prot · GL0929 · 1997-11-18 00:00:00 — Vad ligger egentligenbakom en sådan tanke? Är det någonting som enkeltförändras med en enkel uppgörelse i ett utskott? Jagtror inte det.Vi känner debatten om väl-färdsnationalism: hur den svenska modellen är över-lägsen alla andra former av social välfärd i resten avvärlden och hur varje försök att förändra vore attkapitulera inför en fientlig omvärld. De provinsielladragen i svensk debatt känns allt tydligare. lanse-rar utbildningsministern i realiteten ett slags utbild-ningsnationalistisk doktrin där svensk utbildning alltidär att föredra framför utländsk.Utbildningsministerns förvåning över att forskarnatalade engelska förvånar faktiskt inte mig.I en debatt i den här kammaren för sedanmot folkpartiledaren användes näst-intill isolationistiska argument. "Man kan fråga sigom detta", dvs. skuldsättningen för utlandsstudier,"verkligen är önskvärt ur individens synpunkt. Mankan också ställa sig frågan: Är det rimligt att svenskaskattebetalare skall finansiera amerikanska universi-tets terminsavgifter, när vi har en liknande utbildninghär hemma i eller vid avgiftsfria universitet iEuropa? "Vad menar egentligen utbildningsministern? Vadär det som inte är önskvärt ur individens synpunkt?Hur vet han det? Och vem har egentligen frågat?Jag tror att egentligen är medveten omatt det intellektuellt sett är rätt torftiga argument hankommer med. Han kunde lika gärna ha frågat sig omdet är rimligt att svenska civilekonomer och civilin-genjörer - för att inte tala om artister, reklammän ochformgivare - skall tillåtas arbeta och tjäna pengarutomlands för utländska företag, och därmed betalaskatt till utländska skattemyndigheter, när det trots alltfinns några få jobb kvar även i . För min deltror jag att det vore rimligare att ställa sig frågan omamerikanska skattebetalare verkligen skall och villfinansiera svenska studenters studier i USA.Carl har i andra sammanhang gått till stormsmot globaliseringen av ekonomin. Det vi ser ,med tusentals och åter tusentals svenska studenterutomlands, är en liten men helt central del av dennaglobalisering. I en egen Brännpunktsartikel skrev CarlTham att globaliseringen möjligen hade varit bra om"man kunnat begränsa den internationella spekula-tionsmarknaden - - - genom beskattning och hårdarestyrning av marknaderna". Det fanns alltså en grund-läggande linje i utbildningsministerns tänkande: Viskall stoppa och begränsa den nuvarande globalise-ringen. Vi skall stoppa utländska influenser till Sveri-ge och svenska influenser utomlands.Det är bra att nu tvingas till reträtt. Jagtror dock inte på att det var en lapsus som så enkeltkunde korrigeras i ett utskott. Han föll i stället undannär de andra egna föll för kritiken.Anf. 41 ():Fru talman! Låt mig börja med den sociala sned-rekryteringen. Vi förväntade oss faktiskt att de mindreoch medelstora högskolorna skulle ha en större bety-delse för att minska den sociala snedrekryteringen änvad de verkligen har haft, vilket visades av en utred-ning . Denna visade också att famil-jetraditionerna betydde mycket mer: I den familj därman är van att läsa vidare och van att skuldsätta sigför att göra det fortsätter också barnen. Det finnsalltså ett väldigt motstånd mot att skuldsätta sig. Där-för menar jag som folkpartist att ett nytt studieme-delssystem skulle kunna utformas så att varbidrag och lån.En annan faktor av betydelse, förutom famil-jetraditioner och rädsla för skuldsättning, är att närman gör en ekonomisk livskalkyl ser man att detlönar sig väldigt dåligt att utbilda sig. Det är klart attdet har betydelse för den som är undersköterska ochskall vidareutbilda sig till sjuksköterska om hon näs-tan inte får någonting mer i plånboken efter skatt.Visst har det betydelse. Vi skall inte bortse från det.Min fråga till utbildningsministern rör dock en an-nan del i det här. En tredje ingrediens i den socialasnedrekryteringen är att högskolor och universitet harett sätt att vända sig utåt som känns