prot · GK0969 · 1997-02-26 00:00:00 — Jag är inte sakkunnig i grundlagsfrågor, mendet resonerar kring förefaller migonekligen litet besynnerligt.Som jag också påpekade har flera talare i sina hu-vudanföranden målat upp en vision om en värld i fredoch samförstånd, där inga vapen behövs. Självfalletvill vi alla uppnå en sådan situation.Anf. 9 () replik:Herr talman! Jag menar att det är viktigt att riks-dagen, i det här fallet utrikesutskottet, lämnar syn-punkter på enskilda länder. Svaret är ja. Däremotbehövs ingen regelrätt genomgång land för land avvilka som skall ha krigsmateriel.Men här har vi ett tydligt exempel i Indonesien.Enligt mångas förmenande lägger sig därdirekt i en väpnad konflikt. Vi exporterar vapen tillden ena parten, till . I de fall där regering-en inte har dragit rätt slutsatser av våra MR-betänkanden måste vi klart påtala detta.Nils T menade att begreppet övrigkrigsmateriel är så oskyldigt - det är bara spaningsra-dar. Men jag anser att eldrörsvapen, kanoner, pansar-värnsvapen, krut och sprängämneskomponenter osv.är användbara delar när man för krig. Jag har svårt attse varför vi skall ha den här uppdelningen i övrigkrigsmateriel och krigsmateriel för strid.Till slut vill jag säga att det ärviktigt att vara trovärdiga när vi agerar internationellt.Vi har gjort en enorm vinst i och med att Sverigefattat beslut om att avskaffa antipersonella minor ivårt eget försvar. Det ger oss en enorm styrka i detinternationella förhandlingsarbetet. Där är Sverigeeffektivt och arbetar konstruktivt, t.ex. i Wassenaar-samarbetet och i nedrustningsarbete över huvud tageti världen. När vi diskuterar vapenexport internatio-nellt måste vi därför driva på att vi har gjort rent husoch inte har den här typen av skamfläckar i vår egenkrigsmaterielexport.Anf. 10 () replik:Herr talman! Som jag påpekade inledningsvis harvi i vårt s.k. MR-betänkande en mycket genomarbetadredovisning av läget i länderna.Som mycket väl känner till är för-hållandet sådant att vi i har attyttra oss över de ärenden som handlar om export.Självfallet är det av intresse att eftersträva en bredsamsyn. är alla partier medlemmar i och kan där framföra sina synpunkter. Ut-över detta kan ärenden föras upp till Utrikesnämndenför prövning, och i ett annat sammanhang kan manockså få agerandet prövat av KU. Jag tycker faktiskt,, att den ordning som vi fått med dennya organisationen, den nya myndigheten och gör att partierna har ett verkligtinflytande över och insyn i dessa exportfrågor.Men ibland blir jag litet fundersam över var EvaZetterberg står i frågan. I en annan reservation skriverhon nämligen att krigsmaterielbegreppet vidare börbreddas, så att all materiel som de stora exportföreta-gen själva anser vara försvarsmateriel omfattas. Me-nar hon att man skall överlåta till försvarsindustrin attsjälv avgöra vad som är krigsmateriel eller annat?Ibland blir jag fundersam över argu-mentation.Anf. 11 () replik:Herr talman! talade om exportsom eventuellt har förekommit till länder som sedanhar visat sig inte uppfylla kriterierna och därför an-vänt svenska vapen i vissa konflikter. Jag undrar vilkaländer han menar. Det kan väl inte vara så att han t.ex.syftar på de svenska haubitsar som lär ha använts iKashmir? Konflikten mellan och närdet gäller Kashmir har ju varit känd så länge att jaghar svårt att föreställa mig att dessa vapen har expor-terats till dessa länder innan konfliktsituationen upp-kom.Vi tycker att det är bra att konstutionsutskottet nuskall granska följdleveranserna. De har åstadkommitmycket bekymmer, och jag tror att följdleveranser ären av de saker som många svenskar ställer sig mestfrågande inför. Från sida har vivelat påpeka att de grundläggande kriterierna inte pånågot sätt kan skrivas bort när det gäller följdleveran-ser. Kraven på mänskliga rättigheter måste fortfarandegälla. När grova och omfattande kränkningar av dessaförekommer skall inte följdleveranser kunna ske.Det finns