prot · GL0940 · 1997-12-04 00:00:00 — Jag lyssnade med stigande förundranpå inlägg. Väldigt mycket handladeom en typ av detaljfrågor och griniga kommentarertill dessa. Uppriktigt sagt förstår jag inte riktigt hur dehör hemma i den här debatten.Ett sådant påpekande var att intevar närvarande när propositionen antogs den 2 okto-ber. Och så var det. har ingen erfa-renhet av regeringsarbete, men jag kan förklara attvilka som är närvarande när det formella beslutetfattas - vilket kan ta - trots allt intehar så förfärligt avgörande betydelse. Av avgörandebetydelse är naturligtvis alla de tillfällen när den reel-la behandlingen av frågan görs i regeringen och iandra sammanhang. Jag kan försäkra att har deltagit och i högsta grad varit aktiv vidmånga sådana tillfällen. Det där var alltså en rättmeningslös kommentar.Fredrik hävdar att det är olämpligt attanvända intervjuer i för att kommu-nicera med det socialdemokratiska fotfolket. Ingenhar påstått att just denna intervju var det avgörandeinslaget i kommunikationen med partifolket. Men detmå väl vara tillåtet för statsministern och andra attlåta sig intervjuas i och att ävenuttala sig om EMU-frågan?Fredrik undrade och ställde en fråga omifall regeringen känner till att EU har översättningsre-surser. Jag kan försäkra att när vi i regeringen kom-municerar i skrift och tal är vi i hög grad medvetnaom att vad vi säger och gör studeras både i Sverigeoch i utlandet. De som tror att vi i regeringen inbillaross att det går att föra ett slags politik och ett slagskommunikation i och en annan utanför landetunderskattar våra insikter om möjligheterna att kom-municera över gränserna. Det är naturligtvis omöjligtatt göra en sådan distinktion. Varje försök skulle jumisslyckas och avslöjas tämligen omgående. Det ärnaturligtvis en fabel och ingenting annat att tro att vigör den typen av uppdelningar.Även om den här intervjun var viktig tror jag inteatt statsministern ansåg att den var det avgörandeinlägget i EMU-debatten, vare sig från hans sida ellergenerellt sett. Det togs upp en del intressanta fråge-ställningar där. Mycket annat har presenterats i andrasammanhang. Allting har vi inte kunnat beröra i de-batten här - det kan jag hålla med om.Det som jag utöver detta vill kommentera i Fred-rik inlägg är hur vi ser på opinionen ochopinionsbildningen. Även här slår han in öppna dör-rar. Jag har inte sagt - och mig veterligt ingen annanheller - att opinionen är fast och opåverkbar. Tvärtomförde jag ett resonemang kring vad opinionen berorpå och hur den kan komma att förändras. Det blirgivetvis spekulationer när vi talar om framtiden. Jagär i allra högsta grad medveten om att opinionen ärpåverkbar. Den kan förändras, och det är fullt legitimtatt driva opinionsbildning.På de möten jag har varit ute på i landet har jagvarit mycket aktiv i EMU-frågan och utförligt gått inpå fördelar och nackdelar med EMU. Jag noterar attäven uppenbarligen varit aktiv. Hanåberopar sitt intensiva opinionsbildningsarbete. Jagfår väl konstatera att trots dessa intensiva ansträng-ningar från har den svenska opinio-nen inte utvecklats ett enda dugg i mer EMU-positivriktning.Anf. 167 ():Herr talman! Inledningsvis konstaterar jag att ErikÅsbrink underskattar hur mycket mer jag och andrakommer att resa och förhoppningsvis kunna påverkaopinionen.Erik missar poängen. Han har här i dagsagt att skälet är opinionen - det står i propositionenoch det har givits som svar på min interpellation.Finansministern har också angivit att inte dugersom avmätare av opinionen, utan han hänvisar till sinaegna erfarenheter och sin goda förankring i den egnarörelsen. Detta gör det litet komplicerat - det måsteErik förstå - för oss som vill ha in iEMU. När de opinionsyttringar som avläses underErik resor anges som enda skäl, eftersomSIFO inte duger, känns det litet tungt. I det hänseen-det tycker jag att det spelar roll att man dels hänvisartill opinionen, dels inte själv anser eller tycker någon-ting i sakfrågan. Då blir det ännu mer komplicerat