prot · GK0983 · 1997-03-21 00:00:00 — På vilket sätt avser ministernatt aktivt stödja spridningen till andra delar av landet?Det skulle jag gärna vilja veta.På en annan rad i svaret säger ministern att när detgäller forskningen av våld mot kvinnor bör det stödsom ges via Brottsofferfonden nämnas. Jag tycker inteatt det här räcker. Jag efterlyser ett samlat grepp ochen klar strategi för hur man vill gå vidare. De miss-handlade kvinnorna är ofta utsatta för ett multitrauma.Nästan 80 % av de som misshandlas våldtas dess-utom. Från polisens och sida menarman att de uppvisar samma postsyndrom som t.ex.tortyroffer.Detta är ett problem för oss som är ansvariga po-litiker i samhället. Att vi har kvinnor i riksdagenoch i regeringen är ingen framgång i sig,om vi döljer en stor social misär för kvin-norna i Sverige.Anf. 39 ():Herr talman! Jag tycker att det är väldigt bra atttvå unga kvinnor - 60-talister förmodar jag - har tagitupp dessa mycket viktiga frågor. Det vill jag säga somen äldre kvinna i sammanhanget. Jag tycker också attvår unga socialminister faktiskt har en hel del braidéer och har gjort en ganska fyllig redovisning av alltdet arbete som pågår. Vidare vill jag betona att dettainte är någon partiskiljande fråga, utan här har vi allaett ansvar från alla partier att dra åt samma håll. Dettaär en fråga där alla kvinnor från alla riksdagspartiergenom åren har haft ett fint samarbete. Så hoppas jagatt vi skall kunna göra även i fortsättningen. Jag tyck-er att det är viktigt att de unga kvinnorna är påstridi-ga, och jag kan hålla med om mycket av vad de säger.När det gäller de frågor som hartagit upp, våldet mot unga kvinnor med invandrar-bakgrund, har vi alla varit förtvivlade och upprördaöver vad som skett. Invandrar- och flyktingfrågornahar vi i socialförsäkringsutskottet. har en delmindre invandrarvänliga personer fått vatten på sinkvarn, och vi har fått många samtal och brev där mansäger: Se här nu vad som händer med vårt fina Sveri-ge när det kommer in människor från andra kulturer!Där håller jag naturligtvis inte med. Här är det viktigtatt vi motarbetar allt våld mot kvinnor.Jag understryker allt vad socialministern säger isvaret, att våldet mot kvinnor inte kan accepterasunder några som helst omständigheter och att samhäl-lets grundläggande värderingar gäller oss alla.Det är naturligtvis viktigt att vi betonar för vårainvandrare vikten av att de accepterar vårt lands lagaroch åtminstone respekterar vårt levnadssätt utan att vipå något sätt nedvärderar deras kultur.Hur svårt måste det ändå vara för de unga invand-rarkvinnor som kanske trängs mellan två skilda kultu-rer! De möter i skolan och i samhällslivet i envärld, och sedan har de en kanske helt annan kultur ifamiljekretsen. Då är det viktigt att de känner att dehar vårt stöd så att de verkligen kan känna sig så tryg-ga som möjligt i vårt samhälle. Jag förstår att det kanvara svårt för många invandrarfamiljer med bristandespråkkunskaper att komma till tals och med ord för-klara vad man menar. Då blir det gärna - och dettagäller naturligtvis även medborgare i vårt land - så attom man har kommunikationssvårigheter är det oftanävrätten som gäller. Därför är det viktigt att vi allaengagerar oss i integrationsarbetet, att vi på alla sättförstärker kunskaperna i svenska och att vi även pådet nu aktuella området på olika sätt arbetar för flerjobb, för arbetslösheten har naturligtvis en stor bety-delse i sammanhanget.Slutligen vill jag bara understryka att de saker somhar gjorts är bra, men att man kanske kan göra detmed ännu större engagemang. Det engagemanget harsocialministern som stöd. Vi här representerar åtmins-tone två partier, och jag tror att alla kvin-nor står bakom dessa strävanden.Anf. 40 Socialminister ():Herr talman! Så känns det verkligen också. Dettaförenar kvinnor från olika politiska partier. Vi behö-ver ha en bred politisk enighet i denna fråga ochmåste vara mycket tydliga. Det är oppositionens rollatt trycka på regeringen för att regeringen