prot · GK09106 · 1997-05-21 00:00:00 — Vi har nämligen haft ett flertal debatter underhösten och tidigare angående omfattning-en av de ekonomiska satsningar vi gör på detta områ-de. Vi har först diskuterat hur vi lägger fast taket -ramarna. Sedan har vi haft ytterligare en debatt omhur vi fördelar pengarna mellan de olika anslagen. Såhar vi då denna tredje debatt, där vi ser på innehållet iverksamheten.Jag hävdar att detta inte är ett meningsfullt sätt,och att måste se över frågan och hitta andraformer. Vi måste diskutera pengarnas fördelningsamtidigt som vi diskuterar hur vi vill fördela dessapengar. Jag hoppas att andra partier och även rege-ringen välkomnar någonting sådant.Jag vill understryka att det är betydelsefullt att sepengarna i sammanhanget. Vi har från ,liksom från flera andra partier, envist upprepat att vivill ha kvar enprocentsmålet. Vi kräver att regeringenbörjar en återgång till enprocentsmålet. Vi har haftfull förståelse för att det ekonomiska läget är kärvt,men vi tycker ändå att regeringen kunde ha presente-rat en plan. Vi är klara över att man inte kan förändradet från till ett annat, men det måste gå att på-börja den utvecklingen. vill med krafthävda att det måste finnas med.Vi kommer att få en fjärde debatt om internatio-nellt utvecklingssamarbete när vi behandlar vårbudge-ten. Regeringen har gjort återställare och bra insatservad gäller kommuner och andra områden, men manåterställer inte förhållandena på biståndets område. Vihävdar att man gör ett stort misstag. Jag hoppas attPierre kan deklarera hur regeringen kommeratt se på dessa frågor. Det går inte att isolera fråganom innehållet i biståndet från frågan om hur mycket visatsar ekonomiskt. Självfallet gäller det i lika höggrad , som ju vill anslå ännu mindrepengar i vårbudgeten.Herr talman! Ämnet är internationellt utvecklings-samarbete. Det är ingen slump att vi inte kallar detbistånd. Det signalerar ett nytt sätt att se på samarbe-te. Vi vill få till stånd ett samarbete och inte dela utallmosor. Därvid har det hänt mycket på biståndsom-rådet. talade om när vi fast-ställde enprocentsmålet och när lade fastramarna. Mycket som är bra finns ju kvar - en sats-ning på hälsosektorn, på utbildning och på en radandra områden. Men väldigt mycket av innehållet ibiståndet har förändrats.Nu i dagarna har vi avslutat satsningen på ett nyttkraftverk i , som har varit en oerhört storskaligsatsning. Den satsningen kan höra till de sista på ettområde där biståndet mer och mer har inriktat sig påsmåskalig verksamhet. Det sker en övergång till sats-ningar på mänskliga rättigheter och demokrati, somandra har varit inne på, men också på att bygga uppfungerande förvaltning. Vem kunde tro att en satsningpå ett fungerande skattesystem skulle vara en del avvårt internationella bistånd? är det så, och det ären viktig del.Vi har också andra nya delar som är väsentliga,såsom minröjning och satsning på kvinnors utbildningoch jämställdhet.Hur mycket vi än värnar om biståndet - "bistånd"är kortare än "internationellt utvecklingssamarbete" -och hur mycket vi än vill driva på för att vi skall nåenprocentsmålet tror jag att vi måste understryka attbiståndet ändå i förhållande till en rad andra insatserhar en relativt liten betydelse. Handel, företagandeoch möjligheter för länderna att själva växa har minstlika stor eller större betydelse.Några av oss var på resa i ,till de palestinska områdena. Vi fick då uppgiften attsamtidigt som man har gett ett totalt bistånd på knappt3 miljarder - det är ett bistånd som går till de pales-tinska områdena, efter 1993 - har Israelsavstängningar av och de palestinska om-rådena kostat dessa områden mer än det dubbla. Detvisar alltså på att de politiska insatserna är ekono-miskt betydligt väsentligare i vissa lägen än självabiståndsinsatsen. Därför räcker det naturligtvis intemed bistånd för att man skall nå utveckling i världenoch minska fattigdomen.Det som gör att det är viktigt att vi tar upp frågor-na om utvecklingssamarbete