prot · GK0989 · 1997-04-15 00:00:00 — Det behövs nytänkandeoch strukturella förändringar i ekonomin så att detlönar sig att anställa fler och att vara mer miljövänlig.Det räcker inte med rosenröda drömmar, lappa-och-laga-politik och kreativ bokföring.(Applåder)Anf. 8 ():Fru talman! Så har då vårpropositionens återstå-ende hemligheter lagts här på riksdagensbord. har väl regeringen så energisktpå förhand försökt blåsa upp förväntningarna på enproposition som just på denna. Men allt fagert tal omomsvängningar och vändpunkter som på något mira-kulöst sätt skall rädda nästan allt, från det socialde-mokratiska partiet via till hela densvenska nationen, kan inte överskyla det faktum attvårpropositionen är ett uppgivet och dystert aktstyckeför svenska folket. Det vilar något tragiskt över dettatricksande med siffror, statistik, förtidspensioneringar,generationsväxlingar, Kalmarmodeller och annanstatistikpolitik. Men , det här handlar juom människor, människor av kött och blod, som nuinte längre skall kunna känna sig behövda.Hur skall de medborgare som är kännasig när de går till jobbet? Vad är det för stäm-ning som utbreder sig i fikarummen runt landets 60-åringar och framöver? Ja, det är knappast opti-mism och framtidstro som spirar på arbetsplatserna -eller på arbetsförmedlingarna, för den delen. Nej,detta är en uppgivenhetens trötta politik.Erik sade i sin inledning att han aldrig harvarit gladare än . Jag tycker riktigt synd om ho-nom, och hans omgivning, inte minst. För regeringenhar ju nu i praktiken givit upp alla tankar på att ökasysselsättningen. I stället handlar det om en kamp motstatistiken, där påfundet att överge arbetslinjen och istället förtidspensionera människor med livserfarenhetofelbarligen skapar känslan hos de äldre att de intebehövs. Kan föreställa sig känslan host.ex. en 60-årig kvinna när hon erbjuds att gå från attha varit arbetslös - vilket ju numera är ett alltmeranormalt tillstånd i socialdemokraternas - tillatt vara förtidspensionerad?Erik sade i sitt inledningsanförande nå-gonting tänkvärt: Inget väcker ett större ursinne än närmänniskor som vill och kan arbeta förvägras justdetta. Jag vill påminna om att sysselsättningen i Sve-rige , sedan blev statsminister,har minskat med 51 000 personer. Det vilar någotkusligt och oåterkalleligt över dessa dystra förslag,men det var det vi kristdemokrater varnade för redannär regeringen presenterade sitt löfte om att halveraden öppna arbetslösheten. Detta mål leder ju nämli-gen till helt felaktiga åtgärder. Vårpropositionen är ettsällsynt dystert och tragiskt exempel på just dennastatistikpolitik.Hur förklarar - varinne på detta också - att , på varsprognoser ju faktiskt den här budgeten bygger, i sinsenaste utgåva om konjunkturläget komfram till en öppen arbetslöshet på ,medan regeringen räknar hem ? Det är en skill-nad på , eller, omräknat i männi-skor av kött och blod, 110 000 personer. I vilka ko-lumner, , skall dessa personer gömmas,och till vilken samhällsekonomisk kostnad? har i en intervju varnat för de för-ödande konsekvenserna för landets kommuner närarbetslinjen överges och skatteunderlaget som skallanvändas för vård och omsorg ytterligare kommer attminska.I stället för att ta bort hindren för nya jobb spännerju nu regeringen och alla krafter för attminska arbetskraften genom en snart ändlös ström avåtgärder, konstgjorda satsningar och krångliga myn-dighetsbeslut. Det här skapar inget hopp för de arbets-lösa. Man gör nu nästan allt, utom det självklara attförsöka öka antalet jobb i det reguljära arbetslivet.Låt mig peka på några siffror bakom detta påstå-ende. Av de miljarder som i den här budgeten satsaspå olika s.k. reformer 1997 och 1998 går ungefär enoch en halv miljard till småföretagande. Inom paren-tes går av detta till jordbruket, och det är välinget fel i det.Men satsningen på att få bort äldre medborgarefrån arbetslivet är på hela 1,7 miljarder. Alltså satsasdet mer på att få bort människorfrån arbetsmarknaden än på att se till att de kan anstäl-las