prot · GK0966 · 1997-02-14 00:00:00 — T.o.m. talar för det-ta, trots sin mer avvikande ekonomi med oljeintäktersom en stor inkomstpost.Jag kan inte föreställa mig att finansministerndrömmer om att följa i spår. Skulle manbestämma sig för detta tar det först och främst åtskil-liga tiotal år att upprätta det förtroende som krävs förden egna valutan, och dessutom innebär det betydligtstörre uppoffringar och omställningar för Sverigesfolk än vad ett inträde i tredje steget skulle göra.Förklaringen till den här attityden måste vara attfinansministern är rädd för den reaktion som skullekomma på grund av att ses som ett steg på vä-gen mot euron. Men reaktionen från de finansiellamarknaderna är i stället den misstro vi nu ser kommatill uttryck i en försvagad krona och stigande räntorsedan ställningstagandet stod klart . Jag måstekonstatera att det här är obehagligt: För att skyla övermotsättningarna i sitt eget parti väljer finansministernen väg som kostar och dess medborgare åt-skilligt i form av högre räntor och en svagare, mersvängig valuta än vad som annars skulle behöva varafallet.Anf. 33 Finansminister ():Herr talman! Det viktigaste vi har att göra, oavsettvilken växelkursregim vi väljer, är att föra en långsik-tig, trovärdig och stabilitetsinriktad ekonomisk poli-tik. Den uppgiften är dominerande oavsett val avväxelkursregim.Det handlar om starka och sunda statsfinanser, ochdet handlar om en varaktigt låg inflation. Detta ärledstjärnan för mig och för regeringen i den ekono-miska politik vi bedriver.När jag lyssnar på får jag intrycketatt han tror att en viss typ av växelkursregim på någotsätt lättar på de här kraven. Då kan man kosta på siglitet större underskott i de offentliga finanserna. Dåkan man kosta på sig litet högre inflation. Jag kanförstå att har den uppfattningen, för detär precis vad erfarenheterna från den borgerliga rege-ringsperioden visar. Då hade vi hög inflation. Då hadevi gigantiska och växande underskott i de offentligafinanserna.Men erfarenheten visar också att det inte finns nå-gon växelkursregim i världen som kan ersätta ellerkompensera för misslyckanden i den inhemska eko-nomiska politiken. Den uppgiften, att hålla ordningoch reda i statsfinanserna, att hålla ett fast penning-värde, har vi under alla omständigheter. Sedan skallden byggas under och kompletteras med en trovärdigväxelkurspolitik. Men växelkurspolitiken kan aldrigvara något slags substitut för en väl fungerande in-hemsk ekonomisk politik.Ser vi på utvecklingen under de senaste två-tvåoch ett halvt åren finner vi att vi har haft den störstasaneringen av statsfinanserna som har skett i någotOECD-land över huvud taget, och har denlägsta inflationen av alla EU-länder. Det är den härtypen av politik som är viktig, och det är viktigt atthålla fast vid den också . Detser jag som en huvuduppgift för den ekonomiskapolitiken.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1996/97:137 omarbetsförmedlingsnämndernas uppgifter och befo-genheterAnf. 34 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! har frågat mig vil-ka åtgärder jag tänker vidta för att öka det lokalainflytandet för kommunerna i arbetsförmedlings-nämnderna, om jag är beredd att initiera åtgärder somgör att den lokala friheten att använda arbetsmark-nadspolitiska medel ökar samt om jag i det samman-hanget är beredd att göra volymkraven mer flexibla.Det är som har beslutat om de nationellamålen för arbetsmarknadspolitiken. harockså fattat beslut om att anslaget för arbetsmark-nadspolitiska åtgärder skall vara 25,6 miljarder kro-nor. I budgetpropositionen anmälde regeringen attinom detta anslag skulle den volym, dvs. antalet per-soner som skulle delta i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder i genomsnitt vara 228 000 personer per må-nad. Denna höga volym är ett led i målet att halveraden öppna arbetslösheten . Den svenskaarbetsmarknadspolitiken kännetecknas av den s.k.arbetslinjen där aktivitet alltid skall sättas före pas-sivitet. Genom