prot · GL0934 · 1997-11-26 00:00:00 — Detta är svåra frågor som berör denenskilda människans integritet. Vi reservanter försö-ker att stå på de enskilda människornas sida. Där stodockså tidigare, men i det här fallet gör niinte det. Det är klart att jag då blir, inte upprörd menlitet förvånad över att ni går socialdemokraternasärenden när det gäller att bygga upp ett storebrors-samhälle.Anf. 94 ():Fru talman! Jag vill bara fästa kammarens upp-märksamhet på att under vår hearing konstateradebl.a. JO att handläggningen av ärenden tyvärr intealltid var helt korrekt. Det beror på dåliga tekniskarutiner och på väldigt stora lagändringar. Därför valdevi - efter ingående prövning av vad som sagts i kon-stitutionsutskottet - att säga ja till detta, men att nogafölja upp det hela. På s. 12 mellersta stycket i ut-skottsbetänkandet står det att även RFV är intresseratav att följa upp socialförsäkringssekretessen.Ibland måste man arbeta praktiskt och se till attrutinerna fungerar. Men man får naturligtvis inte -skakar på huvudet - släppa på sekretes-sen.Till sist vill jag säga en sak: Vi moderater vill inteha så här stora system. Hade man tillämpat vår politikoch sett till att människor hade kunnat betala sinahyror själva, hade vi inte behövt bostadsbidragssys-temet. Man kunde också ha haft andra typer av sjuk-försäkringssystem. Då hade dessa problem blivitmycket mindre. Men det är en alltför stor fråga attdiskutera nu.Alltså: Man får acceptera dessa rutiner, följa demnoga och sker det övertramp skall vi naturligtvis rea-gera.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )12 § Läkarnas vidareutbildningFöredrogsSocialutskottets betänkande 1997/98:SoU8Läkarnas vidareutbildning (prop. 1997/98:5)Anf. 95 ():Fru talman! Det är naturligtvis viktigt att läkaregenomgår den utbildning som motsvarar de krav somallmänheten, patienterna, har rätt att ställa på den somhar ansvar för liv och hälsa.Kunskapsstoffet ökar dramatiskt. Det är svårt att iutbildningen få in allt som man skulle vilja förmedlatill läkarna. Det innebär att läkarutbildningen egentli-gen aldrig tar slut. Det finns en formaliserad del -grundutbildning och specialistutbildning - och sedanfortsätter utbildningen under hela det yrkesverksam-ma livet.Tidigare utgjorde en 21 månader lång allmän-tjänstgöring en del av utbildningen. Den innehöll treobligatoriska moment: kirurgi, medicin och psykiatri.Sedan kunde man lägga till något annat område somman speciellt ville inrikta sig på.Under 90-talet har det visat sig att efterfrågan påAT-platser vida har överstigit den tillgång på platsersom landstingen har ställt upp med. Det är bekym-mersamt att landstingen själva inte kunde lösa den härfrågan utan att vi måste behandla den i riksdagen.Men är det på det sättet. Därför tycker jag att detär bra att regeringen nu tar itu med dessa problem, lade fram en proposition och att man också harsett att privata sektorn utgör en resurs när det gällerutbildningen.Det är bra att vi i betänkandet har fått med ett av-snitt om vikten av att se på behov och tillgång i frågaom olika specialiteter såsom reumatologi och barnlä-keri där genomsnittsåldern på läkarna är hög. Om maninte är framsynt kommer detta att ställa till problem iframtiden.Det finns dock ett par problem som jag vill ta upp.Det ena är att allmäntjänstgöringen inte har blivitföremål för den ordentliga analys och genomgångsom vi i tycker hade behövts. Vi ställerupp på den förkortade tiden, men vi tycker att t.ex.psykiatri bör ingå som en obligatorisk del. Det ärviktigt att alla läkare får en gedigen utbildning inomdet området.Detta hänger samman med en sak som vi inte harfått med i vår reservation. Vi hade skrivit vår motionpå ett sätt som gjorde att avsnittet om tolfte terminen igrundutbildningen av formella skäl inte kunde kommamed. Vi anser att det behövs en tolfte termin där halvatiden skulle kompensera för förkortningen av allmän-tjänstgöringen - den kliniska delen. Den andra delenskulle få en samhällsmedicinsk inriktning, vilket