alltså ingen rätt till följdleverans, ävenom länderna skall kunna räkna med att få följdleve-ranser om de fortfarande uppfyller kriterierna. Dåfinns rätten, men absolut inte annars. Jag förstår inteatt man kan göra någon annan tolkning. I en del fallser det ut som om det ändå görs, men det måste uppe-barligen vara fel. Jag ser fram emot konstitutionsut-skottets granskning av följdleveranser och förväntarmig sedan att regering och riksdag skall titta närmarepå det efteråt och uttala sig om vad mananser.Anf. 12 () replik:Herr talman! Vi bestämde oss för att ha den ord-ningen i utskottet att avvakta konstitutionsutskottetslitet djupare granskning i frågan innan vi tar ställning.På den punkten är vi alla överens i utskottet.I sitt inledningsanförande konstaterade att det regelverk vi har är bra enligt kristde-mokraterna och att man i politiken måste använda sigav kompromisser. Om jag förstod det rätt var detockså ett accepterande av att man skall göra dessamånga gånger grannlaga avvägningar i dessa svåraexportärenden.Men senare sade att dessa reglerinte tillämpas i praktiken. Då blev jag litet fundersamöver vad hon menade. Detta med krigsmaterielexportär ju inget nytt. Det förekom under den regering därIngrid parti ingick den förra perioden, ochsom jag nämnde i repliken till har vinu en ny ordning där alla partier ingår i Exportrådetoch också i utrikesnämnden.Det är viktigt att vi har ett brett samförstånd i des-sa frågor, och min uppfattning är att det finns ett så-dant samförstånd i de organ som haft att ta ställningtill olika exportärenden. Men på den punkten hartydligen en annan uppfattning.Anf. 13 () replik:Herr talman! Det vi har sagt är att vi så långt vikan se nu tycker att reglerna är bra. Men hela den härdiskussionen försiggår ju därför att vi inte tycker attreglerna följs i alla stycken. efterlys-te exempel, och är ett. Det verkar som omen del tycker att detta inte skall få sägas i kammaren,men hur skall vi annars kunna veta om vi är överens?Visserligen har vi , men det somförsiggår där är hemligt, och därför vet vi inte alltidvad som sker där. Så vi riksdagsmän måste ha möjlig-het att yttra oss om detta, och vi måste också i partier-na ha möjlighet att ta ställning till det som sker införvåra ögon och säga om vi tycker att det överensstäm-mer eller inte. Om inte detta kan diskuteras kan vi inteha ordningen att detta skall vara en fråga för regering-en och en myndighet med hjälp av Exportkontrollrå-det.Anf. 14 () replik:Herr talman! Om är väldigt besvi-ken på ordningen blir det konflikt med regeringsfor-men. I sådana fall får man försöka åstadkomma någonförändring där av ansvarsfördelningen mellan rege-ringen och , som jag tidigare nämnde.Ett uttryck för strävan att åstadkomma en bredsamsyn i dessa frågor är just förhållandet att alla par-tier ingår i sedan den nya myn-digheten inrättades. Den har varit verksam . Det är , och partiernas företrädare därär ju, som påpekade, naturligtvis för-hindrade av sekretesslagstiftningen att tala om sakeroch ting. Men det hindrar inte att partierna orienterarsig om vilken riktning man skall ha på sina ställnings-taganden.För egen del är jag förhoppningsfull om att man idetta samråd och ytterligare samråd i utrikesnämnden,i den mån det behövs, skall kunna finna en inriktningför dessa svåra frågor. Vi skall ha klart för oss attdetta är ett element i hela vår säkerhetspolitik. De somkräver att vi skall avveckla hela vapenexporten bordeman också avkräva ett svar på hur de kommer att lösadetta problem och ersätta detta element i den svenskasäkerhetspolitiken. Därom har vi ingenting hört, mendet kanske är en annan fråga.Anf. 15 () replik:Herr talman! Socialdemokraterna och Folkpartietdelar i allt väsentligt synen på svensk säkerhetspolitik.Partierna delar åtminstone i ord synen på den restrik-tiva krigsmaterielexporten. Partierna skiljer sig -vilket har framgått i tidiga debatter - i synen på hurtydliga regler som önskas