den av regeringen anmälda ambi-tionsnivån skall arbetslinjen kunna få genomslag ipolitiken.Arbetsmarknadsutskottet anser i sitt betänkande1996/97:AU1 att regeringens volymkrav är högt ställti förhållande till de resurser som ställs till förfogande.Utskottet anser att volymkravet inte får ställas så högtatt kvaliteten i åtgärderna äventyras. Om det visar sigbli svårt för att nå den avseddatotalvolymen, utgår utskottet från att regeringen åter-kommer till i frågan. Den information jaghittills har fått visar att länsarbetsnämnderna tenderaratt handla upp en större volym arbetsmarknadsut-bildning än vad AMS tidigare bedömde vara möjligt.I tilläggsbudgeten kommer jag attkunna redovisa hur den faktiska planeringen ser ut.Försökskommunerna kan inte undantas från denationella målen. Av propositionen om lokal samver-kan framgår att de övergripande målen för den natio-nella arbetsmarknadspolitiken skall gälla som centralariktlinjer för försöksverksamheten.Länsarbetsnämndens styrelse har ansvaret för denarbetsmarknadspolitiska verksamheten i varje län,enligt regeringens instruktion för Arbetsmarknadsver-ket. skall delegera frågor av lokalbetydelse till arbetsförmedlingsnämnden i en kom-mun. Regeringens klara intention är härvidlag att geden lokala nivån ett reellt inflytande.Den nya roll arbetsförmedlingsnämnderna fått iförordningen om instruktionträdde i kraft . Jag förstår att fleralän i det nuvarande inledningsskedet känner en vissosäkerhet för hur förordningen skall tolkas i det prak-tiska arbetet. Detta är naturligt i ett nytt arbetsmark-nadspolitiskt skede. Detta kommer attlösas genom diskussioner. Vi arbetar dessutom inomArbetsmarknadsdepartementet med att analysera hurregelverket skall kunna förenklas.Regeringen har initierat en uppföljning och utvär-dering av den pågående försöksverksamheten i trettio-talet kommuner. Den utvärderingen kan komma att geidéer och impulser till att ytterligare steg kan tas föratt ge kommunerna ett större lokalt inflytande.Många av de kommuner som ansökte om att fådelta i försöksverksamheten förväntade sig att kunnaanvända medlen för arbetslöshetsersättning på ett meraktivt sätt. Det finns exempel på kommuner som harplanerat att erbjuda redan anställda att kunna studeramed medel från arbetslöshetsförsäkringen samtidigtsom en arbetslös kan gå in som vikarie för den an-ställde. Kommunerna har över huvud taget visat uppstor kreativitet i sina förslag till hur de skulle velatanvända arbetslöshetsersättningen i projekten. Menlagstiftningen anger att arbetslöshetsersättningen är enindividuell försäkring som endast kan betalas ut tillden som är arbetslös och söker arbete. I den proposi-tion som ligger till grund för försöksverksamhetenanges emellertid tydligt att de medel som avses är desom avsatts för arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Det är viktigt att kommunernas engagemang ochinflytande över den arbetsmarknadspolitiska verk-samheten kan öka. Det är angeläget att då också ana-lysera om det finns förutsättningar för att arbetslös-hetsförsäkringen skall kunna bidra utan att den en-skildes rätt försämras.Anf. 35 ():Herr talman! Jag vill tacka arbetsmarknadsminis-tern för svaret. Alla vi som har arbetat i kommunernavet hur oerhört mycket kraft, hur mycket kreativitetoch hur mycket nya idéer som föds när man ger möj-lighet till beslut och makt på den lokala nivån.Ju närmare verkligheten besluten fattas, desto stör-re är också chansen att man verkligen bygger de be-sluten på kunskap om verkligheten. Därför tror jag attdet är mycket viktigt att decentraliseringen till kom-munerna fortsätter. är det många kommuner ochlokala politiker som fortfarande brottas med stelbentastatliga regler.Jag tror att om vi gav kommunerna större frihetlokalt, skulle man hitta större möjligheter att lotsa inarbetslösa till ordinarie jobb. Det skulle kunna varagenom att ge fler ordentlig utbildning med hjälp avAMU. Ungdomar skulle kunna aktiveras t.ex. genomlärlingsutbildning, om vi