prot · GL0945 · 1997-12-11 00:00:00 — Därmedkan samhällsekonomiskt angelägna infrastrukturpro-jekt genomföras utan att statens budget belastas av entung investeringskostnad. Finansieringen av BOT-projekt kan ske antigen genom att nyttjarna, trafikan-terna, erlägger avgifter eller genom att staten viatrafikverken "hyr" anläggningarna eller en kombina-tion av dessa bägge finansieringar. Projekt som viframförallt anser vara intressanta för framtida BOT-projekt är trafiklösningar i och kring våra storstäder.Folkpartiet liberalerna vill främja konkurrensmellan olika företag för att konsumenternas behovskall tillgodoses till rimliga priser. Som det ser ut är priserna inom många transportgrenar, fram-förallt tåg och flyg, alltför höga eftersom konkurren-sen är eftersatt på grund av monopolliknande situatio-ner. Dessa höga priser inskränker i onödan den en-skildes möjligheter att resa och snedvrider valet avfärdmedel.Privatiseringar måste genomföras på ett sätt somgör att konkurrensen verkligen främjas. En utförsälj-ning av ett statligt företag får under inga omständighe-ter innebära att ett privat monopol uppstår. Privatise-ringarna gäller bl.a. telekommunikationsområdet.Folkpartiet förordar en total utförsäljning av Telia.Fru talman! Samhället behöver av många skäl ettväl fungerande vägnät. Under den borgerliga satsades stora summor påatt förbättra vägnätet. På många håll har vägarnasstandard och kapacitet höjts. Detta var välkommet dåvåra vägar länge eftersattes av de socialdemokratiskaregeringarna . Vägarna måste i helalandet hålla en sådana standard att säkerhet garanterasoch transporter med t.ex. råvaror kan nå fram tillindustrin. En god vägstandard är en förutsättning föratt hela skall leva och utvecklas. Folkpartiethar ur trafiksäkerhetssynpunkt sagt ett klart nej till attbygga s.k. trefältsvägar i stället för motorvägar. Det ärbättre att då satsa på s.k. slimmade motorvägar medfyra körfält.Ett allvarligt flaskhalsproblem är den bristfälligabärighet hos många vägar som är av stor betydelsefrämst för skogsindustrins råvaruförsörjning menockså för exempelvis åkerinäringen. Underhållet är avväsentlig betydelse i ett samhällsekonomiskt perspek-tiv. De stora investeringar som görs skall vårdas väl.Underhållet är också av stor betydelse för framkom-ligheten. Detta illustreras varje vår då problem kan uppstå med avstängdavägar i hela och ned genom tillbl.a. och i Götaland.Underhållet är otillräckligt för att kunna bibehållaen acceptabel standard på framförallt det lågtrafikera-de vägnätet. Kapitalförstöringen är omfattande på denbelagda delen. Inget utrymme finns förförbättringsåtgärder på detta vägnät. Upprustning ochbeläggning av grusvägar på landsbygden liksom smär-re trafiksäkerhetsförbättrande åtgärder kunde tidigarefinansieras från drifts- och underhållsanslaget. Detkan numera endast ske med hjälp av sysselsättnings-skapande medel.Fru talman! Jag vill passa på att ta upp något omde s.k. storstadspaketen också. Regeringen saknardessvärre lösningar på hur paketen skall finansieras.Regeringen ger klartecken till väginvesteringar därman endast har finansiering till en mycket liten del avkostnaderna. I väntan på utredningsförslag om miljö-styrande vägavgifter skall man finansiera de aktuellaprojekten i och med anslaganvisade över statsbudgeten . Dennationella finansieringen kommer att omprövas närförutsättningarna för regional finansiering föreligger.Vi tycker att det är oansvarigt av regeringen både attsätta kommunerna i denna ekonomiska situation ochatt använda statliga pengar utan att veta hur man påsikt skall finansiera investeringen.De olika investeringarna skall vägas mot varandraså att de mest effektiva och angelägna investeringarnagörs. Dessa investeringar måste vidare vägas motandra samhällsbehov, exempelvis vård, omsorg ochutbildning.Det förslag till bilavgifter som har föreslagits aven majoritet i förefalleratt vara en ny pålaga på bilismen. Förslaget är ocksåstarkt integritetskränkande och avvisas därför. Det ärdessutom