prot · GL0926 · 1997-11-06 00:00:00 — har frågatom jag är beredd att redovisa de skäl som ligger bak-om förslaget att lägga ned Rådet för högpresterandedatorsystem, HPD-rådet.Regeringens förslag angående högpresterandedatorsystem omfattar tre olika delar. För det förstaförs medel för högpresterande datorsystem till ansla-get för dyrbar vetenskaplig utrustning. För det andraanpassas anslagstekniken för dessa ändamål till vadsom gäller normalt för statsbudgetsanslagen,dvs. stora investeringar betalas inte i sin helhet vidanskaffningen utan enligt en avskrivningsplan anpas-sad till den beräknade användningstiden. För dettredje har regeringen av statsfinansiella skäl föreslagiten minskning med av de resursersom sammantaget står till förfogande för dyrbar ve-tenskaplig utrustning och för högpresterande datorsys-tem samt att dessa resurser i fortsättningen ses i ettsammanhang.Genom att resurserna för högpresterande datorsys-tem och resurserna för dyrbar vetenskaplig utrustningfortsättningsvis behandlas i ett sammanhang finnsinget behov av ett särskilt organ som föratt fatta beslut om anslag. I för finansiering av dyrbar vetenskapligutrustning kommer att ingå ledamöter med kompetensinom området högpresterande datorsystem. Självfalletkommer också personer med kompetens inom dettaområde att medverka i beredningen av ärenden. Tillyttermera visso har regeringen också i budgetproposi-tionen uttryckligen angivit att de åtaganden som gjortsinom området högpresterande datorsystem skall beak-tas vid medelsfördelningen för de kommande åren.Svensk forskning har i ett internationellt perspek-tiv mycket goda resurser. Inte minst är utrustnings-standarden vid universitet och högskolor hög. Dettaavspeglas bl.a. i att forskningsråden, när budgetansla-gen anpassats till resurstilldel-ningen från de nya forskningsstiftelserna, valt att helteller i stor utsträckning avstå från att anvisa särskildamedel till utrustning. Därtill kommer betydande till-skott från andra finansiärer. Den besparing som rege-ringen av statsfinansiella skäl har föreslagit på medlenför dyrbar vetenskaplig utrustning och högpresterandedatorsystem är mot denna bakgrund blygsam.Svensk forskningspolitik bygger på att regeringoch riksdag gör övergripande bedömningar, medanden närmare resursfördelningen och planeringen skötsav vetenskapligt kompetenta organ. Avvägningenmellan å ena sidan personalinsatser eller andra forsk-ningskostnader och å andra sidan utrustning av olikaslag bör således i princip inte vara en statsmaktsfrågautan avgöras av forskningsmyndigheter och av demsom svarar för den närmare planeringen och genomfö-randet av forskning.Att medlen för dyrbar vetenskaplig utrustning ochmedlen för högpresterande datorsystem nu samordnasoch ansvaret för medelsfördelningen ligger på forsk-ningsrådsnivå ser jag som ett steg mot vad som såle-des är den normala rollfördelningen.Frågan kan naturligtvis ställas om insatserna fördyrbar vetenskaplig utrustning över huvud taget skallöronmärkas. Det rör sig dock här om mycket storaåtaganden, som kan vara svåra att planera in inomvanliga anslagsramar, varför den nuvarande ordning-en tills vidare bör behållas. Den parlamentariskaforskningspolitiska utredningen, som tillsattes i som-ras, har i uppdrag att bl.a. behandla rollfördelningenmellan statsmakter och myndigheter. I detta ingårgivetvis att analysera behovet av fortsatt öronmärk-ning av medel för olika ändamål. Till den större frå-gan får vi således anledning att återkomma här i riks-dagen när utredningen lagt fram sina förslag.Då , som framställt in-terpellationen, anmält att han var förhindrad att närva-ra vid sammanträdet, medgav tredje vice talmannenatt fick delta i överläggningen i stället förinterpellanten.Anf. 9 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utbildningsminis-tern för svaret.Regeringen vill göra en nedskärning på Rådet förhögpresterande datorsystem, och det oroar oss. Enligtden utredning som föregick beslutet om inrättandet avRådet för