attnågonsin få rätsida på opinionen oavsett om man villatt den skall gå i negativ eller positiv riktning.Intervjun i och tonas ned. Det är klart att det går att göra siglustig över att jag inte har suttit i någon regering. Mennog förstår jag att händelserna ligger oerhört näravarandra i tiden. Man fattar ett regeringsbeslut om enproposition , och bara två och enhalv vecka senare dyker landets statsminister upp i artikel med ett annat skäl. Den stora skillnaden iargumenteringen är ganska iögonenfallande.Låt mig då ställa ett par konkreta frågor när detgäller den oro som ger uttryck för. Detgäller bl.a. rädslan för stabilitetsrådet. Där hamnar justatsministern i konstigt sällskap. Jag har noterat attdet finns socialdemokratiska förmöten med stats- ochregeringschefer före de olika toppmötena. Då antarjag att får begära ordet när , denfranske socialistiske premiärministern, talar och sägaatt han håller med i den här frågan, atthan inte vill ha något starkt stabilitetsråd och att hantror på en EMU-process som har en starkt gemensamvaluta men ingen finanspolitisk överbyggnad.Här ligger problemen i den socialistiska familje-gruppen inom och Europeiskarådet.Finansministern har själv hänvisat tillatt den som bl.a. Sverigestödde tillkomsten av skulle duga som ordningsman iklassen. Det behövs ingen samordning av finanspoli-tiken eller någon långtgående samordning av skatte-politiken eftersom denna tillväxt- och stabilitetspakthar tillkommit. nämner den i förbigå-ende, men det är märkligt att detta helt har fallit urargumenteringen.Jag har ändå en känsla av att denna artikel ärmycket betydelsefull. Den återspeglar en oro somfinns, om än inte återgiven i denna kammare, och denär mycket preciserad. Här nämns just detta att GöranPersson anser att en bit in på nästa årtusende skall detkunna gå att se om de länder som vill ha en mer fede-rativ inriktning, som vill ha mer av överbyggnad avdet överstatliga samarbetet, är i majoritet. Om så ärfallet är det ytterligare ett argument för att eventuelltsenarelägga ett inträde i EMU:s tredje fas. Så tolkarjag detta.Detta har alltså uppenbarligen haft betydelse. Gö-ran är mycket specifik i intervjun. Då fårfinansministern ursäkta att det känns litet märkligt attdetta landar i en tidningsartikel och inte i den propo-sition som vi behandlar.Anf. 168 Finansminister ():Herr talman! Låt mig först ta upp detta med attSIFO inte duger. Jag har inte uttryckt mig riktigt pådet sättet. Jag sade att vi inte är så beroende av SIFOeller andra konstatera det somalla vittnesbörd i övrigt visar, nämligen att det intefinns något starkt folkligt stöd för att skall gåin i valutaunionen. råkar det vara så att opinions-instituten ger precis samma bild. Det är inte någramotstridiga bilder här, utan de pekar i samma rikt-ning. Det är sammantaget ett oerhört starkt vittnes-börd. Det har inte ändrats ett dugg över tiden trots attFredrik har varit ute och missionerat. Jag ärnästan frestad att fundera på om det kan finnas ettorsakssamband i motsatt riktning att opinionen är sånegativ, men jag skall inte vara så elak att jag drarden slutsatsen.När det gäller den här artikeln i jag säga att det måste vara tillåtet för landetsstatsminister att gå in i en diskussion. Det är precisdet som ni efterlyser i andra sammanhang. Ofta har jukritiken varit motsatsen, nämligen att vi inte tyckernågonting eller säger någonting. har statsministerngått ut här och i andra sammanhang och sagt någon-ting. Jag har gjort det själv. Jag tog upp detta i mitt talpå . Jag ställde sex frågor,som hänvisar till i interpellationen,som jag tycker är viktiga. Svaren på dem är viktiganär det gäller vårt framtida ställningstagande.Jag tänker fortsätta att föra den debatten nyanseratoch peka på både fördelar och nackdelar, starkaresidor och risker, som finns i projektet. Det är inte dentotalt svarta eller vita bild som en del andra gör sig tilltolk för. Detta är ett svårt projekt av oerhört stor be-tydelse som vi skall närma oss på ett ödmjukt sätt. Detfinns inga