prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — Den största åderlåtning som skett isvensk biståndspolitik har faktiskt ståttför. Det kan man inte komma ifrån.Min andra fråga var: Varför ser inte att vi får en snabbare återhämtning nu när ekono-min enligt socialdemokraterna är i balans? Det är detman talar om som kriteriet för att man skall kunnagöra en återhämtning. Att då ha den oerhört lång-samma takt som man föreslår - att den skall inträda år2000 - tycker jag helt enkelt är skrämmande. Varförser inte till att det kommer att ske iannan takt och att vi börjar redan nu när ekonomin äri balans?Mycket av det säger om inriktningenär sådant som också vi har talat om och som vi tyckerär mycket bra. Jag vill också gärna ha ett svar påfrågan: Kommer , och för den delen ,utfall av biståndet verkligen att bli ? Vi kommerknappast, åtminstone , att använda pengarför asylsökande, det kommer inte att behövas. harman höjt det anslaget. Vad har man haft för anledningatt höja avräkningskostnaderna? Det skulle jag viljaha svar på.Till sist en helt annan fråga. Det har talats om attvi nu skall vara med och gå in i . Men det äralldeles för sent som hjälpen kommer. Det mycketsom borde ha skett tidigare. Jag vill nu inför en ak-tuell konflikt, rättare sagt en katastrof, fråga: Finnsdet beredskap att avhjälpa den annalkande katastrofeni ? Det är skrämmande bilder som möter ossav vad som kan tänkas där ske. Finns det beredskapnu?Anf. 73 Statsrådet ():Fru talman! Jag noterade i förstainlägg - som för övrigt har fyra chanser till inlägg häroch jag en - att hon ville öka biståndsbudgeten med,om jag hörde rätt, . Samtidigtvet vi att vill minska med 8 ½ miljarderkronor. Det är en avgrund mellan två partier somsäger sig vilja bilda regering tillsammans. Hur går detdär ihop egentligen? Man måste ha något slags rimoch reson när man diskuterar så pass allvarliga sakersom människors överlevnad, som krig och konfliktfö-rebyggande insatser, som att lindra nöd, som att få igång utvecklingen osv. Då måste man också ha enekonomisk grund att stå på. Det går inte bara att yttravackra ord. De måste också följas upp av handling.Beträffande regeringens avsikter har vi nu eftermycket hårda uppoffringar lyckats att få något så närkontroll på statsfinanserna. Då gäller det att se till attden ekonomiska utvecklingen håller i sig, och detgäller också att se till att vi stärker välfärdens kärna iSverige genom de insatser som vi redan har aviserat.Enprocentsmålet ligger fast, och vi skall närma ossdetta när ekonomin så tillåter. Vi gör det i ett förstasteg genom en höjning av biståndet, och det innebäratt vi går emot utvecklingen i praktiskt taget alla and-ra länder.Och glöm inte heller att det också har funnits storareservationer liggande där man inte har kunnat utnytt-ja biståndsvolymen! Underutvecklingen är sådan attdet inte alltid går att planera som man själv önskarinom Sida, inom eller i riksdagen.Men vi skall ännu inte ropa hej över att det eko-nomiska krisen är över. Regeringen har med riskda-gens hjälp fått ett grepp, men det gäller också att hållafast vid en sund ekonomisk politik. Vi måste ha so-liditet om vi skall ha solidaritet.Anf. 74 () replik:Fru talman! Jag vill påpeka att vår budget är väl såbalanserad som den socialdemokratiska budgeten.Detta är alltså ingenting som vi gör utom ramen. Menvi har prioriterat på ett annat sätt. Trots alla vackraord från anser jag inte att han och soci-aldemokraterna har prioriterat biståndet. I jämförelsemed andra anslagsområden har biståndsanslaget drab-bats mer än vad andra anslag har gjort för att manskall få den svenska budgeten i balans. Det är där viskiljer oss åt.Jag ställer mig naturligtvis inte bakom moderater-nas biståndsbudget. Men jag vill hänvisa till denverklighet som rådde under den förra regeringen. Dåblev biståndet inte lidande på det här sättet. harsocialdemokrater och moderater varit överens om attskära ned biståndet, eftersom förslagoch budget och har bidragit till att soci-aldemokraterna har fått acceptans för sin budget. Mennär dessa partier satt i regeringsställning tillsammansmed hölls biståndet på en betydligtrimligare nivå. Vi kom aldrig ned till under 0,9 %.Från denna procentsats skulle en återhämtning tillenprocentsmålet ha varit mycket lättare.Vi har aldrig varit med om en så katastrofal ned-skärning av svenskt bistånd som . Jag skulle viljaanföra ett annat citat beträffande socialdemokrateroch moderater: "Den dagen blev och . 