gav kommunerna möjlighettill det. De möjligheterna finns inte , men förCenterpartiets del är det klart att vi strävar mot att låtakommunerna ta över allt större ansvar för allt störredelar av den lokala arbetsmarknadspolitiken. Det kanvi inte göra , men vi kan ta tydliga steg iden riktningen.Många kommuner har tyckt att det var en besvi-kelse med försöksverksamheten, därför att man hadeväntat sig att kunna använda medlen i större frihetlokalt. Det var i själva verket bara en tiondel av ar-betsförmedlingens åtgärdsmedel som kunde användasi försöken och användas på samma sätt som anslag förotraditionella medel.Jag menar att och regeringen har ettgemensamt intresse av att se till att ge större möjlighe-ter i försöksverksamheten och ge ett reellt innehåll åtmeningen med att ha lokalt ansvar. Staten måste vågage större frihet till den lokala nivån att utforma åtgär-derna.Nu tycker jag att arbetsmarknadsministern antyderflera steg i rätt riktning. Det gäller t.ex. intentionernaatt ge den lokala nivån reellt inflytande, att analyserahur regelverket skall kunna förenklas och en avsikts-förklaring i slutet av interpellationssvaret att ocksåpröva möjligheten att förändra reglerna när det gällerarbetslöshetsersättningen. Jag tycker att allt det är stegi rätt riktning, men jag tycker att det är alldeles försmå steg.När fattade beslutet om att in-rätta arbetsförmedlingsnämnderna, sade riksdagenockså att den: "vill med kraft understryka att arbets-förmedlingsnämnderna med utgångspunkt i den natio-nella arbetsmarknadspolitiken måste ges största möj-liga frihet att utveckla den lokala samverkan motarbetslösheten." Det slutade med det som på riksdags-språk kallas ett tillkännagivande. Det betyder att re-geringen verkligen skall göra någonting.Jag vill fråga arbetsmarknadsministern vad rege-ringen avser att göra för att tillgodose den förväntanoch den beställning som lade bakom det härbeslutet. Från sida räknar vi klart medatt kunna gå vidare i samband med nästa steg, när vi ivår skall diskutera sysselsättningsåtgärder.Anf. 36 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! Jag delar upp-fattning att man skall försöka lägga de beslut där så ärlämpligt så nära medborgarna som möjligt, dvs. Det är emellertid i det här fallet kanskelätt att säga det men inte lika enkelt att genomföra det.Grunden är ju ändå att arbetsmarknadspolitiken iSverige, till skillnad från i en del länder ute i ,är en del av den ekonomiska politiken. Det gör att jaginte är beredd att helt kommunalisera, därför att dåhamnar vi i lägen som vissa andra länder har varit ioch som de nu håller på att överge.Jag menar att en kommun inte kan skapa egen ef-terfrågan. En kommun kan inte heller förmedla jobb ihela landet osv., och här ligger naturligtvis en konfliktmellan de nationella målen och det lokala inflytandet.Vi har ju, som mycket riktigtsade, tagit steg på vägen. Först var det tio kommunersom skulle bli försökskommuner. De blev nästan 30.Sedan tog vi ytterligare steg, när alla kommuner ficksina arbetsförmedlingsnämnder. Under mindre än ettår har vi alltså tagit tre steg.Och jag vill att vi skall gå vidare, men när man dågår vidare får man fundera över detta: Vad är detnationella och vad är det lokala? Jag vill också hävdaatt det skiljer sig väldigt mycket åt i olika delar avlandet i kreativitet, idérikedom och det att så att säganärma sig gränserna för regelverket. Det skiljer sigmycket åt i hur man väljer att samarbeta med försäk-ringskassa, socialnämnd osv. Det finns utmärkta för-sök på en del platser i landet på hur man har gjortdetta. När jag ibland frågar kommunala företrädarevad det är som är fel i reglerna har de väldigt svårt attsvara, därför att de vet att det går att göra mer än deflesta gör i dag.Icke desto mindre skall vi naturligtvis ta ytterliga-re steg. Vi håller nu på med förberedelserna införbåde a-kassepropositionen och vårpropositionen.Beträffande a-kassepropositionen är det möjligt attanvända a-kassan på ett mer flexibelt