i och somskiljer sig från handel och företagande är det faktumatt vi här faktiskt kan påverka politiskt. Vi lägger fastramarna, och vi gör det i demokratisk ordning. Detgäller hur vi vill se pengarna fördelade, hur mycketpengar vi vill satsa och vad vi tycker är väsentligt.Därför kan vi på ett helt annat sätt använda biståndetockså som ett utrikespolitiskt instrument.Jag inledde med att säga att det är många nya frå-gor i det utvecklingssamarbete som vi har . fanns det en-dast ett fåtal talare som tog upp dem på ett närmastväckelsemässigt sätt. är de frågorna en integre-rad och viktig del i vårt bistånd. Skuldsanering växer ibetydelse. Jag konstaterar att det är mycket bra attregeringen har agerat och att finansministern har varitute och talat om skuldsanering för de fattigaste län-derna. Det är absolut nödvändigt. Men jag tror att denbild som finansministern har gett och som delvisockså finns i utskottets text inte är tillräcklig. Det ären något idealiserad bild av verksamheten. I en debat-tartikel i pekar ärkebisko-pen på att de fattigaste länderna, som skulle bli före-mål för skuldlättnader från sida, harkrympt i antal. handlar det om ett mycket litetantal. Om de länder som verkligen behöver dessainsatser inte får dem kommer de eventuellt att tvingasatt ha kvar privatisering av skolor och skolavgifter,eftersom de inte kan genomföra de reformer som devill.Jag vill fråga hur det står till medden kampanj som bl.a. kyrkorna driver. Man kallarden jubelprogrammet . Där finns tanken om enskuldfri start för runt en miljard människor år 2000.Man går tillbaka till den bibliska tanken om jubelår.Har regeringen ställt sig bakom den här kampanjen?Vill personligen ge den sitt stöd? Detvore värdefullt om agerar klart och tydligt pådetta område.Herr talman! EU-biståndet är också ett nytt inslagi det svenska biståndet. Det är av stor betydelse. Ef-tersom EU är världens näst största biståndsgivare ärdet väsentligt att vi har klara uppfattningar och attSverige agerar. Mitt intryck är att har ageratoch gjort ett bra arbete, precis som varinne på tidigare. Det är bra, men det är inte tillräck-ligt. Vi kan ju se hur det bistånd som EU ger fortfa-rande domineras av en patriarkalisk inställning, hur dedemokratiska möjligheterna för de länder som ingår iACP-programmen fortfarande inte är så stora när detgäller att påverka. Det handlar inte om något part-nerskap. Det är också väsentligt att man ser att dendel som går till de fattigaste länderna i södra sett har minskat. måste agera i detavseendet.Vi har i flera motioner krävt att skall fåmer redogörelser, att skall få en mer aktivroll och få möjlighet att väcka motioner och att hasärskilda debatter om detta. När det gäller IMF ochVärldsbanken upprepar vi återigen från utskottets sidaatt vi vill ha en skriftlig redovisning från regeringen,gärna tillsammans med FN-skrivelsen och helst årli-gen. Då har möjlighet att påverka på det härområdet.I det här betänkandet finns också något med somjag ser som stora steg framåt. Det gäller barnperspek-tivet. Vi har från samtliga partier motionerat om ochtagit upp att barnperspektivet och FN:s barnkonven-tion måste ligga till grund för allt utvecklingssamarbe-te. Jag är naturligtvis glad över att hela utskottet harställt sig bakom de krav som vi har ställt i motionen.Men jag vill klart och tydligt fråga : villiga att från regeringens sida stå som värd för eninternationell konferens , just för att följa uppbarnkonventionen och dess tioårsjubileum? Är Sveri-ge villigt att göra det? Formerna kan naturligtvisväxla. Det behöver inte vara en jättelik FN-konferens.Men det är viktigt att markera detta tioårsjubileum pånågot sätt.På jämställdhetsområdet är det väsentligt att lyftafram kvinnors roll och att peka på kvinnors företa-gande men också på kvinnors hälsa, som IngbrittIrhammar var inne på. Vi från tyckerprecis som att stöd till barnmorskor och dentypen av verksamhet är av stor betydelse. Exemplet iAngola är bra, men man behöver inte