enkla entydiga svar. Jag försöker visa re-spekt för den uppfattningen. Jag är övertygad om attden vinner i längden.Anf. 169 ():Herr talman! Det är naturligtvis så att statsminis-tern är i sin fulla rätt att föra diskussioner och debat-ter. Men det är naturligtvis olyckligt om det görs baranågra få veckor före det att skall fatta ettmycket historiskt beslut och om inte är detforum där diskussionen och debatten förs. Det harskett med mycket kort varsel i tidningsartiklar och,som finansministern också nämnde, även vid detårsmöte i där ställdesex frågor varav en var mycket lik det resonemangsom har fört.Jag återkommer till den konstitutionella kontrollenoch möjligheten att följa upp skäl som har angivits avregeringen och som har att granska. Härmenar jag att man har lämnat ut de viktiga skälen föratt stå utanför.Vi lär få anledning att återkomma till detta meddet folkliga stödet. Min poäng var bara att man skallha stor respekt för att de flesta människor tycker attdetta med en gemensam valuta är mycket svårt ochmycket komplicerat. Här har torgförts uppfatt-ningar om att folk skulle vara för ja eller nej redan,som om de visste exakt hur det skulle se ut.Det må vara så att inte tror på min förmå-ga att få folk att stödja detta projekt, men jag vetåtminstone vad jag tycker. Jag talar åtminstone förmin sak. Jag kan intyga att jag övertygar en hel del.Så går politisk verksamhet till för mig. Men jag note-rar att vi har en ledning i det här landet som tydligenåker runt och inte säger någonting om vad de självatycker. Då skall man inte förvånas om inte opinionenförflyttas.Anf. 170 ():Herr talman! föreslår att riksdagenskall besluta att inte skall införa euron då dentredje etappen av EMU inleds. EMU:s tredje fas gäl-ler alltså inte oss. Det är bra, men enligt min uppfatt-ning räcker det inte. Vi bör säga nej till hela EMU.Alla tre faserna i EMU bör ses som en helhet, ettnyliberalt projekt som redan medfört svåra arbetslös-hetsproblem i . Den strukturanpassning somInternationella valutafonden påtvingar skuldtyngda med katastrofala följder skall nu genomförasockså hos oss.Jag anser att även beslut som fattats i pågrund av fas 1 och 2 i EMU kan behöva upphävas omde hindrar oss från att utveckla vår ekonomi på bästasätt.Självfallet är vi "juridiskt" bundna av dessa, menjuridiskt är vi också bundna av fas 3 som vi nu sägernej till. Lika väl som denna juridiska bundenhet tillfas 3 inte hindrar oss från att självständigt fatta besluthär i , lika väl måste vi kunna ha rätt attbedöma vilka EU-krav som skall gälla i vårt land närdet gäller fas 1 och 2.Enligt skall de länder sominte får komma med i fas 3 därför att deras ekonomiinte motsvarar EU:s krav, likväl underställas EMU.Rådet och kommissionen skall övervaka deras eko-nomi och på allt sätt hjälpa dem att kunna kommamed i valutaunionen. Detta är rimligt för länder somvill men inte kan. Men det är inte rimligt för ett landsom som kan men inte vill.Sverige måste försöka hävda sin suveränitet ochrätten att bestämma i egna angelägenheter. När vi vetatt detta inte är till skada för andra länder, kan viuppträda med ett självförtroende som jag är övertygadom kommer att väcka respekt. Om EU mot förmodanförbjuder oss att göra det vi vill, är det faktiskt viktigtatt folk får detta klart för sig och kan dra slutsatser avdet. De flesta människor tror att fortfarande ärett fritt land.Enligt min mening medför redan fas 1 och 2 iEMU olyckliga konsekvenser. Det blir allt tydligareatt kapitalet inte kan bära den absoluta frihet som detfår i fas 1 av EMU. Kapitalet, dvs. alla våra pengarsom vi t.ex. har i banken eller hos försäkringsbolagen,gör bäst nytta i ett blandekonomiskt system med frihetinom socialt acceptabla former.Handeln i egentlig mening blir av allt mindre be-tydelse för kapitalet. Den lär endast omfatta någraprocent av transaktionerna. Eftersom pengar kanflyttas blixtsnabbt utan hinder, är kapitalförvaltarnaskyldiga sina uppdragsgivare att i varje ögonblickplacera de pengar som de har ansvar för