prot · GK09112 · 1997-06-02 00:00:00 — Ett alternativ till det nuvarande systemetvore att minska som tillbringas på vårdhemför att på så sätt finansiera kontaktpersoner som an-svarar för uppföljning på ungdomarnas hemort. Detskulle göra behandlingen effektivare inte bara urkostnadssynvinkel utan framför allt ur vård- och re-habiliteringssynvinkel.Fru talman! Jag vill också uttrycka min storaglädje över att ett enigt socialutskott nu vill ha etttillägg när det gäller barn som måste placeras, nämli-gen att man i första hand skall undersöka om det finnsnågra i barnets närståendekrets som kan ta över an-svaret. Det är ett oerhört framsteg, tror jag, för förstoch främst barnen, men även för den lilla gemenska-pens betydelse. Släktbanden kan inte nog betonas närföräldrarna av någon anledning inte kan ta ansvar försina barn.Fru talman! Som jag sade tidigare står vi natur-ligtvis bakom alla våra reservationer, men för tidsvinnande har jag bara yrkat bifall till två.Anf. 74 () re-plik:Fru talman! Vi utgår från den enskildes behov och hur detbäst kan tillgodoses genom en ramlag som social-tjänstlagen. erfarenhet har visat att ramlagenhar tolkats på olika sätt med, som jag nämnde tidiga-re, långdragna rättsliga processer och andra problem.Det är därför vi ställer oss bakom en miniminivå, somvi vill kalla det, för sådana ting som livsmedel, kläder,skor etc., som är lätta att prissätta.Problemet, som vi ser det, är att rätten till annatbistånd inte är ordentligt preciserad i lagen och därförkan ge utrymme för olika tolkningar i olika delar avlandet till men för den enskilde. Det är den enskilde vivill värna om.Anf. 75 () re-plik:Fru talman! Jag är väl medveten om att det blevnågot slags liten kompromiss på slutet. Vad jag togfram i mitt inledningsanförande var grundsyn när han tillträdde som socialminister.Det finns väl alltid anledning att göra vissa justering-ar, men det fanns ju redan när togöver socialministerposten ganska många års erfaren-het.Jag tycker ändå att man måste använda subsidiari-tetsprincipen. Besluten skall fattas på lägsta effekti-vaste nivå i så stor utsträckning som det är möjligt,eftersom det de facto är kommunerna som betalar.Anf. 76 () re-plik:Fru talman! Direktiven gav utrymme för dettaställningstagande, om det fanns fakta i målet somtalade för det. Det var det som kom fram och doku-menterades i den utredning som ledde. Vitsen med utredningar är att de får sinadirektiv. Direktiven får inte vara för hårt bindande.Sedan kommer man fram till erfarenheter som doku-menteras och som är viktig grund för denna typ avställningstagande. Då måste man naturligtvis gå vida-re och också föra fram förslagen. Det är det som nusker.Anf. 77 ():Fru talman! Under de år närarbetslösheten steg upp till höjder vi aldrig tidigareskådat förändrades . Arbetslöshetens pris ärhögt. Arbetslöshet leder till ökade klyftor mellanmänniskor, till ökade motsättningar och i värsta falltill att människor slås ut inte bara från arbetslivet utanockså socialt.Därför måste vi på alla sätt motverka de tendensertill ökade klyftor som finns mellan dem som har arbe-te och dem som är arbetslösa, mellan dem som kanförsörja sig själva och dem som behöver samhälletshjälp, mellan infödda svenskar och invandrare.Därför är kampen mot arbetslösheten den viktigas-te insatsen också på det socialpolitiska området. Denöppna arbetslösheten skall halveras . Detär det överordnade målet för allt vårt arbete här iriksdagen och i regeringen. Därför har vi fattat beslutsom räddat oss ur den akuta krisen i eko-nomi. Därmed har vi också pressat ned räntor ochbörjat få fart på tillväxten och ekonomin.Därför behandlar regering-ens förslag om att ytterligare stärka kommuner ochlandsting genom att fördela ytterligare 8 miljarder tillvård, omsorg och skola. Alla dessa beslut, och flerdärtill, leder mot målet att halvera den öppna arbets-lösheten.Det var tänkvärda texter som lästes upp. Jag tyck-er att det är viktigt att ha med detta i bakgrunden.Fru