ärlitet grand samma tankegångar som kristdemokraternahar. Den skulle täcka in områden som är styv-moderligt behandlade i utbildningen: hälso- och sjuk-vårdsekonomi, kvalitetssäkring, prioriteringar inomsjukvården, lagar och regler om patienters rättigheter,kulturmöten i vården, könsperspektiv på hälso- ochsjukvård samt administration och ledarskap.Det är därför som jag för fram frågan här i debat-ten. Vi kommer att driva den också i andra samman-hang.Jag vill också ta upp en annan sak som är bra i dethär betänkandet. Det gäller den utredning som rege-ringen tänker tillsätta. Det finns utbildningsavsnitt förläkare i den teoretiska delen som hartillhandahållit, men man har inte kunnat leva upp tillförväntningar och behov. Därför vill nu regeringenutreda frågan närmare och också se på finansieringoch organisation. Det är inte självklart att Socialsty-relsen skall stå för denna utbildning. Jag undrar omConny här kan säga litet mer om närutredningen kan komma till stånd.Slutligen yrkar jag bifall till vår reservation 1 un-der mom. 1, som är fogad till detta betänkande.Anf. 96 ():Fru talman! Den här propositionen har ett väldigtviktigt innehåll, nämligen läkarnas vidareutbildning.Efter diverse undersökningar om hur patienter upple-ver bemötandet av läkare kan vi konstatera att detfinns brister av och till. Det brister inte bara hos lä-kargruppen, utan det brister även hos många andra avolika skäl. Då är det framför allt sättet man blir be-mött på och bristen på respekt. Det gäller också pati-entens möjlighet att påverka sin egen situation.HSU 2000 har lagt fram ett förslag om att stär-ka patientens ställning som jag tycker är mycket vär-defullt och hoppas mycket på.I denna proposition tas också frågan om AT-tjänstgöringens längd upp. Man vill korta den med tremånader. Det är vi kristdemokrater mycket tveksam-ma till. Så långt vi har kunnat utröna är det en prak-tiskt erfarenhet som väldigt ofta grundlägger doktornssäkerhet inför patienten. Det hjälper ibland inte har väldigt bra teoretiska kunskaper, vilket desvenska läkarna har, om man ändå inte har en säker-het och ett gott handlag gentemot patienten. Först dåblir man trovärdig. Därför har vi utvecklat våra syn-punkter i en reservation, som jag direkt vill yrka bifalltill. Det är reservation 2.Fru talman! Vi har också tagit upp frågan om enfördjupad etisk utbildning även i vidareutbildningen.Vi vet att det i avslutadeutvärdering av läkarutbildningen i -grundutbildningen - framhålls att handledningen avAT-läkare måste förbättras. Många av de blivandeläkarna brister enligt utvärderingen i förmåga tillinlevelse och etiskt förhållningssätt i relation till pati-enter och anhöriga. Även om det nu handlar omgrundutbildningen tycker vi att det är ett skäl till attdet genom hela utbildningen skall finnas en fördjupadutbildning inom dessa områden. Man måste verkligentrycka på det.Jag vill ta upp en annan sak. Det gäller läkarnasolika specialiteter. Vi har tagit upp frågan i en motionom barnläkarna. Det kommer att bli en stor brist påbarnläkare . Det kommer också att bli en storbrist på reumatologer längre fram, och det kommerockså att bli brist i fråga om flera andra yrkesgrupper.Jag är glad att utskottet har gått vår motion tillmötes på angelägna punkter. Man vill se över de olikaspecialiteterna centralt. Problemet är att det sker försent. Utredningen skall börja på nationell nivå den1 . Enligt prognoser kommer det att fin-nas ett behov redan 2000.Jag vill ställa en fråga till majoriteten. får möjlighet att svara på frågan i sitt inlägg.Finns det möjlighet att tidigarelägga detta arbete, såatt ändringarna kan träda i kraft ?Jag tycker annars att intentionerna är bra. Det ärviktigt att man lyfter fram alla de specialiteter somolika patientgrupper behöver samtidigt.Med det vill jag än en gång yrka bifall till reser-vation nr 2.Anf. 97 ():Fru talman! För att sjukvården skall fungera på ettbra sätt krävs insatser inom en mängd områden. Lä-karnas vidareutbildning är en viktig pusselbit