75 Statsrådet ():Fru talman! Det var inte lätt att sanera efter detlättsinne som presterades av den förra regeringen. Nisäger att ni upprätthöll nivån på biståndet. Ja, men nigjorde det med falska fjädrar, med lånade pengar.Som sade lånade man pengar utom-lands till en tredjedel av allting som ni företog erinom offentlig verksamhet. Det ledde till ett gigantisktsvart hål som skulle ha raderat ut alla möjligheter tillnationella och internationella solidaritetsåtgärder.Sådan är verkligheten. Det är skrymteri att säga nå-gonting annat, . 76 ()replik:Fru talman! Jag vill ta upp en fråga i samband meddet som biståndsministern sade om Partnerskap Afri-ka. Jag har läst rapporten. Biståndsministern sade:Länder som inte vill ställa upp på detta kan inte på-räkna vårt stöd. Med tanke på den debatt som förs ikammaren med jämna mellanrum om att biståndetskall villkoras när det gäller mänskliga rättigheter ochdemokrati undrar jag vad biståndsministern menade.Var det endast fråga om själva utformningen av part-nerskapet och den ram som man skall ställa upp med?Eller var villkorandet beroende av mänskliga rättighe-ter, demokrati osv.? Det skulle jag vilja veta.Sedan ställde jag ett par frågor i mitt anförande.Jag frågade bl.a. hur det kan komma sig att Sverigeinte ställer sociala och miljömässiga krav när detgäller exportgarantier och krediter? Eftersom ett avhuvudmålen i biståndet handlar om miljö tycker jagatt det är konstigt att inte väger in dessa krav iverksamheten, att man inte helt enkelt villkorar ga-rantier och krediter. Många olika banker gör faktisktdet. Jag tänker då på och . OmSkanska hade varit vant att göra miljökonsekvensbe-skrivningar inom hela sin verksamhet - som till stordel bedrivs utomlands - hade man också gjort det ifråga om Hallandsåsen.Anf. 77 Statsrådet ():Fru talman! Även , K-G Biörsmarkoch frågade om hur vi ser på höj-ningstakten. Det går naturligtvis inte med förutsäg-barhet att säga någonting om svensk ekonomi efter-som vi är så internationellt sammanflätade. Därför harSida uppdraget att i ett treårsperspektiv också planeraför och bevaka ekonomins utveckling och biståndetsnivå. Naturligtvis är det som ytterst avgör.De extrapengar som satsas till följd av att BNIökar och att kronan är stärkt betyder att det nu blirganska kraftiga höjningar framöver i halvmiljar-dersklassen och 2000.Det är viktigt att diskutera innehållet. Därför är jagtacksam över fråga.Det jag ville säga med min formulering var just attfå i gång en debatt om partnerskapets innehåll. Vitalar nu om att vi skall gå ifrån traditionell u-hjälpmed givare och mottagare till ett mer jämlikt förhål-lande. Ett genuint partnerskap måste bygga på gemen-samma värderingar. Vi sluter något slags frivilligtkontrakt länderna emellan som respekteras och åtföljsoch som båda sidor tar ansvar för. Det betyder ocksåatt kontraktet skall hållas. Gör man inte det, då går viur samarbetet. Däremot uppmuntrar vi dem som taransvar för överenskommelsen. Det var så jag menade.Anf. 78 ()replik:Fru talman! Jag fick inget svar på den andra frå-gan. Det skulle jag gärna vilja ha.Anf. 79 Statsrådet ():Fru talman! När det gäller exportkrediten fördammbygget i har denna ingenting med u-krediter att göra. Det är en ren kommersiell satsning.Den frågan får ställas i ett annat sammanhang liksomfrågan om . Jag tar ansvar för u-krediter,och det rör det sig inte om i det här fallet.Anf. 80 ()replik:Fru talman! Jag lyssnade på ett engagerat ochframtidsinriktat anförande av biståndsministern. Jagväntade på att hitta en repliköppning någonstans