prot · GL0949 · 1997-12-17 00:00:00 — En annan slutsats som kan dras äratt tillgång till utbildningsmöjligheter är en förutsätt-ning för att kunna få till stånd en regional utveckling.Vi har från moderat håll anslagit särskilda medelunder en treårsperiod för en målmedveten satsning påutbildningsmöjligheter också på mindre orter belägnaframför allt i dagens mål 6-område.De mål som regeringen har satt som övergripandemål för regionalpolitiken är uthållig tillväxt och rätt-visa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkorskapas för medborgarna i hela riket. Jag kan inte seannat än att detta är intetsägande formuleringar somvarken går att uppnå eller på något sätt går att mätamåluppfyllelse för.Det mål vi moderater har satt upp har varit attskapa förutsättningar för olika regioners och männi-skors möjlighet till utveckling och därigenom bidratill nationell tillväxt och internationell konkurrens-kraft. Ett sådant mål skulle kunna uppnås genomkunskapsöverföring till glesbygden och genom enföretagsvänlig politik som gör att människor har möj-lighet att bo kvar även i glesbygden. Det finns stortillväxtpotential och växtkraft som inte tas till vara iäven mindre befolkade delar av landet.Jag beklagar ånyo att vi inte fick en parlamenta-risk utredning som kunde ha fått möjlighet att diskute-ra en modern och tillväxtorienterad regionalpolitiskmålformulering. Vi får nu avvakta regeringens förslagtill i vår.I samband med EU-inträdet har EU:s strukturfon-der kommit att påverka den svenska regionalpolitikeni allt högre grad. Detta förstärker nödvändigheten avatt i grunden reformera den svenska regionalpolitiken.Avsikten med stöden har varit att rikta dem tillEuropas fattigaste regioner. Men resultatet har blivitatt även rikare länder fått del av stöden.Vi har fått en speciell status i och med mål 6-området. Det är ett område som kännetecknas av glesbefolkning. skall sägas att det speciella EU-program som mål 6 innebär inte har varit särskiltlyckosamt. Det har präglats av stor byråkrati och harinte kunnat förhindra utflyttning av befolkningeninom området.Regeringen har i samband med övervägandenakring ett nytt strukturfondsprogram för perioden2000-2006 fört fram att även de fyra nordligastelänens kustkommuner generellt skall ingå i det nyamål 1-området.Även om det ankommer på regeringen att utformadet svenska ställningstagandet anser jag att det finnsbetänkligheter mot ett sådant synsätt. Kriterierna fördet nya mål 1-området är att det skall vara fråga omregioner med mycket låg befolkningstäthet. Dettatorde knappast vara fallet när det gäller områden runtLuleå, , eller , för att ta någraexempel. Däremot torde en kommun som Nordanstigtroligen kunna komma i fråga. Vi vill inte motsättaoss en utvidgning av nuvarande mål 6-området. Där-emot får inte förslaget ge negativa konsekvenser förutsatta områden i andra delar av landet genom atttillgängliga resurser tas i anspråk i det nya målområ-det.I samband med kommer det att fåen oundgänglig konsekvens att stöden kommer attminska i omfattning. Detta kommer att innebära attSverige kommer att få en mindre andel av EU:s bi-drag. De EU-bidrag som tillkommer oss bör därförutnyttjas inom de mest utsatta områdena.Herr talman! Jag har uppehållit mig vid några re-gionalpolitiska frågor. Den misslyckade bi-dragspolitiken, de regionala målen och något om EU:sstrukturfonder. Det finns naturligtvis många andrafrågor att diskutera, som de areella näringarnas bety-delse för landsbygdsutvecklingen, infrastrukturensbetydelse eller statens och regionernas roll för till-växt.Jag avser dock inte att ta upp yt-terligare frågor då det, som jag inledningsvis berörde,återkommande hänvisas i betänkandet till vårensregionalpolitiska proposition. Det känns meningslöstatt diskutera enskildheter i regeringens regionalpolitiknär den inte har lyckats att prestera något annat änsmå förändringar inom nuvarande misslyckade regio-nala satsningar.Vi har i vårt särskilda yttrande hänvisat till vårövergripande