högpresterande datorsystem förelåg en riskför att skulle komma långt efter andra jäm-förbara länder när det gäller högteknologisk forsk-ning, bl.a. genom avsaknaden av moderna superdato-rer. Det visade sig också snabbt efter tillkomsten avdessa datorer att det blev ett uppsving vad gällersvensk högteknologisk forskning, och det betraktas nusom en internationellt god resurs för landet. Att dåbörja skära i denna satsning tycker vi är märkligt.Regeringen nämner några olika förslag och skriveri svaret att "regeringen av statsfinansiella skäl före-slagit en minskning med av deresurser som sammantaget står till förfogande fördyrbar vetenskaplig utrustning". Då glömmer rege-ringen - i det här fallet utbildningsministern - att manredan har ålagt rådet en besparing på 43 miljonerkronor. Det handlar alltså om en besparing på 68miljoner kronor. Det urholkar mycket snabbt detarbete som utförs.Utbildningsministern säger också att det natur-ligtvis kommer att sitta experter i för finansiering av dyrbar veten-skaplig utrustning, som skall ta hand om det här iframtiden. Men hur skall de på ett effektivt sätt kunnavälja mellan olika andra anslag? Det finns redan idagsläget ett anslag. Låt oss då behålla det. Framförallt: Varför inte avvakta den forskningspolitiska ut-redningens förslag? Utredningen skall ju vara färdiginom . Det hade varit en betydligt bättre väg attgå än att på det här sättet dels försöka beskära rådetmed så mycket som innevarandeår, dels också överföra detta till Forskningsrådsnämn-den.Vi vet inte vad resultatet blir mer än att forskning-en på de här områdena kommer att minska. Vad nu änutbildningsministern säger om satsningar på olikaområden i visar det sig att det är den naturve-tenskapliga och delvis den tekniska grundforskningensom i slutvarvet drabbas. De områdena drabbas spe-ciellt hårt av den här typen av minskade satsningar påden verksamhet som har utförts vid de olika dator-centralerna.Jag tycker att det är en utomordentligt beklagligväg som regeringen här har valt, och jag skulle därförvilja fråga utbildningsministern vilken prövning manhar gjort på innan man komfram till det här beslutet. Vilken värderingsgrund,utöver den rent statsfinansiellt tekniska som utbild-ningsministern angav i svaret, ligger bakom? Har manpå departementet gjort någon konsekvensanalys fördet svenska samhället på forskningssidan?Jag träffade i går en forskare på ett av våra störstaläkemedelsföretag, som var utomordentligt oroad överutvecklingen på de svenska högskolorna och universi-teten och med beklagande antydde för mig att man vartvungen att lägga nya satsningar på den amerikanskaöstkusten. Detta tycker jag är klart oroväckande, ochjag tycker också att regeringens förslag i det här falletär klart oroväckande.Anf. 10 Utbildningsminister ():Herr talman! Normalt brukar vara föratt man inte har onödig byråkrati i statsförvaltningen.Det är inte nödvändigt att ha två särskilda organ somsysslar med i princip samma saker. Också högpreste-rande datorsystem är en del av den dyrbara veten-skapliga utrustningen, och det finns goda skäl att haett organ som hanterar detta.Anslagskonstruktionen i detta fall är densammasom tillämpas i hela statsförvaltningen. Det finnsingen anledning att ha någon särskild anslagskon-struktion just här. Det innebär alls inte några om-läggningar. Det innebär alls inte att det blir en bespa-ring på 68 miljoner i den meningen att manfår mindre resurser till att köpa dyrbar vetenskapligutrustning. Det handlar om en omläggning av syste-met. De som den omläggningeninnebär kommer inte att märkas i form av mindreresurser för inköp av utrustning.En annan fråga är hur mycket pengar man på siktvill ge till det här anslaget. Det är en senare budget-fråga. Det jag tycker är rimligt är att man läg-ger in pengarna i de normala forskningsanslagen ochatt de kompetenta forskningsorganen får avgöra hurmycket man skall lägga ned på utrustning respektiveannat.Sverige har en mycket god utrustningsstandard.Det är allmänt och