ianförandet, men jag hittade ingen sådan. Däremotfanns det en utestående fråga, och jag skall återkom-ma till den.Det som sade skriver jag helt underpå. Han talade om solidaritet, helhetssyn, delaktighetoch villkorat bistånd. Han sade: Det gäller nu attställa krav och på så vis få en bra dialog. Allt detta äralldeles utmärkt.Den utestående frågan, som hänger kvar sedan jaghöll mitt anförande, är detta med biståndsviljan iSverige. Den kommenterade inte av det som tog upp kommer viatt diskutera i nästa debattomgång. Jag har i mittanförande, som jag kommer att hålla om en halvtim-me eller så, just tankar kring ett effektivt, bra ochframåtriktat bistånd. Men det här med biståndsviljanoroar mig. Den fråga jag ställde var: Tror bi-ståndsministern att det finns ett samband mellan denkraftigt sjunkande biståndsviljan och de signaler somregeringen har sänt ut genom kraftiga nedskärningar ibiståndet?Anf. 81 Statsrådet ():Fru talman! Jag uppskattar K-G Biörsmarks in-ställning här. Det finns en bred samsyn mellan parti-erna, med undantag av , i de här frågorna.Därför vill jag svara seriöst. Jag tror faktiskt att ominte regeringen hade tagit ansvar fullt ut när vi ge-nomförde den nödvändiga saneringspolitiken ochockså, i viss mån, tagit med biståndet, så hade dengenerella acceptansen av internationell solidaritetvarit mindre . Det måste finnas en överensstäm-melse mellan vad vi gör här hemma och vad vi gör utei världen. Det måste vara samma värderingar somstyr, och vi kan inte ha för stor obalans mellan dessa.Det är min uppfattning, K-G Biörsmark, att vi faktisktdärmed räddade biståndet från att ytterligare ifrågasät-tas.Vi har alla här en styv uppgift framför oss, vi somförstår vikten av internationell solidaritet, att föra utbudskapet att biståndet är bra för alla, att det inte ärnågon nådegåva och inte någonting bara för svaga ochutsatta. I längden är det bra för alla. Med solidaritetoch säkerhet är det samma sak, för att inte tala ommöjligheter till en större världsmarknad.Anf. 82 ()replik:Fru talman! Jag ställer upp på det som PierreSchori sade, att vi delar mycket av det som har sagtshär. Men när det gäller just det svar som jag nu fickskiljer vi oss åt. Jag tror inte att biståndsviljan hadesjunkit ytterligare om regeringen hade fört en annanpolitik. Jag tror precis tvärtom, att man då hade ställtut den internationella dimensionen på ett helt annatsätt. Jag tycker att det är mycket olyckligt att densignalen har gått ut så klart och tydligt. De som harhävdat detta fick rätt, Ny demokrati t.ex. somjag nämnde i mitt anförande, som ju hade som sittlångsiktiga mål att ha av BNI till biståndet. Detär det som är det allvarliga. Jag vet naturligtvis inte,men jag anar att när så höjer rösten här idiskussionen, till t.ex., så beror det litetpå detta att om man har svaga argument så höjer manrösten. Jag tror nog att innerst inne delarmin uppfattning att det var en olycklig signal.Om regeringen nu när chansen finns hade sagt attekonomin är i balans, att vi har ytterligare 16 miljar-der kronor - fräscha, icke lånade pengar - och sedangjort en prioritering av hur dessa pengar skall använ-das, då hade det varit en bra signal. Ni har missatchansen att göra ett påslag när det gällerbiståndet.Anf. 83 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att man gör ett opinionsmäs-sigt misstag inom biståndspolitiken precis som inomflyktingpolitiken om man på något sätt demoniserarden andra sidan här i . Genom att säga attNy demokrati fick rätt ger man faktiskt argument åtNy demokratis sympatisörer. De har inte alls fått rätt.Om man stirrar sig blind på en volym i ett visst skede,så kan man säga detta. Men se på helheten och se påriktningen! Vi lämnar ju och ökar biståndet, såvi bryter trenden i världen. Och vad gör vi för peng-arna? Vi satsar inte bara på närområdet, och vi skick-ar inte bananer till de svarta, som Ny demokrati sade.Gör inte det misstaget som vissa gör inom flykting-politiken, dvs. att angripa regeringen och säga attregeringen