prot · GK0978 · 1997-03-13 00:00:00 — Mendet är klart: Det finns inget som är så självklart att detinte går att ifrågasätta. Det går att suga litet mer påkaramellen. Det är vad och Miljö-partiet har gjort.I betänkandet ger vi, mycket glädjande tycker jag,uttryck för att försvaret är en god miljöförvaltare. Vihar i utskottet under beredningen naturligtvis lyssnatpå Försvarsdepartementet, Försvarsmakten, - ännu mer naturligt - samt den tidigarenämnda forskningsgruppen fms.Naturvårdsverket var kanske mest tydligt. Mangav uttryck för att Försvarsmakten ligger långt fram-me i miljöarbetet och att den i detta avseende utgör,som jag tror att sade, ett föredöme förandra s.k. sektorsmyndigheter. När gavs ett sådantomdöme senast? Detta finns att läsa i betänkandet.Det är hämtat från de föredragningar som vi hade. Detgläder mig att jag kan peka på detta.När vi nu får en så här ifrågasättande miljödebatt isamband med ett försvarsbetänkande är det snubblan-de nära, , att man i likhet med detnågot nötta men icke alldeles förbrukade talesättetslänger ut barnet med badvattnet. Var någonstans i erareservationer står det att Försvarsmaktens grundläg-gande uppgift för har något företräde? Det är allvarligt nog.Jag kunde inte undgå att notera att i någon del av anförandet sade att just detta attFörsvarsmakten koncentrerar sig på sin huvuduppgifti ett visst sammanhang var ett goddag-yxskaft. Det ärinte det. Det handlar ytterst om det. Om man harglömt varför vi har en försvarsmakt och att krig är engrym hantering blir detta långa resonemang om vind-kraftverk så malplacerat att en utomstående betraktareundrar vad vi håller på med.Fru talman! Jag vill med detta, i avsaknad av för-slag från regeringen, men i linje med vad regeringenhar anfört och vad utskottet har gjort bekant i sittbetänkande yrka att betänkandet läggs till handlingar-na och att reservationerna avslås.Anf. 176 () re-plik:Fru talman! Jag håller med om attkrig är en grym hantering. Det kan vi vara helt över-ens om.Däremot tycker jag inte att vi slänger ut barnetmed badvattnet. tog upp en konkretsak som han vände sig emot, nämligen att jag intetyckte att det var rätt av utskottet att skriva att manskulle koncentrera sig på huvuduppgiften och inte påframställning av lokalt producerad energi. Jag tyckeratt Moderata samlingspartiet och har haftsamma uppfattning i försvarsberedningen när vi skrevatt effekten av kärnkraften är ett säkerhetspolitiskthot. Vi har inte minst tittat på vad som händer i vårahav runt omkring oss. Då måste man ta konsekvenser-na av det. Då måste man också ta konsekvenserna avatt genomföra någonting i praktiken i Försvarsmakteni Sverige.Jag hoppas att jag och är överensom att Försvarsmakten skulle tjäna på att vara mindresårbar. Vore det inte förskräckligt om vi kunde sättapå och stänga av Försvarsmakten i genom atttrycka på en knapp på väggen, eftersom energin, en-ligt sätt att se det, kan slås ut avnågon som utför krigshandlingar gentemot ?Då borde det vara en fördel för både mig om Försvarsmakten hade sin egen lokaltproducerade energi. Då skulle man inte vara i händer-na på våra stora energinät. Detta borde vi kunna varaöverens om.Anf. 177 () replik:Fru talman! Jag skall tala om vad jag tror att Mil-jöpartiet och största betydelse förförsvaret är. Om vi följer det här konceptet kommerSverige att vara så bedrövligt mörkt och kallt att viavhåller oss från krig. Vi får av det skälet fred i allavåra dagar men inte av något annat skäl. Det finnsnämligen inget alternativ just . Vi skall vara fram-synta. Vi skall jobba med alternativ, men det finnsicke plats just här, just i dag.Här är det fråga om hur vårt försvar sköter sig sommiljövårdare i den viktiga uppgiften att försvara Sve-rige. Gör man det på ett bra sätt eller på ett mindrebra sätt? skall vi inte föra en debatt om huruvidavi försvarar bra eller inte. Den debatten förlo-rade jag till och regeringen.Nu skall vi inte ytterligare försvaga , An-nika . Vi avslutar