prot · GK0953 · 1997-01-22 00:00:00 — Folkomröstningarlöser ju uppenbarligen inte på lång sikt det de skalllösa, utan debatten lever vidare.Nu har vi ett utmärkt forum för detta, nämligenSveriges riksdag. Erfarenheterna av folkomröstningartidigare, inte minst ute i , är att de splittrarnationer. De löser inte frågorna och enar inte natio-nerna. De splittrar nationerna i en ja- och en nej-sida.Låt hantera frågan! Låt den här församling-en fatta detta svåra beslut! På så sätt hävdar vi ocksåriksdagens betydelse även i ett läge där vi går motalltmer av integrering med i övrigt. Jag tror attdet vore synd om vi startar en process som tar ifrånriksdagen svåra beslut och låter dem gå till folkom-röstningar. Jag är principiellt tveksam, men äventveksam mot bakgrund av vad jag har sett, inte minst från sida när det gäller kärnkraf-ten. Jag är mycket tveksam till folkomröstningenskraft att lösa svåra frågor.Anf. 43 () replik:Herr talman! skall vi väl vara överens om, Gö-ran , att det inte är som skallstyra och ställa i det här landet. Det tycker jag harframgått inte minst av dagens debatt.Vi skall respektera demokratin. Då skall man na-turligtvis inte begära en folkomröstning i en fråga därvi redan har haft en folkomröstning. Man skall natur-ligtvis inte heller ta ett förmodat resultat från en ickeutförd folkomröstning som intyg för att det är justfolkomröstningsinstitutet som det är fel på. Det är juhanteringen av frågan som det är fel på. Det handlarju om valhäntheten från den politiska sidan att faktisktrespektera folkets vilja. Jag ser folkomröstningsinsti-tutet som en utveckling av den representativa demo-kratin. Det är ett institut som lämpar sig mycket välatt använda just i stora komplicerade frågor, särskiltnär frågan inte har varit uppe till debatt i någon valrö-relse.Det är ju det unika med denna stora fråga. Vi är juöverens om att den är större än t.o.m. medlemskapet iden europeiska unionen. Den här frågan har inte be-handlats i någon valrörelse. Inget politiskt parti harmandat att avgöra frågan. Det är därför som den börföras ut till en folkomröstning. Jag hoppas att stats-ministern är beredd att tänka om också i den här frå-gan. Vi är ju flera politiska partier som har just denhär uppfattningen.Under den korta tid jag har kvar skulle jag viljaställa en fråga som också rör demokratin. Den gällerpensionssystemet och premiereserven, skall vi få ett demokratiskt inflytande över deinnehållna lönepengar som pensionspengarna utgör?Hur tänker regeringen agera för att bredda det demo-kratiska inflytandet, få med fackföreningsrörelsen ochförhindra en privatisering av pensionspengarna?Sedan skall jag be att få överlämna de protestersom jag har fått. De är ett uttryck för folkets djuptkända mening.Anf. 44 MARIANNESAMUELSSON (mp):Herr talman! Det är alldeles rätt som statsminis-tern säger. Vi vill ha en folkomröstning om EMU.Men jag måste säga att jag blir väldigt förvånad överstatsministerns syn på demokratin och på folkom-röstningen. En anledning till att man inte har en folk-omröstning skulle vara att den splittrar nationen. Mendet är väl precis då man skall ha folkomröstningar,när vi vet att människor tycker olika. Om alla voreense fanns det ingen anledning att ha en folkomröst-ning. Jag måste säga att jag tycker att det var en någotförvånande syn på demokratin. Jag tycker att manskall respektera demokratin, och jag tycker att EMU-frågan är så otroligt viktig för nationen att vi faktisktbehöver ha en folkomröstning om detta.Göran sade att vi gröna skulle vara gladanär det kommer ett förslag som innebär en omställ-ning till ett kretsloppssamhälle. Det är klart att vikommer att vara glada, men vi har inte tid att väntahur som helst, herr statsminister. Vi hjälpernaturligtvis till med förslag och goda idéer för att fåtill det här kretsloppssamhället. Vi har jobbat medden frågan sedan vårt parti bildades ,så vi har mycket att komma med.Herr statsminister, det är inte vi som är emot sam-arbete. Det var regeringen som