prot · GK09112 · 1997-06-02 00:00:00 — Om man kan se attdetta är en bra metod bland alla de andra som Christi-na räknar upp är det väl bra att användaden även för 25-30-åringar eller ännu äldre personer.Jag förmodar att det som räknarupp beträffande dialog och andra former av krav ävengäller dem som är . Varför inte ha helaskalan av metoder för alla grupper som socialtjänstenmöter för att ge så adekvat stöd och hjälp som detbara går?Anf. 92 () re-plik:Fru talman! Det är extra viktigt för ungdomar attinte bli bidragsberoende. Det blir svårare att kommaur beroendet och komma in i utbildningar osv. omman inte är väldigt aktiv. Det är särskilt viktigt förungdomar.Man kan tycka att vi skall villkora socialbidragetför alla. Men vi tycker att det är viktigt för vuxnamänniskor att få vara med och känna en viss frihetöver i vilka former man skall söka arbete, delta i enutbildning osv. Därför tycker vi att vi kan villkora förungdomar men att det skall finnas en viss frihet attvälja för dem som är över 25 år.Anf. 93 Socialminister ():Fru talman! Socialtjänstreformen i början av1980-talet innebar en genomgripande förändring avde vägledande principerna för . Styrandebegrepp som infördes var helhetssyn, frivillighet,självbestämmande, kontinuitet, normalisering, flexi-bilitet, närhet och valfrihet. I botten låg en i regerings-formen uttryckt grundläggande princip om alla män-niskors lika värde och att demokratins idéer skall varavägledande inom samhällets alla områden. De över-gripande målen för präglas också av enpositiv tilltro till den enskildes egen förmåga och viljaatt förändra sin situation.Dessa förändringar var en uppgörelse med rester-na av en föråldrad förmyndarinriktad sociallagstift-ning med rötter i den tidigare legostadgan, fattigvårds-lagen och lösdriverilagen.En huvudlinje i reformen var frivillighet i ställetför tvång. En annan huvudlinje var helhetssyn i ställetför splittrad symtombehandling. En tredje huvudlinjevar att man skulle använda kunskaperoch erfarenheter i ett förebyggande och samhällspla-nerande arbete. skulle inte längre en-bart vara städgumma åt en samhällsutveckling somvar ogynnsam för många svaga grupper i samhället.En annan förändring i syfte att undanröja kvarva-rande inslag av förmyndarskap var det ändrade pers-pektivet, från att myndigheterna bedömde vad somvar bäst till att den enskildes vilja skulle vara avgö-rande för insatsen. Frivillighet och självbestämmandevar en stor attitydförändring som präglat utvecklingenända sedan mitten av 1970-talet.Samhällsförändringar ligger ihög grad bakom den förändrade inriktningen av so-cialtjänsten genom socialtjänstlag. Jag villklart deklarera att samma grundtankar som låg bakom1980 års socialtjänstlagstiftning fortfarande står sig.Ingen av de utvecklingstendenser som vi kan sei samhället motiverar några avgörande avsteg från degrundläggande principer som har formulerats i nugällande socialtjänstlag.Inte heller finns det någon anledning att misstromänniskors vilja och förmåga att, när möjlighetererbjuds, aktivt förändra sin situation. Snarare harmänniskors vilja till inflytande och ansvarstagandeoch att bli tagna i anspråk ökat. Det grundläggandesynsättet för måste därför bli oföränd-rat.En annan fråga är att medlen för att uppnå dessamål kan i många fall behöva omprövas. Den drama-tiskt ökande arbetslösheten och tendenserna till ökadeklyftor i samhället ställer krav på aktiva insatser frånsocialtjänsten för att verka för människors ekonomis-ka och sociala trygghet i ytterligare relief. Förslagen ipropositionen när det gäller krav på aktiva insatserskall ses mot den bakgrunden.Syftet med de förslag som regeringen lagt fram äratt vidareutveckla och förstärka socialtjänstreformensgrundtankar i en samhällstutveckling som på mångasätt avviker . Arbetslösheten, de ned-dragna kommunala resurserna, förändringarna i soci-alförsäkringssystemen, den ekonomiska brottslighe-tens och knarkhandelns tillväxt och en omfattandenyliberal systemkritik av välfärdspolitikens grundva-lar