i små och medelstora företag. Det är i en meningett sätt att gå baklänges. Det är en defensiv statistik-politik. Det kan aldrig skapa den framtidstro som göratt vanliga människor känner trygghet, vågar börjaleva, drar i gång hemmamarknaden och därmed ska-par nya jobb.Det går faktiskt med en riktig politik att minskaarbetslösheten och värna välfärden. Men dåmåste politiken riktas in på att man skall gå från a-kassa och bidrag till riktiga jobb med en egen lön dåman betalar kommunalskatt och bidrar till välfärden.Den politiken verkar, fru talman, vara mer eller mind-re helt ideologiskt blockerad, trots Centerpartietsmedverkan. är det fler som skall leva på bidragoch pensioner i stället för tvärtom.Säga vad man vill om min gode vän och hans förmåga att få politiskt utbyte för , men prognosen att han någonsin skall lyckas fåSocialdemokraterna att byta ideologi är ganska dyster.Socialismen har nämligen inga riktigt bra recept påhur man stimulerar företagare. Detta borde Centernfundera igenom en gång till inför framtiden.Fru talman! Skall komma bort från mas-sarbetslöshet måste politiken helt ändras. Äntligenmåste man börja sänka trösklarna in på arbetsmarkna-den, se till att enskilda människor och företagarefinner det vara mödan värt att starta och utvecklaidéer till företag. Det mest positiva i den här proposi-tionen i den delen är en liten satsning på småföreta-gande. Nummer ett på den listan är att man skall kun-na vara tjänstledig när man startar ett nytt företag. Detförutsätter att man har ett jobb, så det riktar sig alltsåinte till de arbetslösa. Det är klart att det kan leda del vikariat, men skulle en sådan effekt bli bestå-ende och positiv, skulle ni också ha gjort någonting åtdet bistra företagsklimat som består i och meddenna proposition.Det kanske inte är så lätt att stimulera företag. Detkanske inte finns med i de ideologiska handböckerna.Det kanske inte var så vanligt på Bommersvik ochLO-skolorna runt om i landet att man hade på schemathur man stimulerar människor att starta eget företag,att flytta över till den förmenta motståndaren och sättasig på andra sidan förhandlingsbordet. Jag förstår attdet är svårt. Sådant kanske inte känns rätt ute i rörel-sen, man kanske inte känner igen sitt parti när detlägger fram den typen av förslag. Men det är faktisktdet som måste till. Det är därför som det gick så lättden gången återställarna kom. Där den förra regering-en hade genomfört ett antal riktiga strukturella åtgär-der, som gjorde att det tillkom 1 000 nya jobb omdagen , , genomförde niåterställare med . fannsinte här då, han var fastighetsdirektör, men andra varhär. De återställarna kändes rätt. Då gjorde man detsvårare att anställa, införde mera rigida arbetsrättsligaregler. Då återinförde man den förhatliga dubbelbe-skattningen av risksparande osv. Då pekade de ideo-logiska kompasserna rätt. Då infriades vallöftena omen återgång till det gamla. Och mycket riktigt, jobbenbörjade avta, de 1 000 nya jobben förbyttes i 88 000 färre jobb i . Såmycket minskade sysselsättningen - minus 241 jobbom dagen. Med de här åtgärderna bromsades utveck-lingen upp, och det företagsfientliga klimatet gavresultat. Regeringen saknar både ideologi och strategiför ett varmare företagsklimat där landets företagarekänner trygghet och har förutsättningar för att expan-dera, investera och nyanställa.Herr talman! Det är en dyster proposition, men jagskulle ändå vilja säga att läget för inte ärhopplöst. Det finns förutsättningar att vända utveck-lingen. Låt oss titta i backspegeln, i historien. I slutetav hade den svenska befolkningen på 100år fördubblats. Vi hade hungersnöd i . Miljo-ner människor fick emigrera, bl.a. till För-enta stater, för att inte svälta ihjäl. Men från 1870gick från att ha varit fatti-gaste jordbruksland till att bli dess rikaste industrina-tion. Det är möjligt att upprepa detta. Vi är inte i etthopplöst läge, men det krävs en annan politik. Detfinns ingen enkel lösning. Därför kommer vi kristde-mokrater att presentera vårt alternativ tillregeringens statistikpolitik som skall göra det lättareatt anställa, ge bättre förutsättningar att driva företagoch därmed också långsiktigt bättre förutsättningar förvård och omsorg, en satsning på bättre villkor förbarnfamiljerna, fler trygga uppväxtmiljöer för vårabarn, en bättre fördelningspolitik.Herr talman! har alltså alla naturliga för-utsättningar att ge sina medborgare en trygg och braframtid, men det går inte att åstadkomma detta genomdystra förtidspensioneringar och en uppgiven statis-tikpolitik.