den här debatten, eftersomden inte hör hit. Den kommer aldrig att höra hit.Anf. 178 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte att risken för en invasionav skulle minska på grund av att Sverigeskulle bli mörkt och kallt.Jag vet inte riktigt om jag kan tillföra något i denfrågan. Jag tror snarare att det skulle vara avskräck-ande om enbart skulle vara bebott av männi-skor som är så pessimistiska. Det är ju något positivtsom vi kan se framför oss. Det är en samhällsutveck-ling som går i ekologisk riktning.Det viktiga i den här diskussionen - det måsteman säga - är att jag och har heltolika utgångspunkter när det gäller hur vi ser på hurSverige skall försvaras. Jag brukar säga att jag tror attMiljöpartiet är det mest försvarsvänliga partiet i denhär kammaren - det är speciellt roligt att säga det tillArne som företräder ett parti som oftamånar om sin försvarsvänlighet. Vi vill försvara ossmot det som hotar oss , de reella hoten. Ett reellthot mot oss och vårt samhälle handlar om vår sårbar-het och utsatthet, t.ex. när det gäller våra energisys-tem.Anf. 179 ():Fru talman! konstaterar att detpågår ett värdefullt miljöarbete inom Försvarsmaktenoch att just ett förbättrat miljömedvetande inom or-ganisationen prioriteras. Det finns avvecklingsplanerför halon och freoner. Utformningen av miljöplanerpågår. Miljöhandläggare har utsetts, och i kursplanenför officerare ingår miljökunskap.I augusti 1996 antogs som innehål-ler miljömål som är relaterade till försvarsbeslutet.Här kan man t.ex. läsa att kretslopps- och försiktig-hetsprincipen samt bästa teknik skall tillämpas vidanskaffning av materiel och andra förnödenheter, såatt skadeverkningarna på miljön undviks i störstamöjliga utsträckning.Den miljöparagraf som finns införd i Försvar-smaktens instruktion anger att Försvarsmakten skallväga in miljöaspekterna vid sin verksamhet i fred.Försvarsmiljöfrågornas betydelse markeras ocksågenom det internationella samarbete som redan harnämnts och som vårt totalförsvar engagerar sig i.Samarbetet inom ramen för PFF i NATO kommer attfå stor betydelse för försvarsmiljöfrågorna i vårt landoch när det gäller att hjälpa andra stater att upprättaen miljöpolicy.Fru talman! Det övergripande målet i miljöhänse-ende för Försvarsmakten är att verka fredsbevarandeoch förhindra att angrips. Krig är det värstasom kan hända vårt land och vår livsmiljö. I Försvar-smaktsplan 97, som presenterades betonasjust därför det aktiva miljöarbetet när det gäller pla-nering, materielanskaffning och produktion på allanivåer inom Försvarsmakten. Dessutom får vi integlömma att totalförsvarets resurser kan vara till storhjälp när olyckor har inträffat och att beredskapen förinsatser nu utvecklas och höjs genom vårt senasteförsvarsbeslut.Fru talman! menar att mil-jöutbildningen inom Försvarsmakten skall fortsätta attutvecklas, så att den tränger in i var och ens medve-tande och på så sätt påverkar det dagliga arbetet. Detär en viktig utmaning för beslutsfattare på olika nivåeratt verka i samma riktning för att förhindra skadligmiljöpåverkan. Det här kräver naturligtvis en fortsattuppföljning och utvärdering.En framförhållning med hänsyn till morgondagensmiljöproblem och miljökrav är också viktig, eftersomall militär verksamhet måste präglas av långsiktighet.Ett fattat beslut kan komma att påverka miljön underen lång tid framöver.När det gäller miljöutbildningen har vi kristdemo-krater noterat en punkt i rapporten Det militära för-svaret och miljön. Den lyder: All personal och allavärnpliktiga bör få en grundkurs i miljökunskap.