är några av de förändringar som präglar social-tjänstens verklighet . Fler människor än tidigareär utsatta för olika sociala problem. är re-surserna för att ge stöd och hjälp mer bergränsade äntidigare.Enligt min uppfattning är det i detta läge destomer angeläget att slå fast socialtjänstlagens grundläg-gande målsättningar och värderingar och att hittapraktiska vägar att skapa största möjliga effektivitet idet sociala arbetet.Utöver dessa mer allmänna iakttagelser vill jag taupp ytterligare några viktiga faktorer.En utvecklingstendens är samhällets ökade krav påfamiljen som riskerar att ställa barnet i en mer utsattposition och göra det angeläget att merän tidigare inriktas på att verka med barnets bästa förögonen. Förslag om att i socialtjänstlagens förstaparagraf införa bestämmelser som tydligt markerardetta bör ses mot denna bakgrund.Genom det växande trycket på äldreomsorgen harockså anhörigas insatser inom vård och omsorg upp-märksammats. Det har blivit tydligt att de anhörigasvarar för betydande delar av insatserna inom äldre-omsorgen. Förslaget om att genom stödoch avlösning skall underlätta för närstående somvårdar långvarigt sjuka, äldre och människor medhandikapp är en viktig politisk markering för att syn-liggöra anhöriga och deras insatser. Genom en sär-skild bestämmelse ges nu äldre med behov av vårdoch omsorg rätt att flytta till en annan kommun.Det är också viktigt att i ökad ut-sträckning får stöd av och samverkar med andra verk-samheter. Psykiatrin, den öppna sjukvården, arbets-förmedlingen, , familjerådgivning-en, mödra- och barnhälsovården, barnomsorgen ochskolan är verksamheter som måstesamverka mera med och där man tillsammans kangöra mer än för att skall fungeraväl. Det finns också ett stort behov av att mer effektivtutnyttja samhällets samlade resurser för att bättrekunna tillodose människors behov av stödåtgärder.Många människor med långvarig arbetslöshet, psyko-sociala eller hälsomässiga problem kan annars lätthamna i en rundgång mellan olika välfärdssystem,eftersom de inte renodlat faller inom en viss myndig-hets ansvarsområde. Ett synsätt där individens pro-blem och behov betraktas snävt utifrån endast denegna myndighetens perspektiv har alltför länge präg-lat en stor del av den offentliga sektorn. Detta synsättmåste ändras.Socialbidraget skall vara en rättighet. Det skallvisserligen vara ett stöd som ges efter prövning ochförst när andra resurser är uttömda eller otillräckliga.Men socialbidraget skall inte behöva kännas förned-rande. Människor som behöver socialbidrag för sinförsörjning skall bemötas med respekt och ha sammarättigheter som alla. I av skall ingenbehöva känna sig som en andra klassens medborgare.Kravet på respekt och fullvärdiga rättigheter står inte istrid med eget ansvar.Den enskilde skall inte heller behöva överklaga tilldomstol för att få sina rättighetertillgodosedda. Lagen måste vara tydlig. Förslagen tillprecisering av rätten till bistånd skall ses i detta sam-manhang.Socialbidragen är det yttersta skyddsnätet i vårtsociala trygghetssystem och skall så förbli. Den senas-te tidens utveckling har inneburit ett starkt ökat tryckpå detta yttersta skyddsnät. Utvecklingen under fram-för allt har inneburit att alltfler människorän tidigare ställts utanför det generella välfärdssyste-met och i stället tvingats anlita socialbidraget. Det harblivit mer av en allmän inkomstgaranti för allt störregrupper av människor och under allt därdet enda problemet är arbetslöshet. Detta är en ut-veckling som måste bromsas upp. Socialbidragetmåste återgå till att vara ett sista skyddsnät och etttillfälligt stöd i en åtminstone för de flesta tillfälligsvår situation.Det finns tendenser till ökande klyftor i vårt sam-hälle mellan dem som har arbete och dem som ärarbetslösa, mellan dem som kan försörja sig självaoch dem som är i behov av samhällets hjälp och mel-lan svenskar och invandrare. Det finns en risk attalltfler människor ställs vid sidan av, inte är behövdavare sig på arbetsmarknaden eller någon annanstans.