prot · GK09118 · 1997-06-11 00:00:00 — tog tidi-gare i sitt anförande upp de här frågorna och ifrågasat-te att vi genomför de förändringar som är relateradetill fas två i valutaunionen, som accepterade isamband med att vi blev medlemmar i att ha hört den här inställningen, att det inteär så noga med att leva upp till ingångna avtal - jaghar också hört hur man tidigare i kammaren från vissaborgerliga partier oblygt vädjat till attbryta den överenskommelse man träffat med Social-demokraterna - får jag ändå åberopa det gamla ut-trycket pacta sunt servanda, avtal skall hållas. Dettycker jag faktiskt är någonting som olika partier här iriksdagen har anledning att betänka. Även om ni inteär delaktiga i vissa överenskommelser, tycker jag attni skall ha respekt för att ingångna avtal skall hållas.Har man inte den uppfattningen gör man nog sig självganska omöjlig som avtalsslutande part i framtiden.Vem vill sluta avtal med ett parti som har en så lätt-sinnig syn på vikten av att hålla fast vid ingångnaavtal?Den andra frågan som tog upp gäl-ler miljöredovisningen. Vi har debatterat den fleragånger tidigare, både i allmänna debatter och i inter-pellationsdebatter. Jag kan säga så här: Jag skall verkaför att vi i budgetpropositionen kommermed en miljöredovisning som är kopplad till de utfäs-telser som vi har gjort i samband med det svenskakonvergensprogrammet. En sådan redovisning har ioch för sig lämnats i olika sammanhang. Men jag serett skäl till att vi samlar ihop den information och denkunskap som vi har och lämnar ensådan redovisning, så en sådan redovisning skallgöras.Beskattning av arbete och arbetstider är stora frå-gor som inte av . Vi har re-dan i den vårproposition som skall beslutaom förslag om viss sänkning av skatten på arbe-te, med tyngdpunkten på små företag. Denna sänkninghoppas jag blir genomförd, och det tror jag har enpositiv effekt.Arbetstider är enligt min uppfattning en fråga somskall avgöras av arbetsmarknadens parter utifrån deförhållanden som råder och som kan skilja sig åtmellan olika avtalsområden.Anf. 78 () replik:Herr talman! Jag tackar för löftet att få miljöre-dovisningen i statsbudgeten som lämnas i höst.När det gäller EMU-frågan och det aktuella avta-let håller jag med om att avtal absolut skall hållas.Sverige deklarerade ju i samband med att vi gick medi EU att vi förbehåller det slutliga avgöran-det när det gäller EMU. Det är vad som avses där somman får tolka.Min fråga till finansministern var om de grund-lagsändringar vad gäller som motiverasmed EMU:s andra fas är någonting som skulle hagjorts om vi inte fått det här kravet just i EMU-processen. Är det motiverat av något annat än just går in i EMU:s tredje fas?Mycket av det som finns i fas 2 är saker som krävsför att kunna fullfölja den tredje fasen. Har man sagtatt vi från sida skall låta avgöra -och då kanske via en, som vi hoppas, folkomröstning- om vi skall gå in den tredje fasen finns det natur-ligtvis ingen anledning att föregripa det nu genom attgöra saker som enbart är motiverade av inträdet iEMU. Det är inget avtalsbrott att ha det synsättet.Jag skulle vilja ställa ytterligare en fråga: Behövsdet en mer långtgående fördelningspolitik i bespa-ringstider än i tider av ekonomisk tillväxt?Anf. 79 Finansminister ():Herr talman! Det svenska förbehållet att riksdageni sista hand fatta det avgörande beslutet om ett even-tuellt inträde i valutaunionen gällde uttryckligen fas 3och ingenting annat i , inte fas 2. Vihar inget förbehåll när det gäller fas 2. Vi är för-dragsmässigt förpliktade att genomföra de åtagandensom hänger ihop med fas 2. Där kan ingen tvekanråda.En annan fråga är: Skulle vi genomföra föränd-ringarna gällande även om vi inte varbundna av ? Det är en s.k. hypo-tetisk fråga. Jag tror inte att det skulle ha sett ut påsamma sätt. Vissa frågor har fått aktualiseras av andraskäl. Det gäller ansvaret för valutapolitiken. Det harett helt annat ursprung är . Det harsitt ursprung i inhemska överväganden. Det är möjligtatt vi