(Applåder)Anf. 9 Finansminister ():Herr talman! Jag vill först rätta på enpunkt. Han sade att jag skulle ha sagt att jag aldrig harkänt så stor glädje som när jag lade fram propositio-nen . Jag sade att jag sällan har känten större glädje. Det finns tillfällen när den har varitstörre. När jag fick mina tre barn var faktiskt glädjenännu större. Men det hindrar inte att jag känner glädje över propositionen, över det innehåll somden har, över den politik som vi nu med all kraft kanföra ut i landet.Mot den bakgrunden är det litet dystert att hörainläggen från olika oppositionspartier. De har litetgrand karaktären av "finn fem fel". Det är ett gnällan-de och klagande. Alternativen lyser totalt med sinfrånvaro.Tiden medger inte att jag här beskriver alla deförslag som finns i propositionen. Jag har nämnt någrai mitt inledningsanförande. Jag vill ändå lyfta framytterligare några, kanhända mindre viktiga till sinkaraktär men med nog så viktiga positiva signaler.Vi gör en insats med om åretför att förstärka lag och rätt i det här landet. Dethandlar om att göra ökade insatser mot vardagsbrotts-ligheten, att ge polisen större resurser, att hålla uppeutbildningen av poliser. Jag tror att de flesta männi-skor i det här landet sätter stort värde på de insatser-na. Det handlar om en så på papperet liten åtgärd somatt vi nu tidigarelägger utbetalningarna av barnbidragmed . Det gör att barnbidraget kommerföre midsommar. Jag tror att många barnfamiljeruppskattar detta. Det handlar om att vi nu gör detmöjligt för näringsidkare, t.ex. butiksägare, att dra avkapitalförluster som hänger samman med brottsligverksamhet, i klartext rån. Det är ett stort bekymmerför dem som drabbas. Vi kan nu genomföra en för-bättring som jag är övertygad om kommer att värde-sättas.Sedan måste jag med viss förundran vända migmot , som i ett försök att vara lustigbeskrev den socialdemokratiska politiken som enavvecklingspolitik. Vi skulle avveckla kärnkraften,och sedan skulle vi också avveckla sysselsättningen.Med det vill jag säga att det finns vissa saker som vigärna avvecklar. Vi har fått ägna oss åt och kommeratt ägna oss åt en avvecklingsverksamhet, Bo Lund-gren.Det krävs en mycket kraftfull insats för att avveck-la det gigantiska budgetunderskott som uppkom underden tid då satt i regeringen. Det krävsoerhörda insatser för att avveckla de skyhöga räntorsom skapades och som var marknadens betyg på denpolitik som fördes när satt i regeringen.Det krävs oerhörda insatser för att avveckla den mas-sarbetslöshet som uppstod under den borgerliga rege-ringstiden.Vi skäms inte för att bedriva den sortens avveck-lingspolitik. Men skall vi utveckla andraområden. Vi skall utveckla sysselsättningen. Vi skallutveckla välfärden. Vi skall utveckla vårt samhälle tillett bättre samhälle att leva i. Det är någonting som visocialdemokrater är stolta över och som vi står för.Anf. 10 BO () replik:Herr talman! Det är litet patetiskt att höra finans-ministern ta upp godbitar ur vårpropositionen. Hantalar om hur trevligt det är för föräldrar att få barnbi-draget litet tidigare. glömmer han att sägaatt han själv har varit ansvarig för förseningen avutbetalningen av barnbidraget.Finansministern talar om att det är viktigt - det-samma som vi moderater har sagt - förrättstryggheten att förstärka polisens insatser, menförstärkningen är mindre än vad som hardragits ned.Det är klart att om man drar ned mycket och sedangår tillbaka litet, höjer skatterna mycket och går till-baka