exakt kopieraden modellen.Herr talman! Jag vill understryka att vi frånVänsterpartiets sida naturligtvis står bakom samtligade reservationer och de särskilda yttranden som vi harfogat till detta betänkande. Men jag vill särskilt lyftafram några punkter.Jag vill peka på betydelsen av en biståndspolitiskutredning och att man ser över de biståndspolitiskamål som finns. Vi instämmer då i reservationen frånFolkpartiet och i en annan reservation som är gemen-sam med och . Vi menar attde nuvarande biståndspolitiska målen har fungerat,men det är nu ett smörgåsbord. Det finns all anledningatt se över dem, särskilt när vi nu har fått det sjättejämställdhetsmålet. Det tycker vi är väsentligt.Jag nämnde att miljöfrågorna är av stor betydelse.FN har arbetat aktivt, men jag vill anmäla att vi frånVänsterpartiets sida vill ställa oss bakom den reserva-tion som har om att man även skall ta uppvattenfrågorna i säkerhetsrådet. Jag är själv litet oklaröver om man verkligen inte kan ta upp dessa frågor isäkerhetsrådet. Vi menar att det på allvar måste prö-vas.OECD har i våra ögon spelat ut sin roll som or-ganisation. Det finns andra utvecklingsorgan. Exem-pelvis UNDP skulle kunna ta över många av . Därför föreslår vi det.K-G Biörsmark var inne på biståndet till Kina.Vänsterpartiet hävdar också att det inte bör fortsätta.Så länge kränker mänskliga rättigheter skall detinte förekomma några u-krediter. Däremot är detnaturligtvis välkommet och bra med utbildningspro-gram när det gäller mänskliga rättigheter som anordnar, där kinesiska deltagare kanvara med.Angående stödet till - jag ställer mig intebakom att det bör avbrytas - vill jag fråga Folkpartiet:Är det inte bra att svenska och latinamerikanska eko-nomer deltar i ett utbildningsprogram på därman lär ut marknadsekonomi till studenter som tidiga-re inte har så mycket sådana kunskaper? Är inte detett bra sätt att föra in de frågorna på ? Jag undrarom inte välkomnar det.Jag vill också peka på att inte villatt man lägger ihop biståndet till och tillEuropa - det gäller f.d. - i en klump. Vimenar att biståndet skall gå till de fattigaste länderna ivärlden, och det skall vara länder i tredje världen.Däremot anser vi självfallet att återuppbyggnadsstö-det till f.d. skall fortsätta oförminskat.Jag vill också peka på några enskilda länder sombehöver stöd. var inne på Västsaha-ra. De flyktingar som finns i behöver alltstöd. , och ett flertal andra regionervill vi särskilt uppmärksamma.Slutligen vill jag ta upp frågan om partnerskap.Den har gått ut väldigt hårt ochlägger fram förslag om ett partnerskap när det gällerAfrika.Det är bra och självklart att de som själva är be-rörda skall komma in och ha synpunkter på insatsersom görs i deras egna länder. Annars vet vi att det intefungerar, om man inte själv har inflytande över vadsom görs. Men jag förstår inte varför regeringen intehar gått längre. Redan i debatten lyftevi fram exemplet . Där har man gått ett steglängre och också inbjudit deltagare från biståndslän-der att komma hit och bidra, ha synpunkter på vårsamhällsutveckling och komma in på konkreta områ-den - ett direkt kontrakt med landet i fråga. Jag kaninte se några tecken, vare sig i regeringens proposi-tioner eller någon annanstans, på hur man arbetatvidare med detta. Det holländska exemplet vore väldefinitivt värt att ta upp också i . Jag undrar:Har själv gjort någonting på det härområdet?Herr talman! Jag vill ställa mig bakom reservatio-ner och yttranden och yrka bifall till reservationerna 2och 10.Anf. 31 ()replik:Herr talman! frågar mig varför viinte ställer oss bakom biståndet till . Vi har där,, samma resonemang som när det gäl-ler . Vi menar att det inte går, att det är bortkas-tade pengar, att slussa biståndsmedel via den statligaadministrationen i . Det bistånd vi skall ge skallkunna gå direkt till de oppositionella via enskildaorganisationer. Det är grunden. Jag har vid flera till-fällen här sagt att är det en diktaturstat är det till deenskilda organisationerna