har den sämsta flyktingpolitiken i världen.Det underblåser i stället främlingsfientligheten precissom när man stödde Ny demokrati, tycker jag upprik-tigt sagt. Jag säger inte detta i polemik.Vi går vidare och skall diskuteravad vi skall göra med den stora biståndsvolym somSverige har. Det är oerhört viktigt hur vi använderdessa pengar och att vi inte använder dem felaktigt.Jag har just kommit hem från och har setthur väldigt många projekt, som inte byggde på part-nerskap utan övertro på egna idéers förträfflighet, hargått om intet. Låt oss diskutera detta i stället, inteminst när det gäller Afrika.Anf. 84 () replik:Fru talman! Låt mig först säga till biståndsministerPierre att jag uppskattar den del av talet sommycket berörde kvinnorna och barnen, kvinnornassituation och deras roll i utvecklingen. Det finns jumed som ett sjätte biståndsmål. Jag kommer själv attberöra frågorna i mitt nästa anförande, men jag upp-skattar att de fick en så central plats i det övergripan-de anförandet.Jag skall ställa en fråga till biståndsministern. Detär en fråga som jag litet grand steg för steg har fåttsvar på. Statsrådet sade att Uppdrag fred kostar peng-ar och att det är viktigt med de strategiskt viktigaområdena. Jag delar helt uppfattningen om vilka om-råden som är de strategiskt viktiga. Det har ocksåberörts att det finns stora reservationsanslag, och detär inte dessa vi vill öka på om det blir en dramatiskökning av biståndsanslagen på grund av att BNI ökar.Då är min fråga varför Sida inte kan få detta uppdrag.Sida har förvisso ett treårsperspektiv, men Sida bordefå uppdraget att för se hur man kananvända ökade biståndsanslag.Låt mig också passa på att fråga om en annan saksom hör samman med en tidigare fråga som jag ställ-de till statsrådet. Det handlar om strategi för Asien.Statsrådet berörde i sitt anförande att det kommerytterligare en skrivelse när det gäller strategi för Afri-ka om partnerskap. har statsrådet berört Indien.Man skulle kunna tala om . Min fråga är: Kommer det någon liknande part-nerskapsstrategi för ?Anf. 85 Statsrådet ():Fru talman! Jag förhörde mig just om hur långtAsienstrategiarbetet har fortskridit. Vi har avsatt be-tydande resurser för att försöka utveckla vad vi stor-vulet kallar för en Asienstrategi. Det är betydligtsvårare än att utarbeta en Afrikapolitik. Där har vi enlång erfarenhet.Jag tror att det är en av de största satsningar somhar gjorts på när det gäller politiskt, ekono-miskt och strategiskt tänkande. Vi har engagerat enlång rad institutioner och forskare från hela världen,framför allt från . Det har rönt god respons ochstort intresse från olika . Satsningenhar kommit väldigt lägligt när man nu ser hur mångaav de asiatiska tigrarnas tänder som sitter löst och hurockså naturen gör revolt mot en rövarkapitalism. Detfinns anledning för oss att ta vara på erfarenheterna avdetta. Vi räknar med att vi kommer att hatagit fram den första rapporten om hur vi ser på våramöjligheter att utveckla samarbetet i Asien.Anf. 86 ():Fru talman! Jag skall beröra en speciell mo-tion som jag har skrivit. Men jag måste erkänna attjag inte kan avhålla mig från att göra vissa kommenta-rer till den förda debatten.Den första kommentaren är till har talat om befolkningsexplosionen i världen.Med tanke på de erfarenheter jag har från Latinameri-ka, bl.a. samarbete med latinamerikanska parlamen-tariker, skulle jag vilja rikta en uppmaning till IngridNäslund att hon inleder ett samarbete medsina kristdemokratiska kolleger i ochförsökte få dem litet vänligare inställda till familje-planering. Det skulle underlätta mycket.Bertil fråga var visserligen riktad tillSocialdemokraterna, men jag skulle vilja besvara denändå. Det gäller om ekonomisk tillväxt är negativt. Ja,i vissa fall är det negativt. Dessutom är det ett ointres-sant mått i flera avseenden.Men det jag egentligen ville tala om är ett initiativsom jag tog /95 i . Jag anser att re-geringen bör ta initiativ till en svensk biståndslag. Dethandlar inte om att försöka skapa