ovanligt och kan-ske litet främmande för många som inte är vana vidatt studera. Därför undrar jag: Hur kan utbildnings-ministern bidra till att man öppnar högskolorna på ettannat sätt än man har gjort? Man kan t.ex.bjuda in till distansutbildning på ett annat sätt än mangör . är det litet grand på marginalen och litetgrand med armbågen.Man kan t.ex. öppna för sommaruniversitet. I dagär det frivilligt för högskolorna, och de får inga extrapengar om de har sommaruniversitet. Jag tror attsommaruniversitetskurser som ingår i utbildningsupp-draget och är finansierade av staten skulle vara ettmycket verksamt medel för att locka många ungdomaroch äldre att ta det första steget mot en högre utbild-ning.När det sedan gäller utlandsstudier är det natur-ligtvis bra att besparingen nu tas tillbaka. Självklarttycker jag också att den var ogenomtänkt. Inte minstvar det ogenomtänkt att kalla in-vändningar för missriktat socialt patos. Det tycker jagatt utbildningsministern också kan inse och ta tillbaka.Men min fråga är: Har utbildningsministern verkligentänkt om? Ser han utlandsstudier som den till-gång för som nation som de faktiskt är? Delarutbildningsministern min och uppfattningatt alla studenter, alla som går en högskoleutbildning,skulle vara minst en termin utomlands - för att ta hemspråk, kultur, kontakter och vana vid att röra sig i ettglobalt samhälle?Anf. 42 TALMANNEN:Får jag erinra om att fokus i denna debatt är ut-landsstudier och social snedrekrytering i detta sam-manhang, inte social snedrekrytering i allmänhet.Anf. 43 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är knappast heller de internatio-nella finansmarknaderna som i just detta sammanhangär de mest intressanta, även om det förvisso är enintressant verksamhet som tål en diskussion.Jag vill först till säga att de nyahögskolorna har haft en påtaglig effekt när det gällerrekryteringen av studerande. Man kan nämligen se attdet är en större andel ungdomar som kommer från s.k.studieovana hem som går till de nya högskolorna äntill de gamla universiteten. Det är i och för sig inteonaturligt att det förhåller sig på det sättet. En visseffekt har det onekligen haft, och jag räknar med attden blir än större . Det gäller även de and-ra frågorna som nämner här, nämli-gen distansutbildning och liknande som regeringenhar satsat avsevärda resurser på, och vi förväntar osssnart nya förslag beträffande detta från den sittandeutredningen.Beträffande de utlandsstuderande vill jag först tillUlf säga att jag hör att han gärna vill fåmig att framstå som en person som bara är intresseradav och nationella förhållanden. Det klingar imina öron en aning egendomligt med tanke på att jagunder tio eller av mitt liv har arbetat med in-ternationella frågor. Jag måste säga att den kritikengör ett mycket litet intryck på mig. Det hindrar inte attfrågan om studieskulders storlek är en viktig frågaockså för utlandsstuderande. Vi har ett mycket gene-röst system i för att kunna studera utomlands.Det anser jag att vi hade haft även om dessa mindrekorrigeringar hade gjorts. Men skall jag inte för-djupa mig i detta, eftersom detta förslag har tagitstillbaka, och vi har klarat denna finansiering på annatsätt. Men det är klart att den stora skuldsättningen ärett problem. Med förslag till hur manskall lösa studiefinansieringsfrågan blir det ju ettervärre. Då kommer ju de som studerar utomlands överhuvud taget inte att ha några studiemedel av det slagsom finns , utan de kommer att vara hänvisadetill att låna från en bank. Det är ju fråga om mycketstora summor, och studieskulderna blir därmedmycket stora. Även om utbildningen ger goda arbetenkommer dessa studerandes sociala situation efter ensådan operation att vara avsevärt försämrad i förhål-lande till dagsläget. Jag har därför väldigt svårt attförstå indignation över detta förslag,eftersom hans eget förslag innebär att alla 300 000studerande i landet kommer att få banklån i stället förde studiemedel som är mer förmånliga.Anf. 44 ():Fru talman! Jag tänker avstå från att ge mig in iden något förvirrade debatten om att utbildningsmi-nistern avsiktligt missförstår att man skulle kunnatänka sig att lösa studiefinansieringsfrågan på annatsätt än bara genom dagens CSN.