och till oppositionen som viskall ge vårt stöd.Jag lyssnade till ett radioreferat från ett av de se-minarier som nämnde där man disku-terade marknadsekonomi, och det är klart att jag blevlitet bekymrad. Det jag helst skulle vilja se är att manordnade seminarier för oppositionen - rena demokra-tiseminarier. På under ledning är detomöjligt att bedriva sådan här verksamhet via denstatliga organisationen.Vi är inte emot detta, men det skall ske genom en-skilda organisationer - det är vår poäng.Anf. 32 () replik:Herr talman! och jag harsamma uppfattning vad det gäller betydelsen av en-skilda organisationer. De spelar en väldigt viktig roll,framför allt i länder där det inte finns demokrati. Menjag menar att det är fel att jämföra och påsamma dag och att hävda att samma typ av diktaturråder på som i Kina.Jag tror i fall att de öppningar och de kon-takter som har med omvärlden har en väldigtstor betydelse. Vi får besök av parla-mentariker från . Jag välkomnar det. Jag tror attde behöver den här kontakten, att de behöver få träffaparlamentariker från andra länder. Jag menar ocksåatt exempelvis det här programmet med ekonomiut-bildning på spelar en viktig roll både för studen-ter och för etablerade ekonomer - för att lära sig, föratt bredda sina vyer vad det gäller ekonomiska frågor- och även för samhällslivet i stort.Däremot tycker jag precis som att det vore bra om oppositionen också in-bjöds till detta. Men vi har andra sätt att stödja op-positionen på, och det skall också fortsätta.Anf. 33 ()replik:Herr talman! säger att det är skill-nad mellan och - nej, inte annat än storle-ken. De är stora diktaturstater båda två - envetnadiktatorer som sitter kvar utan fria val och kväseroppositionen, både i och i . Jag ser ingenskillnad därvidlag.Därför är denna signal otroligt viktig. Det är op-positionen och dess möjlighet att verka - just det somjag har varit inne på tidigare här - och demokratiarbe-tet i biståndet som är så viktigt. Om vi då jobbar meddiktatorerna själva i det arbetet tror jag att det ger felsignal. Signalen skall vara tydlig: till enskilda organi-sationer och till opposition. Och mötet med männi-skor är förstås jätteviktigt - absolut. Men det skall ske- jag säger detta - till mottagare i op-position och via enskilda organisationer. Jag tror attdetta är en signal som är otroligt viktig.Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag hade inte uppfattat att Castrosjälv skulle vara med i det här utbildningsprogram-met, utan jag trodde att det riktade sig mot andragrupper - detta apropå att nutalar om att man inte skall dra in diktatorerna själva.Jag tycker att det blir fel om vi som hävdar ochvill driva nödvändigheten av demokrati och insatsermot övergrepp mot mänskliga rättigheter säger attantingen är det diktatur eller demokrati. Det finnsväldigt många steg däremellan. Jag ser inte somen fullfjädrad demokrati. Det finns oerhört stora pro-blem och det finns övergrepp, men man kan inte barajämföra storleken på landet.Om man har ett land som , där tusen-tals människor avrättas för sina politiska åsikter, därman har övergrepp efter övergrepp och där barn spär-ras in på barnhem utan rätt att växa upp på ett normaltsätt - då måste man tala om väldigt grova övergrepp.I fall finns det ingen flerpartidemokrati,vilket vi önskar och skall driva på och försöka inspi-rera till, men man måste också se till det motståndKuba har. har utsatts för en blockad från USAsom har pågått och som definitivt harpåverkat i negativ riktning och förhindrat reformför-sök på . Någon liknande situation har inteupplevt.Jag menar att det blir sakligt fel att jämföra ochjämställa och på . Just därförtror jag i fallet att de här biståndsinsatsernabehövs där vi öppnar upp både med enskilda organi-sationer, utbytesprogram och andra insatser på olikanivåer för att få fram den förändring på som vibåda är angelägna om. Det borde ocksåvälkomna.Anf. 35 ():Herr talman! Till det här betänkandet finns 150yrkanden som har resulterat i 21 reservationer. Dettyder på en viss samsyn i utskottet vad gäller bi-ståndspolitiken. Reservationerna handlar om bistån-dets målsättning, om hur man skall hantera biståndetpraktiskt på det för alla parter effektivaste och bästasättet, om Sidas organisation - över huvud taget omförändring och förnyelse av biståndets innehåll ochformer.