prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — Men trotsdetta kan en kvinna vara helt beroende av mannen.Hon diskrimineras av lagen, trots att hon sköter alltdetta, när det gäller att t.ex. vara arrendator eller jord-ägare eller om hon behöver ett näringstillstånd för sinverksamhet. Ett av de allra viktigaste stöd vi kan ge iett utvecklingssamarbete är stödet till kvinnor. Ni harförmodligen hört att man säger: Stöd en man så stöderdu en man, men stöd en kvinna så stöder du hela fa-miljen.Ett svårt hinder är också korruption som inte baradrabbar de nya . Det är också en maktfak-tor i de nya och sköra demokratierna i t.ex.Mutor ökar alltid fattigdomen i ett land. Det fördelarautomatiskt resurserna till dem som redan är rika, desom har råd att muta, och de fattiga får ingenting.Korruption förekommer på alla nivåer och alla områ-den, från den vanliga människan som mutar sig till enutbildningsplats eller en åtråvärd plats på ett sjukhustill den kapitalgenererande industrin som kan muta sigtill tillstånd att exploatera åtråvärda naturresurser tillnackdel för ett mindre företag.Korruption försvagar alltid en stat och gör den in-stabil. Den undergräver också ett lands ekonomi.Mutor är en skattefri sidoinkomst som försvagar rätts-systemet. Utländska intressenter i ett land har ocksåstora möjligheter att få igenom sin vilja just genommutor. I vår motion har vi ett förslag om att Sverigeskall försöka tackla korruptionsproblemen genom enstrategi och en planering i de samarbetsländer därsådant är utbrett. Man gör helt enkelt ett åtgärdssche-ma.I är det kriminellt att muta. har ocksåunder försökt få andra stora industriländersom man har kontakt med att förbjuda mutor i lag. Nuhar man äntligen haft framgång med sina övertal-ningsförsök. asiatiska och europeiska med-lemmar kommer att skriva under ettavtal om att införa antikorruptionslagar.Brottslighet och korruption har, som jag nämnde,ökat och har i många nya demokratier blivit ett hotäven mot den globala ekonomin.Ett av de mest uppmärksammade inslagen underIDEA:s, Internationella demokratiska institutets,sommarkongress var när en facklig ombudsmanfrån på ett mycket känsloladdat sätt förkla-rade att endast demokratier kan klara av att göra slutpå korruption som i sin allra värsta form, i henneshemlands omgivning, totalt hade lamslagit ett land.Jag skall tala om hur vi har fördelat de 600miljoner som är kvar av det anslag som går utöverramprogrammet. Vi ger till narkotikaprogrammet,befolkningsfonden, flyktingkommissarien och Unicef- alltså till FN-institutioner. Vi ger till livsmedelspro-grammet. Vi ger också till en rad andra institutioneroch svenska NGO:er.Jag vill särskilt framhålla en ny post i budgetensom möjliggör ett icke organisationsbundet stöd. Detheter Särskilda multilaterala insatser till utsatta barn ifattiga länder.Jag vill också här passa på att yrka bifall till reser-vation 21, som just handlar om utsatta barn i länder ihela världen.Anf. 107 ():Fru talman! Om inte grundläggande bistånds- ochutvecklingssamarbete äger rum går oersättliga värdenförlorade. Om människor inte får utbildning, hälso-och sjukvård, rent vatten och basföda, inte får möjlig-het att utöva sina mänskliga rättigheter och att varadelaktiga i beslut som rör den egna byn, staden ellerlandet kan utvecklingen leda till att konflikter byggsupp mellan olika grupper i samhället. I värsta fall kandet leda till våld och krigshandlingar.Sveriges samarbete med mer än 100 länder visarpå mångfalden i vårt bistånd på det bilaterala planet.Dessutom har vi också vårt stora multilaterala bistånd.Enligt mening är det viktigt attvi koncentrerar oss på de allra fattigaste ländernasamtidigt som vi ser till deras vilja och förmåga atttillgodogöra sig biståndet. Väl genomtänkta och för-beredda satsningar med klara målsättningar som gåratt följa och utvärdera gör det lättare att undvikamisslyckade projekt.Mindre projekt som utgår från lokalbefolkningensbehov och utarbetas i nära samarbete med dem harstora