ännu mindre så kan man säga som . Men nettot är det som är intressant.Sedan skyller på andra och tar intenågot eget ansvar. Jag brukar ofta citera vad sade när det gällde den politik som fördesunder 80-talet. Han sade så här om läget 1989: "Vihade nu kommit därhän att den tredje vägens ekono-miska politik höll på att bryta samman. Vid nästaanhalt väntade arbetslöshet." Det var ju då som ErikÅsbrink själv blev minister. Underskottet ökade underhans tid som minister med 80 miljarder. Då vände detfrån överskott till underskott. Sedan rutschade dethela ned och arbetslösheten accelererade - det varErik ansvar - till dess att det vände. I okto-ber 1994 kunde vi lämna över ett land som fortfaran-de led av effekterna , det 80-tal som ErikÅsbrink har så stort ansvar för. Vi åstadkom en ökan-de tillväxt, där vi kunde se hur underskotten och ar-betslösheten minskade.Nu är vi framme vid 1996. Vad har hänt då? Jo,tvingas medge att 1996 var ett förloratår. Jo, därför att tillväxten minskade.Arbetslösheten ökade och sysselsättningen minskade.En sak hade man klarat bättre. Genom kraftiga skatte-höjningar minskade underskottet. Men det var dessaskattehöjningar som slog ut människor i arbetslöshet.Ett förlorat år, sade . Vad är det förpolitik som nu erbjuder människorna iSverige? Jo, han erbjuder större utgifter, högre skatteroch ingenting för att förbättra arbetsmarknadensfunktionssätt.Erik , tala om för kammaren och försvenska folket hur den politik som har lett till rekord-hög arbetslöshet, dålig tillväxttakt, till att människormår dåligt därför att vårdköerna återigen blir längreoch därför att bidragsberoendet är stort detta år förlo-rade och som ni vill upprepa kan vara någon-ting som skall tas som ett glädjebudskap! Kan ErikÅsbrink utveckla detta för det svenska folket?(Applåder)Anf. 11 Finansminister ()replik:Herr talman! Jag har sagt det förut, men jag måsteuppenbarligen upprepa det, eftersom Bo Lundgreninte lär sig. Det är en mycket mödosam uppgift attsanera efter den regeringsperiod då varmed och i hög grad bidrog till att underminera statsfi-nanserna. Det är en uppgift som vi har kommitmycket långt med under de 2½ år som har förflutit.Men jag kan direkt säga: Det räcker inte. Vi behövermera tid. Vi behöver den här mandatperioden ochhelst också nästa mandatperiod för att kunna genom-föra detta.Men det är ett faktum att vi nu står väl rustade in-för framtiden. Vi har allt starkare offentliga finanser.Vi har den lägsta inflationen i hela OECD-området.Vi har väsentligt lägre räntor . De liggerbara på drygt hälften av vad de låg när Bo Lundgrenlämnade in. Vi har ett växande överskott i utrikesbe-talningarna. Industriproduktionen har ökat mycketkraftigt. Produktiviteten har höjts, både i näringslivetoch i offentliga sektorn.Detta, tillsammans med de omfattande insatsersom vi nu föreslår, lägger en god grund för att förbätt-ra sysselsättningen och få ned arbetslösheten. Vikommer att se resultatet av detta och änmer under de kommande åren.Sedan noterade jag att i sitt inled-ningsanförande talade om överbeskattning av detsvenska folket. Han hävdade att vi skulle sikta mot enöverbeskattning med per hushåll.Ja, så kan man ju beskriva det. Ett annat sätt att be-skriva det är att inte minst till följd av den politik somfördes under den förra borgerliga regeringen har nuvarje svensk en statsskuld som uppgår till 170 000 kr.Bara räntorna på den skulden svarar mot ca 12 000 kr- och då talar jag inte om per hushåll utan om perindivid. Det är den börda - om man så vill den skatte-börda - som har lagts på det svenska folket till följdav vanvården av de offentliga finanserna.Att vi nu försöker att rätta till detta och tar deförsta stegen för att minska de bördor som har lagtspå oss till följd av den borgerliga regeringspolitikenkan väl inte rimligtvis läggas oss till last. Det är jutvärtom någonting positivt som skapar större möjlig-heter för att vi skall kunna göra insatserför sysselsättning och för välfärd. Det borde väl BoLundgren kunna visa ett