skall göraännu mer och intensifiera sina insatser. Jag har försöktatt redovisa att det görs en hel del. Det pågår ute ilandet väldigt mycket verksamhet som är bra, somkan behöva fortsatt stöd och som kan utvecklas påolika sätt.Jag förstår att det är frestande för folkpartisternaatt betrakta det som att historien började med BengtWesterberg på . Men så var detinte. Jag var själv jämställdhetsminister , och jag känner igen många av frågorna från dentiden. Då antog vi jämställdhetslagstiftningen ochsatte i gång många av de projekt som rör säkerhet förkvinnor. Vi införde t.ex. livvaktsskydd och trygghet-spaket. Det tog vi initiativ till redan då eftersom detvar mycket aktuellt - vi hade en rad uppmärksamma-de fall.Det ställdes en fråga här om just livvaktsskyddoch trygghetspaket. är detta justitieministernsområde, men jag vet att livvaktsverksamheten fortsät-ter på permanent basis efter att ha varit försöksverk-samhet. Det är möjligt att den skall behöva utökas,men jag antar att det i hög grad är en ekonomisk frågahuruvida man kan göra det. Vi tycker att det är en braverksamhet och att det är viktigt att den permanentas.Sedan får vi bedöma frågan i budgetsammanhang.Trygghetspaket finns tillgängliga vid alla polismyn-digheter i landet. Även där kan det vara fråga omeventuellt tillskott.Det känns litet frustrerande att behöva hänvisa tillatt vi just nu arbetar med att följa upp alla förslag,som är offensiva och bra och som man kan arbetavidare med utifrån be-tänkande. Men jag måste upprepa att det under höstenkommer en samlad proposition. Vi bearbetar nu allaförslagen på olika sätt. Vi får återkomma med en delpreciseringar. Jag kan också säga att man redan nuborde kunna göra mer. Det gäller utbildning av perso-nal. Den behöver naturligtvis stöd och hjälp. vet niockså att det i samband med utfrågningen aviseradesatt det finns i Allmänna arvsfondenför projekt som bl.a. kan handla om dessa saker. Detär viktigt att uppmuntra organisationer att söka stöd urAllmänna arvsfonden för att få modeller för hur manskall göra på bästa sätt. Det handlar också om attsprida erfarenheter från Rikskvinnocentrum. Där behövs både möjlighet att ta emotstudiebesök, för det är många som vill komma dit ochse hur man arbetar där, och instrument för att doku-mentera det som görs och se till att det sprids ut ilandet.Vi har talat om dessa frågor då dettavar temat för här. Vihar påpekat hur viktigt det är med samverkan. Lokaltbehöver man se det som en treklöver mot kvinnovåld,som justitieministern sade, bestående av polis, sjuk-vård och socialtjänst. Man måste också mobiliseraorganisationerna på ett effektivare sätt. Här kan visäkert göra mycket mer.På en del punkter måste jag säga att vi återkom-mer i propositionen. Jag håller med om väldigt av vadsom sagts här. Det är bra om vi kan gå hand i hand föratt se till att vi motverkar våldet mot kvinnor och kanuppnå kvinnofrid.Anf. 41 ():Herr talman! Det kan så klart för en folkpartistkännas frestande att särskilt lyfta fram de beslut somlyckades fattas med en liberal socialminister ochjämställdhetsminister. Det kan också vara så att detför den som 1991 kom in i är frestande attha det som en historisk brytpunkt. Sedan århundradentillbaka har det ju handlat om att flytta fram positio-nerna. Det är därför jag tycker att det är så viktigt attpåpeka att frågan om våld mot kvinnor och barn intehandlar om att vi får ett jämställt samhälle. Det är jubristen på jämställdhet som gör att det förekommer såmycket våld. Människor som har lika värde och likaposition i förhållande till varandra löser inte proble-men på det sättet, utan man talar om saken. Dethandlar, som lyfte fram här, om attityder.Små pojkar får redan från början lära sig att man inteslår dem som är mindre och att man inte slår dem somhar glasögon. Men man får uppenbarligen inte lära sigtillräckligt på djupet att man inte slår sin fru eller sinf.d. fru.Alla har rätt till integritet och kvinnofrid. Ofta lå-ter det i debatten som om det fanns