så lönsamtsom möjligt, trots att det mer sällan leder till produk-tiva investeringar. Därför tvingas de hålla i gång deenorma kapitalflödena runt klotet. Ofta gör de omog-na bedömningar av ländernas trovärdighet och ansersig ha rätt att straffa länder vars politik de inte gillar.Marknaden är en god tjänare men en okunnig ochansvarslös herre.Det är orimligt att staten skall vara underställdmarknaden för att låna pengar, som krävs i fas 2 avEMU. Staten bör själv bestämma sina villkor ochdärmed kunna hålla räntan nere. var bankeroch försäkringsbolag skyldiga genom lag att placeraen del av det kapital de förvaltade i tillden ränta som bestämde. Staten tog där-med i anspråk en del av kapitalutrymmet i landet tillinvesteringar som gynnade det allmänna.Kapitalets internationalisering beskrivs som enoemotståndlig kraft som inga enskilda länder kan ståemot. Jag misstänker att det i stället är tvärtom, dvs.att den enda kraft som kan tygla det internationellakapitalet just är de enskilda ländernas lagstiftning sålänge dessa har en egen valuta och en egen central-bank som inte lyder kapitalet utan är underställd de-mokratiska beslut.EMU:s konvergenskrav, som fokuserar budgetba-lans, låg inflation och statsskuld, inskränker den eko-nomiska politikens möjligheter och gör det svårt förden offentliga makten att leva upp till vår grundlagsåläggande att trygga rätten till arbete.Monetär finansiering, som förbjuds i fas 2 avEMU, kan vara en god idé exempelvis för att finansie-ra stora samhällsprojekt, såsom omställningen tillkretsloppssamhället. En sådan finansiering skall själv-fallet hållas inom de gränser som landets resursertillåter för att undvika en alltför hög inflation.Sedan 1980-talet har den nyliberala ekonomiskamodellen, ekonomismen, styrt vårt land. Den harenbart inneburit problem. Bl.a. medför den enkrympning av den offentliga sektorn som är en grund-förutsättning för kvinnors och mäns jämlikhet i Sveri-ge. Det är hög tid att utveckla en ekonomisk modellför 2000-talet.Jag har i motionen Fi203 föreslagit att regeringenskall utreda olika möjliga ekonomiska modeller, gär-na tillsammans med internationell expertis, för att vårtland skall få sunda finanser. Enligt min mening ärfinanserna inte sunda så länge det råder arbetslöshetoch så länge miljöskulden inte räknas som en realitet.Vi bör inte väja för att ändra de lagar vi anpassatefter någon av EMU:s faser om det behövs för attvåra finanser skall bli sunda. Jag har inte fått någotgensvar för denna idé i finansutskottet och inser där-för att det är meningslöst att yrka bifall till min mo-tion.Herr talman! Jag kommer att i första hand rösta påVänsterns reservation nr 3 och därefter stödja utskot-tets hemställan under mom. 1 om ett nej till deltagan-de i valutaunionen. För övrigt kommer jag att stödjacenterns reservationer.Anf. 171 ():Herr talman! Jag tänker ta upp ett par reflexionersom inte varit uppe i så stor utsträckning i den härdebatten som de rimligtvis borde varit.Det gäller först bakgrunden till hela den diskus-sion vi har . Diskussionen och de beslut vi skallfatta beror på vad som hände 1994 när svenskafolket fick chansen att ta ställning till EU-frågan i enfolkomröstning.Partiskt taget alla ledande företrädare både för dendåvarande regeringen, oppositionen och den tidigareborgerliga regeringen sade att man inte skulle taställning till frågan om EMU, trots att den uppenbartlåg i avtalet. Den skulle svenska ta ställningtill . Det innebar att vi inte fick någon debatt.Varje gång vi som var kritiska till ett EU-medlemskaptog upp de här frågorna möttes vi av beskedet: Detblir ingen debatt. Det här tar vi senare.Det är orsaken till att vi diskuterar det härsom egentligen borde ha varit en huvudfråga underfolkomröstningen 1994.Ja-sidan valde att försöka göra den folkomröst-ningen till en diskussion om samarbete i stället förden politiska union som det handlade om.Nu, , säger att ett nejär uteslutet. Man vill eventuellt ha en folkomröstningmed två ja-alternativ. Man säger helt