för att tillgodose tilltron tillhanteringen av de här frågorna. Socialdemokraternaverkar åtminstone när de är i regeringsställning varanöjda med att in lita på regeringen. Vi har enlitet annan syn från sida på detta.Det är förvisso bra att det finns forum för att dis-kutera vapenexport i , vilket också redovisade. Vi i tycker att dethade varit bättre om det där också hade funnits svens-ka initiativ till att främja en mer restriktiv vapenex-portpolitik bland länder. att det redan finns ett demokratirekvisit somvägs samman med andra aspekter. Det är just här viskiljer oss åt. Från sida anser vi att de-mokratirekvisitet bör stå på egna ben. På vilket sättmenar att ett demokratirekvisit ochkriterium skulle kunna få negativa konsekvenser omdet stod på egna ben och inte bara vägs samman motde övriga kriterierna?Anser att utrikesutskottets kritikav under en följd av år har varit myckethård? Innebär utvecklingen under det senaste åretenligt att läget har förvärrats? Har vidå inte nått ett läge när svensk krigsmaterielexport tillIndonesien inte längre bör förekomma? Om svaret ärnej - hur lågt ligger i så fall den socialdemokratiskaribban för restriktiviteten i svensk vapenexportpolitiksom vältaligt talade för i talarstolen?Anf. 16 () replik:Herr talman! Den svenska rollen i den internatio-nella vapenhandeln motsvarar . Det är inte sär-skilt mycket. Från den utgångspunkten är det natur-ligtvis viktigt att engagerar sig i internationel-la forum för att kunna påverka de övriga 99,5 procen-ten av vapenhandeln. Jag tycker nog att den kritiksom nu riktar mot regeringen för attden inte är tillräckligt aktiv inte är korrekt. Här tasinitiativ t.ex. i FN, där vapenregistret undergår enöversyn. har drivit den här frågan undermånga år, och har kanske möjlighet att driva denhårdare som medlem i säkerhetsrådet. hardrivit frågan i EU, och gör också det fortsatt. Det s.k.Wassenaararrangemanget - där den svenske krigsma-terielinspektören är ordförande - är ettforum där man försöker diskutera fram olika arran-gemang som skall hålla tillbaka vapenexporten ochhålla den på en väldigt restriktiv nivå. Så visst finnsdet många bra svenska initiativ, tycker jag.Lennart Rohdin talade om demokratirekvisitet.När vi gått igenom grunderna för exportfrågorna harvi bedömt att i bedömningen av länder är demokrati-rekvisitet en del. Därför har jag svårt att se hur dettaskulle kunna stå på egna ben, som det. Jag skulle finna det svårt att hitta någotslags kriterium och regelverk som skulle kunna utgöraen självständig bedömningsgrund utan koppling tillandra grunder för bedömningen. Men det är möjligtatt har kommit fram till svaret på denfrågan. Det kan vara intressant att höra vad han harför funderingar i den riktningen.Anf. 17 () replik:Herr talman! Det är förvisso sant att underårens lopp har tagit initiativ i FN. Men vad vi före-språkar här är svenska initiativ för att få våra huvud-sakliga konkurrentländer, de östeuropeiska stater somexporterar krigsmateriel, att bedriva en restriktivvapenexportpolitik. Där har icke redovisats ett endasvenskt initiativ.Från sida menar vi att demokratirek-visitet bör stå på egna ben och inte vägas samman motandra kriterier. Det räcker med att titta i listan påvilka länder exporterar till, ,för att se att demokratikriteriet skulle kunna få störregenomslag vid bedömningen av lämpliga mottagar-länder för svensk export.Nils T undvek helt frågan om Indonesi-en i sitt första svar. Har utrikesutskottets kritik underde gångna åren varit mycket hård? Har läget förvär-rats? På vilket sätt anser Socialdemokraterna att viinte har nått det läge där svensk restriktivitet kräveratt krigsmaterielexporten till upphör?Förvisso har vi ett exportkontrollråd som skall hanterade enskilda ärendena, men det finns en gräns därriksdagen måste säga ifrån när det gäller de generellaoch övergripande utrikespolitiska bedömningarna avett enskilt land. Detta särskilt som utrikesutskottetunder mycket