Åter till det andra. Ju mindre möjlighet man haratt via det reguljära utbildningsväsendet plugga ochforska utomlands, desto större är säkerheten att barade med egna traditioner och egna pengar kommer attgöra det. Det är ett slag mot dem som intehar självklara vägar till utländska universitet. Det äralldeles säkert på det sättet att utbildningsministernsjälv har njutit många utländska stunder för förkov-ran. Desto intressantare är det att detta inte skall gällaandra.Politikens relation till finansmarknaderna är utantvivel en mycket intressant fråga. Utbildningsminis-terns partivän numera, , har ställtmånga begåvade och intressanta frågor i denna kam-mare till olika statsråd av olika politiska kulörer föratt diskutera just precis den frågan. Desto mer intres-sant är det att det alltid bara beskrivs som ett problem,som ett orosmoln och som ett hot, men aldrig som denfantastiska möjlighet det också innebär. Jag har lästolika artiklar som utbildningsministern har skrivit.Det finns en sådan tydlig linje i det som utbildnings-ministern vill uppnå.I budgetpropositionen skrivs det: Inom de närmas-te åren bör betydande minskningar av kostnaderna fördeltagande i internationella forskningsorganisationerha uppnåtts.Det finns säkert mycket goda skäl att spara pengarpå alla möjliga olika ställen. Det är bara en så fascine-rande precision kring allt detta som avviker från dettraditionellt svenska som leder tanken ut till att detäven finns en internationaliserad värld när det gällerutbildning och forskning. Frågorna kvarstår alltså. Vihar fått en respit. Vi har undvikit att förvärra densociala snedrekryteringen på kort sikt. Vad händernästa år? Det har vi över huvud taget ingen aning om.Hur kom det sig att det inte fanns något större greppsom kunde tas på de frågor som skulle undvika ensådan närmast pinsam debatt, där utbildningsminis-tern trots allt tvingas medge att det inte gick att ge-nomföra precis det som han själv ville genomföra.Anf. 45 ():Fru talman! Jag ber om ursäkt för att jag inte lyck-ades knyta ihop mitt svar. Men jag gav svar utifrånCarl Thams svar. Han tog upp snedrekryteringen. Detär självklart att min koppling till utlandsstudier är attden som i är rädd för att skuldsätta sig natur-ligtvis är ännu räddare för att skuldsätta sig för att åkautomlands. Det bäddar för det som vi skriver om i vårmotion, nämligen att det bara är familjer som har rådsom kan låta sina ungdomar studera utomlands. Jag ärhelt övertygad om att ingen vill ha den situationen.Fortfarande vill jag att utbildningsministern frånhjärtat svarar på min fråga: Har ändrat sig?Är det fortfarande en besparing att vänta på dettaområde, eller kan studenter lita på att det inte kommeratt läggas fram något besparingsförslag framåt höstenigen?Anf. 46 Utbildningsminister ():Fru talman! Nej, regeringen avser inte att läggafram några nya besparingsförslag när det gäller studi-emedel. Däremot avser vi att genomföra en studieso-cial reform. Den skall träda i kraft . Dåfår man ta upp hela frågan. Det förslag som kommeratt ligga som grund för den reformen är i huvudsakdet förslag som har lagtfram. Det innebär bl.a. naturligtvis också, vilket jagsade i den tidigare debatten, att principen är att bi-dragsdelen blir större och att lånevillkoren blir någothårdare. Det innebär i sin tur att det som onekligen ärett socialt problem för i första hand den enskilde, meni någon mån även för samhället, nämligen en mycketstor skuldsättning för utlandsstudier, därmed blirmindre.Jag anser alldeles bestämt, vilket jag har ansettalltsedan detta system infördes av en socialdemokra-tisk regering, att det är mycket bra att man kan använ-da studiemedel för utlandsstudier. Det är inte alltidbra i alla lägen. Jag är övertygad om