internationellt omvittnat. utvärderingar ger i allmänhet mycket högabetyg till kvaliteten i svensk forskning, även om detförvisso också finns brister. I detta ingår i allra högstagrad att har en hög nivå när det gäller utrust-ningen, även om forskare, liksom andra grupper,förstås alltid gärna vill ha ännu mer. Det är inte någotspecifikt just på forskningens område.Detta gäller också svensk forskning i allmänhet.Svensk forskning är internationellt sett en mycketvälfinansierad verksamhet. ligger i internatio-nell topp när det gäller offentliga medel till forskning-en - möjligen har något land en högre andel, menfrågan är om det ens är det . Forskningsresursernahar också ökat, trots de besparingar som har genom-förts. Så när det gäller forskningens volym ochforskningsfinansieringen finns det absolut ingen an-ledning till oro.När det gäller satsningen på det biomedicinskaområdet är just det ett av våra allra största forsknings-politiska områden. Satsningen, sammantaget i samhäl-let, uppgår säkert till över 1 miljard - det är litet svårtatt se alla rännilar, för det finns också privata finansi-ärer i det här sammanhanget. har alltså här enstark ställning. Sedan är det en annan sak att interna-tionella företag naturligtvis ser över hela sitt verk-samhetsområde och också utnyttjar detta när det gäl-ler att förlägga forskning på olika håll. Men Sverigehar en stark ställning i forskningshänseende, och denmycket blygsamma besparing på 25 miljoner kronorsom nu har genomförts kommer på intet sätt att rubbaden positionen.Anf. 11 ():Herr talman! Utbildningsministern använder fagerttal om de satsningar som görs på den svenska forsk-ningen. Men lika väl som han talar vackert använderhan en nålsticksmetod mot vissa områden som drab-bas av besparingar, t.ex. det område som vi nu disku-terar. säger utbildningsministern att det visst inteär tal om en sänkning med 68 miljoner totalt, alltså de25 miljoner som utbildningsministern talar om plus de43 miljoner som redan finns där som besparing. Istället skall man kunna få de här 43 miljonerna ikommande budgetbehandlingar. Det skulle vara väl-digt bra om utbildningsministern ville upprepa det.Det skulle då innebära att man kommer att fåett oförändrat anslag. Det kan ju vara en nyhet, ty detstrider mot vad som har gjorts och sagts i andra sam-manhang. På s. 56 i utredningen 1997:69 Be-sparingar i stort och smått redogörs det för att dessabesparingar kommer att rulla vidare och1999.Sedan skulle jag vilja fråga utbildningsministernvarför man på sådana här speciella områden, plus deinternationella områdena, gör de här stora besparing-arna. Man verkar vara klart ointresserad av att hållauppe den svenska kompetensen på det här området.Sverige lade sig, med upprättandet av de här superda-torerna, som ett av de ledande länderna i världen förden typ av komplicerad forskning som man kan göramed hjälp av dessa datorer. Men man har kommit igång ganska sent - den i invigdes så sentsom . Sådana här datorer kräver en alldelesspeciell infrastruktur runt omkring sig och en alldelesspeciell kompetens, och det är inte möjligt för någonenskild aktör att från det ena året till det andra skaffasig sådan här utrustning, utbilda personalen och få detatt fungera på ett effektivt sätt.Den typ av forskning som bedrivs här - jag tänkert.ex. på olika typer av teknikvetenskapliga beräkning-ar eller det som diskuterades i går här i huset i ettannat sammanhang, nämligen långsiktiga klimatstudi-er, där stora kapaciteter på beräkningssidan behövs -kommer vi inte att kunna utföra om de här nedskär-ningarna får det genomslag som vi fruktar.Vi tycker att det är beklagligt att man har valt denhär vägen. Vi hade föredragit att man från regeringensoch utbildningsministerns sida hade avvaktat denforskningspolitiska utredningen så att man kunde hatagit ett helhetsgrepp på hela det här området.Anf. 12 Utbildningsminister ():Herr talman! har ju övertagit den härinterpellationen på grund av sjukdom, så jag har fullförståelse för att han