öppna synsättinom vissa invandrarkulturer att kvinnor inte har rätttill integritet och frid för sin kropp. Så är det inte. Närman hamnar i väldigt pressade situationer och nyasvåra lägen kan den kvinnosyn som kanske är merkontrollerande och förtryckande lättare slår över ivåld än i annat fall. Men våld kan aldrig accepteras.Jag vill verkligen lyfta fram detta när det gällerinte bara invandrarkvinnor utan kvinnor över huvudtaget som har ett begränsat nätverk, som lever isole-rade, i ett utanförskap och som kanske inte har detstöd utanför familjen som de skulle behöva för attkunna bryta sig loss och göra sig fri från förövarenoch få den rätt som de behöver. Då dessutom språk-förståelsen och kulturförståelsen brister blir det ännumycket svårare. Men jag tycker inte att man skallisolera det för mycket till ett regelrätt invand-rarproblem. hör man från Rikskvinnocentrum ocholika kvinnojourer att en väldigt stor andel av dekvinnor som söker sig dit är invandrarkvinnor och attden andelen ökar. Det visar behovet för de människorsom inte har något annat nätverk av de här ställena.Det är viktigt att man också hittar dit. Det är ändå litetglädjande att många kvinnor börjar hitta vägen fram.Till sist skulle jag vilja be socialministern att lättalitet på förlåten när det gäller förslagen, även ommycket ligger inom område. Vitycker att det kommer litet oroande signaler om lag-stiftningen om kvinnofrid, som inte bara handlar omde juridiska frågorna. Det kommer signaler om att detskulle finnas en attityd att detta inte är ett så stort ochutbrett problem och att jämställdhetsperspektivet, somhandlar om att se tillvaron även i ett kvinnoperspek-tiv, inte skulle få slå igenom. Det finns en utredningsom handlar om att begränsa rätten till målsägandebi-träde. Det finns oroande tecken på att man inte är påväg framåt utan även bakåt på samma gång. Därförskulle jag vilja be socialministern att vad gäller detarbete som pågår inom lätta litetpå förlåten.Anf. 42 ():Herr talman! Det är alldeles riktigt som ministernsäger att det är oppositionens roll att driva på utveck-lingen, ifrågasätta det som sker och kanske också detsom inte sker. Det är trots allt så att de kvinnor sommisshandlas inte tröstas av våra ord, utan det är fak-tiskt enbart handling som gäller.Till hösten kommer en proposition. Det är bra. Vifår avvakta innehållet, men jag skulle vilja att minis-tern något lättar på förlåten och berättar vad som ärplanerat, i varje fall vad ministern avser att driva somviktiga frågor.I svaret står det att de åtgärder som vidtas för attgenerellt förbättra stödet till brottsoffer naturligtvisockså kommer utsatta kvinnor till del.Jag skulle vilja fråga socialministern hur det rim-mar med den eventuellt planerade neddragningen ifråga om målsägandebiträden. Det pågår en utredningom detta. Tunga företrädare inom rättsapparaten på-står att detta kan komma att innebära en katastrof förde kvinnor som är utsatta. Ett målsägandebiträde äroftast den fasta punkt och det enda starka stöd enkvinna har i en sådan här situation. Åklagaren harfaktiskt bara att föra statens talan, inte brottsoffrets.Min fråga är alltså kort och gott: Vilken är minis-terns inställning i denna fråga? Även om jag förståratt ministern inte kan föregripa utredningens resultatskulle jag vilja höra vad ministerns inställning är i denviktiga frågan om målsägandebiträden.Anf. 43 ():Herr talman! tog upp det dystra fak-tum att en kvinna dödas i . Dettaär naturligtvis helt oacceptabelt. rör det sig omvåld i den egna familjen. Dessbättre har det ändåblivit en tendens att fler anmäler sådana brott. Dettaligger visserligen inte på socialministerns bord men såtycks det i alla fall vara. Det är ett steg i rätt riktning,men det räcker inte.Socialministern tog upp utbildningsfrågan, kun-skap och kompetens. Jag tycker att det är oerhörtviktigt att öka kunskapen såväl bland socialtjänstper-sonal som bland nämndemän och domare. Jag trorockså att det är värdefullt att det är många kvinnorsom finns