inte tyckte att vi skullesitta med i energiförhandlingarna, förmodligen därföratt tyckte att vi var för radikala. Detkanske inte var så lämpligt att ha med ett så radikaltparti, som verkligen ville se till att kärnkraften blevavvecklad. Vi kommer nog att trycka på när det gällerfolkomröstningen om kärnkraften, därför att den skallavvecklas. Den måste avvecklas för att vi skall få etthållbart energisystem i landet som kan garantera attdet finns energi till vår industri. Det kan naturligtvisinte kärnkraften. har det varitöver 400 fel på kärnkraftverken. är flerastycken kärnkraftverk ur drift. Det är ingen garanti förindustrin att den får energi via alltmer utslitna kärn-kraftverk.När det sedan gäller den hållbara utvecklingen ochmiljöfrågorna vill jag säga att om statsministern nå-gon gång hade städat hade han vetat att ju smutsigaredet blir, desto tyngre och svårare blir det att städaupp. På samma sätt är det med miljön. Ju mer vi hål-ler på att slita ned, ju mer vi håller på att förstöra,desto svårare och kostsammare blir det att ställa omtill kretsloppssamhället.Hitintills har miljömålen missats på i stort settvarenda punkt. Vi har inte nått fram till de miljömålsom har satt upp. Den infrastrukturproposi-tion som kom och som gällde trafiken var en storbesvikelse när det gällde satsningarna på just krets-loppssamhället och ett hållbart samhälle. I stället skall vi behöva åka buss. T.o.m.miljöministern kommer att tvingas åka buss, därför attSJ inte har möjlighet att köra sina tåg på grund av attstaten inte är villig att satsa tillräckligt på SJ, som ärdet enda hållbara alternativet i ett kretsloppssamhälleoch som det borde satsas mycket på i stället för attskäras ned.I övrigt finns också detta med kortare arbetstid.Tror verkligen att vi är det enda land ivärlden som skall ha både full sysselsättning och 40timmars arbetstid? Alla andra skär ned just av detskälet att människor skall kunna finnas i jobben ochvara med i produktionen.Inom vården, omsorgen och skolan skulle det gåatt spara på ett betydligt mer rättvist sätt. varit bättre att höja barnbidraget, beskatta detoch låta de barnfamiljer som verkligen har det svårt fådel av det barnbidrag som de behöver, medan de somklarar sig ändå hade fått betala skatt för det. Då hademan fått en rättvis fördelningspolitik, en ekonomi därvi hade sparat.Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag tror att vi kan vara så självkritis-ka att vi tillstår att de flesta av oss är relativt förutsäg-bara när vi kommer upp i den här talarstolen. Det somär särskilt intressant - det är mycket som är intressant,så det var väl en underskattning - är att lägga märketill vilken ton anslår i sitt anförande.Det är vida mer intressant än innehållet, för innehållethar vi faktiskt hört tidigare.I dag var det något slags ömkande ton visavi LarsTobisson. detta som tragiskt. Det var en replik som jaginte gärna vill ha till protokollet som for genom skal-len. Ni vet: Hm hm, sa Relling. Jaså, någon kändeigen den. Vi tror inte att känner så stormedömkan med som detta sägs, att isolerad och att detta är något tragiskt, menar i nästa varv att och jag ärstödpartier åt . Jag förstår inte vart isolering-en tar vägen då. Men jag har lagt märke till en sak,och det kanske är en ideologisk inställning som soci-aldemokratin har. Det framkom vid en utfrågning somägde rum här . Då frågade kristdemokratenChatrine så här: "Fru talman! Vi har ett antal gånger här i kammaren hörtargumentet att vi på något sätt skall ta ansvar förmoderaternas politik. Vi kristdemokrater kämpar förvår politik. Regeringen och alla väljare skall veta attvi kristdemokrater kommer att arbeta för våra huvud-frågor, och för oss är vård och omsorg ett av de allrahögst prioriterade områdena." Då svarade inrikesmi-nister : "Fru talman! Jag förstår attdetta är besvärande för kd, men faktum är att ni villregera tillsammans med . Då får ni välacceptera att det är den större av er som bestämmer,och denne har sagt att man vill dra