inte är helt insatt i frågan. Om-läggningen av anslagssystemet innebär visserligen attanslaget blir mindre. Men det betyder inte kan köpa mindre, för man betalar det här på ettannat sätt. Man betalar det på samma sätt som allaandra statliga investeringar, dvs. man får stå föramorteringar och sedan avskrivs det under en följd avår. Då får man överväga hur mycket anslag som skallges till den här typen av utrustning. Det är därför somden faktiska besparingen är . Ochdet är alldeles uppenbart att , av ensamlad offentlig satsning på forskningen i det härlandet på omkring 20 miljarder, är en oerhört blygsambesparing. Att i det sammanhanget tala om att vi intelängre skulle kunna göra nödvändiga beräkningar ärmed förlov sagt en betydande överdrift.Anf. 13 ():Herr talman! Jag skall då bara koncentrera mig påde 43 miljonerna. Jag tror att utbildningsministerninte riktigt vill kännas vid att den här besparingenfaktiskt ligger fast. Man må räkna med att det skallbetalas på ett annat sätt, men man rullar det i så fallframför sig och har alltså inte tillräckligt mycket me-del till sitt förfogande.Jag vill citera ur utredningen 1997:69, s. 56:"Utrustningsanslaget måste då beräknas till 48 miljo-ner kronor och 43 , motsvarande en'besparing' gentemot nuvarande anslagsnivå om 43miljoner kronor och 48 ." Jag tyckeratt detta talar för sig själv.Anf. 14 Utbildningsminister ():Herr talman! Vi rör oss nu i de högre budgetrym-derna. Om man lägger om från ett system där manbetalar alltsammans på en gång till ett system där mani stället gör en investering och sedan finansierar denoch gör avskrivningar under en följd av år uppstår isjälva omläggningsögonblicket en sådan situation kan dra ned anslagen och ändå göra de nödvän-diga uppköpen. Det är det som är själva innebördenav det här förslaget, och det är därför jag kan säga attfrågan om hur det blir på får avgöras ibudgetbehandlingen.Det är naturligtvis helt rätt att forskningsområdetlika väl som alla andra statliga områden måste sparaoch att vi måste se till att resurserna utnyttjas effek-tivt. Men jag kan verkligen på mycket goda grundersäga att svensk forskning står väl - i bokstavligmening: Vi har en hög utrustningsnivå. Det gäller demest avancerade maskiner som man kan tänka sig. Vistår också väl rustade när det gäller den personligakompetensen och kompetensnivån inom forsknings-systemet.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1997/98:10 om an-svarsbalansen vid större strukturförändringarinom företagAnf. 15 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig huransvaret för konsekvenserna för enskilda människoroch de orter där företagen verkar bör fördelas mellanföretag och samhälle vid större strukturförändringarinom företag - en mycket spännande fråga.Bakgrunden till interpellation ärEricssons beslut att genomföra en omstrukturering avsin produktion i . För del ärdet enligt vad jag har erfarit enligt nuvarande planerdrygt 500 personer som är uppsagda och kan räknamed att förlora sina jobb . Antaletarbetstillfällen som faller bort i samband med Erics-sons förändringar uppgår till ca 1 200.Lars känner till att regeringen nu bere-der förslagen i en rapport som landshövding fick i uppdrag att utarbeta i samband med attEricssons neddragning blev känd. Rapporten innehål-ler många intressanta förslag till åtgärder för ett lång-siktigt omstruktureringsarbete och berör många områ-den. Förutom förslag om reguljära arbetsmarknads-och näringspolitiska insatser finns förslag om åtgärderfrämst inom forsknings- och infrastrukturområdena,men även inom utbildnings- och kulturområdena.När tar upp frågan om ansvaretvill han föra en principiell diskussion om samarbeteoch ansvar mellan den privata och den offentligasektorn vid större förändringar i näringslivet.Den 25 april besvarade jag en interpellationmed liknande frågor från . Även dågällde en av frågorna växelspelet mellan företagenoch det omkringliggande samhället. Den interpella-tionen ställdes också mot bakgrund av dåplanerade