oacceptabelt att ta ut så höga bilavgifter.Det har nämnts summor på upp till ca per mil.Fru talman! vill jag ta upp ett vägprojektsom har engagerat mig under ett flertal år, och somhunnit överleva en hel rad med kommunikationsmi-nistrar, nämligen väg E 6 genom norra en äldre planperiod för planeringav som motorväg genom , skulle vägenvara fullt ubyggd . Efter ständiga förskjut-ningar i planprocessen, föranledda av olika omstän-digheter, ter sig årtalet inte vara alltför orealistiskt!Väl medveten om att investeringar av olika slag måstekunna definieras som samhällsnyttiga och därtill varaekonomiskt försvarbara, går det inte komma från atten utbyggnad av genom kan motiveras.Den är både samhällsnyttig och ekonomiskt försvar-bar. Inte minst väger ett reducerat olyckstal tungt ivågskålen. Det kommer ständigt nya rapporter somvisar på höga olyckstal för denna väg. E 6 bör därförsnarast byggas ut till en fullvärdig motorväg genomhela Bohuslän.Fru talman! förslag till ram för ut-giftsområdet röstades ned av kammaren den20 november. Därmed kan jag inte yrka bifalltill någon reservation som rör utgiftsramen. Vi hardärför i denna del endast fogat ett särskilt yttrande tillbetänkandet.Anf. 4 ():Fru talman! Bra kommunikationer är en viktigförutsättning för hela landets utveckling. Förutsätt-ningen för utveckling av infrastrukturen harvarit att vi med skattemedel har byggt ut de kommu-nikationer som vi har i dag.Jag tror att de satsningar på utbyggnader av vägaroch järnvägar som har gjorts i och de bravägar och järnvägsförbindelser som vi har aldrigskulle ha kommit till stånd om de skulle ha privatfi-nansierats. Det har alltså skett via skattsedeln. Allahar vi varit med och betalat och bidragit till bra kom-munikationer. Jag tror att det är en förutsättning föratt vi skall ha bra kommunikationer. En totalt avregle-rad marknad kommer aldrig att skapa de förutsätt-ningar som man tror sig uppnå med en sådan satsning.Att avreglera kommunikationsmarknaden och troatt man på det sättet kan skapa goda förutsättningar ihela landet är, som vi ser det, en felaktig syn. Vi iVänsterpartiet kommer aldrig att acceptera att manslår sönder ett väl fungerande kommunikationssystemsom är uppbyggt med skattepengar. Att först via sta-ten bygga ut och sedan bjuda in privata att ta över dedelar av landet, där man har gjort en skattefinansieradutbyggnad, kommer att göra att förutsättning-arna att bo och verka samt bygga ut industri i helalandet försvinner. Det leder till en storstadskoncent-ration av ett gigantiskt slag. Det är inte bra om visamtidigt säger att vi skall ha möjligheter att bo ochverka i hela landet.På olika politikområden satsar vi statliga medel,för regionalpolitik, jordbruksstöd och transportstöd,för att människor skall ha möjligheter att bo och verkai hela landet. Detta vill man framför allt från borger-ligt håll slå sönder. Vi kommer med skärpa att motsät-ta oss sådana tilltag och tror inte att de har någraförutsättningar.Man talar om att man skall bygga vägar. Dåmåste man också titta på lönsamhetskalkyler. I sam-band med den utbyggnad av infrastrukturen som vihar haft i detta land har inte lönsamhetskalkyler disku-terats. Man har tyckt att utbyggnaden har varit nöd-vändig för att hela landet skall leva. För att minskaantalet trafikolyckor har vägar och järnvägar byggtsut.Nu skall man se på utbyggnaden från ett lönsam-hetsperspektiv. Den myndighet som har fått i uppgiftatt räkna på lönsamheten är , som i dagligt tal kallas för SIKA.Deras uppgift kan jag inte riktigt fatta. På ett sättskall man titta på de här lönsamhetskalkylerna ochutifrån räkneexempel se om det är lönsamt eller inte.Det blir litet knepigt. Förändrar man i kalkylerna litetgrand får man ett helt annat utfall. Och vad är det somär lönsamt? Är det bara trafikströmningar det gäller,eller skall man också lägga in trafikolyckor som vi harpå en del vägar?Vi från har ställt upp på nollvisio-nen, för det är en omöjlig sak rent politiskt att integöra det. Men en förutsättning för