bort 8 miljarderfrån kommun- och landstingssektorn." Jag har alltidundrat hur uppfattade den repliken.Men så var det inte i fyrpartiregeringen. Och jagtror inte att det någonsin går att få en sådan maxim attfungera, om man vill ha samarbete, inte ens mellansocialdemokrater och centerpartister. Jag tror faktisktatt man får lyssna på varandra. Så sluta nu GöranPersson med att säga att vi stöttar och stöder Modera-terna. Det är inte så.Sedan kommer nästa sak. Det är orden "mot minperson". Dem har jag hört säga ofta.Jag kan hålla med om att har varitutsatt för en del som har varit helt barnsligt, korkatoch dumt. Men jag kan inte låta bli att en gång erinraom hur ert parti betedde sig mot mig förra valrörel-sen. Jag har åtskilliga citat av , jag haraffischer bevarade från arbetarkommunen i ,jag har affischer bevarade från SSU i rik-tade mot min person, mot min familj. Ni får sannerli-gen akta er för det fortsättningsvis. Något såsimpelt som det ni gjorde när ni tog hit den där kon-sulten och sysslade med tactics of fear får man letaefter. Ni skulle skrämma för genomatt få oss lierade med andra grupper. Det var så dåligt,och där var min person involverad. Jag skall inte ta påmig någon martyrkrona i det här sammanhanget, menjag tycker att skall akta sig som har såmycket i sin egen fatabur just när det gäller detta.Vi kan gott berömma för hans be-sparingars storlek. Det är ett faktum. Det är ingen somkan förneka att har dragit ned ochdragit in. Men vad vi måste ha rätt att kritisera, annarshar vi inte i den här kammaren att göra, är sättet sombesparingarna har gjorts på.Anf. 46 () replik:Herr talman! Det är ingen tvekan om att GöranPerssons stora tillgång är hans talekonst. Man ser påde socialdemokratiska kamraterna här i kammarensom är tyngda av alla ilskna möten och kontakter medarga väljare att de riktigt rätar på ryggen när de hörGöran tala: är de tunga åren slut, och nugår vi in i det förlovade landet med sju goda år fram-för oss. Det är slut med de svåra ställningstagandena.Frågan är hur långt talekonst räcker. Man kännersig nästan litet hjärtlös när man påminner de social-demokratiska kamraterna om att vi har hört dettamånga gånger förut. Låt mig bara plocka fram etttillfälle ur högen. Minns ni när avgickför ? Då var upplägget hade löst alla problem - FN:s problem, Europasproblem och ekonomiska problem - ochdärför tyckte att han kunde avgå. Hanerkände att arbetslösheten ju återstod, men eftersomde ekonomiska problemen var lösta fanns det nu möj-lighet att tiondel för tiondel tränga tillbaka arbetslös-heten. har arbetslösheten ökat tiondel förtiondel.Jag beklagar att jag inte i anfö-rande ser de kraftfulla grepp som skulle kunna ändrapå den situationen. Tvärtom oroar jag mig för hurdantilltron till ekonomi kommer att bli om manlägger ihop de besked som vi har fått här och debesked som kan förväntas , t.ex. nej tillEMU, en ren linje 3-uppgörelse om kärnkraften, be-skedet - det enda konkreta här - att 10 miljarderkronor skall användas för att öka de offentliga utgif-terna och till allt detta att flyttar in iStatsrådsberedningen som förnyelse. Om man slårihop allt det här ser man ganska oroande signaler. Pånågot sätt är det ett för statiskt synsätt att säga att vi1996 inte har haft råd, men att vi ser att det uppstår ettutrymme , så då gör vi vissa saker.Sveriges läge är ju sådant att man måste ompriori-tera. Jag talade med om de tio miljar-der som lades ut på matmomsen. Tänk om de hadeanvänts till strategiska insatser för att få fart på job-ben!Jag tycker inte riktigt att dramatiken i Sverigessituation finns i retorik. be-finner sig i en mycket allvarlig situation. Det går inteatt vänta till 1998. Det är nu åtgärderna måste kom-ma. Spar dem inte till memoarerna, utan handla sålänge maktinstrumenten finns där. Det är vad svenskafolket förväntar sig.Anf. 47 Statsminister ()replik:Herr talman! Ja, vi rätar på ryggen, , efter ett mycket tufft beting och efter enstäduppgift där var med och smetade tilldet hela. rätar