prot · GK0968 · 1997-02-25 00:00:00 — Utan att ha sett undersökningen ännukan man av de brev vi har fått konstatera att det kan-ske gäller att göra justeringar av ytgränsen. Detta meddelade inkomster är i och för sig bra i när manhar möjligheter att kunna ta ett arbete. Då minskar jumarginaleffekterna.Men ytterst handlar det om på vilket sätt vi kan lö-sa dessa problem. Jag är beredd att som socialdemo-krat i bostadsutskottet vara med och resonera omdetta. Men det handlar naturligtvis också om hur vitotalt sett får fram pengarna. Hur skall vi prioritera?Det måste föras en diskussion om hur vi kan lösadetta, och vi är beredda att konstruktivt delta i den. Viinser att systemet med bostadsbidrag innebär attmänniskor kan få bo någorlunda hyfsat när man harlåga inkomster och flera barn. Därför kommer vi frånvårt håll att vara beredda att diskutera detta.Jag tror inte att man skall utge sig för att vara nå-got slags hjältar i det här sammanhanget, eftersom detinte har handlat om några stora belopp, att man i stortsett inte alls skulle begränsa eller skära ned i bo-stadsbidragen. Det har handlat just om detaljer i sys-temet som drabbat en grupp människor på ett orimligtsätt som vi måste hitta en lösning på.Men om man talar om att minska räntesubventio-nerna för boendet innebär det kraftiga hyreshöjningarframför allt för dem som bor i de krisårgångar sombyggdes dyrt, och . Den delen bör ju också uppmärksammas. Närman säger sig vara en beskyddare av människor somdrabbas av kraftiga hyreshöjningar, måste man ocksåtala om att hyrorna med era förslag i budgetproposi-tionen hade höjts för tusentals och åter tusentalsmänniskor.Anf. 76 ():Fru talman! Jag var inblandad och företrädde ma-joriteten när vi fattade beslutet om de nya bostadsbi-dragen , 1996. Innan jag går över till detsom jag tycker är dagens huvudämne, nämligen vad viskall göra och , vill jag därförkort något kommentera den historieskrivning somgörs här. Den är inte korrekt.Framför allt kristdemokrater och moderater försö-ker framställa det som om de i denna fråga har knuffatoss socialdemokrater framför sig och som att de hadelöst detta om de hade fått chansen attbestämma tempot. Men detta är att vilseleda dem somlyssnar på debatten.Redan när beslutet fattades var vi välmedvetna om att så många och stora ingrepp i bo-stadsbidragen skulle få svåra konsekvenser. Visstfanns det nyansskillnader, men alla var överens om attdetta var ett nödvändigt ont för att man skulle kunnafå balans i budgeten. Det ingick som en del i sane-ringen. Det var inte underlaget som var fel, ErlingBager, eller några tjänstemän som gjort ett dåligtjobb. De hade gett oss ett underlag som väl beskrevvilka effekter det skulle få.Däremot är det omöjligt att bedöma de samman-tagna effekterna och säga hur många som drabbas ochhur mycket när man gör sådana ingrepp i ett inkomst-prövat system. Den kritiken tog vi på oss när försla-gen lades fram, och det gjorde för övrigt regeringenockså. Den uppgiften var omöjlig, och därför sade vi iall ödmjukhet att vi måste följa uppdetta och vara beredda att göra justeringar. Men efter-som det inte är särskilt meningsfullt skall vi inte görajusteringarna förrän vi har svaren på de frågor som viinte hade svar på då: Hur många drabbas? Hur mycketdrabbas de?I och för sig tycker jag att den här typen av poli-tisk pajkastning egentligen är ganska tråkig, men detär viktigt att säga det här. Är det någon fråga sompassar sällsynt illa för fördummande, förenklandepartitaktik så är det en sådan utomordentligt svårfråga, där vi dessutom - med reservation för nyans-skillnader - har varit överens om att det tyvärr varitnödvändigt att göra ingrepp. Som är den stora skillnaden möjligtvis att fram-för allt men även har velatgöra betydligt större besparingar på bostadsbidragoch bostadssubventioner totalt sett. Därför är detviktigt att säga det.Nu går jag över till att tala om dagsläget. Statsrå-det redovisade preliminära uppgifter, och jag tyckeratt det är klokt att