politik som växlar från subventioner ochbidrag till omfattande skattesänkningar för alla, främstlåg- och medelinkomsttagare. Detta gagnar kanskeframför allt utsatta glesbygdsområden i Sverige.Vi har lagt fast ett förslag inom området som un-derstiger regeringens med . Vi hargjort detta med avsikt att komma ifrån bidragsberoen-det och i stället få en målmedveten satsning på kun-skap på mindre orter inom framför allt dagens mål 6-område. Med vår politik för företagande och skatte-sänkningar kommer det att skapas möjlighet till ut-veckling och såväl nationell som internationell till-växt.Vi anser även att regeringens förslag att dra in 500miljoner kronor från anslaget A 1, regionalpolitiskaåtgärder, bör avslås. Här går regeringen vidare på denlinje som man slog in på i samband med tilläggsbud-geten för . visar inte regeringenvad medlen skall användas till. Det inger inte någotförtroende för regeringen att komma till riksdagenmed ett sådant förslag. Kan ge oss enförklaring till vad regeringen ämnar använda de 500miljonerna till?Herr talman! Jag yrkar bifall till vår moderata re-servation nr 1.Anf. 144 ():Herr talman! Det här betänkandet handlar om re-gional utveckling, utgiftsområde 19. Regionalpoliti-ken är en viktig fråga för hela landet. Betänkandetinnehåller de nuvarande anslagen till olika regional-politiska åtgärder. Det som jag nu ser fram emot ärden regionalpolitiska proposition som är aviserad tillvintern.De senaste befolkningsrapporterna från SCB visaratt de regionala obalanserna ökar. Flyttlassen gårframför allt till de större befolkningscentrumen. Av-folkningen av landets redan glest befolkade delarökar. Det gäller i särskilt hög grad de län som omfat-tar stödområden. Arbetslösheten uppvisar också bety-dande regionala skillnader. De som oftast flyttar ärungdom och de som är i arbetsför ålder.Detta slår mycket hårt mot de bygder som drabbas.Det är självfallet en gigantisk uppgift att stoppa ensådan utveckling och det måste till åtgärder på bådekort och lång sikt. Och för att bryta denna negativautveckling måste samtliga politikområden dra åtsamma håll.Jag skall först ta upp några frågor runt den storaregionalpolitiken. För det är ju inom den stora regio-nalpolitiken de stora resurserna fördelas över landet.När det gäller den statliga verksamheten runt om ilandet så finns det mycket mer att önska. Det är interimligt att när statliga verk och myndigheter skallrationalisera så väljer de att ta bort delokala funktionerna först. Det är faktiskt så att statengått i täten för att flytta jobb från glesbygd till destörre orterna. Regionaliseringen har inneburit attmånga viktiga arbetsplatser försvunnit från glesbyg-den. Här har politiken varit viljelös.I regioner med svag arbetsmarknad slår dessaneddragningar mycket hårt. Därför måste man i ställetvända på strömmen och utlokalisera statliga verksam-heter.Regionernas infrastruktur spelar en allt viktigareroll för utvecklingen. Goda kommunikationer påvägområdet måste upprätthållas. Bärighetshöjandeåtgärder och beläggning av grusvägar är nödvändiga,inte minst för att skapa bättre förutsättningar för detregionala näringslivet.Det är också viktigt med en god tillgång för postoch teleförbindelser. Rimliga priser bör gälla för helalandet. En enhetstaxa för ISDN och dess anslutningbör införas . råder stora skillnader i kost-nader för anslutning och jag vet småföretagare somöverväger att flytta från glesbygden på grund av fördyra kostnader.Kompetensfrågorna kommer att få en avgörandebetydelse för hur en region kommer att kunna utveck-las. Därför måste utbildningen göras än mer tillgäng-lig med ökade satsningar på de små och medelstorahögskolorna. Utbildningen måste kunna ges i form avdistans och/eller decentraliserad utbildning.Här vill jag ta ett exempel från min hemkommun,, där vi i bygdeskolorna via IT har givit byg-dens företag och enskilda möjlighet att delta i vissautbildningar. Det går säkerligen att bygga ut systemetså att tillgängligheten för utbildningen