vi på ryggen.Visst, talekonst är viktig i politiken. Jag önskar attockså folkpartistämman, som skall samlas ochvälja ny partiledare, får uppleva ett sådant inslag.Anf. 48 MARIANNESAMUELSSON (mp):Herr talman! varheltidsarbetande och hade två småbarn, men kundeinte få någon barnomsorg. Kommunen hade inte råd,var svaret. Litet senare träffade jag en utbildad för-skollärare. Hon kunde inte få något jobb, för kommu-nen hade inte råd. Men hon hade ersättning från ar-betslöshetskassan för att inget göra. Och hon sade:Varför kan jag inte få jobba åtminstone de somjag får ersättning för, så att jag får hålla kontaktenmed mitt jobb, min kompetens och den kunskap jaghar?Det är ju inte brist på personal egentligen in-om vård och omsorg, trots att de som behöver perso-nalen där ständigt möts av brist på personal. Social-demokraterna har bara valt att låta människor gå ar-betslösa i stället för att låta dem arbeta med det de ärbra på inom vård och omsorg, trots att AMS-statistiken visar att detta totalt sett bara medför ennettobesparing på församhället. Det kan inte vara samhällsekonomisktförsvarbart att ha det på detta sätt. Dessutom sägerAMS att om man skall sätta in arbetsmarknadsåtgär-der för den som är arbetslös - men som egentligenbehövs på sitt jobb - blir det en ökad kostnad församhället i förhållande till om man får vara kvar påjobbet.Jag kan inte få det här att gå ihop. Jag tycker attdet är helt oförsvarbart. Vi skriker efter personal inomvård, skola och barnomsorg därför att de som behöveromsorgen inte har personal som har tid med dem.Samtidigt betalar vi från samhällets sida människorför att inte göra de här viktiga jobben. Man borde setill att personalen får behållas.Jag hoppas verkligen, och det här är en uppma-ning till , att ser till attpengarna kommer till kommuner och landsting så attinte ytterligare nedskärningar på personalsidan blirnödvändig. Det klarar inte de få människor som blirkvar. De kommer att bli utslitna, och vi kommer inästa led att få en ökad kostnad på grund av att perso-nalen som får jobba mer än vad de klarar av måstesöka vård och hjälp på grund av utslitning.Det har varit en ganska lång debatt - det brukardet ju vara - och det är många frågor, viktiga frågor,som har tagits upp. Löften har i viss mån kommit. Ialla fall har det antytts att det skall hända någontingpå kärnkraftssidan, och kanske skall det bli ett krets-loppssamhälle med några förslag så småningom.Men vi är trötta på vackra ord. , statsministern,vill vi se handling. Vi vill se att statsministern infriaralla de löften som vi har hört om ett bra samhälle iekologisk och social balans. Jag hoppas att jag i nästapartiledardebatt skall slippa upprepa historien omskräddaren, den som slutar med att det inte biddenågonting.Anf. 49 ():Herr talman! sade ju alldeles rätt,och jag är övertygad om att det är någonting som mantar åt sig ute vid TV-apparater och radioapparater, iden mån man fortsätter att lyssna på oss. Han sade attinnan man förbrukar pengar skall man ha dem i han-den. Jag är övertygad om att det är en moral och eninställning som väldigt många anammar och tycker ärrimlig, inte minst efter vad vi upplevde i slutet av1980-talet här i landet. Man uttrycker det ibland ock-så så här: Innan man delar ut bröd måste man bakakakan.Poängen i vår kritik, , gäller inte attdet har skett besparingar utan sättet på vilket det harskett och att man inte som besparingarnagjordes har skapat ett bättre klimat för näringslivetoch öppnat tjänstesektorn.Nu säger ordagrant: liggerframför oss att pressa tillbaka arbetslösheten. Det harlegat som er uppgift i regeringen!Det är inte nu den uppgiften finns, utan den har fun-nits . Ja, det kan man skaka på huvudet åt,men faktum är att arbetslösheten har ökat. Om dåkakan hade bakats och blivit större - vi tycker att detär trist att så inte blev fallet - hade det funnits mer attdela ut. Det är detta som har varit önskemålet. Vikritiserar att detta inte har skett.Vi vet att saknar resurser, attvården