sätt, åtminstoneunder en övergångstid tills de reguljära jobben kom-mer. Denna överbryggningstid kan kanske vara ettantal år - jag vet inte hur många - därför att det finnsbehov som inte är tillgodosedda och därför att detfinns arbetslösa människor som inget hellre vill änarbeta, och gärna inom de sektorer där behoven är såstora. Vi tittar på det , och jag hoppas att vi skallkunna finna en lösning. Parallellt med det tittar viockså på regelverket. I nära samarbete med och skall vi försökahitta en lättnad i regelverket så att kommunernasidérikedom och kreativitet verkligen kan komma tilluttryck genom att man får ut de arbetslösa i olikatyper av jobb.Jag vill i sammanhanget fråga långt är berett att gå? AndreasCarlgren talar som om vill gå väldigtlångt. Betyder det att är berett att kommuna-lisera arbetsmarknadspolitiken? Det tycker jag är enviktig principdiskussion.Anf. 37 ():Herr talman! Arbetsmarknadsministern säger atthon är beredd att gå vidare när det gäller att ge kom-munerna inflytande över arbetsmarknadspolitiken ochansvaret för arbetsmarknadsåtgärderna, och det tyckerjag är bra. Arbetsmarknadsministern säger också attdet här inte är alldeles lätt att genomföra. Det tror intejag heller, men jag tror att det blir betydligt enklaregenom att ha till hands och ta hjälp avCenterpartiet i det fallet. Den hjälpen är jag beredd atterbjuda.Jag kan dessutom säga att när vi talar om vårtlångsiktiga mål, att gå mycket längre i decentralise-ringen, betyder det just att vi tar steg för steg ochvartefter ser till att bygga på vad som verkligen ärmöjligt, reellt och praktiskt genomförbart. Vi tror attvi mycket väl kan samverka i det som MargaretaWinberg var inne på, att arbetsmarknadspolitikenmåste samverka med den ekonomiska politiken ochde nationella målen. Det ser vi inte alls som uteslutet.Det är bra att vill pröva attanvända a-kassan på ett mer flexibelt sätt. Där väntarvi på en konkretisering. Vi vill ta ytterligare steg isamband med att vi diskuterar sysselsättningsåtgärderi vår.Låt mig ta ett viktigt exempel som gäller det manpå arbetsmarknadspolitiskt språk kallar för volym-krav. Det betyder ett närmast planekonomiskt sätt attstyra kraven på kommunerna där man anger vilkaåtgärder som skall vidtas och hur många som skallvara i åtgärderna. Det är i själva verket en av de vikti-gaste begränsningarna för kommunernas frihet, ochjag tror att det också är ett hinder för kommunerna närdet gäller att se till att verkligen lotsa människor till-baka till ordinarie jobb. Det viktiga är ju inte bara attförbättra arbetslöshetsstatistiken. Det viktiga är juockså att se till att det verkligen blir ordinarie jobb förmänniskorna. Inte minst mot bakgrund av att Marga-reta i sitt svar pekar på att AMS har kunnatklara att överträffa volymkraven borde detvara möjligt att ge kommunerna större frihet, om denbilden stämmer.Jag vill fråga arbetsmarknadsministern: rege-ringen beredd att låta reglerna användas mer flexibelt,släppa på de stela och hårda volymkraven och på såsätt ge kommunerna större möjligheter att verkligengenomföra en lokal arbetsmarknadspolitik?Anf. 38 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! Jag tackar för erbjudandet om fort-satt hjälp. Det uppskattar jag mycket. Centerpartietoch Socialdemokraterna har en likartad syn i mångafrågor, och jag tror - jag är inte riktigt säker - att viockså har det i den här frågan. Det var därför jagställde frågan till om hur långtCenterpartiet är berett att gå.Man får ju också komma ihåg att vi har uppnåttvår standard och att har blivit det välfärdslanddet är mycket på grund av att vi har haft enmodern arbetsmarknadspolitik som i tider av omstruk-turering har sett till att utbilda, kompetenshöja ochgöra människor färdiga för den nya tid och de nyajobb som kommer. Även om arbetslösheten är oerhörthög tror åtminstone vi som är optimister att detskall komma en annan tid med nya jobb, och då är detviktigt att de människor som är arbetslösa förbe-reds för de nya