Ökande skillnader och olikheter leder till polariseringoch också till ökade kostnader som följer av dettagenom t.ex. ohälsa, ökande missbruk och kriminalitet.Denna utveckling måste på alla sätt motverkas. Attbekämpa arbetslösheten är och förblir det viktigastemålet också för det socialpolitiska området.Sedan vill jag kommentera några av de saker somhar tagits upp i debatten.När det gäller att kunna ställa krav på insatser frånframför allt ungdomar är detta långt ifrån okontro-versiellt. Detta är en principfråga som man harhaft en mycket strikt inställning till, att man inte skallfå ställa motkrav på den som söker socialbidrag. Detär viktigt att ha historieskrivningen i bakgrunden. Vihar sagt: Låt oss börja med gruppen ungdomar för attse om vi kan hitta ett system. Vi har också gett i upp-drag till AMS och att försöka hitta ettsystem av dansk modell där framför allt socialbi-dragssökande ungdomar kan slussas vidare till ut-bildning, praktik eller arbete av något slag. Då måsteman också kunna gå in och kräva en motprestation påett eller annat sätt.Det kan vara lämpligt att börja med ungdomarnaockså med tanke på att de är den största gruppensocialbidragstagare. av socialbidragstagarnautgörs av ungdomar. Det är viktigt att noga följa ut-vecklingen. Men vi har inte ännu varit beredda att,precis som har sagt, utsträcka detta till attgälla hela gruppen socialbidragstagare. Låt oss börjamed att se om vi kan finna ett system som fungerar.Det krävs då en ändring i lagen för att kunna genom-föra det.Roland frågade vad vi skall göra åt al-koläsken och åt . Det är klart att vi måste setill att vi har möjlighet att ändra på reglerna. SomRoland också vet tänker jag ta upp detta iEU-sammanhang för att se om vi helst kan få gemen-samma regler. Men jag inbillar mig att man kanskeockså tar upp diskussionen om huruvida alkoholpoli-tiska hänsyn skall vägas in när man beviljar NUTEK-bidrag.Barbro frågade när den nya utred-ningen kan komma. Målet är ju att den skall kunnavar klar vid . Det är ett väldigttufft tidsschema, eftersom det är stora principiellafrågor som utredaren skall ta hand. Men vi skall jobbamed som utgångspunkt. Jag kommenteradeockså detta med ålderdiskriminering när det gällerkravet på motprestationer, och det är svar också påBarbro fråga.Avslutningsvis vill jag säga att propositionen na-turligtvis är en kompromiss. Men jag känner mig ialla fall väldigt glad över att kunna lägga fram ettförslag som innehåller viktiga markeringar, som jagtycker är ett stöd för den som är mycket svårt utsatt isamhället. En av de första frågor som jag fick somnytillträdd socialminister var: Hur går det med nor-men? Allt var koncentrerat till en diskussion om so-cialbidragsnormen. Den var en symbol för hela debat-ten om socialbidragen.I delar av denna proposition framgår också att vimåste göra en avvägning mellan kravet på kommunalsjälvstyrelse och, som många här vältaligt har be-skrivit, kravet på likabehandling och rättssäkerhet förden enskilda personen liksom att vi måste försöka fåett system som kan fungera i hela landet. Så här kanvisst finnas sådant som upplevt som motsägelsefullt.Det är ett resultat av att vi ibland har tvingats komp-romissa för att finna en framkomstväg. Men den nyareviderade socialtjänstlagen innehåller ändå så passmånga viktiga markeringar att jag kan stå för den ochfaktiskt kan känna mig litet stolt över att vi nått framtill ett resultat. Att behöva leva i osäkerhet om mångaprincipfrågor är ju inte bra för människor som är istarkt behov av stöd och hjälp från samhällets sida.När det gäller de markeringar som vi gör om bar-nets rätt välkomnar jag enhälliga förstärk-ning av skrivningarna. Som jag ser det är det fortfa-rande barnets behov man skall utgå från. Men manmarkerar ännu tydligare släktskapet och skriver attblodsband faktiskt betyder något. Det har jag allsingenting emot, utan jag välkomnar det.Också det som sägs om anhöriga, de gamla, ärmycket viktiga markeringar, liksom att man med denhär