har bekymmer, att skolan har be-kymmer. Då kan man inte tala om att vi har uppgifterframför oss. Vi har dem . Det går inte att tala omtillvaron som hägringar som människor skall sättatilltro till och gå och hoppas på.Jag kan inte låta bli att göra en reflexion, även omdet kanske är onödigt. Vi finns med i Sundströmsgrupp och pratar om kärnkraften. Vi har lyckats hållaoss kvar där, eller hur man skall beteckna det. Dåsäger att de som talar i enlighet medLars - han hade inga sekunder kvar - intetar ansvar för , och . Men hurskall LO uppfatta det budskapet? Skulle inte LO då taansvar för , och alla de bruksorter somräknades upp? Jag tror inte att det är riktigt så enkeltatt man kan strö den typen av demagogi omkring sig.Problemet och den allra gällerhemtjänst, sjukvård, skola och energi. Vi måste ta tagi det och inte stå här och presentera hägringar.Anf. 50 ():Herr talman! Jag ställde i inledningen av debattenett antal frågor, men jag fick inget svar. Det händeribland i politiska debatter, i varje fall om det är besvä-rande att svara på frågorna. Jag ställde frågan om detvar myndigheter och marknaden som skulle avvecklakärnkraften och varför man då ställde upp på folkom-röstningen 1980.Att inte få något svar är också ett svar. Därmedhar man sagt att man egentligen inte ville ha folkom-röstningen men att man var tvingad under Harrisburgsgalge. Jag vill påminna om att det kan hända igen.Det fördes en diskussion om kärnkraften här påslutet, och jag vill bara konstatera att det inte finnsnågra exempel på att reaktorer anmäler i förväg att detänker lägga av eller hur de tänker göra det. Det är endel i den dialog som har förts här på slutet.Det är kärnkraften som är sin egen värsta fiende.Det är när den oplanerat lägger av som det blir elbrist.Då kan vi inte hur snabbt som helst sätta in reserver.Men det är riktigt att kärnkraften kräver enorma re-server, som oljekondenskraftverk, för att det skallfungera.Kärnkraften är också sin egen värsta fiende när detgäller olycksrisker, avfallets evighetsproblem ochjust, som jag sade, sårbarheten och storskaligheten.Får jag avslutningsvis bara säga en sak för att rättatill ett missförstånd här. När vi har förordat sänkt skattpå nödvändig konsumtion är det i övertygelsen om attdet är det viktigaste för människorna. Vi är motstån-dare till hög skatt på nödvändig konsumtion. Det ärdärför vi har varit anhängare av sänkt matmoms. Detär därför vi har arbetat för att få ned räntorna på bo-städerna och för att persontransporterna skall ha ensärskild skatteklass. Detta är ingen subvention; det ärbara ekonomiska teoretiker som uppfattar det som ensubvention. Det är rimlig fördelningspolitik.(forts. 7§)AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till kl. 14.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.3 § Anmälan om ny ordförande i den svenskadelegationen till ikonferensen om säkerhet och samarbete i EuropaAndre vice talmannen meddelade att () utsetts till ordförandei den svenska delegationen till i konferensen om säkerhet och samarbete iEuropa ().4 § Anmälan om ny vice ordförande i för-svarsutskottetAndre vice talmannen meddelade att () utsetts till vice ordförande i försvarsutskottetfr.o.m. den 21 januari 1997.5 § Anmälan om kompletteringsval till justi-tieutskottetAndre vice talmannen meddelade att Socialdemo-kraternas riksdagsgrupp under ledighetanmält hennes ersättare som supple-ant i justitieutskottet och i utbildningsutskottet.Andre vice talmannen förklarade vald tillsuppleant i justitieutskottetMajvi ()suppleant i utbildningsutskottetMajvi ()6 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1996/97:69 till socialförsäkringsutskottet1996/97:70 till konstitutionsutskottetMotioner1996/97:T8-T52 till trafikutskottet7 § (forts. från 2 §) Allmänpolitisk debattEn hållbar samhällsutveckling på längre siktAnf. 