hade genomfört vissa åtgärder, men jag tror inteatt det skulle ha sett likadana ut som det paket som nuär överenskommet och som naturligtvis i hög gradknyter an till Maastrichtfördraget.Anf. 80 ():Herr talman! Den härliga psalmen Den blomstertidnu kommer har klingat ur över senaste veckani samband med skolavslutningarna. Jag tycker att detär något alldeles speciellt att få lyssna till den ochsjunga med. Den förknippas med inledningen av densvenska sommaren.I dagens är det ett stort antal medborgaresom inte har hoppet och kraften att ryckas med i detpositiva budskap som psalmförfattaren ned . Det finns ett stortantal familjer i vårt land som sitter illa till. Många lever på marginalen. Det berorinte enbart på att en mängd familjer är drabbade avden massarbetslöshet som råder i vårt land. En av debidragande orsakerna till denna för många prekärasituation är de omfattande skattehöjningar som Soci-aldemokraterna genomfört tillsammans med Vänster-partiet och , skattehöjningar som i huvudsakdrabbat låg- och medelinkomsttagare.Skatten är den största hushållskostnaden. Det be-tyder att allt fler människor kan leva på sinlön. Hur kan detta vara möjligt i ?Hur många föräldrar har i dessa skolavslutningsti-der av ekonomiska skäl tvingats säga nej till sina barnatt följa med på skolresa ? Hur många harfått avstå från att köpa en ny klänning eller ett par nyabyxor till sin dotter eller son? Funderar ni socialde-mokrater på hur verkligheten ser ut för många famil-jer i vårt land? Förstår ni vad skattehöjningarna harinneburit?Frågorna är verkligen berättigade. Jag har nämli-gen aldrig märkt någon eftertanke hos socialdemokra-terna vad gäller förslag om att höja skatter. Ledandeföreträdare har i stället uttryckt sin glädje över attbetala skatt. Vem minns inte uttalandet: Det är häftigtatt betala skatt?Socialdemokraterna synes vara helt ovetande omatt nästan två tredjedelar av hushållsinkomsten går iskatt. Jag är också förundrad över den totala avsakna-den av en socialt genomtänkt besparingsprofil. Hurkunde den socialdemokratiska riksdagsgruppen ställasig bakom besparingar som drabbar änkor, föräldralö-sa barn och handikappade? Vad tänkte ni på, IngerLundberg? Vilka åtgärder vidtog föratt stoppa dessa besparingsförslag från regeringenssida?Jag vill i detta sammanhang påminna om den rara fiskarhustrun från en liten ö i som uppvaktade skatteutskottet omfastighetsskatten. Hon och hennes man kunde inteklara av att betala den höjda fastighetsskatten på enliten enkel stuga som hade åsatts ett taxeringsvärde imiljonklassen. Hon vädjade om förståelse. Jag förstårhennes besvikelse när svarade genomatt fråga henne om hon hade sökt bostadsbidrag. Hen-nes svar har etsat sig fast i mitt minne: Vi är för stoltaför att söka bidrag. Vi vill klara oss på egen hand.Så är det, . Den maktfullkomlighetsom den socialdemokratiska politiken är ett uttryckför bekräftas också av den utvärdering som Socialsty-relsen har gjort avseende hushåll som uppbär social-bidrag. Enligt denna utvärdering får ett hushåll medsocialbidrag i genomsnitt betala lika mycket i skattsom bidraget uppgår till.Vid samma uppvaktning som fiskarhustrun deltogockså den omtalade . Hans situation ärkanske värre. Han har inte längre råd att bo kvar i sittkära gamla hem som han byggt upp tillsammans medsin far. Om inte Skattebetalarna hade startat en in-samling för honom hade han redan tvingats sälja ochflytta.