erkännande för.Anf. 12 BO () replik:Herr talman! som social-demokraterna har regerat är jag rätt trött på att manhela tiden upprepar sina påståenden om det förflutna.Det är klart att jag känner mig litet irriterad och tyck-er att det är litet jobbigt. Jag förstår att den som lyss-nar i kammaren och kanske också ute i landet undrarvarför man skall tala om det förflutna. Jo, det finns ettskäl - inte bara för att skylla på varandra, vilket ErikÅsbrink försöker att göra - och det är att om ErikÅsbrink verkligen inte inser vad som skapade Sveri-ges problem, då är vi väldigt illa ute. Men det är ju såsom det ser ut. Han inser inte vad som förde Sverigein i krisen. Han inser inte det som -hans f.d. chef - numera har insett. Det finns ocksåmånga andra medarbetare som jag skulle kunna citera.Jag skall inte fullfölja debatten, men den diskussionenhar en viktig betydelse. Man måste veta vad manägnar sig åt. Förstår man inte att stora offentliga utgif-ter, våldsamt höga skatter för människor och företag,hög skatt på arbete och regleringar i form av arbets-marknadsregleringar och motsvarande leder till pro-blem, ja, då förmår man inte vända utvecklingen.Varför är då frågan om arbetslösheten så väldigtviktig egentligen? Det finns länder som har anpassatsig till en stor arbetslöshet. Det hoppas jag att vi ald-rig gör i . För varje individ som drabbas avarbetslöshet och som får känna att man inte har någotarbete att gå till måste det vara fruktansvärt påfrestan-de och jobbigt, inte bara ekonomiskt utan också där-för att man får en bristande självkänsla. Man kan fåsociala problem och därmed mår familjen illa. Det ärför dessa individers skull som vi måste göra något.Men det är också för allas vår skull, inte minst fördem som tjänar litet, de som har lägst inkomster ochde som har normala inkomster. För när så mångamänniskor - vilket också och regeringensjälv erkänner - som 600 000 fortfarande ärarbetslösa kostar det i form av utebliven produktionoch i form av stöd för att man skall kunna klara eko-nomin - vilket måste betalas med högre skatter änannars - per hushåll i genomsnitt.Det är därför som vi måste göra någonting åt arbets-lösheten.Och vad är då recept? Det är bra attveta, för då kan var och en själv välja framtid. Euro-pas mest offensiva sysselsättningspolitik som ErikÅsbrink talar om, vad går den ut på? Läs i propositio-nen! Vi skall producera mindre, vi skall inte vara såeffektiva i produktionen, vi skall vara mer sjuka, viskall öka vår fritid och vi skall minska antalet männi-skor som arbetar.Vem tror att detta löser arbetslöshetens problem?Vem tror att vi får det bättre med den politiken? Detär ju klart att vi inte får det bättre.Det finns alternativ, . Dessa alternativredovisas av oss . Jag skulle gissa att ocksåFolkpartiet och redovisar sinaalternativ . I vissa delar kan alternativenskilja sig åt. Men i helheten har vi en gemensam in-sikt, och det är att om vi inte får de människor somdriver dagens och morgondagens företag runt om iSverige att anställa fler, att känna att de har råd attanställa därför att skatten på arbete och kostnadernaär mindre, att det är enklare att anställa så att manvågar anställa av det skälet, att förbättra dessa förut-sättningar, då har vi permanentat och ökat massarbets-lösheten. Vi kommer att ändra den politiken 1998.Om detta inte sker, kommer nästaarv - det första var ju det skenande underskottet - attbli en permanentad massarbetslöshet och ännu flermänniskor i som mår illa, för att inte tala omdem som är döva eller dövblinda som inte längre fårtolkhjälp därför att man sparar på dem i stället för påpartierna.