hårt kritiserat Indonesien.Nils T ! Det föreligger inte längre någotbrett samförstånd om i svensk vapenex-portpolitik.Anf. 18 () replik:Herr talman! Jag menar att demokratirekvisitetmåste vägas ihop med andra komponenter. Jag tyckerinte att det argument framförde varsärskilt stabilt. Det måste också till en del av övrigakomponenter för att göra denna helhetsbedömning.Jag tror att vi egentligen inte har så skiljaktiga upp-fattningar i den frågan.När det gäller kommer utskottet att uti-från motioner som har skrivits justera ett betänkandeom läget för de mänskliga rättigheterna i olika länder,som jag har berättat tidigare. Det skall ske i nästavecka. Den debatten kommer senare, och i det sam-manhanget kommer självfallet också attbehandlas.Varje exportärende bedöms enskilt och utifrån si-na specifika förutsättningar. Som till har partierna möjlighet att framföra sinasynpunkter i . Som jag tidigareframförde tycker jag att utskottets och riksdagensuttalande om MR-läget i skilda länder skall beaktas ide utrikespolitiska sammanhang där agerar.Jag tycker att så också sker.Anf. 19 ()replik:Herr talman! Jag ställde en fråga om skillnadenmellan två länder, som jag ansåg var oerhört lika vadgäller situationen för de mänskliga rättigheterna. Bådahar inre väpnade oroligheter och båda kränker väldigtstarkt de mänskliga rättigheterna. Om det finns någonskillnad är , som jag ser det, det värstalandet i det här fallet. Där har man också hållit pålängst. Utskottet uttalar sig på ett helt annat sätt omdet ena landet än när det nu gäller exporten till uppfattade inte riktigt vad sa-de om minan som jag pratade om. Jag återger ett parrader ur Krigsmaterielinspektionens promemoria från1993:Det här är en mina som utlöses manuellt via tänd-kabel eller elektrisk kabel. Den bör icke lämnas obe-vakad. Den kan nämligen också utlösas med snubbel-trådsutlösning. Den kan då orsaka skador på civilper-soner så länge snubbeltrådsutlösningen fungerar.Detta är dock normalt en mycket begränsad period, dånedfallande grenar och passerande djur utlöser den.Det behövs alltså inte så mycket för att den skallutlösas. Man kan tänka sig att den trupp som ligger påen plats och har en snubbeltråd kanske inte kan stan-na, utan snabbt måste ge sig därifrån. Då har vi mi-norna där.Anf. 20 () replik:Herr talman! Som självpåpekade finns ju ett embargo mot . Det har jubeslutats om embargo mot andra länder också både iFN- och EU-sammanhang. Det är alldeles självklartatt om är med i den typen av beslut skall detföljas upp i alla avseenden, och det görs ju också.Jag kan inte uttala mig om konstruktionen av denmina som också berör och hurden fungerar. Men vi har ju, som jag nämnde i mittinledningsanförande, frågat om detta i utskottet ochfått veta hur denna mina fungerar. Om någon skulleefterfråga köp av den minan får det naturligtvis be-dömas i vanlig ordning om den över huvud taget skallkunna exporteras. Jag kan inte tillräckligt mycket omminan för att kunna ge mig in i någon djupare diskus-sion med . Om det är fråganom export av denna mina måste det bedömas utifrånalla de kriterier som gäller för exportärenden.Anf. 21 ()replik:Herr talman! Jag har för mig att också har yttrat sig om och anseratt man bör införa ett vapenembargo. Det är kanskeytterligare ett litet tryck, eftersom man rättar sig efterEU i många andra fall.Anf. 22 () replik:Herr talman! Det var kanske när annekteringen avÖstra skedde som man skulle ha utlyst dettaembargo. Att nu göra det på ett ensidigt sätt är kanskeinte den rätta metoden. Det pågår ju många slagsförhandlingar och informella och formella kontakterför att finna lösningar på detta problem. Den diskus-sionen får vi väl återkomma till när vi behandlar detbetänkandet i kammaren.Anf. 23 ():Herr talman! känner man sig litet tjatig närman sitter på sin kammare och skall upp och prata omett område som man har pratat om förutoch ett område där det inte händer speciellt mycket.Det händer i alla fall inte saker som man själv skulleönska. Men tystnad är ju medhåll, och med anledningav detta står jag i talarstolen igen.Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr6 och reservation nr 10.Sveriges utrikespolitiska mål är nedrustning. Se-dan slutet av har det officiellt råttett principiellt förbud mot krigsmaterielexport. Hurkommer det sig då att vi får ständiga påminnelser omden svenska vapenexportpolitikens misslyckanden?Kan man någonsin komma åt kortsiktigt ekonomisktprofittänkande, missbedömningar av situationer iolika länder och spådomar som inte slår in när detgäller vapenexport? Svaret är ju nej.Vi vet alla att den militära förbrukningen av resur-ser förlänger och understöder den orättvisa fördel-ningen av jordens tillgångar, och regeringarna stöderdenna verksamhet. Rustningsspiraler slukar mycketstora pengar. Dessa pengar skulle t.ex. kunna använ-das till att minska klyftorna mellan fattiga och rikasamt ge möjligheter för en långsiktigt hållbar utveck-ling genom satsningar för en god miljö och en ekolo-giskt hållbar utveckling. Vapen dödar därmed ävenom de inte används.Vi vet också att det finns en rad problem förknip-pade med vapenhandel i världen. Export av krigsma-teriel till länder i krig leder till att människor dödaseller flyr. av världens ungefär 20 miljoner ex-terna flyktingar är på flykt undan krig. Export avkrigsmateriel till fattiga länder bidrar till fattigdom,svält och utebliven hälsovård. Export av krigsmaterieltill ett konfliktområde kan öka risken för att krig bry-ter ut. Det är ju så att kapprustningar skapar ömsesi-dig misstro. Export av krigsmateriel ingår ofta i enstörre överenskommelse där säljaren hjälper köparenatt bygga upp en egen krigsindustri och tillverka va-pen på licens.Herr talman! de gröna vill därför av-veckla den svenska krigsmaterielexporten. Fred ärinte bara målet utan också vägen. Vi kan inte ställakrav på andra länder som vi inte själva kan uppfylla.Jag ställer mig ständigt frågan när den svenska riks-dagsmajoriteten skall ta ansvar för det utrikespolitiskamålet om nedrustning.Det blir allt vanligare att svenska och utländskaföretag samarbetar om utveckling och tillverkning avnya vapensystem. När regeringen väl godkänt ettsamarbetsprojekt skall exporten få fullföljas även omsamarbetslandet kommer i krig så länge FN inte läg-ger ett vapenembargo. Ett vapensystem som vid ettsamarbetsprojekt fått övervägande svensk identitet,som det heter, får enligt riktlinjerna säljas vidare tillett tredje land i enlighet med de regler som gäller isamarbetslandet. Även om systemet har svensk identi-tet kan det under vissa omständigheter få säljas vidaretill stater som är förbjudna för export från Sverige.Samtillverkning av vapensystem kan innebära attsvenskdesignade system med svenska komponenter istörre och större utsträckning säljs vidare till i Sverigeförbjudna stater. Jag tycker att det borde vara ensjälvklarhet att alla länder som deltar i ett samarbets-projekt om att utveckla nya vapensystem har vetorättöver eventuell export. Jag tycker att borde gåi spetsen för en sådan politik. Det kan ske genom attde s.k. OPD avskaffas.I kölvattnet efter Boforsaffären infördes obligato-riska intyg från köparen för att garantera att svenskkrigsmateriel inte såldes vidare till förbjudna stater.Det finns två olika varianter av de här intygen, EUCsom används vid export av hela system och OPD somkan användas vid komponentleveranser. Det sägs baraatt köparen inte får sälja produkten vidare i obearbetatskick. Men om den svenska komponenten ingår i ettvapensystem som inte har svensk identitet kan dettasystem exporteras till stater som inte medgerexport till. Jag befarar att det är sannolikt att en väx-ande del av krigsmaterielexporten kommer att skemed stöd av dessa OPD och alltså få säljas vidare tillförbjudna stater.Miljöpartiet de gröna vill införa slutanvändarintygför all svensk krigsmaterielexport, också komponen-ter. Utskottet