Är det etiskt och moraliskt riktigt att taxera ut så-dana skatter att allt fler medborgare i vårt land tvingastill socialen?Naturligtvis inte. Men det långt allvarligare är attdet strider mot de mänskliga rättigheterna - jag upp-repar att det strider mot de mänskliga rättigheterna -att straffbeskatta sparsamma idoga och skötsammamänniskor på ett sådant sätt att de tvingas avyttra detkäraste de har, det egna hemmet. Då har den politiskamakten begått ett allvarligt övertramp. Demokratin äri fara. Förstår vilka övergrepp ni harställt till med?Hårt drabbade villaägare kämpar frenetiskt för sintrygghet genom att demonstrera mot deröd-gröna övergreppen. De möts av kallsinnighet.Den röd-gröna majoriteten i skatteutskottet avvisarinitiativ från de borgerliga partierna som skulle för-bättra deras situation. Skatteminister berörsinte ett dugg av deras belägenhet. Den röd-grön-kamouflerade stridsvagnen massakrerar obönhörligttryggheten hos många människor i vårt land.Herr talman! Massarbetslösheten är ett faktum.Den totala arbetslösheten kommer enligt regeringensegen beräkning att endast sjunka marginellt från dennuvarande nivån på till . Anta-let sysselsatta är lägre än sedan1974. Socialdemokraternas vallöfte att den öppnaarbetslösheten skulle sjunka under5 % är inget annat än ett fiasko, men också ett tydligtbevis på den överbudspolitik som alltid präglat soci-aldemokraterna och som fick sådana övertoner underden förra mandatperioden.Jag skall ge ett par exempel på den överbudspoli-tiken. Skatterna skulle höjas med 3,7 miljarder kro-nor. har det blivit 80 miljarder. Ersättningsni-våerna i sjuk- och a-kassan skulle höjas till . Detblev som bekant en sänkning till . I regerings-förklaringen utlovades att politiken skulle utformas påett sådant sätt att jobben skulle öka i det privata nä-ringslivet, företrädesvis i små och medelstora företag.Nu har även detta löfte svikits. är det avvecklingav arbetskraft, en återgång till socialdemokratisktradition att ta den offentliga sektorn till hjälp för attge sken av att något görs.Regeringen försöker och otid på sitt retoriskasätt göra gällande att företagsklimatet är bra i vårtland. Det hjälper emellertid inte med vältalighet. Detbehövs också handling. I fråga efter fråga har denröd-gröna majoriteten hamnat snett. Det gäller för-dubblingen av sjuklöneperioden, företagens skyldig-het att betala in moms i förskott, fördubblad koldiox-idskatt för industrin, produktionsskatt på el, överlå-tande av risken på företagen att de anställdas skatter,moms och arbetsgivaravgifter blir bokförda på förfal-lodagen hos skattemyndigheten och det senaste dum-ma beslutet att återigen förmögenhetsbeskatta arbe-tande kapital när det gäller värdet av aktier.Det är naturligtvis tokigt att återinföra förmögen-hetsbeskattning i , men det är helt korkat att ien sådan situation straffbeskatta innehav av aktier påden s.k. A-listan. Vi moderater försökte i utskottet attfå den röd-gröna majoriteten att ta sitt förnuft tillfånga. Vår vädjan var naturligtvis förgäves. ser vieffekterna av detta korkade beslut. hoppar företa-gen strömhopp från A-listan till O-listan. Blir detytterligare försämringar kommer strömhoppen liksomjobben att hamna utanför gränser.Skatteministern rycker ut direkt och varnar för attflera avhopp kan riskera att reglerna ändras så attockså övriga aktier förmögenhetsbeskattas. Centernstalesman i börjar inse att beslutet ärkorkat och sade att det är nödvändigt attäven skattebefria aktierna på A-listan. på mor-gonen vid ett framträdande i Rapport hade han rättatin sig i ledet igen. skall tydligen O- och OTC-listans aktier också beskattas. Den Kennerydskahögskattelinjen har uppenbarligen vunnit gehör iCentern.Från moderat sida har vi begärt att skatteutskottetskall sammanträda för att återigen behandla fråganoch diskutera ett eventuellt utskottsinitiativ innebä-rande att skattefrihet även skall omfatta A-listansaktier. ordförande har ännu inte givitbesked om det blir något sammanträde. Skatteminis-tern har chansen att vid dagens debatt ge ett klartbesked. Är regeringen beredd att ändra beslutet så attden skattefrihet som gäller vissa huvuddelägare skallgälla oavsett när aktien noterades på A-listan?Herr talman! kommer i sitt anföran-de att skylla på den borgerliga regeringen för att dennuvarande regeringspolitiken har misslyckats. Det ärytterligare ett allvarligt utslag av maktfullkomlighe-tens avigsidor. Genom att ständigt och jämt upprepaen osanning försöker man manipulera svenska folket.Den borgerliga regeringens målmedvetna politikatt dra upp ur arbetslöshetens stålbad