i dettaarbete. Under har frågan inte stått högstupp på den sjukvårdspolitiska dagordningen. Förkla-ringen är säkert dels det förhållande att vi i ien internationell jämförelse har en kompetent läkar-kår, dels att vi efter många års debatt om läkarbristupplevt att läkartillgången med några undantag varittillfredsställande under de senare åren.I dag kan vi konstatera att antalet AT-block ochST-tjänster minskat . lär ungefär800 AT-block och 500 ST-tjänster utannonseras iSverige. Många blivande specialister tvingas såledesgå via vikariat för att erhålla legitimation och specia-listkompetens. Alla är överens om att detta ur kvali-tetssynpunkt och självfallet ur den enskilde läkarenssynpunkt är ett klart sämre alternativ.Samtidigt vet vi att vi närmar oss den tidpunkt dåpensionsavgångarna inom läkarkåren ökar. Från ettantal patientorganisationer och specialistföreningarinom läkarkåren har det uttryckts oro vad gäller nyre-krytering och vidareutbildning till vissa specialiteter. Idebatten har reumatologer och barnläkare redannämnts. Låt mig lägga till patologer och röntgenläka-re. Även ytterligare ett antal specialiteter har nämnts.I korthet innehåller propositionen förslag om all-mäntjänstgöringen och specialisttjänstgöringen på detsättet att sjukvårdshuvudmännen via lagstiftningen fårett utökat ansvar när det gäller att se till att alla bli-vande läkare ges möjlighet till en reglerad vidareut-bildning.Allmäntjänstgöringen kortas till ett minimum av18 månader. Det finns således möjligt att ha allmän-tjänstgöring upp även i fortsättningen.Minimum skall vara 18 månader.Barbro tog upp frågan om psykiatri.Såvitt jag kan se i propositionen står det helt klart atttre av dessa månader skall förläggas till psykiatrin.Jag fick av inlägget uppfattningen att man har plockatbort psykiatrin, men såvitt jag förstår förhåller det siginte på det sättet, innehåller propositionen förslag om enöversyn av de s.k. SK-kurserna, som är en del i spe-cialisttjänstgöringen. frågade mignär man kan komma i gång med en sådan översyn. Jagkan inte ge det exakta svaret på den frågan, men låtmig uttrycka förhoppningen att det sker så snart sommöjligt. Det är självfallet angeläget. Alla parter tjänarpå att man kan börja den översynen så snabbt sommöjligt.Den sista fråga som är viktig i propositionenhandlar om att skapa bättre överblick och en merlångsiktig planering av läkarförsörjningen i landet. Ettnationellt planeringsstöd för ett sådant arbete skallutredas och tillskapas.Jag kan med glädje säga att en bred majoritet i ut-skottet har ställt sig bakom regerings förslag på samt-liga punkter i propositionen. I realiteten är det bara ettparti, , som har en avvikande me-ning på en punkt. Det gäller AT-tjänstgöringen.Jag skulle vilja citera ur ledare iLäkartidningen för några nummer sedan:"Regeringens förslag innehåller ett moment som tidigare motsatt sig, dvs. en förkortningav allmäntjänstgöringen. I propositionen betonasemellertid bl.a. vikten av handledningen under AToch regeringen påpekar att bestämmelsen om hand-ledning är tvingande. Enligt förslaget skall vidaremålbeskrivningen för AT skrivas om och modernise-ras, i samarbete med läkarnas organisationer. Omhandledning och målbeskrivning förbättras i enlighetmed dessa intentioner bör detta kunna kompenseraförkortningen av AT ." Även är alltså inne på samma linje som utskotts-majoriteten i detta avseende.Jag vill således yrka bifall till hemställan i betän-kandet och avslag på reservationen.Anf. 98 () re-plik:Herr talman! Det är bra att vi är entydiga om psy-kiatrin. Vi skiljer oss åt när det gäller den kliniskatjänstgöringen. Man kopplar ihop grundutbildningsti-den med AT-tjänstgöringen. Vi i vill se attden kliniska tjänstgöringens längd behålls. Eftersomdet av formella skäl inte gick att diskutera den tolfteterminen, där vi lade in de tre månaderna psykiatri,får vi ta den diskussionen i annat sammanhang.Det är mycket riktigt som säger.Ingenting hindrar att man förlänger AT-tjänstgöringenutöver de 18 