talman! Den fråga som vi behandlar här ikammaren gäller förändringar av socialtjänstlagen,betänkande 1996/97:SoU18. Det känns angeläget attplacera socialpolitiken i det sammanhang där den hörhemma, nämligen i en helhetssyn på samhällsutveck-lingen.Från att tidigare i många avseenden ha haft enöverordnad och kontrollerande funktion i förhållandetill den enskilde skall ha en servicein-riktad och hjälpande funktion. De övergripande målenför verksamhet inom som kommer tilluttryck i lagens inledande målparagraf är demokrati,jämlikhet, solidaritet och trygghet. Frivillighet ochsjälvbestämmande skall vara vägledande vid hand-läggningen av enskilda ärenden.Det är i ljuset av de förändringar som har skettunder kanske framför allt som dagensärende skall ses. Utvecklingen på arbetsmarknadenoch de ekonomiska ansträngningar som kommunernaoch staten har gått igenom - bl.a. som en följd avminskade skatteintäkter i arbetslöshetens kölvatten -är grunden för de förändringar i socialtjänstlagen somregeringen har föreslagit och som en majoritet i soci-alutskottet har tillstyrkt.Fru talman! Jag skall inte uppta kammarens tidmed att gå igenom varje enskild förändring av lagensom föreslås i betänkandet och i propositionen. Menjag vill gärna gå in på några områden litet närmare.Det gäller de mest avgörande förslagen. Det handlarom en s.k. riksnorm för försörjningsstöd, om rättentill annat bistånd, om rätten att överklaga kommunensbeslut, om stöd till anhöriga, om rätten att flytta till enannan kommun även om man har behov av omfattan-de vård och omsorg och om barnens rätt i kontaktermed socialtjänstlagen.Jag börjar med barnens rätt. Jag är glad över attkunna konstatera att alla partier i i sak stäl-ler sig bakom att en ny bestämmelse förs in i social-tjänstlagens portalparagraf. Den nya bestämmelseninnebär att måste ta särskild hänsyn tillvad barnets bästa kräver. Med dagens beslut ser viockså till att flickor och pojkar har rätt att komma tilltals när en åtgärd berör dem. Deras inställning skall sålångt som möjligt klarläggas, och skallta hänsyn till barnets egen vilja med beaktande avhans eller hennes ålder och mognad. Det betyder intenödvändigtvis att barnets inställning alltid vägertyngst, men det betyder att hans eller hennes synpunk-ter alltid måste utredas, redovisas och beaktas.Därmed kan vi i enighet i denna riksdag föra inden tredje artikeln i i social-tjänstlagen. Det är ett beslut som vi har anledning attvara både glada och stolta över.En förändring som också har nämnts när det gällerbarn rör barnens rätt vid familjehemsplacering. Det ärockså i det fallet viktigt att understryka att det i förstahand handlar om barnets bästa.Även när det gäller frågan om rätten att flytta annan kommun känns det bra att kunna konstateraatt vi nu ger lagstöd åt äldre och funktionshindrademed stora behov av vård och omsorg. Även om dettaär ett problem som inte har berört så stora grupperkänns det angeläget att frågan nu har fått en lösning.Och för de individer som berörs är detta beslut ettviktigt steg mot rätten att själv bestämma över sitt liv.Jag vill i detta sammanhang också konstatera attdet är glädjande att äldres rätt till självbestämmande,integritet och trygghet lyfts fram på flera ställen ibetänkandet.När det gäller kommunens stöd och avlösning tillanhöriga som vårdar närstående som är långvarigtsjuka eller äldre eller som har funktionshinder kom-mer vi att noga följa utvecklingen. Det är viktigt att seanhöriga som en resurs i vården och omsorgen.Fru talman! Det i propositionen som har vållatmest debatt gäller förslagen om socialbidragen ochden s.k. riksnormen. Det har också tagits upp här avtidigare talare. Det fanns skäl att göra förändringaroch införa en riksnorm i stället för att ha det somtidigare - att kommunen beslutade. Den utredningsom debatterades här tidigare kom fram till att det varstora skillnader mellan kommunerna - större än vadsom var skäligt med hänsyn till olika löneskillnader ide olika