Ämnesinriktning av biståndet har all-tid talat för. Vi har i våra biståndsmotioner under denhär riksdagsperioden betonat speciella stora äm-nesprioriteringar, t.ex. stöd och undervisning förkvinnor, förnybar energi, vattenresurser och globalvattenförsörjning, decentraliserat ekologiskt jordbrukoch småskalig teknik.Vi har också talat om skuldavskrivning för fattigaländer och om solidarisk handel. Solidarisk handeltror vi är någonting som vi måste titta närmare på ifortsättningen.För nästan ett år sedan införde vi i ut-vecklingssamarbete ett sjätte mål - jämställdhet. Detpåpekades då att inget av de sex målen står framförnågot av de andra, men redan då diskuterades de olikamålen ivrigt, i synnerhet det övergripande: att måletför biståndsgivningen är att höja de fattiga folkenslevnadsnivå. I slås också fast attfattigdomsbekämpningen skall vara det övergripandemålet för EU-ländernas utvecklingssamarbete.I hade UNDP, dvs. Förenta natio-nernas utvecklingsprogram, en konferens i Stockholmdär man diskuterade nya former för biståndet. Enrubrik på en tidningsartikel jag läste om konferensenlydde: Nya former för bistånd efterlyses. Detta liggertydligen i tiden; det är ingenting nytt. Tankarna om attförändra biståndet har funnits . En rad fattigaländer anses ha blivit biståndsberoende, vilket harkvävt både deras ekonomiska och politiska utveck-ling, och kampen mot fattigdomen i de länderna harmisslyckats.UNDP är alltså FN:s centrala organ för utveck-lingssamarbete. Det är den största givaren av gåvobi-stånd, som består av frivilliga bidrag från medlemssta-terna.På konferensen konstaterade man att gapet mellanfattiga och rika länder hade fördubblats . Mankonstaterade också att de länder som går under be-nämningen , dvs. länderna i Europasamt , , och Nya Zee-land, som inte är några fattiga länder precis, aldrig hargett så litet i utvecklingsbistånd som nu.För ett år sedan chockade sinaläsare med rubriken: satsar på kapital-ism. Man citerade bankens verkställande direktör,som sade att kapitalism är ett bättre redskap när detgäller att bekämpa fattigdomen. Handel, inte bistånd,är nyckeln till globalt välstånd. Det låter mycket kon-troversiellt, men det var egentligen bara rubriken somvar sådan. När man hör hur han vidareutvecklar sinaidéer låter det inte på samma sätt. Han vill engageraden privata sektorn i de fattiga länderna hellre än attlåta staten vara den som driver och äger företagen.Han nämner som exempel det mycket effektiva stödsom små lån till småföretagare ger. Det har vi settsvenska TV-program om. till kvinnligverksamhet som utvecklats på ett utomordentligt brasätt.Konferensen i gick ett steg längre änVärldsbankens chef gjorde . I Stock-holm diskuterade man hur privata finansiärer på etteffektivt sätt skall motiveras att satsa i utvecklings-länderna. I en intervju som gjordes under konferensenmed , som är chef för och programavdelning, sade han någonting somär mycket viktigt om man talar i sådana här termer.Han sade att företag som tjänar stora pengar i tredjevärlden bör vara med och ta ansvar för den långsikti-ga utvecklingen i de länderna.De flesta länder som är med i WTO, världshan-delsorganisationen, är just utvecklingsländer. Progno-serna för talar om stora ökandevinster. Men frågan är hur vinsterna fördelas. Manräknar redan nu i prognoserna med att de exporteran-de industriländerna tjänar mest och de fattigaste län-derna tjänar minst. Några tjänar ingenting alls.Miljöpartiet tar i sin biståndsmotion upp närings-livsutvecklingen i biståndsländerna. De nuvarandemönstren menar vi är en orsak till underutveckling ivissa länder. För överlevnad och utveckling är deflesta