klart att ett jaskall det bli. Vi skall gå in.Jag tycker att det ur demokratisk synvinkel är etttråkigt besked från , som en gång tillvisar att för är demokrati inte någonviktig fråga och en ganska dålig gren. Jag tycker attdet är ett svek mot svenska folket att bete sig på detsättet.Alla är överens om att EMU-frågan är en viktigfråga. Rimligtvis borde det slutligen leda till att manlåter svenska folket avgöra i en folkomröstning. Omman tycker att det är ett dåligt sätt att ta beslut börman göra det till en huvudfråga i en valrörelse ochsäga att det är gången när de här frågorna skall avgö-ras. Det är uppenbart att EMU-frågan kommer attdiskuteras och vara en viktig fråga i riksdagsvalet1998. Det finns flera saker som talar för det. Inte baraatt och har haft den in-ställningen , utan också den proposition somregeringen lagt fram om ställ-ning. Där föreslår man en grundlagsändring för attmöjliggöra ett medlemskap i tredje steget av valutau-nionen.Den majoritet av framför allt socialdemokrater,centerpartister, folkpartister, moderater och kristde-mokrater som tar det steget öppnar också för ettmedlemskap under den kommande mandatperioden.Den riksdag som väljs 1998 kommer därmed att kun-na avgöra frågan om ett medlemskap och ett delta-gande i valutaunionens tredje steg.Det är solklart, tror jag, för alla som är insatta ifrågan hur t.ex. manipulerar och hycklaroch låtsas ta upp en diskussion om sedelmonopoletmedan man går med på att göra den enda förändringav grundlagen som krävs för att vi skall kunna gåmed. Den enda förändring som EU och kräver att skall göra gårCentern med på.Socialdemokraterna kovänder mot sin tidigareståndpunkt och antar den politik som moderaternatidigare har bedrivit när det gäller penningpolitiken,nämligen att göra den onåbar för väljarna dels genomett instruktionsförbud i grundlagen dels genom att tabort möjligheterna till direkt politisk styrning genomriksbanksfullmäktige.En nyhet i dagens debatt har varit bl.a. nya och oanade förmåga att nu kunna räk-na ut, praktiskt taget på kronan när, hur mycket varjehushåll vinner på att gå in i valutaunionen. Jag tror förmin del att det vore lika lätt att räkna ut hur mycketvarje hushåll förlorar. Det hela handlar ju om giss-ningar och antaganden som varken ,jag eller någon annan kan ta större ansvar för änatt det är just gissningar eller möjligen någon form avuträkningar som bygger på antaganden som manmåste göra politiska bedömningar kring.När det gäller intressanta inläggangående skulle jag vilja ha en ytterligareförklaring. Vad menade när hannämnde att high-tech-näringsliv berodde påatt man har en flytande växelkurs? Kan utveckla det resonemanget? Det borde väl i så fallgälla praktiskt taget varje land i Västeuropa.Anf. 172 ():Herr talman! På kronan när, sade talaren . Detkan man tycka är litet konstigt när jag gav ett intervallpå . Det är påtagligt attPeter har en något lättsinnig inställning tillekonomi om han tycker att ett intervall på 3 000 kro-nor är på kronan när.Schweiz har helt enkelt en mycket varierandeväxelkurs. Det gör det väldigt svårt för producenter avstandardvaror, som är mycket priskänsliga, att klaraen varierande växelkurs. Det driver industristrukturenmot produktion av varor som är mindre priskänsliga,såsom läkemedel och annat.Jag begärde ordet framför allt för att skingra my-ten, som ständigt upprepas, om vad som sades ochinte sades i ja-kampanjen. I det svenska anförandetvid öppnandet av förhandlingarna om medlemskapden framhöll den dåvarande Eu-ropaministern både en stark avsiktsförklaring, nämli-gen: "vill delta i den framväxande ekonomis-ka och monetära unionen EMU" och att "Ett slutligtsvenskt ställningstagande avseende övergången frånden andra till den tredje fasen kommer att göras iljuset av den fortsatta utvecklingen och i enlighet medbestämmelserna i fördraget. "Detta har jag dessutom skrivit i ett kapitel somheter Måste gå med i ? Det vore välskönt om vi kunde lägga denna statsrättsliga diskus-sion till handlingarna.Anf. 173 ():Herr