i de sammanhangen därför att man i olikadomar hört om de mest bisarra domslut, som jag harplågat den tidigare justitieministern med.Jag ser fram mot Kvinnovåldskommissionensslutbetänkande Kvinnofrid. Jag har själv varit medfrån och svarat på remis-sen. Jag tycker att betänkandet innehöll många viktigaförslag. Jag tror att vi kan komma en bit på vägengenom att stärka kvinnornas ställning.Jag vill också kort säga att anknytningsfallen harvi i vårt utskott särskilt engagerat oss i. Det är mycketdystra saker som händer med kvinnor som under tvåår kan plågas och verkligen fara illa, och sedan kastasde ut. Den här frågan vet jag är uppe till bedömning ien utredning, så något kommer väl hända där också.Till syvende och sist vill jag säga att det är ettviktigt ansvar för oss alla att påverka attityder ochengagera oss i de här frågorna, precis som de ungaflickorna gjort.Anf. 44 Socialminister ():Herr talman! Vi polemiserar inte i så hög grad justnu. Jag ombeds att ändå lätta litet på förlåten när detgäller den proposition som skall komma. Jag kan angenågra nyckelord i det här arbetet. Egentligen är detbara att bekräfta mycket av det ni sagt i era inläggtidigare.Det handlar förstås om att försöka anlägga ett bre-dare perspektiv på det hela. Vi vet att våld mot kvin-nor i hög grad är en fråga om makt. Därför måste manvid problembeskrivningen och problemlösningenanlägga ett brett perspektiv. Viktiga delar kommer attvara lagstiftningen. Vi måste behandla kommissio-nens betänkande och förslag. Lagstiftningsfrågornablir förstås en viktig del, liksom samverkan och åter-igen helhetsperspektivet. Vi måste öka medvetenhetenoch se till att följa upp de insatser som nämnts härtidigare, t.ex. utbildning. Det är viktigt att följa uppkunskaperna. Kunskapsbildningen på det här områdetmed forskning och annat ingår också, liksom stöd tillkvinnojourerna som i väldigt mycket fungerar sombåde och nycklar på många sätt.Anf. 45 ():Herr talman! Jag tackar för det och förstår att maninte kan få några konkreta förslag medan utredningenpågår, men det känns ändå bra att få veta var inrikt-ningen och ambitionerna ligger. Är det någonting somvi som sitter här är skyldiga alla våra systrar som blirutsatta och som i många fall känner att det är deraseget fel eller har ett ansvar och inte kan ta sig loss, såär det att ständigt lyfta fram frågan och flytta frampositionerna, göra vad vi kan.Det finns forskning som visar hur en kvinnomiss-handlare agerar. Ofta handlar det om att krympa livs-rummet bit för bit. På så sätt kan det vara väldigt svårtatt avgöra när misshandeln, våldet och själva brottetuppträder.Jag fick ett brev får en polis som jag känner ochsom sysslar med dessa saker. Han skriver så här: "Setill att skolorna lär flickorna om hur dessa fungerar såatt de stoppar honom i dörren. Att de redan då hanförsöker styra smådetaljer säger stopp.Detta är ett utmärkt ämne att ta upp i samlevnads-undervisningen. "Det här är ett exempel på hur vi i alla olika sam-manhang skall lyfta fram frågorna så att alla flickor,kvinnor och barn och för den delen alla män redanfrån början lär sig att så här gör man inte. I debattensaknar man männen litet. Någonstans känns det somatt när det handlar om mäns våld mot kvinnor och dethänder i Bosnien eller rör sig om invandrarmän, dåkan de svenska männen reagera litet. Men det händervarje dag, varje timme att svenska män slår svenskakvinnor. Därför borde vi alla se till att även männenhela tiden är med i arbetet och visar att en riktig karlinte slår sin fru.Anf. 46 ():Herr talman! Till slut upprepar jag min fråga ommålsägandebiträden där jag gärna skulle vilja höraministerns egen uppfattning om hur det skall hanteras.