förutsättningar att lyckas och kan få en godspridningseffekt. De enskilda organisationerna är enviktig del av det bilaterala biståndsarbetet. Derasarbete på lokalnivå kan vara betydligt effektivare änstort upplagda projekt som är svåra att överblicka.Deras kunskaper och kompetens kan med fördel an-vändas också i planeringen och genomförandet avnationella och internationella insatser. Samråd medenskilda organisationer och kyrkor bör ske kontinuer-ligt i planeringen av utvecklingssamarbetet, framförallt i landstrategiarbetet, vilket var fallet under denförra regeringen.Ytterligare skäl att kanalisera mer biståndsmedelvia de enskilda organisationerna är deras folkligaförankring och deras effektivitet. Dessutom har dehög beredskap att snabbt gå in i katastrofsituationer,förutom att de också bedriver ett långsiktigt och ut-hålligt arbete av förebyggande karaktär.Därför har vi kanaliserat 100 miljoner utöver re-geringens förslag till de enskilda organisationerna. dessutom mer till katastrofbistånd och humanitärtbistånd och även till miljöinsatser, och därför kanäven sådana insatser ofta kanaliseras via enskildaorganisationer. Så det blir betydligt mer medel dit änvad som framgår av just den posten.År 1991 utgav den dåvarande regeringen för förstagången en årsredovisning över det svenska internatio-nella utvecklingssamarbetet, som kallades för Svensktbistånd. På ett lättförståeligt sätt beskrevs det svenskabiståndets innehåll med bl.a. heltäckande statistiskauppgifter, samt en genomgång av mottagarländernasefterlevnad av de kriterier hade åsatt samarbe-tet. Bl.a. redovisades ländernas följsamhet av respek-ten för mänskliga fri- och rättigheter och demokratinsspelregler.Denna form för redovisning som rönt ett stort in-tresse har fr.o.m. upphört. Det verkarsom om regeringen hyser en bristande tilltro när detgäller dels att utvärdera innehållet och formen avbiståndssamarbetet, dels att redovisa biståndets ut-veckling.Vi beklagar detta. Vi anser att biståndet skulle tjä-na på en större öppenhet och mer av den här typen avredovisning. Det skapar förtroende och respekt ävenför de svårigheter som ett biståndsarbete oundvikligendagligen ställs inför. Därför föreslår vi att regeringenfattar beslut om att återuppta utgivningen av Svensktbistånd och därmed redogöra på ett utförligt sätt fördemokratiutveckling och för mänskliga rättigheter ibiståndsländerna. Jag yrkar bifall till reservation 14.Vi har också en något annorlunda syn när det gäl-ler landramar och samarbetsavtal. Vi menar att flex-ibiliteten i biståndet måste öka. De stora reservationerpå som har uppkommit desenaste åren är inte ett tecken på minskande behov. Vihar alla hört om de ökande behoven. De är snarare ettbevis på att vårt bistånd inte är tillräckligt flexibelt.Under den förra regeringens tid vidtog man åtgär-der för att komma bort från tidigare låsningar i formav automatiska landramshöjningar och alltför långaavtalsperioder på ända upp till . Vi anser detolyckligt att de långa avtalsperioderna har återinförtsoch vi vill i stället förorda en större flexibilitet ochökad möjlighet att överföra delar av landramarna frånländer där man inte har tillräckligt stor kapacitet att taemot det bistånd vi har tänkt oss till andra behövandeländer och regioner. På det sättet kan man på ett ef-fektivt sätt se till att medlen kommer till nytta så snartsom möjligt. Jag yrkar bifall till reservation 11.Sedan vill jag säga några ord om ett fristående ut-värderingsinstitut som vi har motionerat iföljd. Även om Sidas utvärderingsenhet har stärktsoch expertgruppen för utvecklingsfrågor har tillsattskan det inte ersätta ett självständigt och oberoendeutvärderingsinstitut av typen sekretariatet för analysoch utvärdering av det svenska utvecklingsbiståndet,som kallades för SAU.Vi anser det beklagligt att det här oberoende sek-retariatet har upphört. Vi menar att på det här sättetkommer Sida att utvärdera en del av sin egen verk-samhet och det är olyckligt.Vi noterar att som reviderarSidas förvaltning