Även om Försvarsmakten inte kan bli en ren mil-jöskola når man väldigt många av våra ungdomar,som kan fostras in i ett medvetet miljötänkande undersin grundutbildning. Detta kommer att ytterli-gare stärka säkerhets- och miljötänkandet i vårt sam-hälle.Fru talman! Utskottet har fått redovisningar somvisar att Försvarsmakten bedriver ett systematiskt ochambitiöst miljöarbete. Bl.a. harframhållit att Försvarsmakten ligger långt framme isitt miljöarbete, liksom andra delar av totalförsvaret.Detta miljöarbete kan påverka Försvarsmak-ten, så att det blir ett ekologiskt hållbart försvar. Detvidgade säkerhetsbegreppet får ju på så sätt genom-slag i verksamheten inom totalförsvaret.Lokalisering av övnings- och skjutfält och eneventuell avveckling av sådana skall prövas enligtmiljöskyddslagstiftningen. Detta har diskuterats endel, inte minst genom den ökande mekaniseringenmen också med tanke på ett minskat behov av skjut-fält genom reduceringarna efter försvarsbeslutet 1996.Detta borde enligt utskottet "öka möjligheten till att tahänsyn till konkurrerande intressen för användning avskjutfältsmark". Dock måste vi beakta vad ett återta-gande, en anpassningssituation eller en tillväxtsitua-tion skulle innebära. I Försvarsmaktens plan för 1997sägs: "På platser där civil och militär verksamhetkommer i konflikt är det från militär synpunkt ensträvan att flytta verksamheten." Det här har alltsåFörsvarsmakten själv skrivit.Fru talman! Utskottet har under sex olika rubrikerredogjort för sin syn på Försvarsmaktens miljöarbete.Kristdemokraterna står i samtliga avsnitt bakom ma-joritetens förslag. Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 180 ():Fru talman! Först vill jag yrka bifall till reserva-tion 2 under mom. 2.Det jag skall tala om är nog ingen karamell, möj-ligen en smällkaramell. Det smäller ganska ordentligtpå skjutfält. Det är största skjutfältoch används i första hand för utbildning av värnplik-tiga och utprovning av vapen.Den miljöpartimotion som jag här yrkar bifall tillhandlar knappast alls om skjutfältets användning somskjutfält utan uteslutande om störtning av gammalammunition. Ammunitionen läggs då i en stor hög ochsprängs. Det kan vara , ja ända upp till ien sprängning. Dessa sprängningar föregås av vind-mätningar och framför allt av vindriktningsmätningar,för att inte fönstren skall skallra nere i , fleramil därifrån. Det kan bli sättningar i grunderna ochockså sprickor.I början av 90-talet - ja, det kan också ha varit islutet av 80-talet - deltog jag i ett stort offentligt mötedär allmänheten informerades om sprängningarna. Dåinformerades vi om att det fanns en destruktionsmo-dell som initierat, som skulle kunna användas.Men den har vi inte sett röken av sedan dess.Bofors fabrik för ammunitionsförstörelse kan för-störa alla typer av ammunition, från små kalibrer tilltunga bomber och havsminor. Hela systemet består avmoduler och behållare. Det betyder att kunden kandesigna sin egen fabrik efter sina egna behov och attden snabbt kan flyttas och sättas upp där den mestbehövs. Men det handlar nog inte då om istöten. Annars är den effektiv och säker, den är mobil,och den är miljövänlig.Miljöpartiet förordar återvinning av en betydligtstörre del av ammunitionen och att den ammunitionsom inte går att återvinna ändå skall sorteras. För attgå till källan måste tillverkningen förändras så, attobrukbar och gammal ammunition alltid skall kunnademonteras, återvinnas och sorteras. Det finns flerareservationer och yttranden lagda till länsstyrelsensbeslut. De kommer från iÄlvdalen, Frihetliga kommunalfolket - ett kommunaltparti -, och privatpersoner.Det främsta skälet som anförs mot ammunitions-destruktion är att denna verksamhet inskränker be-folkningens möjligheter att använda fältet och mar-kerna kring detta för jakt, fiske och bärplockning.Vidare anförs att ammunitionsdestruktion bör ske islutna utrymmen samt att om destruktion ändå tillåtsskall kontroll ske av ljudbangar och utsläpp.Jag har hört helt andra skäl mot verksamheten, ochdet är oron för miljön i . På det offentligamötet kom det verkligen fram hur människor led avsprängningarna. Det kom också fram att det - för attta en enda tungmetall - kom ut ungefär bly.Siffran är litet olika olika år. Man beräknar att all jakti släpper ut ungefär , och detta talarman ju om att förbjuda. Skall då lilla fåsådana