utvecklingsländer beroende av sin råvaruexport.Samtidigt som deras priser på råvaror sjunker, höjspriserna på de varor de måste importera. Det är därförav avgörande betydelse att börja i biståndspolitikenoch att påverka handelsavtal och näringslivsutveck-ling, globalt och nationellt, för att minska risken blir så beroende av råvaror och råvaruexport attdet slår negativt i budgeten. Detta gäller såväl till-gången på naturresurser som sättet att ta fram råvaroroch själva produktionen. Det gäller också de socialaaspekterna. Det räcker inte med bara miljökon-sekvensbeskrivningar. Det behövs också sociala kon-sekvensbeskrivningar.Man undrar: Hur för man kampen mot fattigdo-men bäst? Det gäller ju ett lands utveckling. Medökande ekonomisk tillväxt minskar fattigdomen, är ettvanligt svar. Ja, men det är alltid en fråga om, som jagsade , hur de nya resurserna fördelas, om deverkligen fördelas eller om bara en liten utvald skaraav ett lands befolkning får en bit av kakan.Miljöpartiet menar att utveckling och tillväxt inteär samma sak. De behöver inte ens hänga samman.Här skulle jag också kunna citera Human RightWatch, som är inne på samma idéer. Utveckling bör-jar inte med varor. Den börjar alltid med människoroch deras utbildning, organisation och arbetsförmåga.Det är det mänskliga kapitalet man skall starta med.Det är det som förräntar sig snabbast. Utan männi-skors utbildning, organisation och arbetsförmåga blirtillgångarna dåligt eller inte alls utnyttjade. Det förstasteget ur fattigdomen för en region kan vara att inriktasig på t.ex. ett lokalt jordbruk och lokal konsumtion.I det fallet kan det vara intressant att se på Sveri-ges nya biståndsavtal med . Enligt indiska re-geringen har siffran för andelen fattiga sjunkit. Närman analyserar det förutvarande indiska biståndspro-grammet visar det sig att de fattigdomsinriktade socia-la programmen för hälsa och undervisning som nåttkvinnor och barn varit mycket framgångsrika. Ett avskälen är, det ser man tydligt i mönstret, att programpå just delstatsnivå, också ett centraliserat bistånd pådelstatsnivå, har större genomslagskraft än det stödsom går till de landsomfattande programmen. Projektsom baseras på folkligt deltagande och som samtidigthar erhållit resurser från centralt håll har varit mycketframgångsrika. Sida ämnar att specielltprioritera utbildning och hälsovård för kvinnor ochbarn samt miljö som är inriktad på naturresurser ochdet man kallar den moderna sektorns miljöproblem,på miljöskydd och energiutnyttjande.I många sammanhang här i kammaren har mantalat om den nya hotbilden som präglar världen. Manhar talat om att det är ett hot som består avmängden soldater och vapen. Hotet mot vår gemen-samma säkerhet är kopplat till just fattigdomsproble-matiken i världen, som i sin tur generellt är beroendeav en snabb folkökning, knappheten på naturresurseroch förstöringen av miljö och natur.I ett meddelande från till rådetoch parlamentet om ett frågeformulär om sambandmellan hjälpaktioner och utvecklingsinsatser i tredjeland och EU:s medlemsstater, påpekar man att med-lemsstaterna ännu inte har utformat särskilda politiskariktlinjer för sina hjälpaktioner. Men det står också attvid en förfrågan hos länderna tycks förebyggandet avkonflikter vara ett område som medlemsstaterna varitsnabbare att formalisera. De flesta av dem svarade attjust förebyggande av konflikter betraktar man somsammanhängande med ländernas utvecklingspolitik.Det bör man tänka på, eftersom Europeiska unionenoch dess medlemsländer tillsammans står förmer än hälften av hela världens utvecklingsbistånd.Merparten av stödet utgörs av ländernas egna bistånd.Men det är viktigt med en gemensam politik, såvälnär det gäller att samordna länderna som att samordnaländerna inom EU.Biståndet som ett säkerhetspolitiskt instrument harofta nämnts som ett argument, speciellt i sambandmed neddragningen av biståndsanslagen när enpro-centsmålet sjönk till . Här nämns det direkt somett konfliktförebyggande instrument.