fick sittstora genombrott i slutet av förra mandatperioden.Sysselsättningen ökade markant. Företagen stimuleradesav ett gott företagsklimat. Den socialdemokratiskaregeringen fick skörda frukterna av den borgerligaregeringens näringsinriktade politik. Sysselsättningenfortsatte att öka och arbetslösheten fortsatte att mins-ka under det första regeringsåret efter valet 1994.Plötsligt vände utvecklingen. De socialdemokra-tiska återställarna och de rekordstora skattehöjningar-na började verka på marknaden. Loppet var kört.Sossarna gick in i väggen, som det heter på idrotts-språk. Arbetslösheten började stiga igen. har vihögre arbetslöshet än vad vi hade vid regeringsskiftet1994. Jag vill ånyo poängtera att antalet sysselsatta är lägre än och visaringen tendens att öka. Misslyckandet är således ettfaktum.Herr talman! En ny moderatledd regerings huvud-uppgift är att återupprätta som en nation iarbete. Hundratusentals människor som kan, vill ochborde arbeta är utestängda från arbetsmarknaden.Alltför många tvingas känna hur det är att inte dugatill att arbeta, att inte vara efterfrågad.Regeringens budskap är ju fullständigt glasklartnär det gäller medborgare : Du behövs intelängre. "Du behövs inte längre" är i såväl mänskligsom ekonomisk mening ett oacceptabelt slöseri. Detbehövs en företagens renässans. Vi föreslår därför enheltäckande politik i åtta punkter som skapar förut-sättningar för att forma ett välfärdssamhälle värt nam-net och där alla behövs.Jag tänker behandla skattefrågornas betydelse föratt åstadkomma denna förnyelse av . Därför ärdet nödvändigt att sänka skatten på arbete genomsänkta egenavgifter och sänkt inkomstskatt för alla.Genom att staten tar på sig finansieringsansvaret förvissa kommunala utgifter vill vi åstadkomma ensänkning av kommunalskatten med . Vi vill sänkaegenavgifterna med . Vi vill sänkaden statliga skatten till och återinföra fullt infla-tionsskydd.Vi vill höja grundavdraget till och infö-ra ett grundavdrag för barn vid den kommunala be-skattningen med per barn. Vi vill sänkafastighetsskatten så att exempelvis fiskarhustruns ochBo Bexanders rättmätiga krav på att kunna bo kvaroch leva i sina hem uppfylls.Våra skattesänkningsförslag gynnar relativt settlåg- och medelinkomsttagare mest och medför attbidragsberoendet minskar. Alltfler människor i vårtland kommer att kunna leva på sin lön. Det betyder attvi stärker självkänslan hos våra medborgare. De kansjälva forma sin egen vardag. Det är en viktig demo-kratisk fråga. Det är också en viktig social angelägen-het att åstadkomma en förändring som innebär att densom är beroende av offentligt stöd inte skall betalaskatt och att den som betalar skatt inte skall behövabidrag.Eftersom våra förslag innebär en sänkning avskatten på arbete, gynnar de i hög grad också företa-gen genom en förbättrad lönebildning. Tillväxten ökaroch förutsättningar för nya jobb skapas. Det är för ossglädjande att alltfler företagare inser vikten av ensänkt individbeskattning för företagen.För någon vecka sedan dominerades en av sidornai av följande rubrik: Lägre skatt påindividnivå gynnar företagen.Det behövs emellertid krafttag för att återskapaden framtidstro på ett uthålligt och nyskapande privatföretagande i vårt land som den förra mandatperiodenpräglades av. Inom skatteområdet vill vi omgåendeavskaffa den förlängda sjuklöneperioden, slopa all-män löneavgift, dubbelbeskattning och förmögenhets-skatt, avskaffa diskriminerande regler för fåmansföre-tag och för förskottsinbetalning av moms, återställarepresentationsavdraget och förbättra konkurrenskraf-ten genom sänkt energiskatt och ytterligare sänktproduktionsskatt.Avslutningsvis vill jag upprepa tre frågor till fruLundberg: Varför vill ni inte sänka skatten för låg-och medelinkomsttagare, så att alltfler människor ivårt land kan leva på sin lön? Är det en mänskligrättighet att statens krav på boendeskatt inte får ledatill att människor tvingas att flytta? Vilka åtgärdervidtog för att stoppa regeringensbesparingsförslag