konstruktionen förhoppningsvis kan låta social-tjänstens personal få jobba på ett mer långsiktigt sättoch med det som är grunden för , nämli-gen att genom att ingripa tidigt och arbeta förebyg-gande faktiskt spara lidande och i slutänden ocksåpengar för kommunen och alla inblandade.Anf. 94 () replik:Fru talman! Jag tänkte återigen ta upp frågan omungdomar upp till , som vi har diskuterat tidiga-re. Min fråga till är om ett villko-rande av socialbidragen skulle vara den bästa lösning-en för våra ungdomar.Jag har ytterligare en fråga, som gäller den rapportsom nu kommer från och det att innebära att ytterligare pålagor läggspå kommunerna - vad jag förstår kommer utbildning,kompetenshöjning, praktikarbete och annat att ske ikommunal regi - eller får kommunerna statliga peng-ar för dessa ändamål?Jag vill också fråga om vi äveni fortsättningen skall skicka våra arbetslösa ungdomartill socialförvaltningen eller om de kommer att hamöjlighet att gå till arbetsförmedlingen, vilket jagskulle tycka vore mycket trevligare.Jag vill också ta upp en fråga som vi egentligeninte har debatterat. Det finns inga reservationer ifrågan, men den finns beskriven i propositionen. Detgäller hushållsekonomisk rådgivning. Från vänster-partiets sida har vi skrivit motioner ifrågan och tagit upp den i andra sammanhang. Kom-mer behovet av hushållsekonomisk rådgivning attuppmärksammas i och med den nya utredningen? Detfinns ju försök som visar hur väl det har slagit ut ochatt kommunerna tjänar på att görasatsningar inom det här området. Kommer dessasatsningar att utökas också inom ?Anf. 95 Socialminister ():Fru talman! Självfallet skall förstahandsalternati-vet vara att gå till ordinarie utbildning eller till arbets-förmedlingen. Det är ju alltid de första dörrarna somman skall öppna. Men för dem som inte har någonmöjlighet den vägen har vi undersökt den danskamodellen.Det är många socialarbetare som säger att det na-turligtvis skulle vara en hjälp för dem att till en ungkille på väg in i ett narkotikamissbruk, vilken tarsocialbidraget och går raka vägen hem och köpernarkotika, kunna säga: Du får faktiskt lov att ställaupp på vissa aktiviteter. Det kan nämligen vara ett sättatt åstadkomma ett brott i en missbrukskarriär. Dettahar många socialarbetare återkommit till. Men dethandlar också om att det framför allt skall vara etterbjudande från samhällets sida. De arbetslösa ung-domarna får chansen att, precis som i , prövapå en utbildning, en praktikplats eller ett jobb, anting-en i offentlig eller i privat sektor. Det är först när defått alla dessa erbjudanden som man skall kunna säga:Vi kräver en motprestation från din sida för att duskall kunna få bidrag. Jag tycker inte att det är enprincip som är märklig på något sätt. Vi skall alltså fåförslag från och i mitten av juni.Finansieringen är ju inte på något sätt klar, så den kanjag inte uttala mig om. Först när jag har sett förslagetfår vi se hur finansieringen skall hanteras.Jag är nästan säker på att vi har nämnt detta medhushållsekonomisk rådgivning. Kommunerna harsäkert upptäckt att det är ett effektivt sätt att hjälpamånga människor, så vi utgår från att kommunernafortsätter med den verksamheten.Anf. 96 () replik:Fru talman! Jag får tacka för det uttömmande sva-ret.Men jag är fullständigt övertygad om att de flestaungdomar absolut vill ha jobb. Man skall egentligeninte behöva villkora bidrag. Jag är helt övertygad omatt de vill ha jobb, utbildning, komptenshöjning ochatt de vill delta i alla möjliga verksamheter.Jag skall förtydliga min fråga litet grand. eller socialförvaltningen somkommer att förmedla erbjudandena till ungdomarna?Anf. 97 Socialminister ():Fru talman! Ja, , jag tror också attde allra flesta ungdomar inte vill något hellre än attförsörja sig själva eller att få en utbildning som deförstår att de kommer att ha nytta av längre fram ilivet. Men tyvärr är det också så att om man är på vägin i ett begynnande missbruk, så tar det intresset över.Jag tror att detta kan tjäna som en bra möjlighet