mängder? Ja, är ju inte så litet -kommun är större än landskapet ,men ändå. Man har också i skogstrakterna söder omÄlvdalen mätt upp oerhört mycket mera bly och andratungmetaller. Var kan de månne komma från?Miljöskälen mot detta är alltså betydande.Nu planeras ett skjutfält, Gravberget, på norskasidan om Värmlandsgränsen. Det finns en stor oppo-sition mot skjutfältet, och om det inte byggs kan bli övningsfält. Men det är ju en annanfråga. spränger man i Älvdaleneller använder skjutfältet, och i räknar manmed . i äralltså emot att skjutfältet byggs, eftersom byarna inordvästra och även byar i i stortsett ligger i skyttelinjen.Det är märkligt ändå att också utländsk ammuni-tion störtas i , något som såvällokalt och regionalt som på riksnivå absolut motsättersig. har yrkat på att sprängning ochbränning av ammunition skall upphöra. Om det inteupphör direkt bör det bli tidsbegränsat till den 1 janu-ari 1998. skjutfält bör i första hand upphö-ra med att ta emot utländsk ammunition - omsprängningarna upphör kommer ju också det att gällasprängning av utländsk ammunition. En betydande delav ammunitionen kommer från andra länder, bl.a.Tyskland. Återvinning bör bli den allra viktigastemetoden, och där återvinning är omöjlig bör i ställetsortering ske.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Styrning och uppföljning av totalförsva-retFöredrogsFörsvarsutskottets betänkande 1996/97:FöU4Styrning och uppföljning av totalförsvaretAnf. 181 ():Fru talman! Detta betänkande är ett uppföljnings-betänkande i anledning av det i två etapper fattadeförsvarsbeslutet. Jag har, naturligt nog kanske, en delkritiska synpunkter på hur det beslutet fattades, menjag vill ändå inledningsvis säga att det kanske någramånader efter det att den senare delen av beslutetfattades är litet tidigt att vara alldeles säker på vad detvar som inte var bra.Vi har i en reservation från Moderata samlings-partiet pekat på några saker. Jag vill bara mycket kortnämna detta.Vi är tveksamma till det tvådelade försvarsbeslu-tet. Jag tror att det rymde en del fördelar, kanskeframför allt för regeringen, i kombination med det sättpå vilket försvarsbeslutet bereddes. Beredningenskedde inte genom ett regelrätt kommittéarbete, i enkommitté med direktiv och redovisningsskyldighet,utan man använde en beredning som ett bollplank -med andra ord gick idéer tur och retur på mycket kortdistans mellan regeringen och beredningen. Det varsäkert praktiskt från regeringens synpunkt sett, menjag tror inte att det var bra för försvarsbeslutet.Jag kan t.ex. inte tänka mig att det är rätt utgångs-punkt för ett beslut som avser att genomlysa detegentliga behovet att vi före bestämmer vilkenpeng vi skall använda, med andra ord lägger fast enekonomisk ram. Man behöver inte vara särskilt kon-spiratorisk och än mindre elak för att tro att det ärmöjligt att på hyggliga, goda grunder skriva en säker-hetspolitisk analys och ha en idé om hur Försvarsmak-ten ser ut och se till så att den på ett rimligt sätt an-passas till den budgetram som lagts fast tidigare.Jag kan förstå det. Jag sade , om jaginte minns alldeles fel, att det här var en framgång förden dåvarande finansministern , mendet var knappast någon framgång för någon mer. Detvar knappast heller någon framgång för de centerpar-tister och socialdemokrater som skulle fullfölja detta ikammaren, eftersom de var bundna till något som intekunde diskuteras. Det var alltså inte bra.Fru talman! En annan del av det hela är Försvar-smaktens anställda människor, samt i någon mån demänniskor som är anställda i vår militära industri,som under så pass skulle dras med ovissheten:Är det jag eller någon annan? Kommer det beslut somFörsvarsmakten redovisade i början av föregående åratt genomleva processen? Det visade sig att det integjorde det. Det slungades med förband, med männi-skor i olika förband, på ett sätt som inte var bra.Det är lätt att vara klok efteråt. Men när vi nu ändåstår här med ett