att nå den är juegentligen att vi inte minskar underhållet på vägarnaoch att vi på vissa sträckor bygger ut vägarna så att deblir säkra. Det är stora uppgifter framöver om vi skallklara det här. De medel som man har tagit fram serjag att det kan bli problem med, framför allt kanskemed tanke på underhållssidan.Litet rådlösa blir vi också från sida- och vi har en gemensam motion med andra partier,det gäller reservation 2, till detta betänkande - närman lämnar över till regeringen att om-fördela medel mellan väg och järnväg. Det skall baragälla , 1998. Jag kan inte förstå varfördet i så fall bara skall gälla under ett enda år. För migser det nästan ut som om det skulle vara någon typ avvalbudget man lämnar över när det gäller kommuni-kationerna för departement och regering att göra vadde vill med.För om det, som det skrivs i betänkandet, är svå-righeter att genomföra det här med väg- och järnvägs-anslag, det här att man skall kunna föra över medelfrån ett område till ett annat, varför är det då barasvårigheter ? Svårigheterna måste väl i såfall bestå ?Det är ju på det viset att både och har till uppgift att ta in anslagen. Man går ut tillde aktörer som finns när det gäller byggnation och tarin anbud från dem. Utifrån det bygger man väg. Viminns alla när regeringen sänkte anslaget till enskildavägar, när vi hade uppvaktning av generaldirektörenför och sade: Ni kan inte ta pengar frånanslaget till nya investeringar, för de är redan upp-handlade. Då kommer vi i det läget att Banverketbötfälls på grund av att man kommer att få bryta vissaavtal. Har man inte gjort det här med upphandlingunder ? Visst har man gjort det. Därför kan jaginte fatta varför man egentligen gör det här.Det finns också något annat som är konstigt. I tra-fikutskottets betänkande 1990/91:22 var vi helt över-ens om att uppföljningskravet skulle stärkas utifrån enrapport från revisorer. Det fanns vad jagvet inga reservationer mot synsättet att vi skulle hasträngare uppföljningskrav. Man skulle inte kunnagöra på det här viset. går man helt plötsligt ifråndet här. Det är något som är helt obegripligt för mig.Jag tror faktiskt inte att det här stämmer överens medtalet om att skall stärka sin ställning gente-mot regeringen. T.o.m. statsministern har sagt attriksdagen skall vara som kyrkan. Den skall stå mitt ibyn.Det här går man nu ifrån på ett område, och jagtycker att det ser väldigt allvarligt ut. Vilka konsek-venser det här kommer att få får väl framtiden utvisa.Men att det, som man skriver, bara skall gälla ett endaår, är för mig väldigt knepigt.Sedan är ju det här nästan första gången under åretsom vi verkligen har fått diskutera olika områden närdet gäller kommunikationerna. Det tycker jag faktisktär bra. Det är som flera talare har sagt före mig;kommunikationerna är så mycket. Det är inte baravägar och järnvägar. Det är post, tele, sjöfart osv. Vifår hoppas att man, när den här kommunikations-kommitténs betänkande kommer, försöker samordnakommunikationerna. Vi lägger ned oerhört mycketpengar på kommunikationer. Då är det väldigt viktigtatt man har en samsyn. Det finns en oerhörd kunskap iBanverket, SJ, och , ochman borde på ett bättre sätt spegla verkligheten ochförutsättningarna för bra kommunikationer i helalandet. Man kanske bör kunna samarbeta på ett annatsätt än vad som sker i dag.Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till reser-vationerna 1, 2, 23 och 28 i detta betänkande.Anf. 5 ():Fru talman! Vi skall alltså debattera och fatta be-slut om budgetområde 22. Det här är den sista debat-ten som förs på grundval av det gamla trafikpolitiskabeslutet. har regeringen aviseratatt man avser att lägga fram en proposition till riksda-gen angående ett nytt trafikpolitiskt beslut.Man kan fråga sig hur stor betydelse den här de-batten har. Rent teoretiskt vet vi att debatten här ikammaren inte kommer att påverka själva beslutet. Videbatterar framför allt av demokratiskäl för att öppetredovisa skälen till vårt röstande. Det ger anledningatt ställa