kommunerna.Socialbidrag och andra insatser från socialtjänstenriktar sig till dem som är mest utsatta i samhället.Socialbidraget är samhällets sista skydd, när allt annathar prövats. Utskottets majoritet delar regeringensbedömning att det krävs en lagstiftning med garantierom lika behandling över hela landet när det gäller dengrundläggande försörjningen. Det är en fråga omrättssäkerhet för de mest utsatta - för dem som verkli-gen behöver samhällets stöd.Den rättssäkerheten är ett nationellt ansvar. Sam-tidigt måste detta balanseras mot kommunernas rätttill självbestämmande och inflytande. Många frågoravgörs bäst i kommunerna, där man känner till delokala förhållandena.De förslag som vi behandlar är en klok av-vägning mellan å ena sidan den enskildes rättssäker-het och rätt till lika behandling och å andra sidan detkommunala självbestämmandet. I propositionen före-slås en rikstäckande schablon som garanterar alla ettvisst grundläggande skydd.De förändringar som vi nu gör i socialtjänstlageninnebär att vi minskar utrymmet för tolkningar idomstol. Därmed förflyttas inflytandet från den juri-diska till den politiska sfären, och det är angelägetmot bakgrund av att antalet överklaganden har ökatmarkant . Men det är också viktigt attkonstatera att behovet av överklaganden minskar tackvare den tydlighet som finns i förslaget till lag-stiftning.När det gäller resonemangen om socialbidragenoch annat bistånd är det viktigt för mig som socialde-mokrat att säga att det handlar om solidaritet. Social-bidraget är det yttersta skyddet för de människor somav olika skäl inte klarar sin försörjning. Det är ettskydd som måste finnas när man behöver det - oav-sett vem man är eller var man bor. Och det är en rät-tighet.Fru talman! Till betänkandet har fogats 50 reser-vationer och ett särskilt yttrande. Jag kan inte kom-mentera alla reservationer här, men jag har någrakommentarer.Moderaterna tar i sin reservation om allmänna ut-gångspunkter för upp frågor som rörden enskildes ansvar och att grunden för socialtjänst-lagen måste vara att aktivera människor i stället för attpassivera dem.En viktig förändring i lagen, som vi skall fatta be-slut om, rör ungdomarna. Kommunerna skall ställakrav på att våra ungdomar skall delta i studier ellerpraktik för att de skall få socialbidrag. Det är viktigtatt våra ungdomar inte blir bidragsberoende, men sålångt som vill gå - att detta skall gällaalla - vill majoriteten i utskottet inte gå.Det finns också i reservationer vissamotsägelser. När det gäller riksnormen sägs det i enreservation att förslaget innebär "ytterligare en de-taljstyrning av kommunerna". Det står också att det ären fråga om tilltron till det kommunala självstyret. Ireservation 15 vill man dock ha rätt att överklaga närdet gäller rätten till annat bistånd. Hur är det? Harmoderaterna tilltro till det kommunala självstyret ellerinte?Barnens bästa lyfts fram i betänkandet. Och, somjag sade, tredje artikeln i skrivsin i lagen. arbete är i slutskedet. Ochett omfattande arbete har skett när detgäller barnens bästa. Därför vill jag fråga BarbroWesterholm vad vi kan göra ytterligare. Jag tänker påden reservation från som finns fogad tillbetänkandet; jag har inte kunnat se vad Folkpartietvill göra som inte redan är under arbete.Ett flertal reservationer rör annat bistånd och rät-ten att överklaga. Att vi gör förändringar när det gäl-ler överklaganderätten innebär ju inte att kommunernakan låta bli att ge vård till missbrukare och stöd ochavlösning till anhöriga. Och vi kommer, som jag sadetidigare, att följa utvecklingen.Flera reservanter vill att en ny utredning skall till-sättas för att se över ett antal områden, bl.a. finansie-ring och samband mellan socialbidraget och övrigatransfereringssystem. Här vill jag säga att reservanter-na är tillgodosedda i och med att regeringen i propo-sitionen har föreslagit att en ny utredning skall tillsät-tas.Fru talman! Låt mig sluta där jag började. Vimåste på alla sätt motverka de tendenser till ökadeklyftor som finns mellan dem som har arbete och demsom är arbetslösa, mellan dem som kan försörja sigsjälva och dem som behöver samhällets hjälp, mellaninfödda svenskar och invandrare.