har riktat anmärkningar mot Sidasårsredovisning. Man har pekat på brister som avserkopplingen mellan mål och resultat, redovisning avprestationer och kostnader och kvalitetssäkring avunderlaget för redovisningen.Nyligen kritiserades Sida av isamband med en granskning av Östeuropastödet föratt man inte tillräckligt följde upp hur biståndsmedelanvändes. Man saknade en dokumenterad uppföljningav de finansiella insatserna i nästan samtliga aktersom ingått i granskning. ansåg att bristerna gör att Sida snarastbör se över sina rutiner.Vi anser att de anmärkningar som har riktat mot Sidas redovisning pekar pådet orimliga i att en myndighet förväntas att på ettobjektivt sätt utvärdera den egna verksamheten. Närdet gäller den ekonomiska redovisningen har vi juRRV:s revision, men vi menar också att ett självstän-digt och oberoende utvärderingsinstitut av typenSAU, som är fristående både från Sida och UD, börskapas i syfte att granska, utvärdera och följa upp detsvenska biståndet.Vi menar att det är angeläget med en extern obe-roende analys och utvärdering av det svenska bistån-det. Det skall inte kunna råda något tvivel om attbiståndsresurserna hanteras på ett effektivt och oklan-derligt sätt och att de motsvarar de högt ställda kvali-tetskrav som jag tror att vi alla har.Jag yrkar bifall till reservation 15.Vi har på många olika områden föreslagit en hög-re anslagsnivå än regeringens, men den har som be-kant blivit avslagen. Jag skall nämna några av deområden där vi vill satsa mera.Regeringen säger själv att man vill satsa mer påutsatta barn i fattiga länder. Vi tycker att det är kons-tigt att man skär ned anslagen till . Man har faktiskt gjort en unge-fär 30-procentig nedskärning. Vi tycker att detta ärolyckligt. Även om vill ha ett större inflytan-de, något som också vi ställer oss bakom, tycker viinte att detta är skäl nog för att göra nedskärningar idenna viktiga verksamhet. Vi vill alltså att anslagetskall vara högre än vad regeringen har angivit.Som helhet har vi velat satsa 1,8 miljarder meradet här året, 2,4 miljarder mera för nästkommande åroch 3 miljarder mera för . Tillsammans blirdetta över 7 miljarder. Det betyder att vi när det gällerdet multilaterala biståndet har satsat mera på nästanalla de FN-organisationer som samarbetarmed.Vi ställer oss bakom den reformering av FN somockså regeringen vill ha. Vi har i det avseendet alltsåinga skiljaktiga uppfattningar när det gäller innehållet.Vi menar att den modell som de nordiska länderna harföreslagit är bra och att man skall arbeta för att denskall genomföras. Vi anser att det är väldigt viktigt.Vi har inom andra områden av det bilaterala bi-ståndet velat satsa mer pengar på näringslivsutveck-ling. Vi menar att näringslivet genom sin kompetensoch erfarenhet kan spela en större roll än föratt småföretagsamhet och ett breddat näringsliv skallutvecklas i de fattiga länderna. De bör därför integre-ras effektivare i den svenska biståndsstrategin, ävenvid utarbetandet av denna strategi. Detta kan gynnasvensk exportindustri, som på det här sättet kan få ettstörre engagemang i biståndsländerna.Vi vill också satsa mer på förmånliga krediter föratt stimulera investeringar i de fattigaste länderna. Vivill vidare göra mer för att minska skuldbördan för demest skuldtyngda länderna. Vi tror att det är nödvän-digt för att dessa skall kunna komma på fötter ochpåbörja en utveckling i rätt riktning.Vi har också begärt att man på ett mer tydligt ochdetaljerat sätt skall tala om var reservationerna ligger,så att man också från oppositionens sida kan användasig av dessa när man lägger fram sin biståndsbudget.Jag vill nämna något om miljöproblemen,som ju är globala och gränsöverskridande. Vi harefter sett att de allra fattigaste länder-na uttalat sin stora besvikelse över att man i mångarika länder skär ned biståndet. De menar att det harbidragit till att man inte har kunnat fullfölja det somman i har bestämt sig för.Vi tycker naturligtvis att det är viktigt att gör allt vad de kan för