vänta med de definitiva slutsatsernatills man har svaret, så att vi den här gången kan fattaett beslut grundat på ett rejält, verkligt underlag.Men man kan luras något av formuleringen i sva-ret. Där konstateras att trots allt har fått rimligaeffekter, men det är naturligtvis inte något skäl att integöra någonting. För dem som drabbas är det ingentröst att de inte är så många. För staten är det en tröst,men inte för dem som drabbas. Vad jag förstår har viändå fått en antydan om att de farhågor vi haft om attenskilda drabbas så mycket som flera före mig påpe-kat, har besannats. De hade det redan besvärligt ochhar fått det ännu besvärligare i och med detta. Detfinns sådana fall i materialet.Därför är det viktigt att vi har den gemensammamålsättningen att försöka lindra effekterna för demsom drabbas allra hårdast. Om de inte är så många,underlättas det jobb som beskrev förut. Om viskall göra detta är det självklart att vi också måste haen ansvarsfull finansiering som ger en bättre fördel-ningsprofil än den nuvarande situationen.Anf. 77 Statsrådet ():Fru talman! Besparingarna på bostadsbidragen ärstora. Självfallet är det svårt för dem som har fåttförsämringar i form av sänkta bostadsbidrag med 500kr eller mer . Skall man spara så här mycketpå bostadsbidragen vore det konstigt om det inteskulle kännas eller märkas. Naturligtvis märks det.Frågan är hur hårt besparingarna har slagit. Då ärvi tillbaka i situationen att vi inte har något fullstän-digt material. Vi räknar med att få ett sådant, somskall omfatta över 400 000 hushåll. Preliminärt kanman se att de 180 000 hushåll som inte har fåttnågon sänkning alls är de med de lägsta inkomsterna.Bland dessa finns väldigt många av de ensammamammorna och de som bor i hyreslägenhet. Om mantittar på dem som har fått större sänkningar ser manatt det handlar om många villaboende. Jag tycker attdet är viktigt att lägga till att en effekt av den saneringsom regeringen genomfört för att få ordning på våragemensamma finanser är att räntorna har gått ned.Detta innebär att den grupp som har lån och som bor ivilla har kunnat tillgodoräkna sig räntesänkningen. Desom har kunnat placera om sina lån har kunnat tillgo-doräkna sig kanske efterskatt i förbättring. Det är viktigt att man ser helheten ivad den ekonomiska politiken även har lett till i formav positiva effekter.Flera har varit inne på att man skall försöka grun-da beslut så långt som möjligt på ett bra underlag. Dettycker också jag är viktigt. Den kritik jag nu har fåttriktad mot mig gäller att detta har gått för snabbt ochatt underlaget inte har varit tillräckligt bra. Vi måstenog ta och bestämma oss för att vi skall se till att vihar ett bra underlag innan vi fattar beslut den härgången. Det är min ambition att vi skall ha ett sådantbra underlag. Vad som också är viktigt nu är att bo-stadsutskottet, som har beställt den här uppföljningenoch utvärderingen, också blir den instans som fårrapporten först. Den innebären ordentlig genomgång, även om den inte är full-ständig. Den skall följas upp av ytterligare en full-ständig rapportering.Det är viktigt att poängtera att om vi skall gå inoch se över det hela, och se vilka förändringar vi skallgöra, måste vi veta att det blir rätt - så rätt det går attfå det. Vi måste naturligtvis också kunna finansieradet. Jag känner mig litet bekymrad när jag hör påinterpellanten och även och . Det fanns en stor samstämmighet när riksda-gen fattade beslut om propositionen om dennastora besparing. Står ni kvar vid att vi alla gemensamtskall vara med och sanera, eller vill ni lägga in merpengar? Hur skall det gå till i så fall? Det vore mycketintressant att få reda på det. Jag har förstått att detfinns ett engagemang från er sida i detta, men dåmåste ni också vara beredda att vara med och betalaoch tala om hur det skall gå till.Anf. 78 INGA ():Fru talman! Här i kammaren diskuterar jag medstatsrådet. Jag återkommer väldigt gärna och diskute-rar i bostadsutskottet med visst - vi har varit