uppföljningsbetänkande i handen trorjag vi skall dra oss till minnes hur det här var ochverkligen analysera om det är någonting som vi skallgöra om. Min uppfattning är att vi inte skall göra omdet på det här sättet.Vi har en liten reservation om detta, och jag beratt få yrka bifall till den.Anf. 182 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 2, som handlar om inflytandeöver utveckling och anskaffning av försvarsmateriel.För tre år sedan bildades myndigheten genom en sammanslagning av knappt 100myndigheter och ombildning eller nedläggning avytterligare ett tiotal. tillkallade försvarsminis-tern en särskild utredare som skulle följa upp ochutvärdera genomförda och pågående strukturföränd-ringar inom Försvarsmaktens verksamhetsområde.Utredningen antog namnet Utredningen för utvärde-ring av försvarets ledning och struktur, UTFÖR.Enligt utredningen har politiker, Försvarsdeparte-mentet och Försvarsmakten olika uppfattningar omvilka mål man vill uppnå. Utredningen konstaterarockså bl.a. att utvärderings- och insynsverktyg fattasoch att mycket få västländer har en ÖB med så storabefogenheter i fredstid som den svenska. Uppseende-väckande nog konstaterar UTFÖR att de kostnads-minskningar inom Försvarsmaktens ledningsorgani-sation i fred m.m. som statsmakterna har beslutat ominte har genomförts av Försvarsmakten.ÖB bemötte utredningen med att utredaren noghade fått skoskav i lumpen.Allt detta borde få larmklockorna att ringa hosvarje ledamot i detta hus som är intresserad av revi-sion och möjligheter till styrning och in-syn. Och klockorna har ringt i försvarsutskottet, måstejag säga. Det betänkande vi talar om är ett bevispå det. Utskottet pekar i betänkandet på vilka ytterli-gare beslutsunderlag som regeringen framgent börredovisa för . Det gäller bl.a. försvaretsoperativa förmåga och dess prioriteringar i fråga ommålstyrning och resultatredovisningar samt i viss månutveckling och anskaffning av försvarsmateriel.Det här är i linje med vad UTFÖR har konstaterat.Utredningen slog nämligen bl.a. fast att myndigheter-nas respekt för statsmakternas beslut måste skärpas.Styrmedlen och redovisningssystemet borde enligtutredningens mening utvecklas så att en säkrare upp-följning blir möjlig. UTFÖR betonade också viktenav tydligare krav på återrapportering.Utredningen ställer frågan om politikerna egentli-gen vill styra försvaret. Svaret på den frågan bordenaturligtvis, enligt uppfattning, vara ja.Tyvärr ser verkligheten annorlunda ut. är alltför mycket i händerna på Försvarsmakten ochregeringen, som jag ser det.Jag har med stort intresse tagit del av de rapporteroch det material som utredningen har presenterat.Innan regeringens proposition kom på utskottets bordi höstas såg jag fram emot att få ta del av de konsek-venser som regeringen hade dragit av UTFÖR. Jagtrodde också att styrningsfrågorna skulle vara ett välutvecklat avsnitt i propositionen. Så blev inte fallet.Regeringen ville få fria händer att behandla utred-ningen som den ville. Regeringen skrev i propositio-nen att det bör ankomma på regeringen att vidta er-forderliga åtgärder för att åstadkomma en ökad gradav måluppfyllnad, samt att kontinuerligt följa uppresultatet. Regeringen anförde också att regeringenavser att hålla informerad om hur utveck-lingen av mål- och resultatstyrningen av Försvarsmak-ten fortskrider.Då var min nästa förhoppning att utskottet i allafall inte skulle falla till föga för detta utan genominitiativrätten ta tag i styrningsfrågorna. Men utskottetföreslår inte att ge regeringen något tillkänna. Jag förutsätter dock att utskottets i vissa fallganska skarpa formuleringar i detta betänkande kom-mer att studeras noga på Försvarsdepartementet.Fru talman! Jag vill gå tillbaka tillregeringens ambition att hålla informeradom hur utvecklingen av mål- och resultatstyrningen avFörsvarsmakten fortskrider. Det här tycker jag natur-ligtvis inte räcker. Jag tycker att det är somskall avgöra vad som är viktiga