att även MargittaEdgren anser att det kanske inte är helt lyckat attpersoner som inte har några förkunskaper i ett visstspråk ändå åker i väg och studerar det. Det kunde väländå vara lämpligt att de hade åtminstone gymnasie-kunskaper. Det finns några sådana frågor som vi sä-kert är överens om att de kan diskuteras. Men i prin-cip vill jag svara på fråga om jaghar ändrat mig att jag inte alls har ändrat mig i denmeningen att jag alltid har ansett att utlandsstudier ärvärdefulla. Det förslag som vi lade fram innebar intepå något sätt att vi minskade möjligheterna att studeramed studiemedel. Däremot innebar det onekligen attvi drog ned på de extra förmånerna. Men är dettaförslag alltså lagt åt sidan.Till sist vill jag med anledning av den fascineran-de debatten som tar upp och somtycks handla om allt möjligt, från globalisering tillstudiemedel, att min inställning är att det är oerhörtviktigt för att delta i internationellt samarbete.Det är också mycket bra för ungdomar och äldre attkunna bedriva utlandsstudier. Vi skall ha ett studie-medelssystem som gör det möjligt. Det system somUlf föreslår kommer inte att uppmuntratill utlandsstudier. På den punkten är jag helt överty-gad. Det kommer över huvud taget inte att uppmuntrastuderande som kommer från miljöer där man inte ärvan att studera, eftersom lånen blir stora och utan dentrygghetsgaranti som man har i ett system av studie-medelskaraktär. synpunkter på ut-landsstudier faller till marken, eftersom han självförordar ett helt annat system som över huvud tagetinte ger några särskilda subventioner för dem somstuderar vid högre utbildning.Anf. 47 ():Fru talman! Det är tråkigt att behöva hävda attutbildningsministern närmast står och ljuger. Jag harinte någonstans sagt att vi skall avvecklastudiemedelssystemet. Jag har inte någonstans någongång sagt att staten inte skall ha något engagemang.Vad jag har påpekat är en enda sak: Vi har ettuselt system, som är oöverblickbart både för de män-niskor som är rädda för att låna pengar, därför att detror att de inte kommer att kunna betala tillbaka peng-arna, och för de människor som glatt lånar klart merän de någonsin kommer att kunna betala tillbaka.Detta är ett dåligt system.Jag har pekat på möjligheten och behovet av attstaten reformerar detta system - jag har en 15-sidigpromemoria som utbildningsministern skall få av mig.Gång på gång har jag påpekat att detta kan skötas påflera andra sätt än att staten sköter allt i egen regi ochkräver att studenter skall behandlas lika, i den me-ningen att ingen skall kunna komma fram på telefon,att ingen skall kunna få rådgivning och att ingen skallkunna diskutera hur lån påverkar den långsiktigaekonomin. Detta har jag hävdat. Inte harjag alltså gjort något av de påståenden som utbild-ningsministern alldeles hävdade att jag skulle hagjort.Anf. 48 Utbildningsminister ():Fru talman! tar till hårda ord. Låtmig bara i all stillsamhet återge vad som sägs i denmotion som själv har väckt till dennariksdag. Där är själva huvudtankegången att CSNskall avvecklas. I och med att det inte finns någonmyndighet som kan sköta ett studiemedelssystembortfaller det studiemedelssystemet. I stället skall detvara, som det heter, nya riktiga lån i bank.Det går inte att göra någon annan tolkning än attdet nuvarande systemet, eller ett framtida system medvissa trygghetsgarantier, inte skall finnas. I ställetskall det vara s.k. riktiga lån, dvs. vanliga kommer-siella lån. Det är väl det som måste avses med "riktigalån". Skillnaden jämfört med vanliga kommersiellalån är att det är staten som skall stå som garant. Ban-ken behöver aldrig riskera någon förlust, utan denskall staten stå för. Studenterna skall stå för kostna-derna, eftersom man inte längre får någon trygghets-garanti. Detta är ganska utförligt utvecklat i motionen- jag skall inte läsa upp allting.Det framgår dock alldeles tydligt att det handlarom nya s.k. riktiga lån för banker, försäkringsbolagoch andra finansiella företag som vill