frågor. Var formas trafikpolitiken egentli-gen? Är det ute i landet, i myndigheterna, hos partier-na? Det är väldigt svårt att säga. Men en sak är säker,och det är att olika särintressen rycker och sliter ikommunikationsområdets miljarder, som är väldigtmånga - nästan 25 närmare bestämt.Just detta att infrastruktur- och trafikpengar så lättkommer ett särintresse till del är en viktig orsak till attriksdagen skall ha god kontroll över budgetmedlensanvändning och ändamål.Regeringens begäran om bemyndigande att kunnaflytta medel mellan anslaget A 2 och anslaget A 4,dvs. pengar till vägar och pengar till järnvägar, utanatt gå tillbaka till , stärker inte precis dendemokratiska förankringen av medelsanvändningen.En sådan ordning framfördes till i budget-propositionen utan någon som helst beredning, ochskälen man angav var mycket diffusa. Jag delar härVänsterpartiets framförda åsikt att det är någon formav valbudget som planeras.Nu ändrade utskottsmajoriteten visserligen be-myndigandet till att endast omfatta anslagskrediten pånästföljande år, men det får man väl se som ett un-dankrypande. Regeringens förslag skulle ju faktiskt havarit oförenligt med den nya budgetlagen. Jag ochMiljöpartiet de gröna är väldigt glada att vi har lyck-ats nå en gränsöverskridande reservation mellan depolitiska partierna om det här. Det visar hur demo-kratiskt vanskligt det hela är.Trafikutskottets politik blir med den här utveck-lingen en löjeväckande låtsaspolitik. Jag måste bekla-ga att vi fick den situation som vi fick, att Socialde-mokraterna hittade stödpartiet som uppen-barligen endast för den goda samarbetsviljans skull -det är den enda uppenbara anledningen i mina ögon -valde att stödja bemyndigandet. kommer Cen-terpartiet enligt min mening att rösta direkt oansva-rigt. Jag vill varna för att i maktens solsken finns detingen solskyddsfaktor. Ni får se upp så att ni inte blirbrända.I dag avslutas med stor sannolikhet klimatför-handlingarna i Kyoto definitivt. Alltsedan jag förstagången deltog i trafikutskottets debatter har jag envisthävdat sambandet mellan klimat och trafik med hän-visning till de ökande koldioxidutsläppen från trafik-sektorn.Jag har svårligen fått med mig något annat parti,med undantag för , i den här frågan. Idagens budgetbeslut finns inget som bidrar till attminska trafiksektorns koldioxidutsläpp. ModeraternasPer har nämnt klimatfrågan, men iövrigt har koncentrerat sig till att disku-tera klimatpolitik när det handlar om kärnkraftsav-veckling. Övriga partier har väldigt sporadiskt berörtämnet.I regeringens budgetproposition finns en del lusti-ga skrivningar på s. 16 - eller tragiska om man så vill-, och jag vill läsa upp en av dem:"Utsläppen från vägtrafiken uppgick under år1996 till 18 koldioxid, kvä-veoxid, svaveldioxid och kol-väten. Jämfört med har utsläppsnivåernaminskat för samtliga ämnen. Utsläppen av svaveldiox-id har minskat mest (). Utsläppen av kväveoxidoch kolväten har minskat med . "Hur är det i verkligheten? Samtliga utsläpp, in-klusive koldixoidutsläppen, sjönk totalt. Men är detintressant att granska perioden 19995-1996? För finns en påvisad ökning på nära15 %. Detta är som riksdag harförbundit sig att stabilisera utsläppen.Det här är anmärkningsvärt. Jag vill då rikta enfråga till majoriteten: Har ni någon som helst upp-fattning om varför regeringen har underlåtit att ta meden specifik procentsats för koldioxidutsläppen i re-dovisningen till ?Per från kommer med anled-ning av vår reservation och vår motion senare att talaom vår syn på cykel- och gångtrafik.När det gäller budget vill vi särskiltframhålla en omdisponering som vi har föreslagit avmedel beträffande det sektorsansvar som Vägverkethar. Vi föreslår att ansvaret för klimatfrågorna inomtrafiksektorn överförs till - somåderlåtits kraftigt på resurser. Vi menar att kompeten-sen för att genomföra ett offensivt arbete finns här.Som en direkt konsekvens av omfördelningen avansvaret överförs från Vägverketsadministrationsanslag till Naturvårdsverket.Vi vill