överens om besparingarna.Det jag försöker säga är att eftersom manser att det finns oerhörda skevheter i ett förslag - somt.o.m. statsrådet säger har tagits fram litet snabbt ochatt man inte har hunnit se över och analysera det till-räckligt - hade det varit mycket bättre att vi redan ihöstas hade kunna förbättra för den kategori männi-skor som drabbas vid beräkningen av hushållets in-komster. Det är just den delen jag har riktat in mig påi den här diskussionen. När majoriteten inte nappadepå förslaget gick också med på - som ettandrahandsalternativ - att utvärderingen skulle skesnabbt och att ett underlag skulle tas fram.Jag vill också poängtera att i det moderata försla-get om den samlade inkomsten som grund fanns ocksåett förslag till finansiering. Det skulle alltså inte pånågot sätt störa de ramar vi då diskuterade.Som jag uppfattar situationen nu innebär svaretfrån statsrådet - med vissa nyanser nu i den andraomgången - att det är dags för bostadsutskottet ochriksdagen att ta initiativ eftersom regeringen ännu intehar gjort det. För mig verkar det som att regeringenganska mycket pratar runt och håller tunt vad denlovar. Människorna har upptäckt detta, Maj-IngerKlingvall. Oroliga och förtvivlade människor väntarpå svar.Hotet mot välfärden, statsrådet, är det sorgligafaktum att regeringen är splittrad och inte har förmå-gan att genomföra konkreta åtgärder. Det svenskahögskattesamhället motverkar både arbetet och före-tagande. Många låg- och medelinkomsttagare, speci-ellt barnfamiljer, är genom skattesystemet bidragsbe-roende och därmed, som jag ser det, fångna i en fällasom är svår att ta sig ur. Det svenska högskattesam-hället får och har därmed sociala konsekvenser förväldigt många familjer. Det handlar inte bara om attmänniskor med höga inkomster betalar höga skatter,utan om att människor med låga och normala inkoms-ter gör det och får så litet kvar. Det är betydligt värreur social synpunkt. Jag menar att socialdemokratiskskatteklåfingrighet och planhushållning inte vinnernågon framgång. Människor vill och måste få be-stämma mer själva. De måste få behålla mer av sinainkomster. Då kan också åtskilligt fler leva på sin lönutan att vara beroende av bidrag. Helt klart är att detär så människorna vill ha det.Anf. 79 ():Fru talman! Vi kristdemokrater står naturligtvisför de förslag vi har lagt fram. varfaktiskt det enda partiet här i . ensam att en familj skulle ses som en enhet.Han är sjuk, och det är därför jag ärmed i den här debatten. Vi kristdemokrater var redaninledningsvis emot de individuella gränserna. Vityckte att dessa skulle slå oerhört hårt. Jag är glad atten del partier har ändrat sig och ställer upp på dettanu.Jag måste ändå fråga om den riktigt grundläggan-de argumentationen till detta. Det kan knappast varaekonomiska skäl. Om vi säger att arbetslinjen skallhävdas måste alla de barn som har kunnatvara hemma därför att man har haft en annorlundafördelning av familjens inkomster nu ha en dagisplats.Den kostar i snitt . Jag kän-ner att det är som en ekonomisk kullerbytta. Man hardragit undan benen - på alla andra sätt utom bo-stadsbidraget - för de familjer som vill sköta sinbarnomsorg själva. Då finns det inget annat, utandessa människor tvingas ut till något som kanske inteens är ett jobb. Det finns ju så oerhört dåligt medjobb. Det kan alltså knappast vara ekonomiska skälsom ligger bakom. Jag vet att det är kommunerna somfår stå för detta, men det måste finnas ett intresse ävenfrån regeringen av att se på den här delen.Ofta diskuteras här sex timmars arbetsdag. Dåhävdas att detta är bra, eftersom man får mer tid medbarnen. Den här ideologiska frågan måste ju kunnadiskuteras ur olika perspektiv i då alltfler barnmår dåligt.För ett par veckor sedan hade vi en hearing i so-cialutskottet som handlade om barn. Alla experter varöverens om att barn behöver mer vuxna. Detta är juett jätteproblem . När alla sådana signaler ochrapporter ligger på bordet förstår jag inte att regering-en, understödd