prot · GK0997 · 1997-04-29 00:00:00 — Även om det har varit mera av projektkaraktärhar man fått stöd tidigare, och det har inte hjälpt.Låt oss fortfarande hoppas att det här kan bli enrekonstruktion. Förhandlingarna är ju inte avslutade.Anf. 90 ():Fru talman! Jag uppskattar socialministerns nyan-serade ton och att hon slår fast att vi är överens om engrundinställning. Det inger förhoppningar om att dethela ändå skall komma till ett lyckosamt slut. Fråganär inte helt enkel. Den har flera dimensioner. Statsrå-det sade att det egentligen handlar om två frågor.Ändå hänger de väldigt mycket ihop.Jag vill återigen upprepa att det som känns ange-läget och det som vi vill göra, det gör vi. Vad det ihög grad handlar om är om det finns ett engagemangfrån som är så starkt att det gerresultat också i . Jag vill påstå attkänslorna för dessa insatser kanske inte är lika starkadär, eftersom man inte har den referensramen och denerfarenheten som socialministern har. Därför är detviktigt att just statsrådet följer den här frågan.Vare sig eller regeringen kan med gottsamvete skjuta den här frågan ifrån sig med hänvis-ning till enbart den finansiella och fiskala situationen.Jag tror att man behöver göra en gradskillnad när detgäller insatser. Här handlar det om att rädda viktigamänskliga värden. Jag tycker mig se att det alltför oftaär människor på det som vi kallar för samhällets bot-ten som raskast råkar illa ut. De röststarka har före-trädare och förespråkare. När vi alla av och till gervårt verbala stöd innebär det också en praktisk för-pliktelse.Jag var tillsammans med förre statsministern och höll uppmuntrande hyllningstal vidett jubileumsarrangemang som berörde LP-stiftelsen.Ingvar talade engagerat om behovet av så-dan verksamhet som står för, och detinstämde jag i. Min slutsats blev att vi som politikerinte får begränsa oss till högstämda hyllningstal ochsedan oengagerat bli tysta. Det är därför som jag hartagit till orda i den här debatten. Här gäller det männi-skovärden som måste räddas.Sedan sade statsrådet att man nu söker alternativoch försöker att - som det uttrycktes - anpassa kos-tymen. Det är nog viktigt att göra det. Jag har tidigarehört inlägg från socialministern om att man eftersträ-var en långsiktig lösning, och det är också väsentligt.Men det är en sak som vi ändå måste hålla i minne närdet talas om att det har utbetalats projektpengar underåren etc.: Det är i förhållande till verksamheten oer-hört små belopp i jämförelse med hur vi stöder andraverksamheter. Ingen skugga över andra aktiviteter,men jag tror att vi behöver en bättre proportionalitetnär det gäller vad vi kan få ut av ett sådant här arbete.Därför är det så angeläget att det leder till en lyckliglösning.Anf. 91 ():Fru talman! Allra först: har minskatsin verksamhetsvolym och man har minskat sin per-sonal och gjort försök till anpassning. I förhållandetill andra organisationer typ länkrörelsen har stats-makterna gett mindre bidrag till än till länkrörelsen. Jag har ingenting emotatt länkrörelsen har fått större bidrag, men med tankepå det arbete som har bedrivit och detresultat som har uppnåtts borde man från staten hakunnat ställa upp mer.När det gäller tidigare socialministrar har GertrudSigurdsen och gjort stora insatser för atthjälpa , inte minst när Hällnäshemmetkunde förvärvas och när man startade den verksamhe-ten som har varit oerhört framgångsrik.Det är viktigt att man nu ser till att så mycket sommöjligt av värdefulla arbete och sätt atthjälpa människor kan fortsätta, men då måste ocksåstaten ta sitt ansvar. Då är det viktigt att regeringenoch socialministern tar initiativ för att försöka se tillatt detta arbete kan upp av regeringen. Tittagärna återigen på hur man i uppskattar arbetetoch direkt från statsbudgeten går in och stöder arbe-tet, därför att man har konstaterat att det hjälper såmånga utslagna människor att bli rehabiliterade ochatt man på det sättet minskar de totala kostnaderna förnationen.Anf. 92 MARIANNESAMUELSSON (mp):Fru talman! Socialministern tyckte tydligen attmin ton var i högsta laget. Men i sak bemötte hon detjag sade inte utifrån att det skulle vara fel utan snarareutifrån att det var rätt, nämligen att regeringen numåste se över vad som händer med missbrukarna såatt de inte hamnar i kläm. Det var precis det jag påpe-kade, nämligen att det är den grupp som harhamnat i kläm, bl.a. i de kommunala besparingarna,vilket i sin tur förorsakar att de här hemmen har svå-rare att få sin ekonomi att gå runt. Men det är inte såatt missbrukarna inte skulle behöva plats på de härhemmen.Just gruppen missbrukare har ingen röst. Deorkar inte själva slåss, utan de tar hellre till flaskaneller sina droger. Jag tycker att det är vår skyldighetatt ta till höga toner för deras skull, därför att de ärockså människor och behövs i samhället, och de be-höver få en chans att komma tillbaka.Jag fick tyvärr inte något som helst svar på fråganvad som skulle hända om rekonstruktionen inte funge-rar som socialministern önskar, utan det blir så att denhär verksamheten slås ut, och vad det skulle innebärai kostnader för samhället.Det finns också den aspekten att den här verksam-heten har visat solidaritet i så stor utsträckning har tagit emot missbrukare utan