talman! Jag håller helt med om att det finnsfinstilt i fördraget, men det var inte det som IngvarCarlsson, , och sade till svenska folket i de viktiga debatterna iTV, ute på stan eller runt om i landet. Det besked somman då gav var helt solklart: Det här är en fråga somvi inte tar ställning till , utan det är en fråga somskall komma upp betydligt senare.Jag tror att har väldigt svårt attkomma ifrån att denna beskrivning faktiskt är i enlig-het med sanningen, även om någongång har skrivit någonting annat.Den uträkning som dristade sigtill att göra gällde inte bara kronorna, utan han kundet.o.m. på tiondelen när säga hur mycket vi skulle tjänaräntemässigt på att gå in i valutaunionen. Jag tyckeratt den typen av ganska vilda fantasier om hur verk-ligheten kommer att arta sig är ganska märkliga. Mankan åberopa risker, och jag tycker att stora risker ärförenade med valutaunionen, men man kan inte sägaatt den kommer att ge 0,6-1,lägre ränta. Det ärstruntprat, . Likadant är det med som hushållen skulle tjäna.Anf. 174 ():Herr talman! Det var inte fördraget som jag lästeupp utan en text som återfinns i EU-propositionen.Den lästes upp från denna talarstol avregeringsledamöter. Denna text var framförhandladmellan å ena sidan företrädare för den dåvarandeoppositionen, och ,och å andra sidan och jag själv. ÄvenUlf var självklart med i detta. Det var intenågonting som hade hittats på någonstans utanförlandet.Detta var väldigt välbekant och återgavs i allamedier. Det var fullständigt glasklart, och innebördenär precis vad jag sagt: dels en avsiktsförklaring attagera i enlighet med fördraget, dels en deklaration attdet i sista hand är riksdag som beslutar.Problemet är att den första delen av detta uttalande,nämligen om att agera enligt ,numera alltid glöms bort.Anf. 175 ():Herr talman! Jag tycker att det intressanta egentli-gen är om gör samma tolkning somden som tidigare gjorde, nämligen att om viskall ha en folkomröstning skall den innefatta två ja-sidor. kan i praktiken inte säga nej. Gör Folk-partiet samma bedömning, att de riksdagsbeslut somvi skall ta egentligen bara handlar om tidpunkten förnär vi skall gå in i valutaunionen, tycker jag att ocksåFolkpartiet står bakom det svek mot svenska folketsom jag talar om. Jag hoppas ju att hållerfanan litet högre i demokratifrågor och är berett attsäga nej, dvs. göra det som uppfattas som ett för-dragsbrott.Anf. 176 AXEL ():Herr talman! Om inleds en ny fas i deteuropeiska samarbetet. En majoritet av EU:s med-lemsstater - som det ser ut 11 av 15 - går dåsamman och bildar den ekonomiska och monetäraunionen, EMU.Sverige kommer, om väljer att följapropositionen och finansutskottets förslag, att säga nejtill ett svenskt EMU-medlemskap från starten 1999.Det främsta argumentet för denna avvaktandehållning är demokratiskt - kan och skall iden här för så stora frågan inte fatta ett beslutsom i vart fall just nu går tvärtemot uppfattningen hosen majoritet av befolkning. Jagställer upp bakom det argumentet och stödjer därmedockså det förslag som finansutskottet nu lagt på riks-dagens bord.Men det förhållandet att inte går med iEMU från start betyder inte, herr talman, att EMUoch dess framtid är ointressant eller saknar betydelseför oss svenskar. Propositionen är i det här avseendetmycket tydlig: "EMU är ett mycket viktigt projekt förEU och dess medlemsstater. Det finns en stark poli-tisk vilja att förverkliga valutaunionen. har ettbetydande intresse av att EMU lyckas." Detta uppre-pas i finansutskottets betänkande, och finansministernhar dessutom muntligt framfört precis sammasak.EMU är ekonomiskt viktigt. Ett misslyckandeskulle få ekonomiska konsekvenser för hela ,vilka självklart skulle påverka också ochsvensk politik, oavsett om vi är med i eller inte.Men EMU är framför allt politiskt viktigt. Ettmisslyckande skulle försätta hela Europasamarbetet ikris. Ytterligare framsteg skulle bli utomordentligtsvåra att uppnå, oavsett om det gäller handel, miljö-frågor eller gemensamma tag mot arbetslösheten.