att bidra till en för-bättrad miljö, men vi menar att man från de rika län-derna inte kan pådyvla de fattiga länderna ansvaret fördetta. Vi har ändå huvudansvaret.Frågan om konfliktförebyggande insatser vill jagbara nämna. Vi menar att det är oerhört viktigt att härsatsa ännu mer. På det sättet spar man framför alltmänskliga men också materiella resurser.Jag yrkar bifall till reservationerna 11, 14 och 15 idet här avsnittet.Anf. 108 ():Herr talman! har i sitt anföranderedogjort för hur utskottets majoritet ser på ram ochavräkningar, fördelning av pengar och övergripandefrågor. Vi har också hört biståndsminister redogöra för regeringens inställning i bistånds-frågor. Jag skall försöka komplettera bilden mednågra ytterligare bitar som tas upp i utrikesutskottetsbetänkande /98:2 Utgiftsområde 7, Internatio-nellt bistånd med bl.a. geografiska områden, bistånds-förvaltning och enskilda organisationer.Sverige har en lång demokratisk tradition, som gördet naturligt för oss att fästa uppmärksamheten pådemokratifrågor och MR-frågor här hemma likavälsom i vår omvärld. Det känns därför extra bra att vihar den här debatten just , som är MR-dagen. Jagvet inte om det är en slump, men jag hoppas att detligger en djup tanke bakom denna planering.Vi kan ute i världen se en utveckling mot alltflerdemokratiska stater, men vi kan också bekymrat kon-statera mycket grava övergrepp på mänskliga rättighe-ter, civilbefolkningens lidanden i väpnade konflikter,barnarbete - bara i beräknas antalet barnarbe-tare till 200 miljoner - slavarbete, barnsoldater, sex-uell exploatering och likartade mycket svåra frågor.Fattigdomen är huvudorsak till den här situatio-nen, som vi har diskuterat här , men fattigdomenär också det största hotet mot freden. Av de fattigasteländerna finns merparten i , och där finns ocksåhela av världens fattiga.Jag kan inte låta bli att påminna om att vi alldelesnyligen i utskottet hade ett besök av en delegationfrån parlamentet i . Man delgav ossatt i deras hemland var av befolkningenflyktingar. Vi måste se våra insatser också i perspek-tivet av de insatser som de allra fattigaste ländernagör på det här området.Som redan har framgått kommer regeringen undervåren 1998 att överlämna två skrivelser till riksdagenmed anknytning till mänskliga rättigheter och demo-krati: en om mänskliga rättigheter i en framtidasvensk utrikespolitik och en till stöd för demokratise-ring och respekt för de mänskliga rättigheterna genomutvecklingssamarbete. Jag kan bara instämma i att deär mycket välkomna.Herr talman! Jag vill inledningsvis påminna om defarhågor som vi mött om att kontakter medAfrika skulle komma att prioriteras ned, främst motbakgrund av det framväxande östbistånd som UrbanAhlin från majoritetens sida redogör för här i dag.Utifrån den oron känns det extra viktigt för mig attfrån denna talarstol nu konstatera att så inte blivitfallet. Tvärtom är biståndssamarbetet med innei ett mycket vitalt skede. Men hur vårt biståndssamar-bete skall komma att utvecklas till det partnerskapsom vi eftersträvar kommer vi att få möjlighet attdebattera mer ingående närskrivelsen ligger på vårt bord.Att kräver afrikanska lösningar är ensjälvklarhet som vi redan har konstaterat, men det ärinte alltid lika självklart i biståndets praktiska till-lämpning. Det har också funnits en övertro på attvästvärldens lösningar, som allmänna val och politis-ka partier, automatiskt också skall vara ochskall utvecklas i samma takt som har skett här hos oss.Nordiska Afrikainstitutet bedriver forskning somfrämjar samarbete och kontakter mellan nordiska ochafrikanska forskare samt dokumenterar och informe-rar. Detta skapar tillsammans med Sidas kompetensett värdefullt underlag för arbetet att ta fram ett part-nerskap med . Det finns i utskottet samstäm-mighet på området biståndsförvaltning.Jag anser Sidas informationsverksamhet vara fö-redömlig, men jag delar den oro som motionären geruttryck för angående barnens situation i vårt närområ-de. Även om mycket görs både av Sida