av , vill dra bort alla de möj-ligheter som finns för de familjer som vill ha mer tidmed sina barn. Detta är ju en ytterligt viktig fråga. Detblir så lätt kronor och ören. Det blir så lätt fyrkantigaorganisationsstrukturer. Någonstans måste vi kommainifrån och se hur vi skall kunna använda de rapportersom vi får och förverkliga dem på det bästa sättet. Degör ju ingen nytta i en skrivbordshylla. Hur skall vikunna göra så att en familj får vara familj och denlilla gemenskapen får leva ut i stället för att slå undanalla ben?Jag fick inte svar på frågan om man kunde tänkasig att barnfamiljerna får retroaktiva bidrag om detblir en förändring. Jag tror att det blir en förändring.Jag hoppas det. Jag är glad att ochLars aviserar att man vill ta upp detta iutskottet. Kan man räkna med att få detta retroaktivtför att om möjligt kunna sega sig fram i väntan påvårpropositionen? Vad är det för ideologiska skäl somgör att man inte kan tänka sig att föreslå att man tarbort de individuella gränserna och ser familjen som enhelhet? Eller kan kanske tänkasig det?Anf. 80 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att statsrådetKlingvall betonar att det är viktigt med beräkningsun-derlag för propositioner. Det antyder ju också vadstatsrådet tycker om den här aktuella propositionen.Folkpartiet var det enda parti som stödde proposi-tionen vid avgörandet i . Vi stodför propositionen, men inte för den förändring somSocialdemokraterna och genomdrev i utskot-tet och som försämrade bostadsbidragen för mångabarnfamiljer. Detta innebar en besparing på ytterligare300 miljoner . Där var det enbart Folkpartietoch kd som gick emot och reserverade sig.Jag beklagar återigen den försening som sedan harskett i bostadsutskottet. När orimligheterna uppenba-rade sig röstade man ned de olika initiativ som komfrån flera partier. Då hade man kunnat rätta till destörsta orimligheterna och hade sluppitde effekter som vi nu ser.Slutligen vill jag säga att har ställt upppå minskningar av räntebidragen. Avdragsrätten förbostadslån kom via skattereformen att sänkas till ettvärde på . Då har det varit viktigt att bostadsbi-dragen har funnits för de hushåll som har en svagareekonomi. Bostadsbidragen har ökat från 1,7 miljarder1991/92 upp till ca 8 miljarder , om jagminns rätt.Det är viktigt vad vi gör i när vi går inoch gör förändringar. Det underlag som fanns tillpropositionen visade sig ge orimliga effekter för väl-digt många barnfamiljer. Det kritiserar vi nu hårt plusatt problemen förvärras genom att utskottsmajoritetengenomdrev sitt förslag.Anf. 81 ():Fru talman! Jag kan förstå att intevill diskutera med några andra socialdemokrater i denhär debatten. Men orsaken till att både jag och LarsStjernkvist deltar i den här debatten är ju att vi sompolitiker har fått massor av brev. I egenskap av ma-joritet här i kammaren har vi fått signaler från männi-skor som har varit bekymrade. Det är naturligtvis våruppgift som politiker att lyssna på dessa människor.Jag uttrycker alltså här i talarstolen att vi är bekymra-de. Vi hoppas att vi kan hitta lösningar på en hel delav de problem som finns när man måste göra så härstora besparingar.Låt mig peka på hur komplicerat det här livet är.När vi diskuterade de olika alternativen och en mo-tion från som vi biföll, och som handla-de om att arbetslösa ungdomar inte skulle bli utanbostadsbidrag, var det ju ett sätt att rädda de ungdo-mar som hade egna bostäder så att de skulle kunna bokvar. Då begränsade vi ytorna litet extra. Det harnaturligtvis inneburit andra konsekvenser för kanskeframför allt villaägare. Man kan ju också fundera övervad man gjorde från början när bostadsbidragen in-fördes. Det skulle kanske ha varit en ytbegränsninglångt tidigare när vi hade ekonomiska resurser attklara detta för en normal bostad.Detta är alltså komplicerat. Det finns en del pro-blem. Vi är beredda att diskutera lösningar på deproblemen när vi har fått den här utvärderingen. Vivet ju att det finns problem genom alla