skaffa sig fram-tida kunder. Det är vad s.k. riktiga lån handlar om.Det är förvisso bra med riktiga lån i många sam-manhang, men just när det gäller studiemedel har viuppfattningen att det skall vara ett tryggt system förden enskilde, ett system som uppmuntrar folk attstudera. De s.k. riktiga lånen kommer inte att göradet. De kommer att vara för hårda och för tuffa förstuderande, särskilt för dem som kommer från enstudieovan miljö. Det är därför som vi avvisar detta.Det är också därför som jag menar att ett sådant sys-tem skulle vara mycket sämre för de utlandsstuderan-de, som ömmar för. I och för sig in-stämmer jag i att det är viktigt att vi har många såda-na.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.7 § Svar på interpellation 1997/98:50 om bosni-enkroaternaAnf. 49 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att ompröva det tidigare beslutet om avvisningav de s.k. bosnienkroaterna.Låt mig först konstatera att ca 42 000 asylsökan-de, som kom till från Bosnien-Hercegovinaunder den akuta konflikten där, fick permanent uppe-hållstillstånd i . De får som alla andra i Sveri-ge nu självklart del av den sociala och ekonomiskatryggheten i vårt land. Dessutom har 9 000 personertagits ut på flyktingkvoten. Ytterligare drygt 9 000personer har fått invandra till för att förenasig med familjemedlemmar här. Jämfört med andraländer tog vi alltså ett mycket stort ansvar för skydds-behövande från det drabbade landet.De som redan hade skydd på annat håll kundedäremot i princip inte räkna med att få invandra tillSverige. fråga gäller människor som hörtill denna senare kategori, de s.k. bosnienkroaterna.Det rör sig alltså om personer med kroatisk etnicitetsom lämnade Bosnien med kroatiska passhandlingar.Utöver sitt bosniska medborgarskap hade de alltsåmedborgarskap också i och tillgång tillskydd där. De tog sig ändå vidare till Sverige.Varje land måste ta ansvar för sina medborgare.Kroatiens regering har bekräftat kommer att ta detta sitt ansvar också för de per-soner som vistas i . Bl.a. harbiträdande chefen för migrationsmyndigheti år varit i och personligen försäkrat försam-lade bosnienkroater om att de är välkomna till Kroati-en och att deras rättigheter som kroatiska medborgarekommer att respekteras.Det var också en sådan bedömning som låg tillgrund för de vägledande beslut regeringen fattade den28 , i vilka bosnienkroater inte gene-rellt ansågs vara i behov av skydd här. Bedömningenbyggde bl.a. på konsultationer med UNHCR ochorganisationer i som studerar situationen förde mänskliga rättigheterna. En allmän bedömning äratt respekterar återvändande bosnienkroatersrättigheter. En annans sak, herr talman, är att Kroati-ens ekonomiska situation självfallet inte är jämförbarmed och att rent allmänt mycket återstår närdet gäller att bygga upp landet som en demokratiskstat. Ett starkt internationellt engagemang finns fortfa-rande för att följa utvecklingen vad gäller de mänskli-ga rättigheterna i Kroatien.Som känner till medger svensk rättinte att regeringen prövar enskilda ärenden om uppe-hållstillstånd som inte överlämnats av en myndighet.Något överlämnat ärende ligger inte på regeringensbord. På första frågan, om omprövning, är därförsvaret redan av detta skäl nej.Det är emellertid inte så, som möjli-gen utgår från, att utlänningslagens bestämmelser ochregeringens vägledande beslut får till följd att allabosnienkroater får avslag på sina ansökningar. Ett avde vägledande besluten innebar att en svårt drabbadfamilj fick stanna av humanitära skäl. Av de 2 400bosnienkroater som då fanns i har 750fått permanent uppehållstillstånd av humanitära skäl. Iflertalet fall har det rört sig om barnfamiljer. Ett någotstörre antal har fått avslagsbeslut, som i flertalet fallöverklagats. började i förra veck-an fatta beslut i dessa ärenden. Samtliga fem ärendenrörande bosnienkroatiska barnfamiljer ledde till up-pehållstillstånd av humanitära skäl. finnsdessutom omkring 650 ansökningar för Invandrarver-ket