också protestera mot den långsamma ut-veckling som regeringen föreslår för att åtgärda bul-lerproblem. Regeringen konstaterar att 5 000 personerfick bullerproblem åtgärdade , dvs. de somvar utsatta för buller över . Men 240 000personer lider fortfarande av bullernivåer på över 65decibel. Om man fortsätter att åtgärda bullerproblem iden takt som har använts kommer det att ta 48år innan problemen har byggts bort - under förutsätt-ning att trafikmängden är . Det finns ingen-ting som pekar på att trafikmängden kommer att varakonstant.Vi föreslår i stället en tioårsperiod. Det betyder att24 000 människor skulle få sin livskvalitetoch hälsosituation förbättrad. Det här är en angelägenåtgärd.Miljöpartiets budgetförslag är ett helhetsförslag.Det ligger i jämförelse med regeringens förslag överramen. Med anledning av det och att beslutet omramarna redan har fattats har vi ingen reservation tillförmån för vårt ramanslag utan endast ett särskiltyttrande.Jag vill yrka bifall till reservationerna 2, 7, 21, 27,37, 40 och 47. Jag kan redan nu avslöja att vi intekommer att begära votering på samtliga av dessareservationer. Vi står förstås bakom alla andra reser-vationer som vi har undertecknat.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag kan förstå den tveksamhet sombåde och flera andra känner inför be-myndigandet att använda sig av medel från två kontonunder kommande år. Vi har från sida väcktmotioner och sagt att det måste ske med stor restrik-tivitet. Men när i sin visdomkallar det för löjeväckande låtsaspolitik och oansva-rigt måste jag reagera.I ett övergångsskede har vi förståelse för att detkan uppstå problem. Jag har varit med tidigare näralla konton inte alltid har tömts vid rätt tidpunkter.Nu har vi fått in en restriktivitet beträffande tidenoch beloppsbegränsningen. Om det sker skall detredovisas för i budgetpropositionen. Meddet som bakgrund tycker jag fortfarande att det här ärett praktiskt handlingssätt som i viss mån bygger påförtroende utan att misstänkliggöra allting.Anf. 7 () re-plik:Fru talman! Det hedrar förstås att iförhandlingar med Socialdemokraterna - om man nukan kalla det så - ha fått in en restriktivitet i bemyn-digandet. Vi noterar den avsevärda skillnaden mellanregeringens första begäran om att disponera 19 ½miljarder fritt efter eget omdöme utan att gå tillbakatill och det nuvarande bemyndigandet somutskottsmajoriteten föreslår på anslagskrediter efternästföljande budgetår.Men när det gäller det anför att detär fråga om att detta är praktiskt, kan jag bara säga attenväldeshärskande i många fall är praktiskt men de-mokratiskt tvivelaktigt. Vi ser nu en ytterligare ut-armning av den demokratiska förankringen av trafik-politiken. Vi tänker inte medverka till något sådant.Vill bereda vägen får ta de moraliskaoch politiska konsekvenserna av handlandet.Anf. 8 () replik:Fru talman! Vi tar konsekvenserna av det hela,, och det är i viss mån byggt påerfarenheter. Det är praktisk sakpolitik och en vettigskrivning. Det skulle kännas bra om skulle förstå våra synpunkter och att hon tartillbaka att hon tycker att det är en oansvarig politik.Det är det definitivt inte. Vi tar naturligtvis ansvar.Anf. 9 () re-plik:Fru talman! Jag vill understryka att det inte finnsnågon beredning i frågan och ingen djupare analys inågon form av uredningsförfarande för den typen avomförflyttning av makt från trafikutskotttill Kommunikationsdepartementet.Precis som säger är det praktisksakpolitik att stödja den typen av förslag. Men det gårinte att tala om någon ideologisk förankring ellerdjupare demokratisk analys. Därmed menar jag att detär oansvarigt. Jag tycker att även den praktiska sak-politiken skall ha en ideologisk och demokratisk för-ankring.Anf. 10 ():Fru talman! Svensk transport- och kommunika-tionssektor befinner sig i frontlinjen när detgäller både effektivitet och aktivitet. Det är viktigt attutvecklingen inte stannar upp.Men transporter och resande ger inte bara väl-färdsvinster. Vi kristdemokrater är väl medvetna