när det gäller änkor, föräldralösabarn och handikappade?I detta anförande instämde ,och , (alla m).Anf. 81 ():Herr talman! Vi har inlett en skattedebatt, ochdet blir då lätt väldigt mycket teknik och summor.Men egentligen handlar det inte alls om det, utan dethandlar om spelreglerna och villkoren för människor- de villkor som gäller när människor skall forma sittliv och sin vardag. Det tekniska handlar ju i grundenbara om det mänskliga.Vardagen för väldigt många människor är arbets-löshet. Över 700 000 människor går arbetslösa,vilket betyder att långt många flera familjer är berör-da. behöver därför när det gäller skattepoliti-ken inte fler och mer skatter. Det leder ju uppenbarli-gen bara till fler arbetslösa. Vad vi behöver är flerskattebetalare.Ändå blev regeringsskiftet en rivstart för nyaskattehöjningar. med socialdemokratisk politikhar gjort att skatteuttaget har ökat ganska radikalt.Vi i tycker att det är de mest skadligaskatterna som skall sänkas först. Med skadliga menarvi sådana skatter som hindrar människor när de villforma sitt liv och sin vardag samt skapa jobb ochtillväxt.Med sossarna kom de växande köerna tillbaka -köer till vård, och växande köer till jobb. Vi vill hafler jobb och mindre köer. Därför satsar vi på enskattepolitik som skall leda åt det hållet. Skadligaskatter kväver vad man brukar kalla de välståndsbil-dande krafterna och bromsar tillväxt och sysselsätt-ning, som ju är basen för vår välfärd.Vi i vill ha vård, omsorg och skola.Dessa ambitiösa välfärdsmål kan vi bara nå med enekonomi som växer och många människor som beta-lar skatt. Alltså är en sådan skattepolitik nödvändigjust för välfärden. behöver fler skattebetalare.Vår skattepolitik handlar alltså om att få fler jobboch fler människor i arbete. Därför måste vi sänkaskatten på sparande och ha ett skattesystem som gyn-nar kapitalbildning och risktagande. Vi måste hahälften kvar i skattereformen, och vi måste ha ettskattesystem som gynnar expansion i tjänstesektorn.Jag skall inte gå in så mycket på detaljerna. De finnsnoggrant redovisade i alla reservationer i betänkandet.Jag skall ändå ta upp några konkreta områden.Herr talman! I förmögenhetsbeskattningen finnsden sista kvarlevan av ett skattesystem som har enväldigt föråldrad syn på kvinnor. genomsyradeden synen hela samhället, men finns den bara kvarnär det gäller förmögenhetsskatten, nämligen sambe-skattningen. Det principiella argumentet borde varaväl känt. Var och en av oss har rätt att bli betraktadesom en individ, inte som en del i ett kollektiv. Detborde gälla oavsett om det gäller löpande inkomster,vilket det nu har gjort , eller förmögenhet.Men så blev inte fallet när Socialdemokraterna, värl-dens mest jämställda regering, skulle reformera för-mögenhetsbeskattningen.Det fanns en asymmetri i beräk-ningen av förmögenhetsskatt på aktier som en följd avatt den borgerliga regeringen ville ta bort förmögen-hetsskatten på arbetande kapital. Men i stället för attförsöka att få bort denna asymmetri, som inte varlyckad, har regeringen och drivit igenomatt den 75-procentiga beskattningen på A-listan istället blir . blev en vattende-lare mellan noll och hundra, en försämring i stället fören förbättring. Det är detta som har gjort att väldigtmånga företag funderar på att flytta sig mellan listor-na. Det här kan ju verka helt obegripligt. Men defacto handlar det om att snålheten har bedragit vishe-ten, för med de pomperipossa-effekter som har upp-stått har ju ett antal företag faktiskt lämnat börsens A-lista och flyttat till O-listan. Det har gjort att ca 400miljoner kronor i skatteintäkter har försvunnit ellerkommer att försvinna i form av sänkt börsvärde ochminskad förmögenhetsskatt, enligt beräkningar somhar gjorts av affärspressen. Vi har givetvis sagt nej tillde nya reglerna och föreslagit, till att börja med, enåtergång till och en slopad sambeskattning.Herr talman! håller givetvis fast vidden princip om hälften kvar som vi slog fast i denstora skattereformen, just därför