ökar både förenskilda och företag.Forskningsverksamheten måste också successivtbyggas ut. Jag vill här betona de stora satsningar sombör ske inom livsmedel, skog och turism, som ärviktiga delar av landsbygdens näringsliv. Landshöv-ding har gjort en utredning om livsme-del och jordbrukets möjligheter. Denna utredningförslår en rad åtgärder som kan komma att få storpositiv betydelse för regionalpolitiken.Låt mig också säga att det är viktigt att jordbruketfår en lönsamhet så att jordbruksföretagen har enmöjlighet att både leva och utvecklas. Det är enmycket viktig förutsättning för landsbygdens utveck-ling.Likaså är det väsentligt med ytterligare forsk-ningsinsatser för att ytterligare kunna förädla träråva-ra.Över huvud taget måste det vidtas åtgärder för attöka sysselsättningen. Olika åtgärder för att ytterligareförbättra företagarklimatet i allmänhet och för småfö-retagen i synnerhet är helt nödvändiga.Jag vill också betona vikten av att det finns till-gång till en god service, både och kom-mersiell. Det gäller allt ifrån vård och omsorg tillkulturellt utbud.Här skall säjas att det finns bekymmer imånga glesbygdskommuner, som redan nu har enmycket hög utdebitering, och för att klara sin ekonomihar man tvingats skära ned i en icke ringa omfattning.Det nya utjämningssystemet kan komma att behövaförändras för att ta än större hänsyn till olika gles-bygdsfaktorer.För att komma in på det aktuella betänkandet finnsdet några delar som jag vill kommentera.Den lilla regionalpolitiken är ju resursmässigt inteså stor om man ser till den totala statsbudgetens om-fattning, men den är ändå mycket betydelsefull för attbidra till en utveckling i utsatta regioner.Anslag A 1 rymmer många regionalpolitisk viktigaåtgärder, och jag tycker att det är viktigt att dessamedel i så stor omfattning som möjligt fördelas direkttill länsstyrelserna. Detta bör gälla allt ifrån medel förföretagsstöd, landsbygdsutveckling osv. En del avdessa är bundna till vissa stödområden och målområ-den, andra är inte geografiskt bundna. Men alla med-len bör hanteras så decentraliserat som möjligt.Jag vill också påstå att de regionala utvecklingsbi-dragen, landsbygdsbidraget osv., har varit till stornytta. Dessa medel har bidragit till etablering av nyaverksamheter och företag och även till att utvecklabefintlig verksamhet.I det här betänkandet har några reserva-tioner som jag vill kommentera något.Reservation 2 handlar om mål för och allmän in-riktning av regionalpolitiken. Där påpekas att lands-bygdens resurser och tillväxtmöjligheter måste tas tillvara.Landsbygden skall ses som resursområden. Den ärnärande och inte tärande, som man ibland kan höra.Men det är ju faktisk så att väldigt stora resurserkommer just från vår landsbygd. Ta bara skogen,livsmedel, vattenkraften, fritid och rekreation. Det ärstora resurser som tillförs samhället därifrån. Om mandå återför vissa medel för utveckling i dessa bygder såär det inga nådegåvor utan en rättmätig del av degemensamma resurserna.I reservationen uttalas också behovet av en bättresamordning än när det gäller medel för arbets-marknadspolitik, näringspolitik, infrastruktur ochregionalpolitiska satsningar. Genom samarbete ochsamverkan kan man få ut mycket mer av de satsademedlen än vad man får . Alltså måste sektorisering-en brytas.I reservationen berörs även organisationen av detnationella resurscentret för kvinnor. Där finns det ettbehov på såväl nationellt som regionalt och lokaltplan av nationella stödinsatser för att fullfölja detpåbörjade arbetet vid olika resurscentrum. Jag yrkardärför bifall till reservation 2.Reservation 6 behandlar strukturfonder och må-lområden. har ett antal målområden. Detär 2, 3, 4, 5b och 6. Det är också Interreg och Leader.Område 2, 5b och 6 är geografiskt avgränsade ochalla har ett vällovligt syfte att medverka till en positivutveckling i dessa områden.Tyvärr har byråkratin omkring strukturfondernavarit minst sagt besvärande. Beslutsgrupper, över-vakningskommittéer, revisorer och statliga myndighe-ter har varit inblandade innan projektpengar har kun-nat betalas ut. Det är en lång väg från det att projek-tansökan lämnas in till det att projektmedlen betalasut.Jag hoppas att regeringen redan för innevarandeprogramperiod verkar för att förenkla hante-ringen med strukturfondsmedlen. Ett sätt vore att låtaantingen beslutsgruppen eller betala utprojektmedlen direkt.