tillavbrott på en begynnande destruktiv karriär detta,speciellt för den grupp som har haft svårt att kommatill rätta och där annat har tagit över. Det har ju helatiden sagts att villkorandet av bidragen måste ske påett sådant sätt att det inte används för någon sortsslavarbete eller mot den enskildes önskan om hur detskall vara utformat. Det skall i möjligaste mån vara enhjälp att komma vidare. Jag tycker att författnings-kommentarerna faktiskt säger en hel del om detta.Marie frågade vem som skall förmedlaerbjudandena till ungdomarna. Låt mig även här fåtitta på förslaget innan jag ger besked om den organi-satoriska uppläggningen. Vi får alltså vänta ett parveckor till innan vi vet hur förslaget ser ut.Anf. 98 () replik:Fru talman! Först vill jag rikta ett tack till social-ministern för hennes ambitioner och kraft att försökakomma till rätta med alkoläsken. Jag hoppas bara atthon också kommer att lyckas sprida litet grand avdetta sociala patos till den övriga delen av statsför-valtningen. Det är väl det som egentligen är konst-stycket, har jag förstått.Jag vill egentligen ta upp en annan fråga. Social-ministern säger att ingen av de förändringar som harskett i samhället ger någon anledningtill förändring av de principer som socialtjänstlagenbygger på och att socialbidraget skall vara det ytterstaskyddsnätet när det gäller det ekonomiska biståndetinom . Jag tycker att detta är positivt.Jag vet inte om hade kommithit när jag i mitt anförande berättade litetgrand om hur många av våra arbetslösa ungdomarsom är helt och hållet beroende av socialbidragför att klara sin försörjning. Det är siffror som ärmycket tråkiga och allvarliga. Därför vill jag fråga:Om man inte vill ändra socialtjänstlagen för att hante-ra detta problem, och det tycker jag inte är den vägsom man skall välja, vilka generella åtgärder anser dåregeringen att man bör vidta för att lösa problemet?Det är en viktig fråga. Jag tycker att det inför de när-maste årens sociala debatt är något av en huvudfrågahur man löser detta problem, för även långsiktigtkommer problemet att finnas kvar i icke obetydliggrad.Anf. 99 Socialminister ():Fru talman! Naturligtvis är kungsvägen utbildning.Utbildning kan man aldrig få för mycket av. Vi skallinte slå oss för bröstet och säga att vi är bäst på dethär fältet - det behövs mer utbildning. Men det behö-ver ju också göras en koppling till näringspolitikenoch arbetsmarknadspolitiken. Det är klart att dethänger ihop med konjunkturer och huruvida vi kanskapa fasta riktiga jobb, både i offentlig sektor och iprivata företag, så det finns ju ett samband med sam-hällsutvecklingen i övrigt.Glädjande nog rör de senaste positiva siffrornaungdomarna. Det är den gruppen som i första hand fårjobb . Det är, som också sadetidigare, en oerhört trist erfarenhet att behöva startaett aktivt liv med att gå in i ett socialbidragsberoende.Det är då viktigt att vi vidtar alla tänkbara åtgärder föratt förhindra att det blir så. Men som sagt, här måstehela batteriet av åtgärder till.De arbetslösa ungdomarna skall först och främstvända sig till arbetsförmedlingen eller söka sig till enutbildning. Först därefter kan de kanske vända sig tillsocialbyrån.Anf. 100 () replik:Fru talman! Jag tror inte att någon har någon an-nan uppfattning än att man skall sätta in all kraft på attförsöka undvika att ungdomar blir beroende av soci-albidrag.Men jag tycker ändå att frågan också har en prin-cipiell sida. Förhållandet är att en stor del av densvenska befolkningen står utanför vårt generellatrygghetssystem. Det gäller framför allt ungdomen.Visst skall vi göra allt vi kan för att ungdomarna inteskall behöva bli beroende av stöd för sin försörjningutan skall klara sig genom sitt arbete. Men när de blirberoende av stöd, och det blir några, är det då interimligt att också de omfattas av det generella trygg-hetssystemet? Vad detta är för grupp i samhället somvi skall särbehandla på det här viset har jag inte riktigtförstått.Anf. 101 Socialminister ():Fru talman! Detta har