månaderna.Det är då bara att hoppas att landstingen ställer sigpositiva till det. Jag känner dock ett visst tvivel på attså blir fallet, med tanke på hur svårt det har varit att fåfram utan det här riksdagsbeslutet.Anf. 99 () re-plik:Herr talman! Jag vill fråga ConnyÖhman om det nationella planeringsstödet, som ocksåskall kunna vara en bra beräkningsgrund för behovet.Finns det ambitioner att tidigarelägga det här för attkomma mer i fas med behovet för och tidendärefter? Jag tycker att detta är utomordentligt viktigt.Sedan vill jag ta upp frågan om AT-tjänstgöringens längd. Jag vet att Läkarförbundethärvidlag har svängt, men vi kristdemokrater tyckerändå, utifrån den erfarenhet vi har och de utredningarsom finns, att det är värdefullt att man får ordentligtmed tid. Även om man har ordentlig handledningbehöver man tid. Det är besynnerligt att tro att detskall bli bättre om man förkortar det här. Tror inteConny att det är fler som kommer att användaden än vad det verkar?Anf. 100 () replik:Herr talman! När det gäller den första frågan omplaneringsstödet får det att låta somom vi i dagens Sjukvårdssverige inte har något greppom när framtida pensionsavgångar kommer att skeoch vilket utbildningsbehov som finns. Jag vill dåpåminna om att man i många sjukvårdsregioner sedanganska har hållit på med sådant härarbete. Man har alltså ett ganska bra grepp om dethela. Vad som däremot har saknats ären nationell samordning av det här arbetet. Som jagser det är det den biten som saknas och somdet finns anledning att komma i gång med så snabbtsom möjligt.Sedan är det inte så att de framtida pensionsav-gångarna börjar . Man får vänta in på2000-talet innan det på allvar sätter i gång. Det finnsfaktiskt tid att jobba med de här frågorna, som jag serdet. Självfallet skall man försöka jobba så tidigt sommöjligt trots det.När det sedan gäller allmäntjänstgöringen och dehonnörsord som tar upp är ju dettainte en fråga som rör enbart AT. Som jag ser det ärdet en fråga som måste börja mycket tidigt undergrundutbildningen. Jag kommer själv från en ort därman har omstrukturerat läkarutbildningen på så sättatt man mycket tidigt, redan från första terminen, hartagit in inslag av de här bitarna i läkarutbildningen.Som jag ser det är det i första hand den vägen manmåste gå för att ge blivandeläkare kunskap, förståelse och insikt om de här äm-nesområdena. Att de är viktiga är en punkt där jagdelar uppfattning.Anf. 101 () re-plik:Herr talman! Om det hade räckt med landstingensplanering och de lokala planeringarna hade vi ju intefått ens ett prognostiserat problem i form av antaletspecialister på olika områden. Enligt den informationjag har kommer det att uppstå en viss brist redan år2000 inom vissa områden. Därför, ,måste det väl vara angeläget för oss här i parlamentetatt ge signaler om att ju tidigare man kommer i gångmed den nationella planeringen, desto bättre.Anf. 102 () replik:Herr talman! Det är ju så att en specialistutbild-ning tar . Eftersom det är mindre än kvartill skulle i så fall problemet ha åtgärdatstidigare, . Någon dignitet på det härproblemet får vi inte förrän in . Som jag ser det finns det alltså tid att agera.Men självfallet skall man agera så tidigt som möjligt.På den punkten instämmer jag.Anf. 103 ():Herr talman! Låt mig först säga att betänkandetom läkares vidareutbildning är ett framsteg. Jag harhär liksom i motioner tidigare pekat påatt landstingen åsidosatt sin skyldighet att sörja förvidareutbildningen. Risken har därigenom blivit väl-digt stor att vi efter, säg, kommer i allvarligasvårigheter. Vi skulle ha kunnat minskagrundutbildningen men sett till att alla fått AT- ochST-tjänstgöring och sedan, om , ökatgrundutbildningen igen för de långt framåt kommandebehoven. Det hade varit en flexibel resursanvändningdär utbildningen utformas och dimensioneras efterverkligheten. Det borde vara oerhört viktigt när detgäller en utbildning som är så lång och dyr som dethär är fråga om. Att som bedriva oförändradgrundutbildning och sedan