Översynen av strukturfondernas mål sker i an-slutning till behandlingen av Agenda 2000. I ett sena-re skede kommer också de geografiskt avgränsadeområdena att ses över. Här är det viktigt att satsning-arna koncentreras till de mest utsatta delarna av lan-det. måste påverka utformningen av de regio-nalpolitiska stöden.Det är angeläget att regeringen agerar med störstakraft inför förhandlingarna om en reformerad regionaloch strukturfondspolitik så att inte går misteom möjligheter till regional utjämning och utveckling.Utgångspunkten för det svenska agerandet måste varaatt skall kunna ta ställ-ning i de aktuella frågorna.När det gäller nuvarande mål 6 anser regeringenatt man kan utgå ifrån att området skall ingå i Agen-da 2000-förslagets nya mål 1. Jag anser också attnuvarande mål 6 i dess helhet skall ingå i det nyamål 1. Däremot tycket jag att det är fel att även kust-kommunerna mer generellt skall ingå i mål 1.Likadant anser jag i huvudsak att nuvarande geo-grafiska områden för mål 2 och 5b skall bestå. Mendet är viktigt att påpeka att stöden bör koncentrerastill de mest utsatta områdena.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till reser-vation 6.Slutligen, herr talman: sida har viställt upp på den ram som gäller för utgiftsområdet.Som jag började med att säga kommer en regional-politisk proposition att läggas fram . Jagvill redan nu flagga för att ramen för regionalpolitikenkan behöva höjas för kommande år.Anf. 145 ():Herr talman! Som har sagts tidigare i debatten harflyttlassen åter börjat att rulla. Från att tidigare ha gåttfrån inland mot rullar denu också från ned till de större stä-derna.I betänkandet kan vi läsa att i ,som utskottet citerar , konstateras det att deregionala skillnaderna på arbetsmarknaden har ökat.Den sysselsättningsminskning som skedde från slutetav drabbade framför allt skogslänen. Stor-stadslänen undgick i stort sett en sysselsättningsned-gång. Vidare säger man att uppgången under1997 har, enligt samma rapport, förstärkt arbetsmark-naden i storstadslänen, framför allt i län.Herr talman! Målet för regionalpolitiken måste va-ra att öka den enskildes möjligheter att fritt väljaarbete och bostadsort. Utskottet redovisar en bild sominte ger den förutsättningen. anser attpolitiska insatser i mycket begränsad omfattning kanutjämna skillnaderna i levnadsvillkor mellan olikadelar av landet. Jag noterar att utskottets majoritet harförstått budskap. I betänkandet varnas förorealistiska förväntningar på vad som kan åstadkom-mas genom det regionalpolitiska anslaget. Jag delarden uppfattningen.Herr talman! Låt mig göra en reflexion. På dagenstalarlista tar åtgärderna mot den stora arbetslöshetennästan , enkel talartid, i anspråk. I regional-politiken, där vi skall diskutera hur nya jobb ochutveckling skall komma till, är debattiden 1 timmeoch . Det rimliga borde vara att debatteraåtgärder och insatser för det fria näringslivets mobili-sering och vad som skall göras för att fler företag ochfler arbetstillfällen skall skapas, inte minst i utsattaregioner. Det, herr talman, borde vara huvuddebatten.Nu värjer vi oss för den enorma arbetslöshetens far-sot, men få bryr sig när det gäller vad som måstegöras för att häva den här situationen.Det rimliga borde ha varit att näringsministern ha-de varit här i stället för arbetsmarknadsministern. Ja,egentligen borde, uppriktigt sagt, båda ha varit här,eftersom de här frågorna är helt avgörande för Sveri-ges framtid.Regionalpolitiken måste utformas så att olika byg-ders och regioners unika förutsättningar att skapagoda levnadsvillkor tas till vara. Från