jobben.Den moderna arbetsmarknadspolitiken handlar juockså om att hävda arbets- och kompetenslinjen. Detär det vi gör med det väldigt höga - jag håller medom det - volymmålet. Vi säger att det alltid är bättreatt vara i någon form av aktivitet än att vara hemmaoch vara passiv bidragsmottagare. Jag vet att detta ärett oerhört tufft krav. Antingen har vi skrivit otydligteller också har missuppfattat det,för det är inte så att med rågehar nått dessa volymmål. Tvärtom - nådde mandem inte. Det var också skälet till att vi gjorde ettindrag till staten från AMS, ett indrag som för övrigthar kritiserats mycket men som hade sitt ursprung i inte nådde upp till de volymmål som vi hade sattupp och som är väldigt högt satta.Men om man inte har arbetslösa i arbetsmark-nadspolitiska åtgärder går de ju i passiva åtgärder,dvs. inga åtgärder alls, och i passivt bidragsberoende.Det är den balansgången som vi har att gå. Vi har attse till att människor går upp , går tillnågonting och är i en aktivitet för att inte tappa sittfotfäste och inte marginaliseras såsom vi har sett harskett i många andra länder där man inte har denna typav arbetsmarknadspolitik. Även om volymkravet ärhögt kan man alltså säga att det finns en kvalitet i sig iatt gå till en aktivitet, även om den aktiviteten pågrund av den stora volymen måste vara relativt billig.Jag tycker att jag redan har svarat på frågan omdet kommer förslag i vår. Jag kan inte lova det efter-som detta är föremål för beredning just , men jag ärglad för det stöd som vi får om det kommer någrasådana här förslag.Anf. 39 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra att regering-en förbereder sig för att ta ytterligare kliv. Centerpar-tiet är berett att ta stora ytterligare steg, och är det brasaker som regeringen föreslår kommer den också hamöjlighet att få stöd för dem här i riksdagen.Vi behöver inte diskutera ambitionen att vi skallha en arbetsmarknadspolitik som verkligen hjälpermänniskor till omställning i arbetslöshetssituationer.Inte heller finns det något tvivel om att vi skall ha enmycket hög ambitionsnivå när det gäller arbetslinje,kompetensutveckling och sådana saker.Däremot tycker jag att har förlåg ambition om hon säger att det är viktigt att hjälpamänniskorna upp på morgnarna. Det kan vara viktigt,men det räcker inte. Det gäller också att lotsa dem tillordinarie jobb. Jag tror att det är viktigt att ta tillvarajust den möjlighet som kommunerna har att med nyaidéer, ny kreativitet och lokala lösningar hjälpa män-niskor med det.Den strikta tillämpningen av stelbenta regler närdet gäller volymkraven är ett problem. Det är mycketviktigt att regeringen tar till sig att vi måste hitta ettannat sätt att ordna det här, så att kommunerna interegleras så hårt. Det är en litet märklig form av plane-konomi i vår arbetsmarknadspolitik som jag tror dö-dar kreativitet och försvårar för människor. Det måste bli en mer flexibel hantering.Jag skulle vilja att gav klararesignaler. Det här tycker jag, än så länge, var förmycket försvar av den rådande ordningen. Det tror jaginte är en bra hållning.Anf. 40 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! Jag skall ge ett mycket konkret ex-empel på den här konflikten.Det finns en ganska stor kommun i somönskar lägga alla pengar i samma påse, blanda pengar,som det heter. Det gäller a-kassemedel, arbetsmark-nadspolitiska medel, socialbidrag, försäkringskasse-medel m.m. De vill ingå ett avtal med staten, och desäger: Vi lovar att vi skall dra ned statens kostnadermed X procent . Vi lovar att alla arbetslösa iden här staden skall få ett jobb.Det låter väldigt bra, och det är väldigt bra för deenskilda att få ett jobb i den staden. Det är bara det attMalmö ligger nära den staden. är en tillväx-tregion som troligtvis behöver mycketarbetskraft. Man behöver utbilda människor och för-bereda dem, så att de kan ta jobben i . Jag ärinte säker på att den första stadens invånare och ar-betslösa som har fått jobb i den staden är beredda attta