neddragningar i Norrköping.I mitt svar anlade jag ett allmängiltigt perspektiv.Mot bakgrund av den utveckling av konkurrensensom äger rum globalt drog jag tre viktiga slutsatser,som jag gärna upprepar.För det första: Oavsett vilken strategi ett företagväljer, anser jag att det, utöver lagstadgade åtaganden,kvarstår ett moraliskt ansvar för företaget gentemot deanställda och den bygd som företaget verkar i.För det andra: Lagstiftning avseende sociala ocharbetsrättsliga förhållanden måste harmoniseras på detinternationella planet. finns det för stora skillna-der mellan olika länder inom detta område.För det tredje: I det kunskapsbaserade samhällettenderar banden mellan näringsliv och samhälle att blitätare. Tillväxtmiljön runt ett företag har en avgöran-de betydelse för såväl företagets konkurrenskraft somsamhällets utveckling. Här tänker jag främst på före-tagens behov av väl utbildad arbetskraft.Jag konstaterade också i mitt svar att jag delarLars uppfattning att detta är frågor som ärviktiga att debattera. Men varnade jag föratt skapa opinioner för att de stora transnationellaföretagen inte skall kunna förändra sin produktions-struktur i . Det skulle långsiktigt kunna ledatill mycket negativa resultat för vårt land.Den alltmer globaliserade ekonomin med ökadrörlighet på en mängd områden har de facto reduceratstatens inflytande på det ekonomiska området. Detkan därför inte nog understrykas hur viktigt det ärmed framför allt kompetent arbetskraft för att vi skallkunna hävda oss i den internationella konkurrensen.Därför satsar regeringen kraftfullt på att höja arbets-kraftens kompetens. Det är helt enkelt nödvändigt föratt de högteknologiska och avancerade företag somverkar här i landet skall kunna fortsätta att utvecklas.Vikten av en dialog mellan företag och samhälleunderströks också. När det gäller i Norrkö-ping förs den och har redan lett till positiva föränd-ringar jämfört med utgångsläget när beskedet omneddragning fattades. Jag utgår ifrån att den fortsattadialogen leder till att bidrar positivt till flerinsatser i . Diskussioner förs bl.a. om enförnyelse och omlokalisering av IMC, IndustrielltMikroelektroniskt Centrum, med lokalisering i Norr-köping.Med hänvisning till tidigare goda resultat av stödtill småföretag föreslår landshövding isin rapport mer pengar till för småföre-tagsstöd. Regeringen kommer också att anslå medelsom gör det möjligt att bevilja ytterligare småföre-tagsstöd. Jag anser också att sådana satsningar ärviktiga för att diversifiera näringslivet och göra sam-hällen mindre sårbara vid strukturomvandling inom ennäringsgren.Till sist vill jag påminna om att är enav största städer som ligger i en expansivregion med goda framtidsutsikter. Staden har tidigaregenomfört en framgångsrik omvandling av sitt nä-ringsliv och kan säkert fortsätta på den vägen. Denuvarande problemen kan bl.a. därför enligt min be-dömning i stor utsträckning av, förutom medhjälp av insatser inom ramen för närings-,utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken.Anf. 16 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, som jag tyckerär ett bra svar. Om jag får åtminstoneett förtydligande tycker jag att det är ett mycket brasvar. Jag återkommer till det. Jag har ytterligare enfråga till statsrådet, men först en mer allmän princi-piell deklaration från min sida.Det som händer i , i och i minhemkommun visar, precis som statsrådetsäger, att de här kommunerna är sårbara. Beroendetav stora globalt verkande företag skapar naturligtvisen sårbarhet. Men sårbarheten gäller inte bara kom-munerna. Jag vill påstå att det som händer i Norrkö-ping också visar att företagen är sårbara.Naturligtvis måste de hänga med i konkurrensen,och det måste finnas en förståelse för att det behövssnabba och stora förändringar när omvärlden kräverdet. Det är rimligt att företagen ställer det kravet. Mensamtidigt behöver företagen långsiktiga samhällsin-vesteringar för att kunna växa och utvecklas. Härfinns naturligtvis en motsättning. Den