Folkpartietssida har vi under drygt varit pådrivandeför en förändring av regionalpolitiken. Tidigarehandlade den om lokaliseringspolitik. är allaöverens om att är förbi. krävs mobilise-ringspolitik, en politik för mobilisering av lokalaresurser. Inte minst har landsbygdsutvecklingen påmånga håll visat vad lokala krafter, i samverkan, kanåstadkomma.Varje region har sina styrkor och sina unika möj-ligheter. Tyngdpunkten måste ligga i decentralisering,nyetableringar, småföretag och lokal samverkan.Regionalpolitiken kan på olika sätt stödja, under-lätta och stimulera utvecklingen, men den kan aldrigkommendera fram en mobilisering. Den kan enbartvara ett smörjmedel som underlättar och undanröjerhinder.Herr talman! Vi behandlar "den lilla regio-nalpolitiken". Kvar är den stora, den som handlar omutbildning, forskning och inte minst goda kommuni-kationer. Jag skulle också vilja tillägga: Låt oss integlömma marknaden. Hur skall småföretag nå sinamarknader? I glesbygden finns inga utvecklade mark-nader, utan företagen måste söka sina marknader påandra håll, inte enbart i utan också ute i Euro-pa. Ett litet företag som ligger långt från marknadenoch som saknar traditioner att söka marknader ute iEuropa har det inte lätt.För underlättande av den processen är den lillaregionalpolitiken ett viktigt redskap. Det är dessutominte minst viktigt att det finns goda kommunikationeroch ett väl fungerande transportstöd. Det gäller fram-för allt för de små företag som ligger långt från mark-naderna.Herr talman! Regeringen har det yttersta ansvaretför de statliga verkens och myndigheternas service ihela landet. I budgetpropositionen uttalar näringsmi-nistern att han avser att återkomma i den regionalpo-litiska propositionen i den frågan. Det brådskar verk-ligen. som regeringen funderat på frå-gan har myndigheter och verk strukturerat om sinaverksamheter, flyttat regionkontor och slagit sammanverksamheter utan hänsyn till att det medför försäm-rad service.Besparingsskäl är ett av motiven. När man stude-rar vad som skett upptäcks att konsekvensanalysersaknas eller görs enbart för egen del. Ingen hänsyn tastill huvuduppgiften att utföra den service som varjeregion har rätt att kräva. Inte minst i glesbygdslänenuteblir besparingseffekterna och enbart försämrasservicen. Följdverkningar och konsekvenser förbliroredovisade.Herr talman! Låt mig ta upp också några andratendenser som redovisar den olyckliga utvecklingenav servicen i glesbygdslänen. Jag tänker på Teliasinförande av rikstaxa i flera län, Postens indragningaroch försämrade service samt flygets orimliga taxor,som motverkar företagarnas möjligheter att nå sinakunder, även på marknader inom . Vi harockså en urgröpning av rättsväsendet, vilket försvårarför jurister och advokater att bedriva verksamhet påmånga orter i Norrland.Länsstyrelserna, som har statens samordnade an-svar, tvår sina händer. De har inget inflytande övermyndigheternas agerande. I efterskott påpekar de oftadet orimliga i vad som gjorts, men då är skadan redanskedd. Min fråga till utskottets företrädare är: Ämnarni påverka regeringen så att krafttag tas mot den för-sämrade statliga servicen i glesbygdslänen?Herr talman! Den regionala balansen är starkt be-roende av låga räntenivåer och ett investeringsvänligtklimat. Den regionala obalansen är ett mått på rege-ringens bristande insikt vad gäller småföretagandetsvillkor. Så länge riskkapital dubbelbeskattas, extraarbetsinsatser medför hög marginalskatt och arbets-marknaden kännetecknas av dålig flexibilitet på grundav föråldrade regler förmår inte de regionalpolitiskamedlen bidra till resursmobilisering och utveckling.Herr talman! har under ett antal årkraftfullt framfört kritik mot den byråkratisering somskett omkring och målområdensamt inte minst av de myndigheter och verk som haratt sköta processen i . Hanteringen har känne-tecknats av centralism. Programmen präglas av tungadministration, aktörer avstår från att söka medel, ochbeslutade medel har inte