omdetta, . Den negativa miljöpåver-kan är dessvärre mycket påtaglig, och den stora ut-maningen är att utveckla ettmiljöanpassat transportsystem. För att lyckas med detmåste en lång rad radikala trafikpolitiska strukturbe-slut fattas . För att få harmonimellan trafiken och vad naturen långsiktigt tål måstebl.a. utsläppen av försurande ämnen och växthusgaserminskas radikalt.Fru talman! bila-ga i årets budgetproposition följer en tydlig trendunder mandatperioden - den innehåller litet nyheter.Det händer över huvud taget litet positivt på Kom-munikationsdepartementets område. Förra mandatpe-riodens överbud från Socialdemokraternas sida har nuförbytts i närmast sin motsats, dvs. kraftiga neddrag-ningar och återställare. Utlovade ökade satsningar pådrift och underhåll har uteblivit. Investeringarna iinfrastrukturen har kraftigt reducerats. Några nya,tydliga deklarationer i riktning mot ökad avregleringoch konkurrens inom transport- och kommunikations-sektorn finns inte. Det råder helt enkelt stor brist påvisioner och inspirerande utmaningar inför framtiden.Ordet nollvision har med denna regerings kommuni-kationspolitik fått en dubbel betydelse.Ett av de stora misstagen var att tro att alla pro-blem i hela sektorn skulle kunna lösas i enenda gigantisk utredning. Kommunikationskommitténfick i själva verket ett helt omöjligt uppdrag. De varfärdiga med sitt arbete . Utredningenhar fått massiv kritik ur olika perspektiv från i stortsett alla remissinstanser. Vi väntar nu med spänningpå den trafikpolitiska proposition som är annonseradtill våren 1998.Vi kristdemokrater kan verkligen beklaga att re-geringen har valt att låta och Banverketsdrifts- och underhållsverksamhet fortsätta i myndig-hetsform. Vi befarar att detta stoppar upp den nöd-vändiga effektiviseringsprocess som pågår inom ver-ken. Den kommer inte att gå i den snabba takt som ärnödvändig, och dessutom innebär detta en ovarsamhantering av skattebetalarnas pengar.För att transportmarknaden skall kunna leva upptill sin fulla potential krävs det att det finns både enintern och en extern konkurrens. Den externa konkur-rensen består i att olika trafikslag konkurrerar omkunderna och den interna i att det finns ett flertal olikaaktörer inom varje trafikslag. Det är uppenbart attjärnvägen inte fyller den funktion som den harmöjlighet till; den är ett underutnyttjat transportslag,som borde ha potential för tillväxt. Men för att dettaskall kunna ske krävs det att den interna konkurrensentillåts växa. Detta går uppenbarligen stick i stäv motsocialdemokratisk ideologi. Återregleringarna harvarit förödande för järnvägssektorns vitalitet ochutveckling.Kristdemokraternas linje är att trafikpo-litiska mål skall ligga fast. måste arbetetmed att utveckla ett optimalt och effektivt transport-och kommunikationssystem fortsätta med full kraft.Ett sådant effektivt och konkurrensutsatt system kanverksamt bidra till att säkerställa välfärden i vårt land.Sverige befinner sig i frontlinjen vad gällerutvecklingen i trafiksektorn. Vi får inte förlora dennaposition, allra minst mot bakgrund av vårt lands av-ståndshandikapp, både inom landet och till våra ex-portmarknader.Statens roll är tvådelad i detta sammanhang. Fördet första är det offentliga myndigheters uppgift att setill att har en väl utbyggd och väl underhålleninfrastruktur. Huvudsakligen sker detta med offentligamedel. För att höja effektiviteten och produktivitetenockså på detta område måste privata initiativ upp-muntras. Här är Svenska Vägföreningens intressantaupplägg med delvis privatfinansierade väginveste-ringar en positiv sak, som måste analyseras från enpositiv utgångspunkt. För det andra måste staten setill att transport- och kommunikationsmarknadernafungerar allt effektivare. Det sker bäst genom attkonkurrenstrycket successivt ökar genom fortsattavreglering inom sektorn.En internalisering av trafikens externa kostnadermåste ske på internationell nivå. måste därföragera kraftfullt för att EU skall fatta nödvändiga be-slut i denna fråga.