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställanoch avslag på reservationerna.Anf. 78 () re-plik:Fru talman! Vad gäller den fråga som ChristinaPettersson ställde till mig vill jag säga att ord iblandhar fasligt svårt att lyfta från papperet och bli tillkonkret handling. Jag tror att ochjag i själva verket vill samma sak, men med vår for-mulering blir det tydligare vad som skall göras.Christina tog upp frågan om arbetslös-heten, och det är bra att få höra detta från socialde-mokratiskt håll. Vi måste få i gång jobben för att fåresurser till välfärden, men då är det ju bekymmer-samt att arbetslösheten ökar. att målet är att arbetslösheten skall halverastill , men ser det ju dystert ut.Vi skall inte ha en arbetsmarknadspolitisk debatt härnu, men jag vill ändå påpeka att det finns en rad hin-der som behöver undanröjas för att skapa mer jobb.Sedan till frågan om familjehemsplaceringar. Vivill alla ha barnets bästa för ögonen. Kunskapen omvikten av placering hos anhöriga och att de problemsom barn möter när de skiljs från sin vårdnadsgivarevid väldigt späd ålder behöver nu spridas ut i landet,så att alla som är verksamma inom socialtjänstenkänner till den och handlar efter den. Många har jutyvärr varit inne i trallen att använda barnet som be-löning i ett rehabiliteringsarbete, och så får bara inteske. Vi måste trycka på att det är barnets bästa somskall vara utgångspunkt för placeringen och lyfta framden kunskap som finns om värdet av att placera bar-net hos nära släktingar.Anf. 79 () re-plik:Fru talman! Vi är överens om betydelsen av att setill barnets bästa, och ett enigt utskott har också tidi-gare uttryckt detta i ett betänkande.Jag är ändå inte riktigt på det klara med vad Bar-bro vill med reservationen, men det kan-ske vi kan reda ut . Jag kan nämligeninte se att man utifrån det som sägs i reservationenskulle komma längre än dit där vi redan befinneross. Jag tänker då på de kommittéer som redan finns.Det gäller , som arbetar för att få inbarnkonventionen i alla lagar som vi har i ,och det gäller , som ser överolika områden och som skall var klar - detta arbe-te togs för övrigt upp i olika inlägg tidigare i debatten.Det är alltså ett omfattande arbete som pågår.Vi skall som säger inte nu haen diskussion om arbetslösheten, men apropå de siff-ror hon pekar på som visar att det ser dystert ut villjag säga att de senaste rapporterna faktiskt pekar påatt det ljusnar. Man kan nu se att det är fler som fårarbete. Det är också väldigt viktigt att påpeka densatsning som regeringen har gjort med ytterligare 8miljarder, som leder till att färre än vad som hadebefarats blir uppsagda i kommuner och landsting. Dethär är en oerhört viktig satsning i kampen för att fåned arbetslösheten.Anf. 80 () re-plik:Fru talman! Vi har tillgång till litet olika siffror.Faktum kvarstår ändå, att det finns en del hinder t.ex.mot att starta fåmansföretag som måste undanröjas föratt vi skall få fart på Sverige.Jag håller med om att det görs en massa på barn-området, t.ex. de här utredningarna. Jag tycker ändåatt det är viktigt att markera att det är väsentligt att dekommer i mål och att det i fråga om utbildningsfrågorverkligen kommer till konkret handling. Det handlarväl här mer om olika formuleringar än om åsiktsskill-nader.Anf. 81 () replik:Fru talman! Jag tänkte ta upp frågan om ledsag-nings- och avlösarservice. Enligt förslaget kommerbeslut i sådana frågor inte att kunna överklagas medförvaltningsbesvär. Jag är rädd att man i det lägetkanske överskattar kommunernas förmåga att frivilligttillgodose de stora behov som trots allt finns i dag.Familjer med funktionshindrade barn kan behövaavlösning för att orka med en väldigt krävande situa-tion, och jag tror att det kan leda till enoönskad isolering. Delar