rätt i. Detstod också i den sociala rapporten att i och med att enav grundprinciperna för socialförsäkringar i vårt väl-färdssystem är inkomstbortfallsprincipen, så är detklart att de som aldrig får en fast inkomst hamnarutanför trygghetssystement. Det är ett bekymmer.Det är i massarbetslöshetens spår som man börjarfundera över om man skall hålla fast vid denna prin-cip eller om man skall byta till något annat system.Vår slutsats är nog ändå att det är viktigt att hålla fastvid inkomstbortfallsprincipen, både därför att denfaktiskt gynnar arbetslinjen och därför att man kan haenhetliga generella regler för den. Har man ett annatsystem, som jag vet att parti står för,innebär det att man i väldigt många fall får lov attköpa sig kompletterande försäkringar. Det innebärförstås också en individprövning i många fall. Jag troratt det i stället kan leda till ökande klyftor.Men allt detta ställer ju saken på sin spets när vilever i med mycket, mycket hög ungdomsar-betslöshet. Därför är det särskilt viktigt att vi funderarpå hur vi kan hjälpa ungdomarna att snabbt etablerasig på arbetsmarknaden. Kanske bör vi också se överen del av trygghetssystemen, så att ungdomarna kantas in i generella system i möjligaste mån.Jag tycker t.ex., som jag har sagt i en tid-ningsintervju, att ungdomarna borde ha rätt till studi-ebidrag också . Det är ju vansinnigtatt studiebidraget helt plötsligt skall upphöra, att endel skall behöva gå på socialbidrag under sommarenoch därefter fortsätta sina studier. Vi har kanske intepengar till att finansiera det , men det är definitivten princip som måste etableras förr eller senare.Anf. 102 ()replik:Fru talman! välkomnar naturligtvis attregeringen lyfter fram närståendevården och att soci-alministern gör det också här i kammaren. Vi tyckerdock att lagen är litet vagt utformad på den här punk-ten. Man glömmer ofta hur viktigt det är att närståen-devården skall vara frivillig, både för den som vårdaroch för den som vårdas.Vidare tycker vi att man måste underlätta för när-ståendevårdarna. Därför har vi i vår reservation, somstötts av moderater, centerpartister och kristdemokra-ter, lyft fram att regeringen borde ta ett initiativ tillöverläggningar med de båda kommunförbunden, föratt se hur ett ökat stöd till närståendevårdarna skullekunna komma till stånd. Vid sådana överläggningarskulle man ta upp en fortsatt utbyggnad av avlastning,frågan om växelvård, förbättringar av kommunernasregler för hemvårdsbidrag, ökade möjligheter attanställa närstående, möjligheten att utvidga kretsen avnärstående till att omfatta fler och också möjlighetentill en förlängd vårdperiod.Min fråga till socialministern är om regeringenkan tänka sig att ta ett sådant initiativ till överlägg-ningar med kommunförbunden. Det skulle vara braför alla parter, inte minst av humanitära skäl menockså av ekonomiska skäl.Anf. 103 Socialminister ():Fru talman! Det är lätt att säga att man är positiv,och jag är positiv till en sådan idé. Men frågan är när itiden överläggningarna skall ske. Jag träffar ju kom-munförbunden regelbundet, och mitt intryck är att dethänder väldigt mycket, trots allt. Även om kommu-nerna är pressade ekonomiskt, förstår man ändå frånkommunernas sida hur viktigt det är med avlastningoch stöd till anhöriga. Annars blir det större kostnaderoch krångligare i andra änden. Anhörigvården ärmånga gånger också det bästa för de enskilda.Även om vi nu skriver som vi gör i lagen, tror jagatt det bör få gå en liten tid. Därefter kan parternakallas till en diskussion om dessa frågor. Som BarbroWesterholm nämnde är ju en del av dem utpräglatkommunala frågor. Det gör att man verkligen måstefundera över vad som är bäst för den egna kommunenoch hur det går att organisera det hela på ett sätt sompassar respektive kommuns struktur, traditioner ochlokala förhållanden. Jag har alls inget emot det. Jagtycker att det kan vara ett bra förslag, och det börgöras när vi så att säga har hunnit en bit in med hjälpav den nya lagen.Anf. 104 ()replik:Fru talman!