den utbildningen och flytta till där de regul-jära jobben och tillväxtregionen finns.Detta är ett mycket konkret exempel på den kon-flikt som kan uppstå. Men det är klart att vi måste taytterligare steg när det gäller de enskilda. Men manmåste tänka på balansen ifråga om tillväxtregioneroch inlåsningseffekter. Jag är beredd att göra försökav det slag som stad 1 vill göra för att se om dessainlåsningseffekter uppstår och om man på det visetförhindrar en rörelse till tillväxtregionerna. Det skullevara mycket intressant att titta på om detta stämmer iverkligheten. Jag är beredd att ta den typen av initia-tiv och, som jag har sagt, att använda a-kassan på ettmera flexibelt sätt och undersöka på vilket sätt vi kanbryta upp dessa regler. De reglerna har för övrigt intenågon myndighet hittat på utan det har denna riksdag,där själv är medlem, gjort.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1996/97:161 omeffektiviteten i arbetsmarknadsutbildningenAnf. 41 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder jag ämnar vidta för att göra arbetsmarknads-utbildningarna effektiva.Regeringen föreslog i den s.k. sysselsättningspro-positionen (1995/96:222) att arbetsmarknadsutbild-ningen skulle få en delvis förändrad inriktning. Rege-ringens uppfattning var då, som , att riktade yrkes-inriktade utbildningar som syftar till arbete skulleprioriteras. Behörighetsgivande utbildning skall iprincip bedrivas inom ramen för det reguljära skolsys-temet. Utbildning som erbjuds arbetssökande somarbetsmarknadsutbildning skall vara anpassad tillefterfrågan på arbetsmarknaden och till den sökandesförutsättningar. fattade beslut utifrån nyssnämnda proposition den 12 juli 1996.Regeringen följer noggrant effekterna och resulta-ten av de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna,däribland också arbetsmarknadsutbildningen. Ar-betsmarknadsstyrelsen (AMS) har som uppdrag under1997 att kvartalsvis redovisa hur volymerna av sö-kande och styckkostnaderna utvecklas för arbets-marknadsutbildningen. AMS har vidare uppdraget attredovisa kvartalsvis hur många sökande som hararbete efter avslutad åtgärd.Regeringen låter även andra aktörer granska ar-betsmarknadsutbildningen. För tillfället ligger ettuppdrag på () att genomföraen omfattande effektivitetsrevision. EFA(Expertgruppen för arbetsmarknadspolitiska utvärde-ringsstudier) gör kontinuerligt studier av arbetsmark-nadsutbildningen. EFA upphör nu för att ersättas avett nytt oberoende institut som kommer att ha somuppgift att löpande utvärdera arbetsmarknadspoliti-ken.Kent gör i interpellationen en beskrivningav att arbetsförmedlingarna använder arbetsmark-nadsutbildningen till att "dölja" den öppna arbetslös-heten då ett stort volymkrav ställts på dem. menar vidare att en satsning på ett mindre antalkvalificerade utbildningar som ger större möjlighetertill jobb måste vara att föredra framför kvantitetsut-bildningar.Jag delar den uppfattningen. Därför har regeringenändrat inriktningen på arbetsmarknadsutbildningen.Under den borgerliga mandatperioden talade statisti-ken sitt tydliga språk. Aldrig har volymerna varit såhöga i arbetsmarknadsutbildningen som då. Som mestvar 1992 över 86 000 personer i genomsnitt per må-nad i arbetsmarknadsutbildning. Vissa månader detåret deltog över 100 000 personer i arbetsmarknads-utbildning. Tittar man på möjligheten tillarbete efter avslutad utbildning visar det sig att detvarken förr eller senare har varit så få som fått arbete.Kent antyder i interpellationen att arbets-marknadsutbildning i alltför hög utsträckning användstill att förhindra utförsäkring och inte för att ge ut-bildning för riktiga arbeten. Detta är inte en korrektbeskrivning. I själva verket är antalet personer somunder fått jobb efter arbetsmark-nadsutbildning högre än , dvs.under den borgerliga mandatperioden.Anf. 42 ():Fru talman! Jag skall be att få tacka arbetsmark-nadsministern för svaret.Nu har vi en rekordstor arbetslöshet som gälleröver en miljon människor.