inte denoron i någon mån? I sitt anförande sade hon ju att honskulle följa utvecklingen.Jag tänkte också ta upp vård och behandling avmissbrukare. Vi från tycker att det ärviktigt att man tar till vara den insikt som missbruka-ren kommer fram till, och det blir dåviktigt att även valet av behandlingsform kan över-klagas med förvaltningsbesvär. I propositionen skri-ver man att frågan inte lämpar sig för juridisköverprövning. Jag skulle vilja ha till det.Anf. 82 () re-plik:Fru talman! trycker på att stödoch ledsagning blir frivilligt för kommunerna och fårdet att låta som att kommunerna nu kan strunta i dethär. Så är det ju inte, utan kommunerna har ju ettansvar för sina invånare. De som behöver får ocksåstöd och även avlösning. I lagen lyfter man ju ocksåfram anhörigstödet som någonting viktigt. När vigenomför förändringar måste vi självfallet följa ut-vecklingen. Jag har en tilltro till att kommunernakommer att ta ansvar för sina invånare i det här avse-endet.Vad gäller vård och behandling av missbrukare ärdet viktigt att man i samråd med vårdtagarna kommerfram till vilken vård som är bäst och att man tillsam-mans utformar en behandlingsplan. Jag har tilltro tillatt de socialsekreterare som arbetar med de här frå-gorna har kompetensen att föra den diskussionen medvårdtagarna.Anf. 83 () replik:Fru talman! Jag tror inte allsatt kommunerna på något sätt kommer att strunta i dethär. Däremot är jag alldeles förvissad om att kommu-nerna har en ganska kärv ekonomi och att man mångagånger kanske i första hand ser till den.Jag vill hänvisa till vad som står i propositionen iavsnittet om ekonomiska konsekvenser. Där står attrelativt blygsamma insatser i form av avlösning kanförhindra alternativt uppskjuta behovet av betydligtmer kostsamma alternativ, t.ex. särskilt boende.Många gånger kan det alltså t.o.m. vara ekonomisktatt göra de satsningar som vi nu pratar om.Jag och menar vad gäller vård ochbehandling av missbrukare att det trots allt handlarväldigt mycket om respekt för människors integritetatt man själv skall kunna påverka valet av behand-lingsform.Anf. 84 () re-plik:Fru talman! Jag är övertygad om att våra kommu-nalpolitiker och socialsekreterare är mycket kunnigaom att stöd och avlastning till anhöriga medföratt tunga vårdtagare med hjälp av de anhöriga kan bokvar hemma. Jag vet att man arbetar mycket meddetta. Det finns också ute i kommunerna en uppbyggdorganisation kring avlastning, och jag tror inte attkommunerna nu kommer att skrota den, utan mankommer även i fortsättningen att inse behovet ochvikten av att ge stöd till anhöriga.När det gäller vård av missbrukare, att man skallkunna påverka sin behandling, är det meningen tillsammans med sin socialsekreterare tar fram enbehandlingsplan. Jag tror inte att det är ett intrång iintegriteten eller att vårdtagarna inte blir hörda i dendialog man skall ha om behandlingen.Anf. 85 () replik:Fru talman! säger att det un-derlag som tog fram tydligtvisade att det var stora skillnader i socialbidragsnivånmellan kommunerna. Det är en ganska förenkladtolkning av vad utredningsmaterialet visade. Detvisade nämligen att det var en relativt stor skillnadmellan de kommuner som betalade ut de högsta bi-dragen och dem som betalade ut de lägsta. Däremotlåg de flesta kommuner, även de som låg under Soci-alstyrelsens norm, ganska nära normnivån, alltså straxunder den nivån. Skillnaden var stor mellan dem somlåg på ytterkanterna vad gäller lägst och högst, men iövrigt var inte skillnaderna särskilt stora.Det här problemet hade man kommit till rätta medom man hade följt vårt förslag som överensstämmermed regeringens när det gäller socialbidragsnormensinnehåll, alltså vilka komponenter som skall ingå i ensocialbidragsnorm, och låtit kommunerna själva be-stämma beloppen.Det andra säger är att behovetav överklagande minskar med det beslut som riksda-gen nu kommer att fatta. Att behovet skulle minskakan vi diskutera. När rege-ringen har fastställt en norm går