Är det rimligt enligt ministern att skära ned på medlentill just målsägandebiträden för misshandlade kvin-nor?Som avslutning vill jag anknyta litet grand till detsom jag tidigare sade om attityder och förebilder. Detär väldigt viktigt med positiva förebilder. Ses intekvinnor i chefsställning ute i näringslivet, i politiken,inom det militära osv. då får man inte heller någraförebilder. Det är vårt ansvar att göra det möjligt förkvinnor att bli förebilder för andra.Som ett positiv inslag vill jag berätta den lillahistoria som brukar berätta.Små barn på tror att man måste vara kvinna föratt bli president, därför att de har aldrig sett någontingannat. Med detta vill jag belysa hur oerhört viktigt detär med förebilder. Jag tror mig veta att socialminis-tern själv vill vara en god och positiv förebild. Detinnebär naturligtvis ett stort ansvar och jag skallgärna på alla sätt hjälpa till och bidra för att det skallfungera.Men i slutändan är det konkreta åtgärder, inte ord,som kommer att vara till hjälp.Anf. 47 Socialminister ():Herr talman! Jag var beredd att låta de unga flick-orna - som kallade dem - få det sistaordet. Jag tycker inte att jag behöver polemisera, menjag fick en direkt fråga om målsägandebiträden. Mendet måste fråga justitieministern om. Detär inte mitt område, så jag kan inte ge mig in på det.Ställ en fråga till justitieministern så får hon svara påden!Jag tror att det är viktigt att vi ibland när vi disku-terar sådana här viktiga frågor omfamnar varandraöver partigränserna och säger att vi inte accepterarvåld mot kvinnor. Kvinnofrid är ett mycket bra be-grepp att fortsätta att slåss för.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:206 om apo-tekens receptregisterAnf. 48 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt jag har försäkrat mig om att frivillighetenbetonas i allt det informationsmaterial som kommeratt skickas ut angående receptregistret samt vilkaåtgärder regeringen kommer att vidta för att klararegler införs för hur ansvaret för informationen skallfördelas. Vidare frågar hon om regeringen kommer attlämna förslag till som minskar riskerna förintrång i patienters personliga integritet i sambandmed receptregistret.Först vill jag säga att det inte är så som MargittaEdgren tycks tro, att den nya receptblanketten är för-senad. Under innevarande år kommer det att gå bra attanvända den receptblankett som finns för närvarande.Det är först i och med landstingens övertagande avkostnadsansvaret som det kommeratt vara nödvändigt att få in ett sådant underlag frånapoteken att rätt landsting kan debiteras. Informationom detta har gått ut till bl.a. förskrivare och apoteks-personal.Förslag till en ny receptblankett och föreskrifterhåller på att utarbetas av och justnu är förslaget ute på remiss. Avsikten är att de nyaföreskrifterna om förskrivning och utlämnande avläkemedel samt den nya receptblanketten skall gällafrån och att receptregistret skall byggasupp successivt.Det är för regeringen en självklar utgångspunkt attpatienternas integritet skall skyddas och att informa-tionen verkligen går fram om att det är helt frivilligtatt ingå med personnumret i det register över för-skrivningar som skall upprättas hos Socialstyrelsen.Det skall klart framhållas att uppgifter om patientensidentitet kommer att bevaras kortast möjligt tid i re-ceptregistret och raderas om patienten inte gett sittsamtycket till att uppgifterna får vidarebefordras tillSocialstyrelsen för de ändamål som anges i lagen omreceptregister. som uppgiften om patien-tens identitet finns kvar i receptregistret får den upp-giften inte kopplas samman med uppgifter om läke-medel.När det gäller ansvaret för informationen kring re-ceptregistret och den nya receptblanketten samarbetarLäkemedelsverket och med bl.a.Apoteksbolaget, och represen-tanter för förskrivarna om utformning och föreskrifter.I förra veckan träffade jag representanter för Social-styrelsen, , ,, , , och Vårdförbun-det SHSTF och diskuterade inriktningen av det fort-satta arbetet. Vi var helt överens om att när det gällerhanteringen av uppgifter om förskrivningsorsak bördet övervägas vidare hur denna information bäst börförmedlas, om det skall ske via recepten eller på annatsätt. En arbetsgrupp med företrädare för alla berördaparter skall tillsättas för att arbeta