direkt ochindirekt genom vänorter och enskilda organisationer,är barnens ofta svåra situation värd en ytterligareangelägen fokusering.Nyligen kunde vi på TV delta i barn, där barns behov runt om i världen lyftesfram. Vi kunde där se situationen för barnen i Balti-kum. Det visades hur man hjälper dem som kommerfrån splittrade familjer. Vi kunde se flickors utbild-ning i och handikappade barn i Liberia.Informationen byggde på att man verkligen hade braprojekt att visa. Man kan inte förmedla informationutan att ha en sådan grund, och det känns därför till-fredsställande att vi har ett bra bistånd.Men biståndet kan inte ensamt lösa utvecklings-ländernas problem. Investeringar, marknadstillträdeför nya produkter samt ramverk och allmänna förut-sättningar måste främjas. I ser vi, som PierreSchori talade om, en ny, ung ledargeneration växafram. Jag vill tillägga att många bland de nya ledarnaglädjande nog är kvinnor.Kenya är ett av de länder som berörs i det betän-kande som behandlas . När nu samtidigtär inne i en valrörelse ger det anledning till en extrakommentar. Jag vill understryka att målsättningenmed biståndet till är att främja demokrati ochmänskliga rättigheter. Det är en målsättning som ärväl motiverad utifrån landets allvarliga läge. Vi harnåtts av rapporter om upprepade oroligheter som harinslag av våld, och även våld med dödlig utgång.Nu vet vi att såväl valdag som förutsättningar ärfastställda, och valet kommer att hållas den 28 de-cember . Den nuvarande presidenten - somhar kritiserats hårt från olika håll, såväl internt i Ke-nya som internationellt - ställer än en gång upp föromval. Men det finns fler kandidater. Notera då sär-skilt att det finns två kvinnliga kandidater till presi-dentposten. En av presidentkandidaterna är CherityNiglilu, SDP, som jag själv hade förmånen att träffa isomras, och den andra är Mangari Matay, som kandi-derar för det liberala partiets räkning.När vi nu ändå är inne på kan vi lätt glidaöver till och omfattningen på ambassaden. Eningående diskussion om hur ambassaden skall varabemannad hör knappast hemma i denna debatt. del är väl värt besvara och lyfta fram. Det flexiblaoch obyråkratiska sätt på vilket det har inrättats såvälde behövliga projektkontoren i och Burundisom ett kansli i är något som kan nämnas medett uppskattande.Även landet har kommit upp i debatten.Där vill jag peka på den skriftliga frågeväxling somjag själv har haft med i ärendet. Jag varväldigt orolig för den utveckling som vi kunde se ochde bakslag för demokratin som vi har fått rapporterom från . Frågan är uppmärksammad.När det gäller , som Hans Anders-son berörde, vill jag understryka att det är oerhörtviktigt att vi inte väjer för att utvärdera det biståndsom har givits. Det är så jag ser den rapport som Sidahar tagit fram. Man vill titta, granska och se vad mankan dra för slutsatser av det bistånd som vi redan hargenomfört i . Jag kan inte se att detfinns någonting att invända mot en saklig uppföljning.Ord, meningar och organisationer - men vilkamänniskor ser vi då bakom, eller mer rätt uttrycktframför, våra politiska ambitioner? För mig är detmänniskor som saltarbeterskorna.Saltarbeterskorna arbetar i den obarm-härtiga solen. öser de upp salt åtbolaget som dominerar deras hembygd i södra kommer och tillbringarhela dagen i det salta vattnet. Nedböjda med händernai saltet fyller de sina hinkar. De sätter dem sedan påhuvudet, bär dem till lastbilen, som för saltet till lager.Så går de tillbaka till det vita saltet och fyller sinahinkar om och om igen, hårt arbetande. "har jag så ont i ryggen, och min hudsvider så att jag måste dricka sprit för att kunna som-na", sade en kvinna. "Om vi bara hade ett skydd motsolen där vi kunde vila ibland", suckade en annankvinna. Kvinnorna skulle också behöva handskar tillhänderna som förstörts. De är alldeles söndersprucknaav allt saltet, och ögonen lider av det starka vita ljusetnär inte skyddsglasögon finns att tillgå.De har heller ingen möjlighet att på sin arbetsplatstvätta