de brev vi harfått. Därför ser jag med intresse fram emot den dis-kussion som vi kommer att ha i bostadsutskottet ochhär i . Ytterst handlar det ju om hur vi skallfå fram pengar för att rätta till problemen, eller ocksåfår vi använda oss av de pengar som finns inom deramar som vi har beslutat om här i . Vi skallnaturligtvis försöka medverka till att hitta lösningarom det visar sig att detta är fördelningspolitiskt felak-tigt.Anf. 82 ():Fru talman! Jag skall vända mig till statsrådet denhär gången. Statsrådet säger att det är många som intehar fått någon sänkning. Det är självfallet bra att depreliminära siffrorna visar det. Dessutom är de mångasom har fått draghjälp av en rejäl räntesänkning sedanvalet. Det är också bra. Men kvar står det faktum attdessa preliminära siffror bekräftar det som vi befaradei höstas - vi har fått många brev och telefonsamtalsom har vittnat om det också - nämligen att det finnsen grupp som trots att de redan har små omständighe-ter drabbas väldigt hårt. Det kan handla om tusenlap-par i sänkt standard . En del av dem blirinte heller hjälpta av de sänkta räntorna.Jag tillhör dem som i alla sammanhang å det var-maste pläderar för att vi måste hålla fast vid budget-saneringen. Det är oerhört viktigt att vi inte återigenskapar den situation som bidrog till att vi tvingatsfatta alla dessa svåra beslut. Men - och det vet jag attföreträdare för regeringen har sagt vid många tillfäl-len - när man har genomfört ett så omfattande pro-gram under hård tidspress måste man, nu när vi börjarfå fast mark under fötterna, vara beredda att görafördelningspolitiska justeringar.När jag ser alla de beslut som jag har varit medom har jag svårt att hitta någonenskild fråga som har så stor betydelse för dem somdrabbas - kanske inte så många i och för sig - somjust de förändrade reglerna för bostadsbidrag. Därförhar jag svårt att se någon justering som har störrefördelningspolitisk träffsäkerhet än en lindring aveffekterna för just denna grupp. Därför delar jag heltLennart ambition att åstadkomma en lindringför den här gruppen.Anf. 83 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med att kommenteranågot av det sade. Jag tror att det ärviktigt att än en gång understryka att det underlag somfanns när propositionen skrevs var ett statistiskt fram-räknat underlag på budgeteffekter och en fördelnings-politisk analys. tar vi fram ett underlag som byg-ger på faktiska ansökningar. I den meningen blir detalltså ett säkert underlag som beskriver de rätta för-hållandena. Men vi är inte färdiga ännu, och det härunderlaget är inte fullständigt, eftersom alla ansök-ningar inte har kommit in.Det är naturligtvis också skälet till att vi inte harkunnat göra det här tidigare. Jag tycker också att IngaBerggrens otålighet visar på bristande insikt om att vimåste vänta tills ansökningarna är analyserade om viskall kunna förlita oss på ett bra underlag.Däremot är det nu viktigt att vi kan efterkommabostadsutskottets beställning, om att vi skall åter-komma så fort vi kan. Därför kommer redovisningenatt lämnas . Det handlar alltså om en rap-port som överlämnas. Det handlar inte om att rege-ringen har överlämnat initiativet i den mening somInga Berggren påstår. Initiativet finns naturligtvis hosmig som ansvarig minister. Jag skall självklart gåigenom det här ordentligt och i samband med vårbud-geten lägga fram de eventuella förslag som jag finnerär nödvändiga.Sedan jag kan inte låta bli att fråga en gång till omInga Berggren vill lägga in mer pengar i bostadsbi-dragen, eftersom säger att deinte skall finnas kvar, om jag förstår det rätt, utan istället clearas mot mindre skatt.Nu har ju de här personerna så låga inkomster attde betalar nästintill ingen statsskatt. Så jag har väldigtsvårt att förstå hur detta skall gå till.Däremot har jag förstått av de ställningstagandensom Moderata samlingspartiet har gjort i bostadsut-skottet och i att är beredda attfinansiera det med en neddragning för alla, även förde 180 000 