med den frågan.Som ett led i detta arbete kommer Socialstyrelsenockså att ta initiativ till en försöksverksamhet i någraenstaka landsting.Jag anser att skyddet mot intrång i patienternaspersonliga integritet är väl reglerat även om detaljut-formningen ännu inte är avslutad. Apotekspersonalentillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och har sammatystnadsplikt som t.ex. läkare. Apotekspersonalen fåralltså inte obehörigen röja vad man fått veta om enenskild patient. regleras i en särskildlag bl.a. av den anledningen att riksdag och regeringställt extra stora krav på hur data från detta registerfår bearbetas. är ett personregisterenligt definitionen i datalagen (1973:289) och infor-mationen i registret skall också av denna anledninghanteras med tystnadsplikt enligt 13 § i denna lag.Jag vill dessutom framhålla att även om receptre-gistret är reglerat i särskild lagstiftning så står detunder Datainspektionens tillsyn. Datainspektionen harbehörighet att meddela bindande föreskrifter om de-taljer gällande bl.a. säkerheten i systemet.Som jag ser det är patienternas personliga integri-tet i samband med receptregistret beaktad på ett till-fredsställande sätt. finner jag inga skältill åtgärder.Anf. 49 ():Herr talman! Jag tackar så mycket för svaret. Somutgångspunkt vill jag säga att vi nog har litet olikauppfattningar om register som sådana. Men här villjag fråga om detta registers påverkan på patienternasintegritet och om socialministern med detta registerhar försäkrat sig om att patientens integritet intekränks.Kan socialministern ändå hålla med om att det ärlitet bakvänd ordning? Visserligen står det i svaret attdet inte har uppstått någon försening. Men litet längrefram står det att blanketterna skall gälla från år.Fortfarande finns inte blanketterna i sinnevärlden, detfinns ingen registeruppbyggnad och det finns ingetsystem för hur man informerar patienterna om frivil-ligheten. Det finns inte heller något system för hurman skall dokumentera denna frivillighet. är detslutet av mars, och ministern vill att blanketterna skallgälla från , så nog är väl arbetet försenat.Kan socialministern hålla med om att man har haftlitet för bråttom med ett införande, eftersom underla-get inte ens i sinnevärlden var färdigt för ett praktisktgenomförande? Detta i sig har gett utrymme till fun-deringar hos olika professionella grupper som - trotsatt de inte har haft tillgång till något underlag - ändåhar protesterat?Hur kommer patienternas medgivande att inhäm-tas? Att informera om frivilligheten skall både denförskrivande läkaren och apoteken göra. När det gäl-ler apoteken kan jag se hur kön växer bakom som hon får förklarat av någonanställd på vad det innebär att lämna sam-tycke till longitudinell forskning på basis av hennesdata. Det finns alltså praktiska problem, och jag kanförstå den oro som apotekspersonalen uttrycker förhur man skall kunna ta detta ansvar.Min nästa fråga rör diagnosen, om och hur manskall ange den på receptet. Jag säger "diagnos", menministern föredrar att använda ordet"förskrivningsorsak" - vi har litet olika språkbruk.Apoteksbolaget självt säger att man inte behöverdiagnos för att fakturera, och självfallet skall diagno-sen kodas. Men kopplingen mellan personnummer,läkemedel och kodad diagnos gör att läkare hesiterarav integritetsskäl. Förtroendet mellan läkare och pati-ent är ju en grundbult i vår sjukvård, och det är ocksåförutsättningen för en tillitsfull relation. Den bör intestöras. Jag är själv sjuksköterska och vet in i märgenhur viktig tystnadsplikten är. Jag kan alltså förstå denmotvilja mot att bryta sin tystnadsplikt som allmänlä-karna känner. Det räcker inte att svara med att apo-tekspersonalen har tystnadsplikt.Hur ser ministern på allmänläkarnas invändning-ar? Finns detta med i den diskussion som försenligt vad ministern rapporterar?Till sist: Om en patient ber sin läkare att inte angediagnos på receptet lär doktorn inte göra det. Hanföljer då sitt samvete, vilket ju är ett lagbrott.