säger i sitt betänkande att det inte ärpåkallat med en förändring. Mycket mer förklaring änså får vi inte.Vid tre tillfällen har den utfär-dat skriftliga garantier till köparen att alla leveranseroch allt underhåll skall fortsätta även om landetkommer i krig så länge FN inte har beslutat om em-bargo. gällde de luftvärnsrobot, Ro-bot 70, till . gällde det Boforshaubitsar till , och ubåtar tillAustralien.Den medborgarkommission som utredde vapen-byken var mycket kritisk till de här leveransgarantier-na som gavs till , men det hände igen. År 1993gav regeringen liknande garantier till fiendePakistan som var intresserade av att köpa ubåtar frånKockums. Vi i anser att det inte skallupprättas avtal med leveransgarantier om köparenkommer i krig. Men det anser inte utskottsmajoritetensom säger att det skulle innebära orimliga konsekven-ser för mottagande stater och för svenskt utrikespoli-tiskt agerande. Det skulle innebära väldigt stora kon-sekvenser för många stater, och naturligtvis för destater som ligger i fejd med varandra. Det ser jag sompositivt. Därför stöder att det inte skallges leveransgarantier även om landet kommer i krig.När det gäller försvarsindustrisamarbetet har re-geringen gång på gång medhjälp av en majoritet i tagit klara steg moten harmoniserad vapenmarknad inom EU. Riksdagenhar ställt sig bakom att vi medverkar till en harmoni-sering mellan EU-länderna av regler för försvarsupp-handling m.m., som det är uttryckt i betänkandet.Riksdagen har också sagt att EU:s roll inom för-svarsindustriområdet alltjämt är utomordentligt be-gränsad. En vidgad roll för EU skulle ge större möj-ligheter för att delta i samarbetet och skapabättre möjligheter till harmonisering.Riksdagsmajoriteten anser också, och det har riks-dagen slagit fast, att ett medlemskap i , , är eftersträvansvärt.Allt detta anser man skall kunna ske inom gällandelag om krigsmateriel. Jag tycker att detta är nonsens,och det är löjligt att påstå det. Hur skall man t.ex.kunna samarbeta om ett materielprojekt om man intefår exportera till samma länder? anseralltså inte att ett medlemskap i är förenligtmed en trovärdig militär alliansfrihet med de starkakopplingar som finns mellan krigsmaterielindustri ochett gemensamt försvar.Jag är tacksam för att inte utrikesutskottet i dettabetänkande väljer att återupprepa dessa formulering-ar. Vad som däremot gör mig väldigt bekymrad är närutskottet skriver: "Vad gäller en eventuell framtidaharmonisering av exportlagstiftningen måste för Sve-riges vidkommande vår restriktiva exportpolitik tassom utgångspunkt." Det gör mig bekymrad.Innebär detta vad det låter som, nämligen att detskall tas som utgångspunkt för vidare förhandlingaroch att det alltså går att rubba? Är den svenska ex-portlagstiftningen förhandlingsbar? Det vill jag frågasocialdemokraterna.I en rapport från kommissionen om vapenindustri-frågor inom EU, som vi fortfarande inte har sett nå-gon reaktion på från regeringen, står det att en konso-lidering av den europeiska unionen för att på lång siktäven omfatta försvarspolitik är högt prioriterad. Ettstärkt samarbete på försvarsindustriområdet är enhuvudfaktor i försvarspolitiken. Därmed ser vi kopp-lingarna från EU:s sida.Frågan är alltså värd att ställas. Kan man ha engemensam vapenmarknad i EU - det verkar regering-en åtminstone agera för eller tala om i ganska dunklaordalag - utan att ha ett gemensamt försvar? Tyvärrverkar det som regeringen varken vill sätta stopp fördet ena eller det andra. I och med att man är tyst tyck-er jag att det visar på medhåll, t.ex. när det gällerkommissionsrapporten.Avslutningsvis, herr talman: Enligt bör , i stället för att på alla sätt försökahålla försvarsindustrin under armarna, koncentreraansträngningarna på att stödja krigsmaterielindustrinatt ställa om till civil produktion. Vi ser vad somhänder nu i t.ex. . Då måste man ha en hand-lingsplan och göra satsningar för en utveckling i posi-tiv riktning.