(Applåder)Anf. 13 Finansminister ()replik:Herr talman! Faktum kvarstår, : Denhöga arbetslöshet som vi har och som är vårtstörsta samhällsbekymmer uppkom under Bildtminis-tärens tid. Det är denna som vi socialdemokrater nusteg för steg skall bringa ned. Vi har skapat en grundför detta genom att vi nu återvinner starka statsfinan-ser. Vi återskapar en stark ekonomi. har vi möj-lighet att sätta in riktiga, hederligt hoptjänade pengar iden kampen, inte lånade pengar. Alla människor inseratt en sysselsättningspolitik som bygger på lån hosutländska bankirer aldrig kommer att vara hållbar ochleda till framgång. kommer vi steg för steg attåstadkomma denna utveckling.Bo Lundgren måste ha läst någonting annat än denproposition som jag har lagt på bord ,därför att beskrivningen är ju totalt felaktig. Dethandlar inte om att människor skall vara frånvarande,att vi skall minska på sysselsättningen och sådanasaker, tvärtom. Läs innantill, så framgår det att medde åtgärder som vi föreslår tillsammans med - detmedger jag - en viss konjunkturuppgång räknar vimed att det tillkommer ungefär 150 000 nya jobbunder . Det är en ökad sysselsättning,, inte en minskad sysselsättning.Vidare skapar vi genom beslut som redan har fat-tats och genom de ytterligare förslag som läggsfram här i kammaren inte mindre än 200 000platser i utbildningsväsendet. Man kan visserligensäga att som människor genomgår ut-bildningen så är de borta från arbetsmarknaden. Mendet är en mycket produktiv och nyttig användning avtiden, därför att när dessa människor är klara med sinutbildning står de starkare rustade att hävda sig påarbetsmarknaden. De blir då mer produktiva och kangöra större insatser för Sverige.200 000 nya platser i utbildningssystemet och150 000 nya, riktiga jobb på den reguljära arbets-marknaden är den bild som vi skapar och den politiksom vi för. Det är denna politik som kommer att inne-bära att vi, på samma sätt som vi nu klarar våra bud-getmål som och hans partivänner för enkort tid sedan sade var totalt orealistiska och omöjligaatt uppnå - ingen ifrågasätter detta längre - ocksåskall klara målet att halvera den öppna arbetslöshetentill . Steg för steg skall vi ta oss dit. Vi kom-mer att klara det målet också.Anf. 14 () replik:Herr talman! Jag noterade att finansministern intesvarade på min fråga om bokföringen av premiereser-verna. När TV-kanalerna ringde varfinansministern inte sen att ge besked. Är det inte likaviktigt att skapa klarhet som att skapa förvirring? Jagär tacksam för att få ett klart besked om huruvida jaghade rätt eller fel i det som jag sade här om premiere-serverna. Vi vet ju båda att jag hade rätt, men det ärbra om finansministern också säger det.Jag vill återkomma till den människosyn i propo-sitionen som ligger i behandlingen av människor över60 år. Man kan ställa frågan så här: Är det ett problemi vårt samhälle att för många människor äri arbetslivet och bidrar till produktionen? Vi vet attmånga äldre i vårt samhälle känner sig undanskuffade.Kan det vara en uppgift för oss politiker att bidra tilldenna känsla?I säger en 62-åring, : Puttar man ut 60-åringarna från arbets-marknaden kommer det att finnas en förfärlig massamänniskor i samhället som har förbaskat tråkigt, sominte gärna vill sluta i förtid.Så är det ju. Många av dessa människor vill intesluta. Människor är ju inte utbytbara.Apropå detta med , har ni ju en egen tro-tjänare i er arbetsgemenskap. Jag talar om . Han var ju pensionsmässig, men han fick juinte vare sig gå i pension eller i förtidspension, därföratt han tydligen ansågs oersättlig. Visst finns det ersät-tare i arbetslöshetskön. Jag kan tänka mig en 40-årigkvinna med branschvana - låt oss kalla henne -som mycket väl kunde ha gått in och ersatt dennatrotjänare.Men när det gäller det som ni nu skall utföra, atttala om att allt skall bli som , anses dennePeterson vara oersättlig. Han fick t.o.m. flytta in påstatsministerns kontor. Detta är ju ett exempel på attarbetsledningen bedömde att det var viktigare att hakvar trotjänaren i produktionen än att ta in någonannan. Varför skall då regeringen själv skicka ut sig-nalen till människor att de inte är önskvär-da?Ni återger - och det hedrar er möjligen - på s. 21 idenna proposition en kurva, eller graf som det heternu för tiden, där man ser utvecklingen av nyföreta-gandet här i landet. Det ökade kraftfullt när den bor-gerliga regeringens politik hade slagit igenom.