51 PER ():Fru talman! Det finns något brutalt över politiken iSverige . Det skärs ned och det bantas för att fåstatliga och kommunala budgetar att gå ihop. Sjuk-vården och åldringsvården får det snålare, ersättning-en till de arbetslösa sänks. Ekonomiskt sackar Sverigeefter omvärlden.Att staten och kommunerna sparar är inget fel.Tvärtom är det bra att krav ställs också på den offent-liga verksamheten, att vården och omsorgen sköts påett sätt som gör att varje krona används effektivt. Detär heller inte i besparingarna som det brutala ligger.Problemet är att det skärs ned utan att annat sam-tidigt ges chansen att växa. Andra sätt att organiseravård, omsorg, sjukvård och skola sitter snålt, samti-digt som det statliga och kommunala, som sagt, fårallt svårare att leva upp till människors förväntningar.Det är detta fenomen som kommit att ses som ettuttryck för en torftig kamrerarsjäl. Det skulle ocksålika gärna kunna betecknas som det socialdemokratis-ka projektets kollaps inför en ny tids verklighet.Socialdemokraterna brukar ursäkta sig med att detsnåla nu snart är över. Saneringen av statsfinansernaär avslutad, det svåra är gjort. Runt hörnet väntar detgamla vanliga igen.Men så är det ju inte. Det gamla kommer inte till-baka. Den stora staten har gått i väggen, och gjort detför gott. Den fungerar inte, vare sig i förhållande tillenskilda människors alla skiftande ambitioner ellermed tanke på de stora förändringar som den yttreverkligheten genomgår.Det är där vi nu står. Vi står vid vändkorset. Åtvilket håll skall vi gå? Framåt eller bakåt? Den gamlavälfärdsstaten faller sönder, men till förmån för vad?Ett skitsamhälle, fruktar samhällsdebattören , om vi inte medvetet byter kurs.Det är på den nya kursen diskussionen nu bordefokuseras. Tyvärr är emellertid långt därifrån.Statsledningen koncentrerar sig i stället på att förfolket predika att egentligen ingenting har hänt, merän att någon kortsiktig felhantering inträffat av väl-färdsstatens rattar. I statsministerns kansli förberederen arkitektprofessor - symboliken kunde inte varittydligare - planritningen för statsinterventionismensrenässans. förebärande att det är nöd-vändigt för den s.k. ekologiska balansens skull. Etthögstämt crescendo utgörs av rivningen av viktigadelar av den svenska energiproduktionsförmågan.Med en sådan politik, fru talman, kommer brutali-teten att förstärkas. Ännu fler får det trångt på sjukhusoch vårdhem. Ännu fler kommer att bli arbetslösa.Mitt i allt detta växer den svenska vänstern. Kan-ske är det inte så konstigt att det är detta som sker.Nostalgiskt söker sig en del i vilsenhet tillbaka tillförhoppningen att det gamla på ett eller annat sättändå kan bestå. Och faktiskt är det ju detta som ocksåregeringen säger. Så varför inte söka sig till ett partisom lovar allt detta utan extra krumbukter. Socialde-mokraternas oförmåga att inse att tiden flytt dengamla idén är en välsignelse för det svenska vänster-partiet.Jag tror emellertid inte, fru talman, att vänstern iVänsterpartiet eller i socialdemokratisk skepnadkommer att ha så värst mycket att bidra med i debat-ten om framtiden. De är båda industrisamhällets parti-er. Den massproducerande löpande-band-industrinhade i vänstern ett slags logisk fortsättning i politiken.Opersonligt, kollektivt, hierarkiskt, utbytbart. BådeVänsterpartiet och socialdemokraterna går åt fel håll ivändkorset.De vill inte se att framtiden nu ser annorlunda ut.Nu bryts enhetligheten isär till förmån för det unikaoch det personliga. Den enskildes växt, självförverk-ligande och ambitioner har blivit en mäktigare kraftän överhetens alla samlade maktambitioner. Kravställs från miljoner medborgare att tillerkännasett slags ny myndighet. Den utgår bl.a. från att godoch bred utbildning och en trots allt hyggligare eko-nomi än förr inte ställer samma krav på statlig in-blandning som gamla tiders fattigdom möjligen kundemotivera.En ny politik måste byggas upp med sikte på attgöra det möjligt för fler att växa själva. Att så sker ärmänskligt nödvändigt av flera orsaker.När enskilda människor växer, då växer hela Sve-rige. Det gör vårt samhälle rikare. Och det behövsverkligen.