en svensk lagstift-ning som skall gälla över annan suverän stat. Det varså utskottet tolkade det första gången, och jag kanbeklaga att jag formulerade mig så otydligt. Till mittförsvar kan jag bara säga att inte hade föreställt migatt jag skulle bli så grovt misstolkad.Vad är det då jag eftersträvar? Jag skulle viljabörja med att understryka skälen till att jag kommermed ett sådant här förslag om att ha en svensk bi-ståndslag utformad i enlighet med den svenska natur-resurslagen. Först vill jag hävda att det i många antingen inte finns någon relevant miljölag-stiftning alls eller så finns det papperstigrar, lagar sominte efterlevs.Det andra jag vill peka på är att den offentligamakten som skall representera och skydda ett kollek-tivt intresse - något som t.ex. en god miljö är - imånga fall är svagare än kapitalstarka särintressen.Jag är väl medveten om, och känner till, Sidas po-licyprogram om miljön, men jag vill påpeka att detinte är bindande på samma sätt som en lagstiftningskulle vara.Jag vill också understryka att bedömningen av vil-ka intressen som skall prioriteras i ett biståndsprojektinte alltid är helt självklar.Regeringar kommer och regeringar går. Jag skallsenare i den här debatten komma in på ett bi-ståndsprojekt i som den borgerliga regeringenvar med att sluta avtal om. Jag anser att kristdemokra-terna har ett personligt ansvar för hur det gick sedan.En annan punkt är förstås att irreparabla skadorkan göras på naturen på grund av politiskt godtycke.Det är inget som jag anser att man bör kompromissaom.Jag vill också säga att god miljö inte är en bonus,inte en lyx. Det är en mänsklig rättighet. Det bör gällaäven resten av världens befolkning och inte bara densvenska.Om vi verkligen skall hävda att solidaritet och bi-stånd är synonymt, och att det inte är fråga om välgö-renhet, bör vi ytterligare understryka det som statsrå-det, som har gått, sade: Det som gäller för oss börgälla för andra.Miljöpartiet, Socialdemokraterna och Vänsterpar-tiet har gemensamt enats om en miljöbalk där bl.a.talerätt för miljöorganisationer ingår. Jag skulle ansenågot sådant som mycket positivt för en biståndslag.En sådan lagstiftning skulle helt förändra kriteri-erna för hur avtal skulle kunna ingås från svensk sidanär det gäller stora biståndsprojekt som innebär all-varliga ingrepp i naturen. Det innebär också att detgår att utkräva någon form av ansvar efteråt.Det finns exempel som visar att miljöintressen harkommit långt i efterhand i biståndsprojekt. Det gällerframför allt dammar. Jag anser att utskottet har haft enganska styvmoderlig behandling av min motion. Manhar i skälen till att man avslår motionen påpekat attförutsättningarna för att bevilja bistånd är väldigtolika. Det krävs flexibilitet.Då skulle jag vilja påpeka att den grundläggandeförutsättningen för att ingå ett biståndsavtal ändå ärbiståndsgivaren. Så fungerar det . Det är intesäkert att det är bra, men det är så det fungerar i dag.Då kan man konstatera att det vad jag känner till intefinns någon människa i som har satt sig emotatt man skall ta hänsyn till den gällande miljölagstift-ningen när man gör exploateringsprojekt här.Det finns en konflikt mellan ekonomisk tillväxtoch långsiktigt hållbar utveckling. När citerar chef och sägeratt han har sagt att vi inte har rätt att säga nej, blir detän mer uppenbart att vi behöver en lagstiftning.Jag vill med detta yrka bifall till reservation 4.Anf. 87 ():Fru talman! Människan står inför hot som äroöverblickbara. Följderna av en försämrad miljö, desociala orättvisornas och stressens återverkningarsamt globaliseringens konsekvenser och dess demo-kratiska effekter borde vara något som ständigt debat-terades, inte minst i den här kammaren. Det bordevara något som tvingade fram beslut och som tving-ade fram handling.Men så är det inte. Mänskligheten går in - medöppna ögon numera - i vad som ser ut att bli en kata-strof, i vad som är en katastrof. För många människorhar katastrofen dessutom pågått under väldigt lång tid.Men