betalats ut. Risken är den attSverige får mindre medel därför att vi sannolikt intekommer att utnyttja i EU framförhandlade medel.Den kritiken kvarstår, och vi förutsätter att rege-ringen när den förhandlar fram utformningen avstrukturfondernas mål och områden med kraft framförkravet på rationellare hantering och att medlen ochformerna samordnas med den lilla regionalpolitiken.Det går inte att fortsätta med den utspädning av stö-den som skett . kommeräven fortsättningsvis att kräva att stöden skall gåhuvudsakligen till de mest utsatta regionerna. Vi sermed spänning fram emot regeringens redovisning avden lilla regionalpolitiken och ochstödformer i kommande proposition.Herr talman! Låt mig uttrycka bekla-gande över att en parlamentarisk utredning inte fåttmöjligheten att arbeta fram den nya regionalpolitiken,trots utskottets uttalande.Den ökade utflyttningen från glesbygdslänen visarmed all tydlighet att en vital regionalpolitik behövsoch att politik för jobb genom företagan-de är enda möjligheten till livskraftigare glesbygd ochlandsbygd. Satsningarna måste göras på den enskildamänniskan och hennes förmåga till skapande.Politiken måste underlätta decentralisering, små-och nyföretagande samt lokal samverkan. Därigenomskapas förutsättningar för fler arbetstillfällen, ochdärmed ökar den enskildes möjligheter att fritt väljaarbete och bostadsort. Vad behöver är flermänniskor i arbete. Inte minst i glesbygdslänen ärdetta en nödvändighet för att kommuner och landstingskall kunna upprätthålla en värdig vård och en godomsorg.Herr talman! För tids vinnande yrkar jag bifall en-bart till reservation nr 3, men står själv-klart bakom samtliga sina reservationer.Anf. 146 ():Herr talman! De regionala obalanserna i landetökar. Det är vi alla överens om. Det visar sig i kraftigtvarierande befolkningsutveckling och arbetslöshetstal,i stora skillnader i näringslivsstruktur och resurser förteknik och kompetensutveckling mellan kommunernaliksom mellan länen. Det märks i att flyttlassen återbörjat rulla, vilket ytterligare kommer att förstärkaden regionala obalansen. I det läget anser vi att rege-ringen visar en alltför passiv hållning.Det betänkande som vi behandlar innehåller fåkonkreta förslag för att ändra den regionala obalansenoch främja den regionala tillväxten. Regeringen avseri stället att återkomma med en regionalpolitisk sär-proposition . Vi tycker att det är djuptbeklämmande att man har skjutit på propositionen.Likaså är vi starkt kritiska till att regeringen inte hartillsatt någon parlamentarisk utredning om regional-politiken trots att arbetsmarknadsutskottet uttalat sigtill förmån för en sådan . Detverkar som om regionalpolitiken är satt litet grand påundantag eller i vart fall är lågt prioriterad i regering-ens arbete.Det är ett statligt och nationellt ansvar att utjämnaregionala skillnader. Det innebär att det regionalaperspektivet måste sättas mer i fokus när det gälleralla politiska områden. Det handlar om infrastruk-tursatsningar, utbildningspolitik, det kommunalautjämningssystemet, den ekonomiska politiken m.fl.områden. Det är områden som normalt ligger utanfördet vi kallar den lilla regionalpolitiken och där vimenar att det saknas ett tydligt regionalt perspektiv.Den regionala tillväxten är avgörande för att ut-jämna regionala obalanser men också för att främjasysselsättningen i stort och en nödvändig miljöom-ställning i näringslivet. anser att regio-nalpolitiken måste styras över från de passiva drifts-stöden till de förnyande utvecklingsinsatserna. I detarbetet är det viktigt att arbeta i ett underifrånpers-pektiv och ta till vara de lokala initiativen.Vi måste ta till vara den växtkraft som finns i akti-va bykooperativ. Vi måste också stimulera ett lokaltägt näringsliv t.ex. genom att skapa möjligheter för dekommunala pensionsfonderna att mer aktivt placeramedel i det lokala näringslivet. Vi menar att fråganom en lokal och regional förankring av näringslivet ären viktig del i en lyckad företagsutveckling.