det knappast attöverklaga detta. Om man hade följt vår konstruktionoch låtit kommunerna fastställa den skullevilken invånare som helst genom kommunalbesvärkunna överklaga beslutet vid det tillfälle då fullmäkti-ge fattar detta beslut. Då skulle domstolarna ha kun-nat säga: Detta följer inte lagstiftningens beskrivningav vad som är skälig levnadsnivå eller social grund-trygghet. Och man hade haft en möjlighet till attöverklaga än man får enligt det förslag som liggerfrån majoriteten.Anf. 86 () re-plik:Fru talman! När jag lyssnar på jag nästan få intrycket att han tycker att det är braatt man överklagar. Ändringen i lagen innebär eninriktning att man inte skall behöva överklaga. Lagenskall vara så tydlig att vi kommer ifrån alla överkla-ganden och från att domstolarna skall avgöra vilkenhjälp människor skall ha.De allra svagaste har inte den styrkan och denkunskapen att de kan överklaga. Därför är det viktigtatt lagen är utformad så att det inte finns skäl föröverklagande. Det här anser vi vara ett steg i denriktningen.Anf. 87 () replik:Fru talman! Några andra än de allra svagaste isamhället är inte beroende av socialbidrag. Att skiljaut några inom den gruppen är inte särskilt lätt.Beträffande önskvärdheten att överklaga är det ivarje fall utifrån min utgångspunkt viktigt att det finnsrättstrygghet, att människor har möjlighet att få sinsak prövad. Det tycker jag är en viktig del. Därför ärinte antalet överklaganden i sig någon målsättning.Det minskar även med vårt förslag därför att möjlig-heten att överklaga i det enskilda fallet när fullmäkti-ge väl har fastlagt inte finns kvar. Däremotkan fullmäktigebeslutet överklagas. Det blir bara engång då man fastställer normen.Jag tycker att ni något missat poängen i diskussio-nen. Detta borde ha tagits upp på ett annat sätt. Dethade förenklat både för kommunerna och inte minst iden interna diskussionen i frågan.Anf. 88 () re-plik:Fru talman! Jag har svårt att se att det skulle haförenklat för kommunerna. I och med att det är enriksnorm och det är klart fastställt vad som skall ingå iden måste det vara enklare för kommunerna än attvarje år besluta om normen.Jag sade i mitt anförande, något som är oerhörtviktigt, att var man än bor i landet skall man ha rätttill samma stöd.Anf. 89 () replik:Fru talman! talade om de mo-derata kraven på aktivering och kravet på eget an-svarstagande gentemot socialbidragstagarna. Möjlig-heten att ställa krav på dem som är , somregeringen föreslår, är ett bra steg i rätt riktning. Jagger gärna regeringen beröm för det.Min fråga är: Om man nu genom detta steg erkän-ner att villkorat bistånd är en bra metod för att mot-verka passivisering och liknande, varför då inte an-vända detta även gentemot andra grupper?Anf. 90 () re-plik:Fru talman! Som jag sade i mitt anförande är detviktigt att ungdomar inte blir bidragsberoende, att deinte går ut skolan och börjar sitt aktiva liv med attvara bidragsberoende. Det här är ett sätt att kommaifrån det.När det gäller de övriga, dem som är ,pågår mycket arbete. Det är inte så att de sitter hem-ma och får socialbidrag, utan de har en dialog med sinsocialsekreterare och får uppgifter om arbeten attsöka. Det ställs krav på socialbidragstagare , men det sker i en dialog och i samförstånd, vilketär viktigt för vuxna bidragstagare.Eget ansvarstagande understryks mycket tydligt ipropositionen och betänkandet. En väldigt viktig del iden förändring av socialtjänstlagen som gjorts är tar hänsyn till individen och jobbar på ett heltannat sätt med dem som får socialbidrag mottidigare då man hade en mer kontrollerande uppgift.Utvecklingen har skett i den riktning som jag ocksåkan utläsa i reservation. En viktig del äratt ta hänsyn till den enskilda personen.Anf. 91 () replik:Fru talman! säger att det fördem under är extra viktigt att inte bli bidragsbe-roende och att man därför tar till detta med villkoratbistånd. Men det är väl viktigt för alla grupper i sam-hället att inte bli bidragsberoende.