personer som inte drabbas av någonnedskärning.Några kommentarer också till gäller bakgrunden till att regeringen lade framförslag om individuella inkomstgränser finns det välegentligen två delar. Den ena är att den disponiblainkomsten ser olika ut i en familj med en hemarbetan-de förälder och en familj med två förvärvsarbetandeföräldrar. Den förvärvsarbetande familjen har kostna-der, inte minst kostnader för barnomsorg och resor,som familjen med en hemarbetande inte har.Den andra delen är förstås de besvärliga margina-leffekter som uppstår när man går ut och jobbar ochdirekt får en minskning av bostadsbidraget. I det nyasystemet med individuella inkomstgränser kan man jutjäna ända upp till 58 500 innan någonting händermed bostadsbidraget.Och, som sagt, när det gäller daghemsplatser ärväl 70 000 en relevant snittsiffra , . Det är naturligtvis så att om den ekonomiskaberäkning som presenterar skullevara riktig skulle inte en enda småbarnsmamma job-ba. Men är det inte på det sättet. Vi skulle faktisktinte klara ekonomin i om det inte vore så attså många kvinnor, även kvinnor med småbarn, arbe-tar. Det bidrar mycket mer till samhällsekonomin änvad det kostar.Någon retroaktiv ersättning kan vi förstås inteåstadkomma. Det har att göra med att vi måste taansvar för en finansiering av eventuella justeringar.Jag förstod att inte var så tänd på atttala om kronor och ören. Men skall man ta ansvar förstatens ekonomi och för samhällsekonomin måsteman tyvärr också prata kronor och ören.Jag vill också gärna fråga en gång till hur ChatrinePålsson vill finansiera sina förslag till förändringar.Anf. 84 INGA ():Fru talman! Jag lyssnar med intresse på i förstahand och . Jag närockså en förhoppning om att vi skall kunnadiskutera utifrån den rapport som vi nu får från depar-tementet. Jag hoppas att vi i ett första skede skallkunna vara överens i utskottet, när det gäller skevhe-ten i de individuella inkomstgränserna, om att dentotala inkomsten åter skall vara bidragsgrundande.Det hade varit bra tycker jag om vi hade kunnat uppnådet resultatet.Sedan har jag en fråga när det gäller det sista in-lägget som statsrådet höll. Man säger att det är viktigt- det håller jag med om - att ha ett bra underlag ochatt göra de analyser som behövs innan man kommermed förslag. Kan vi då räkna med att förändringar,om det kommer förslag om sådana, också träder ikraft , så att det blir ett snabbt be-sked, så att de som känner sig oroliga får beskedom att förändringar kan införas ?Vi har diskuterat olika typer av bidrag. Diskussio-nen har visat på att bidragssystem harsnåriga och t.o.m. otydliga regler. Därför tycker jagatt det hade varit mycket bättre med ett renodlat sys-tem där människor själva får behålla sina pengar ochinte i första hand betala skatter, och där människor idet här fallet också har möjlighet att välja sitt boendeoch betala det alldeles själva.Anf. 85 ():Fru talman! Vi kristdemokrater vill ta ekonomisktansvar. Vi har också lagt fram en budget som faktisktär starkare än vad de flesta andra partiers budgetar är.Varje parti prioriterar på sitt sätt. Ordet priorite-ring kan måhända ses som ett modeord, men det är ettviktigt ord. Genom prioritering ger vi till känna denetik vi står för. Vi kristdemokrater vill i vår budgetprioritera dem som har det tyngst, dem som har detsvårast. Vi vill att de som har det bättre får betala. Jagdiskuterar gärna kronor och ören. Men jag tyckerfaktiskt att man måste utgå från de människor somdrabbas och som har det svårt.Jag blir litet ledsen på - vihar ju diskuterat familjepolitik - närsocialdemokraterna framställer det som om en hemar-betande inte bidrar med någonting till samhället. Dettycker jag är häpnadsväckande! Den arbetsbörda manhar och den arbetsinsats man gör när man fostrar ochvårdar sina barn måste, tycker jag, tas med som eninsats även om man inte får någon ersättning för det.Det kommer jag att fortsätta att göra.Under de här åren har det blivit många försäm-ringar. Jag skall nämna några.