av sig allt saltet i sötvatten. Väl hemma är detofta så långt till och så ont om vatten att de aldrig heltfår bort det sprickbildande saltet. Om ledighet barabetyder längtan att få vila ryggen, fötterna, ögonenoch händerna, hur orkar man då se till barnens och degamlas behov? Än mindre finns kraft för fackligt ochpolitiskt arbete.För att inte gripas av vanmakt inför svårigheteroch människoöden går jag ofta till vår egen historiaför att hämta kraft. Det underlättar både för att förståoch för att se möjligheterna. Saltarbeterskorna fickmig att tänka på tvätterskorna som Per beskrev dem i . Därär det inte hettan utan kylan som beskrivs. De sönder-värkta händerna i det kalla vattnet, kroppen som intevill orka och arbetsvillkor lika usla som lönen.Vi kan skänka handskar och borra brunnar tillsaltarbeterskor. Men vi måste också ge dem redskapsom underlättar för kvinnor och män att varaktigtkunna förändra sina arbets- och levnadsvillkor.Herr talman! Globaliseringen av världsekonominär på gott och ont en viktig faktor som tvingar oss attsöka nya arbetsmetoder och förstärka ansträngningar-na för samarbete. Inte heller biståndet kan undgå attberöras av den förändringen. Utvecklingen av miljöe-konomiska metoder och analyser samt kunskaps-spridning blir i den globala världen allt nödvändigare.Indien, Kashmir och har också tagits uppi motioner som har besvarats, med undantag för yr-kande 5 i motion U620. Här är det viktigt att se påden stora samstämmigheten i utskottet som präglararbetet med . Det är ingen i utskottet som harframfört någon invändning mot de insatser som görs eller planeras. Men i avvägningen gentemot andrainsatser finns här en avvikande mening från majorite-tens ställningstagande.På grund av brist på taletid får jag välja att stannahär.Anf. 109 ()replik:Herr talman! Som har påpekats tidigare här i daghar biståndsbetänkandet mycket färre reservationer änvad det brukar vara. Det beror i mycket på budgetpro-cessen. De gamla reservationerna ligger nu gömda itabeller och också i särskilda yttranden. Men det finnsnågra reservationer.De som jag här vill lyfta fram, och som inte hardiskuterats så mycket , är våra reservationer 1och 3. De rör utredning om de biståndspolitiska må-len. Vi har haft de sex målen ett tag. De har lagtsfram successivt. Allt är viktigt. Risken är att det blirnya biståndsmål. Det har här nämnts att förhållandenaför barn är ett av de viktigaste målen. Kvinnobistån-det finns redan med i mål nr 6.Vi har bett att man skall titta på detta framför alltur två aspekter. Det gäller först och främst demokra-timålet. Det sägs mycket bra om demokrati i olikasammanhang. Vi menar att en avgörande faktor i ettuthålligt bistånd är att man får demokrati i länderna.Det skulle vara en komponent i en bred biståndspoli-tisk utredning. Ett annat skulle vara det s.k. oberoen-demålet, som jag redogjorde för tidigare från talarsto-len.Det skulle jag vilja ha en kommentar till. Varför ärsocialdemokraterna så negativt inställda till att viskall få en utredning? Är det inte dags för det nu? Detvar mycket länge sedan vi hade en sådan.Anf. 110 () replik:Herr talman! Jag delar Biörsmarks uppfattning attdet är väldigt viktigt att vi får en bred debatt. Jagönskar att vi får en bred debatt inte bara i dennakammare utan också ute i landet i dess helhet kringbiståndsfrågorna.Vi har tidigare här i kammaren diskuteratden sviktande biståndsviljan. Den har vi alla en ambi-tion att åter lyfta. Men jag kan inte avhålla mig frånatt undra, när vi nu har jämställdhet som biståndsmål,och äntligen har fått upp kvinnofrågorna på den ni-vån: Finns det där någon bakgrund till att det är förstnu man vill se över biståndsmålen?Jag tycker att det är en slående tanke att när kvin-norna på allvar har slagit igenom inom biståndet riva upp de mål man satt utan att man har haftnågon chans att utvärdera dem på ett bra sätt.Anf. 111 ()replik:Herr talman! Det där var grovt. Det var mycketgrovt. Här har vi från drivit kvinnofrågor-na i biståndspolitiken .