frågor och i vilkenutsträckning skall utöva beslutanderätt idessa. Det bör vara som definierar sin ochregeringens roll när det gäller att fördela ansvaret förstyrning och uppföljning av försvaret.En sak som jag vill lyfta fram mer konkret här är regleringen av när regeringen måste höra riks-dagen beträffande t.ex. materielbeställningar ochvilket underlag till beslut som krävs. Detta kan ex-emplifieras genom att regeringen i budgetpropositio-nen hemställde att skulle bemyndiga rege-ringen att medge beställning av materiel m.m. ochutvecklingsarbete för Försvarsmakten. Senast dettavar aktuellt rörde det sig om en kostnadsram på högst66,för tiden efter budgetåret1997.Detta förfarande motsätter sig be-stämt. Enligt vår mening måste regeringen i ställetfortlöpande återkomma till med förslag tillbeslut rörande materiel och utvecklingsarbete så attriksdagen får en större möjlighet att påverka vartpengarna går och bedöma om det över huvud taget ärrimligt att beställning, inköp eller utveckling av ma-teriel skall göras. Här tycker jag att utskottet skulle hauttalat att regeringen borde återkomma till riksdagenmed ett förslag till en reglering av när regeringen skallförankra beslut om utveckling och beställning avmateriel i . Syftet skulle naturligtvis vara attsäkra inflytande över materielbeställningaroch utvecklingsarbeten.Jag tycker inte att det räcker att hålls in-formerad genom t.ex. redovisningar av viktigare ut-vecklings- och anskaffningsprojekt under det aktuellabudgetåret i budgetpropositionen, vilket utskottettycker. Jag menar att utskottet måste få en reell ochfastlagd möjlighet att påverka innan beslut beträffan-de utveckling och anskaffning fattas. Detta tycker jagoch är en viktig fråga.Anf. 183 ():Fru talman! I detta betänkande redovisar utskottetde erfarenheter som den avslutade försvarsbe-slutsprocessen har fört med sig. Det är näs-tan sedan det stora försvarsbetänkandetbehandlades i denna kammare. I betänkandet harockså behandlats ett antal motioner som aktualiseratriksdagens styrning och uppföljning av totalförsvaret.Försvarsmakten har en speciell ställning i vårtsamhälle. Det har tidigare talare konstaterat, och detgör jag också. Mot bakgrund av arbetet med de tvåförsvarsbeslut som fattats, 1995 och 1996, och dennya budgetprocessen pekar utskottet på några viktigaområden där regeringen bör redovisa ytterligare be-slutsunderlag för . Mer beslutsunderlag änhittills begärs vad gäller försvarets operativa förmågaoch dess prioriteringar i fråga om målstyrning ochresultatredovisning, men även för ställ-ningstagande vad gäller utveckling av försvarsmate-riel.Utskottet påtalar att förutsättningarna för riksda-gens styrning och uppföljning av verksamheten harförändrats, bl.a. genom bildandet av myndighetenFörsvarsmakten. Inom det civila försvaret har kom-munerna fått en större och alltmer betydelsefull roll itotalförsvaret, inte minst genom att ansvaret för be-folkningsskydd och räddningstjänst i krig har förtsöver till kommunerna.En del myndigheter inom Försvarsdepartementetsområde finansieras genom uppdrag från Försvarsmak-ten.Man kan säga att styrningen och det finansiella re-gelverket har inneburit att myndigheterna ges en ökadekonomisk frihet när det gäller att disponera anvisademedel och ett ansvar inom ramen för mål och resul-tatstyrning. Men för politikerna är det givetvis viktigtatt granska och utvärdera: Blev det så som ambitionenvar?Fru talman! Försvarsbeslutet 1996 hargenomförts med en ny ordning jämfört med tidigare.Den har varit uppdelad i två etapper. Man belysteförst olika frågeställningar vid skilda tillfällen. Denförsta etappen omfattade ställningstaganden till säker-hetspolitiken, försvarspolitiken och de övergripandemålen, men även den ekonomiska ramen. I den andraetappen ingick ställningstagande till den säkerhets-politiska kontrollstationen och närmare inriktning avdet militära försvarets krigs- och grundorganisationsamt det civila försvarets funktioner.