har kommit tilluttryck väldigt tydligt i min hemstad , därEricsson å ena sidan har krävt omfattande investe-ringar i vägar, järnvägar och flyg för att kunna verkaoch fungera. Man har ställt krav på utbildning ochannat. Det är investeringar som tar och somkräver uthålliga satsningar från samhällets sida. Åandra sidan säger man, inte minst : Ni måsteförstå att vi måste anpassa oss till omvärldens krav,och det kräver snabba förändringar.Lösningen på den här konflikten, där håller jagmed statsrådet, är inte att vi säger nej till förändringar.Det tror jag vore förödande. Självklart måste Ericssonoch andra företag anpassa sig till omvärldens krav.Lösningen heter just samverkan.Jag blir ibland litet förvånad och skrämd när före-tagsledare antyder att det är något slags svaghetsteck-en när man visar samhällsansvar. Jag tror inte alls det.Om man skall få förståelse för de långsiktiga, uthålli-ga samhällsinvesteringarna krävs det självklart ocksåatt företagen är beredda att ta ett ansvar för att männi-skor inte råkar illa ut när förutsättningarna ändras ochatt kommuner inte får bära orimliga sociala kostnader.Det som händer i leder inte tillslutsatsen att vi skall förhindra att görstrukturförändringar, utan slutsatsen är att Ericssonoch staten, och självklart också vi i kommunen, måstehjälpas åt för att se till att den här strukturförändring-en sker på ett socialt rimligt sätt.I min interpellation hade jag två konkreta önske-mål. Jag pekade på vad staten och kan hjälpatill med. Jag får ett klockrent svar från statsrådet,nämligen att det kommer mer pengar till småföre-tagsutveckling. Det är ett viktigt besked. Lösningen iNorrköping är inte att vi skall få ett nytt med1 200 anställda, utan lösningen är att vi skall få hund-ratals små och medelstora företag som tillsammansförhoppningsvis skall ha ännu fler anställda än de somnu bortfaller.När det gäller Industriellt Mikroelektroniskt Cent-rum, ett omöjligt namn, är svaret inte riktigt likaklockrent. Jag kan läsa mellan raderna att det finns ettengagemang. Om vi skall kunna förverkliga det, krävsdet både ett engagemang från statens och från Erics-sons sida. Statsrådet kan självklart inte svara förEricssons del, men för att vinna klarhet om statsrådetsuppfattning: Innebär det som står i svaret att staten försin del är beredd att gå in med ett engagemang och attvi kan förverkliga detta under förutsättning att Erics-son också ställer upp?Anf. 17 ():Herr talman! Det är mycket som är nytt. Bara un-der detta decennium har vi fått en ny arbetsmarknad.Vi har fått nya arbetsmarknadspolitiska förutsättning-ar, och vi har delvis fått ett nytt samhällsklimat.Nämner man orter som , iDalsland, , och varför inte , kanman notera att de har det gemensamt att det har gåttsnabbt. Det har drabbat många löntagare. Det harslagit hårt, inte bara mot företag och anställda, utanockså mot omgivande orter. Dessutom aktualiserarfenomenet fjärrstyrningens problem.Jag tror att det, utifrån att det är ett snabbt förän-derligt samhälle, med massarbetslöshet också i Sveri-ge, och stora krav på företag och anställda, är viktigtatt fundera över vilket regelsystem vi skall ha fram-över. Jag nämnde några orter. I den lilla bruksortenBengtsfors i varslades många, initialt över500 personer. Det var det USA-ägda storföretagetLear Corporation. I är det , vilkethar poängterats särskilt här. I är det Electro-lux som drabbas. Hundratals personer blir uppsagda. IAlingsåsfallet är det ett stort dråpslag också mot etttidigare gott företagsklimat. Hela staden kommer attbli drabbad, inte bara de anställda, utan också kring-verksamheter.Ett av problemen är att de här företagsbesluten fårallt kortare siktsträcka.Jag menar att ju större ett företag är och ju flersom varslas, desto viktigare är det att konsekvensernagenomlyses och att en förändring av det här slagetföregås av överläggningar och information.Självfallet är det i en fri och öppen marknadseko-nomi tillåtet både att starta och att upphöra med verk-samheter.