att ta ställning till.På den andra frågan, om hur bosnienkroaternassituation kan underlättas, finns det inte något entydigtsvar. Det viktigaste nu är att beslut fattas så att enlång tid av osäker väntan kan komma till ett slut. Detbeslutsfattandet pågår för närvarande.Jag kan också konstatera att många insatser görsför att underlätta situationen för bosnienkroaterna ochatt särskilt barnen uppmärksammas. Det är viktigt attinsatserna för barnen upprätthålls med hög kvalitet.Med detta sagt är det ändå till syvende och sist så,även för den som aktivt förmår att ta vara på de lokalamöjligheterna, att det blir påfrestande att leva iförhoppning om att till slut få bosätta sig stadigvaran-de i trots att man känner till rege-ringens bedömning att skyddsbehovet redan är tillgo-dosett på annat håll. Jag är mycket olycklig över depåfrestningar som jag vet att de kvarvarande bosnien-kroaterna nu har att kämpa med efter sin långa tid här.Återvändande till sker inte bara frånSverige utan också från andra länder. Det kan därförvara svårt att skaffa sig en bostad. De bosnienkroatersom får avslag på sin ansökan om uppehållstillståndges därför möjlighet att stanna kvar här ytterligare tremånader för att förbereda sin etablering i Kroatien.De får också ekonomiskt stöd.Den tredje frågan gäller förhållandet mellansvensk lagstiftning och för bindande interna-tionella överenskommelser. Utlänningslagen är ut-formad med hänsynstagande till sådana överenskom-melser, däribland barnkonventionen.Som jag redan har berört har i de avgöranden somunder detta år har träffats i första instans rörandebosnienkroater en stor andel fått stanna av humanitäraskäl. I flertalet fall rör det sig om barnfamiljer. Dettyder på att myndigheterna lägger stor vikt vid detenskilda barnets situation.Svaret på den tredje frågan är därför att den ut-länningslagstiftning som för mindre än ettår sedan beslutade om, i myndigheternas tillämpningvisar sig gå mycket långt när det gäller att tillgodosebarns bästa i de fall detta anses kräva att familjen fårbosätta sig stadigvarande i . Bedömningen avbarnets bästa i det enskilda fallet har uppenbarligenfått väga över den omständigheten att medborgerligarättigheter och skydd redan finns i ett land som ärmedlem i Europarådet.Anf. 50 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för det utförligaoch långa svaret. Låt mig inleda med att bekräftastatsrådets redovisning att 42 000 asylsökande frånBosnien-Hercegovina har fått uppehållstillstånd iSverige och att vi tog på oss en mycket stor börda iförhållande till flera av våra grannländer. Den svenskainsatsen skall inte heller förringas, som vibör vara överens om att det var rätt att ta emot de härmänniskorna. Krig är något fasansfullt, inte minst föralla dem som drabbas och tvingas söka skydd i annatland där de kanske inte har någon anhörig eller kon-takt.Men kvar står frågan: Vad gör med debosnienkroater som år väntar på besked? Skallde få stanna eller skall de inte få stanna? Jag tycker attregeringen gör det litet lätt för sig när man säger attde har en i . De har kroatiskt pass ochär välkomna dit, till ett land där de aldrig har bott.Frågan blir om statsrådet är så övertygatovetande om problematiken. Om det är så lätt varförär dessa människor inte förpassade tillKroatien? Sanningen är att frågan inte är så här enkel.De är inte kroatier utan bosnier.Herr talman! En tyst katastrof, skriver barnläkarenBengt i :"Det som pågår vid våra flyktingförläggningarär en tyst masskatastrof. Barn som trott att de skulle fåstöd och skydd ställs inför ett känslomässigt bråddjup.Vissa blir psykotiska eller autistiska. Det finns grän-ser för hur länge man som läkare kan arbeta inom enomänsklig samhällssektor. - - - Därför har jag sagtupp mig arbete på svenska flyktingför-läggningar. "Herr talman! Också jag har mött de här barnen,och det är därför som jag har skrivit min interpellation- inte för att bedriva ett partipolitiskt spel utan för attdriva på till en lösning.