det ser vi ofta inte i vårt eurocentriska perspek-tiv.FN:s generalförsamling sammanträdde i juni1997, på femårsdagen av , för upp-följning och avstämning. De viktigaste slutsatsernavar att regeringar sviker sina åtaganden. Att världenär i sämre skick än ser vi t.ex.på att ekosystem är i kris. Klimatet destabiliseras,klyftorna ökar och makt och rikedomar koncentreras.Vi har fått en allt större klyfta mellan vart utveckling-en är på väg och vart utvecklingen borde gå.Problemet är att vi målar grön kosmetika påstrukturer som inte förändras i grunden. Det satsas ettpar miljarder i omställningsprogram, men vad gör detnär ett antal miljarder satsas på infrastruk-turutveckling som går åt rakt motsatt håll? Ord ochhandling går inte hand i hand.I bästa fall kan den gröna kosmetikan hjälpamänniskor att inse vikten av verklig förändring. Isämsta fall får den folk att tro att en verklig föränd-ring är på gång. Man slår sig till ro i konsumismens,ekonomismens och kortsiktighetens namn.Fru talman! skapades i medandra värderingar. Det var då utveckling varlika med att skorstenar skulle byggas högre och dåsamhället skulle byggas av ingenjörer som naturligtviskom från väst. Helst skulle allt vara så storskaligt somdet bara var möjligt. Jag menar att tidär förbi.Detta tar utskottet i betänkandet avstånd från. Ut-skottet anser att har gått i rätt riktningde och att man har inlett ett ambitiöstreformarbete. Naturligtvis är det teoretiskt möjligt attreformera till en hållbar institution medrelevanta uppgifter, men jag är absolut benägen atthävda att det skulle kosta mer än att börja om på nytt.Jag tror inte på reformering av annat äni form av grön kosmetika på ytan.Det är möjligt att man kan hävda att jag är väldigtpessimistisk, men jag tycker faktiskt att det finnsanledning att vara det. Det finns inte mycket anled-ning till optimism. borde enligt min meningomedelbart avsluta sitt engagemang i Världsbankenoch verka internationellt för att skallstängas.I stället bör vi arbeta för att främja framväxten avsmåskaliga, lokala organisationer med fokus påmänsklig utveckling, demokrati och ekologiskt uthål-liga samhällen. bör verka för att finna andrakanaler för multilateralt finansiellt bistånd, för inves-teringsprojekt som bättre svarar upp mot de mål ochförutsättningar som behövs för att klara en globalekologiskt och socialt hållbar utveckling. Världsban-ken är för stor och byråkratisk för att kunna agera somen katalysator i arbetet med att skapa rättvisa ochuthålliga samhällen.Vi skall dock naturligtvis ta vara på de positivadelarna av . Det gäller t.ex. de po-licyprogram angående miljö och sociala hänsyn somVärldsbanken har tagit fram och antagit för störreinvesteringsprojekt. Arbetet med de här programmenhar inneburit att man har knutit en hel del bra kompe-tens till sig. Dessa program är ett steg på vägen för attfinna lämpliga instrument för internationell bevakningav miljö och sociala hänsyn vid stora projekt i ut-vecklingsländer. Denna kompetens måste vid en av-veckling av tas till vara inom någotannat av FN:s organ.Fru talman! Jag står bakom motion U211 som ärbehandlad i detta betänkande, men jag yrkar avtidsskäl inte bifall till den.I detta anförande instämde . 88 ():Fru talman! Även jag skall beröra motion U211,men jag skall inte yrka bifall till den.Vi anser vara en relik från en gam-mal lösning på jordens problem.När lämnade arbetet som chef förVärldsbanken sade han att vi av även egoistiska skälblir tvungna att fördela jordens resurser bättre, bl.a.med en mer rättvis handel, därför att , defattiga länderna, inte kommer att acceptera situatio-nen.Hur höga murar vi än bygger runt EU blir denskyddade verkstaden hotad.Policyn för har inte ändratsnämnvärt sedan och jag väckte vår förstamotion om utträde ur riksmötet1988/89. Visserligen har många vackra ord sagts ommiljö och social rättvisa, men man fortsätter i stortsett i samma spår.I fråga om ekonomisk och social rättvisa ökarklyftorna mellan fattiga och rika - precis som de hargjort i .