inte fullfölja med specia-listutbildning betyder att mycket utbildning går tillspillo. Utbildningen är en färskvara.Ett år efter läkarexamen har fått AT-block,men när man sedan skall fullfölja utbildningen medspecialisering blir det ännu sämre. får endast 30 %ST-anställning efter legitimation, efter tvåår och . Man tillsätter bara ungefär500 platser . Detta är helt otillfredsställande,och om inget görs kommer vi om att gåin i en verklig kompetenskris. Landstingen har fak-tiskt inte haft grepp om detta. Här behövs mycketsnabba åtgärder.När vi har tagit upp landstingens oförmåga att getillräckligt antal ST-tjänster har det viftats bort medtal om självbestämmanderätt. Det haralltså varit viktigare än att patienten får träffa kompe-tenta, välutbildade läkare. Man har också talat om sinstora tilltro till landstingshuvudmännen och värjt sigmot allt ifrågasättande av deras vilja och kompetens.Men har uppenbarligen ett ljus ändå tänts. Manhar i regeringen insett att fromma förhoppningarkombinerade med en ostörd barnatro på landstingeninte räcker för att garantera att svenska folket fårvälutbildade läkare. Man föreslår nu sådana ändringari hälso- och sjukvårdslagen att det tydligt sägs att det ilandstingen skall finnas möjligheter till de anställ-ningar som behövs för att tillgodose det framtidabehovet av specialister. Det gäller då inte bara någrafå specialister, utan det är en fråga som måste lösasgenerellt genom nationella riktlinjer och åtgärder.Herr talman! Jag beklagar det sena uppvaknandetmen välkomnar att det äntligen har skett. Man kan ioch för sig känna sig litet oroad över att AT-tjänstgöringens minimitid minskar ,men möjlighet finns att fortsätta fördem som inte klarar de stipulerade proven. Om hand-ledning och provkrav håller hög kvalitet bör det gåbra, och frigjorda resurser kan omdisponeras på ett urhelhetssynpunkt bättre sätt.Vi moderater har därför efter noggrant övervägan-de och efter kontakter med professionen kommit framtill att denna svaghet i förslaget kan accepteras. Detviktiga, det som vi hälsar med glädje, är att man äntli-gen, genom att tala om för landstingen vad som verk-ligen gäller, gör det möjligt att möta framtida krav påvården med tillräckligt stort antal läkare och också öppnar mot det privata. Jag har därför inget sär-skilt yrkande utan är nöjd med propositionen, förut-satt att dess intentioner verkligen följs upp.Men, herr talman, jag vill också tillägga att vida-reutbildning för att få kompetent medicinsk personalbara är ett av de områden där landstingssystemet harvarit och är en bromskloss. Systemet bromsar effek-tivitet i vården och bidrar på så sätt till att de resurservi har och avsätter till vård används dåligt. Vi haranvisat en annan lösning på sjukvårdens finansieringoch produktion: en obligatorisk hälsoförsäkring. Menjag har också sagt här i kammaren att ingen sitter innemed någon självklar lösning för hur ett bra systemskall vara utformat. Vi moderater är därför öppna fördiskussioner med alla som vill diskutera ett system fören långsiktig, effektiv sjukvård med stabil finansie-ring och hög kompetens. Vi välkomnar därför dendiskussion som många organisationsledare inom vår-den nu vill ta upp. Vi moderater är liksom de överty-gade om att det går att åstadkomma något bättre.Herr talman! Jag hoppas att regeringssidan, precissom när det nu gäller vidareutbildningen, även i övri-ga vårdfrågor låter ett ljus gå upp för sig och lämnarden ensidiga landstingsfixering som man har.