att människor alltidskall veta att det lönar sig att arbeta. Den s.k. tillfälli-ga värnskatten - värnskatt är ju ett ganska intressantnyspråk, för det handlar ju bara om samma gamlamarginalskatt som alltid - bör självfallet inte ersättasmed någon annan skatt som har samma effekter. Enhög marginalskatt gör att extrainsatser lönar sig då-ligt, och det gör det mindre lönsamt för var och en attsatsa på utbildning eller eget företagande. Principenhär är också viktig, därför att människor måste kunnaveta att det finns några spelregler som gäller, att över-enskommelser hålls och att kalkyler kan hålla övertiden.Herr talman! behöver fler företagare, flerföretag och fler jobb. Utan en expanderande tjänste-sektor kan inte detta fungera. Det är också avgörandeför jämställdhet. Om kvinnor och män skall ha likamöjligheter och lika chanser till jobb, utveckling,fritid och helt enkelt bara få vara den som de självavill utan att styras av fördomar och förutfattade me-ningar, måste också de ekonomiska villkoren varajämställda. Då måste vi släppa loss tjänstesektorn ochha en rimlig beskattning på arbete.Många kvinnor finns i de offentligatjänstejobben. Ytterligare många andra har sin af-färsidé inom en sådan tjänstesektor. Vi vill breddaderas möjligheter till eget företagande, till fler ar-betsgivare, till utveckling inom jobbet, och åstads-komma breddning av deras verksamhet och vettigautkomstmöjligheter. Sänkta kostnader och förenkladeregler är då viktiga delar. Vi har i andra sammanhangfrån sida fört fram förslag till förenkling-ar och ökade möjligheter att komma i gång. debatterade vi skattekonto här i kammaren,vilket är en förenkling och en god idé som "bidde"litet fel. Vi debatterade också frågan om F-skattsedel.En expanderande privat tjänstesektor i väldigt vidbemärkelse är helt nödvändig om vi skall få frammånga nya jobb. En expanderande och mindre dyrhushållsnära tjänstesektor, dvs. en tjänstesektor somriktar sig till oss privatpersoner, skulle så som det serut vara mest till nytta för kvinnor, eftersom detfortfarande är kvinnor som har det största ansvaret fördet obetalda jobbet. Det är också kvinnor som finns idet faktiska pigproblemet, nämligen de svartbetaldahemjobben.Vi för i detta betänkande fram förslag för att detskall kunna skapas nya jobb i tjänstesektorn. Men dethöga kostnadsläget, skattekilen, är en väldigt allvarlighämsko. På något sätt handlar det om att vi, i vår iveratt ha en hög välfärd betald med skattepengar, hargjort oss själva för dyra för varandra. Då har vi juskjutit över målet. Om vi inte har råd med varandra,vem skall då ha råd med oss?Även jag, som det har vittnats om här, är ute ochträffar många småföretagare, särskilt många kvinnoroch många ute i söderförort, där jag bor. Företagaredär talar väldigt mycket, i fråga om vad de har förkrav på staten, om att man skall sänka arbetsgivarav-giften så att de har råd att betala lön till den personalsom de så förtvivlat väl skulle behöva. Eftersom deinte har råd får de alltså jobba själva väldigt mycketmer än vad de skulle vilja.Det är också många andra saker som upplevs somobegripliga. Företagare sliter och undrar varför debehandlas som presumtiva skurkar eller som mjölkkorför att betala in skatt. Företagsklimatet, som det talasså väldigt mycket om, avläser man egentligen inte allsi tabeller och citat ur och FinancialTimes. Företagsklimatet är ju vad de enskilda småföretagens ledare, småföretagarna och enmansföreta-garna upplever i sin vardag. Detta är ju det verkligaföretagsklimatet.Häromdagen talade jag t.ex. med en granne tillmig som är taxiförare och har en enskild firma. Hansade att han ibland inte vet vad han skall ta sig till, förhur han än sliter räcker knappt inkomsterna till attbetala in F-skatten. Han får inga pengar över till lön åtsig själv. Han sade: ger jag upp.Så här kan vi inte ha det. När de människor somsliter och faktiskt har ett jobb i ett levebrödsföretagmisströstar och tänker ge upp, är vi helt enkelt inne påen väldigt farlig väg.