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )13 § Anmälan av vissa allvarliga sjukdomarFöredrogsSocialutskottets betänkande 1997/98:SoU9Anmälan av vissa allvarliga sjukdomar (prop.1997/98:21)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )14 § Vissa avfallsfrågorFöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1997/98:JoU7Vissa avfallsfrågor (prop. 1996/97:172)Anf. 104 ():Herr talman! Det betänkande vi skall diskuteraoch den proposition som är utgångspunkt för betän-kandet kan man säga på något sätt är en fortsättningpå den förra regeringens inledande kretsloppsarbetemed begreppet producentansvar som ett nav i arbetet.Regeringen har försökt att förvalta det här materia-let i olika sammanhang, så också . Tyvärr miss-lyckas man på några centrala och viktiga punkter medatt förstå och arbeta med de ursprungliga intentioner-na i den förra regeringens kretsloppsproposition och idet kretsloppsarbete som har bedrivits. Mangör det på åtminstone fyra viktiga punkter i betänkan-det och i proposition. Det leder till, herr talman, attjag nu yrkar bifall till reservation 7 och reservation 14till det aktuella betänkandet.Jag skall diskutera de här fyra punkterna.Den första, som vi redovisar i vår reservation 4,gäller sättet som regeringen hanterar avfallsbegreppetpå. Regeringen och utskottsmajoriteten föreslår inte får hantera avfall från elektroniska produkterpå ett visst sätt innan de går till förbränning ellerfragmentering. Men vad regeringen och utskottsma-joriteten missar, herr talman, är att avfallsbegreppet ärett litet komplicerat begrepp som bl.a. hänger sammanmed innehavarens intention, ambitioner, vilja med detaktuella materialet.Begränsar man således resonemanget om det för-bud som bör gälla mot förbränning eller fragmente-ring till hantering av avfall missar man de produktersom av en eller annan anledning av innehavaren läm-nas till fragmentering eller förbränning trots att de inågon allmän mening inte är avfall. Det här påtalarnaturligtvis Kretsloppsdelegationen som lämnade detursprungliga förslaget till regeringen. Man säger attförbudet i stället bör gälla de aktuella produkterna ochderas hantering, inte avfall från produkterna.Man kan se på ordvalet i propositionen att rege-ringen vimsar litet fram och tillbaka mellan vad detegentligen är man menar. Men man stannar alltså föravfallsbegreppet. Där gör man en allvarlig inskränk-ning.Den andra punkten, herr talman, gäller vad somskall omfattas av producenternas ansvar. Här görregeringen och utskottsmajoriteten en mycket allvarliginskränkning. Man menar att det bara är de enskildaexemplar som någon har tillverkat eller satt ut påmarknaden som skall omfattas av producentansvaret.Kretsloppsdelegationen, som alltså lade fram detursprungliga förslaget, menade att detta inte räcker.Det bör vara de som är aktiva, de som finns påmarknaden och agerar på marknaden som skall tadetta ansvar. Man hamnar annars i en fullständigtorimlig situation, herr talman.En liten cd-spelare av ett i och för sig välkäntmärke köps t.ex. in i och transporteras avinnehavaren upp till . Den överlämnas i gåvatill en annan person som i sin tur flyttar till Kirunaoch där säljer produkten till en kompis. Sedan går cd-spelaren sönder. Den siste innehavaren står här alltsåmed en cd-spelare som är skrot. Han eller honskall göra sig av med denna cd-spelare på något sätt.Han eller hon finner inget stöd i lagstiftningen för varthan eller hon skall gå med cd-spelaren. Teoretiskt kanman leta upp den som satte ut denna produkt påmarknaden. Det är den här radiohandlaren nere iSkanör. Det är omöjligt för killen i att hittahonom.Alternativt har den som satt ut den här produktenpå marknaden försvunnit, gått i konkurs, är borta.Samma problem uppstår för den senare innehavaren.Vad gör jag med skrotet?Nu har alltså regeringen och utskottsmajoritetenen lösning på det problemet. Det är den gamla käralösningen - kommunerna. Kommunerna får ta handom det elektroniska skrotet.Detta kommer att bli ett mycket stort problem.Möjligheten för producenter att undandra sig ansvaretär enorm. De riktigt tricksiga byter naturligtvis baranamn på den juridiska person som sätter ut produktenpå marknaden. Då frågar jag mig, herr talman, vilkadet är som kommer att drabbas. Självklart drabbasmiljön, som alltid när man missköter lagstiftningen.Men vem är det mer som drabbas? Jo, det är desom stadigt finns på den svenska marknaden, som inteförsvinner, som är lätta att identifiera. Det är de storasvenska tillverkarna av de här produkterna.