att kunna fåpengar för dem via kommuner eller staten. Jag tyckerdå att samhället har ett ansvar för de människor sombehöver den här rehabiliteringen.Jag tycker inte att det här svaret är tillräckligt,men jag hoppas verkligen att socialministern följerupp och jobbar vidare med frågan, utifrån att den härgruppens situation verkligen behöver beaktas i dag.Vi möter tyvärr fler och fler ute på gatan som borde fåvara på rehabiliteringshem.Anf. 93 Socialminister ():Fru talman! Jag utgår från att vårt gemensammaengagemang ligger i att se till att vi har en bra miss-brukarvård. Jag hoppas och utgår från att man lokaltfortfarande försöker få en uppgörelse. Det allra bästavore att man kom överens med sina fordringsägareom hur man skall ha det och att man fick till stånd enuppgörelse som innebär att man kan gå vidare ochkrympa kostymen något och anpassa sig efter nyaförhållanden.Jag vet inte var menar att viskall ta de här pengarna. Vi har inga sådana lösapengar. Dessutom kommer naturligtvis andra vårdhemoch institutioner att säga att det är djupt orättvist:Varför skall ni betala för dem men inte för oss? Detfinns ju de som redan har fått lägga ned sin verksam-het. Skall staten ta på sig det ansvaret?Det är klart att det också är ett värde att det här ären verksamhet som är profilerad och som i hög gradbygger på frivillighet. Frågan är då hur mycket statenskall gå in och ta ansvar för. har man gjort det.Det är unikt att , bland många andra somskulle ha kunnat söka stöd, trots allt har fått det ge-nom åren, även om det har varit små pengar. Men hurmycket skall de få innan det blir en statlig verksamhetigen?Det är också deras egen bedömning att de behöverkrympa kostymen något och anpassa sig. De kanskehar köpt för stora anläggningar, som de nu har svårtatt klara ekonomiskt, också med tanke på att kommu-nerna inte kan ha missbrukarvården på samma sätt.De försöker också hitta andra modeller, med meröppenvård osv.Jag tror ändå att vi fortfarande kan hoppas på lokalt skall kunna komma till en uppgörelse, menvårt gemensamma intresse är ju att se till att missbru-karna får hjälp och stöd. Jag vet inte om det här är deträtta sättet, att vi skall säga att vi nu går in och betalarskatteskulderna. Då är det möjligt att man kommertillbaka igen och har bekymmer. Det viktigaär ju att man lokalt anpassar sig.Vi har ännu, som jag ser det, en möjlighet. Innanvi vet vart det här tar vägen är jag inte heller bereddatt spekulera eller gissa vilka följderna kan bli. Jag ärövertygad om att vill fortsätta sin verk-samhet framöver och också kommer att kunna göradet på olika sätt. Här finns både många frivilliga in-satser och en vilja att fortsätta den här viktiga verk-samheten. De kommer att göra det, men kanske haden i något mindre skala.Anf. 94 ():Fru talman! Jag är tacksam för deklarationernafrån socialministern, dels att hon slår fast att det ärviktigt med en bra missbrukarvård, dels hennes klarabekännelse till det ideella arbetets betydelse. Jaghoppas också att den uppgörelsen skall kunna leda tillett gott resultat.På en punkt är jag inte helt överens med social-ministern, och det är att staten skulle ha gjort tillräck-ligt, som jag uppfattade statsrådet. Jag tycker att sta-ten skulle sätta fram fötterna och ta ett tag till.I interpellationssvarets avslutning står det att med berörda fordringsägare i konstruktivanda skulle lösa det här. Vi får sätta våra förhopp-ningar till det. Jag tror att det finns en sådan kon-struktiv anda. Möjligen har jag tvivlat på hur starkden har varit i regeringen, enkannerligen Finansdepar-tementet, men jag ser socialministern som en garantför en god lösning, som säkrar fortsättningen på ettangeläget människovårdande arbete. Det känns för-pliktande för mig som parlamentariker att skicka meddet som en uppmaning till regeringen.Sedan skall jag säga till socialministern att vi upp-skattar att hon så energiskt jobbar också med detförebyggande, därför att det hänger ihop. Om vi skallminska behovet av missbrukarvård behövs det insat-ser i det förebyggande arbetet. Det är därför som jagsätter hopp till att socialministern nu följer frågan. Jagtror att den högste ansvarige för landets sociala väl-befinnande har helt andra möjligheter att göra enkorrekt och schyst bedömning av behovet. På denpunkten sätter jag större tillit till socialministern ochhennes departement, att de har större insikt, än tilldem som mera ensidigt ägnar sig åt finansiella ochmer krassa verksamheter.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:217 om ci-tytunnel i MalmöAnf. 95 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat migvilka kostnader som kan åsamkas statskassan omCitytunneln genomförs på föreslaget sätt och om detsvenska brobolaget, , ej klarar de ekono-miska åtagandena.Bakgrunden till frågan är ett förslag till avtal somhar tagits fram mellan staten och företrädare för Mal-möregionen om hur citytunnelprojektet kan finansie-ras och byggas.Citytunnelprojektet i sin helhet består av en järn-vägstunnel som avses gå mellan iMalmö via två nya stationer i staden till Öresunds-förbindelsen. Dessutom ingår i projektet att byggaförbindelsespår från tunneldelen till Trelleborgs- ochYstadsbanorna.Avtalet har tagits fram på regeringens initiativ ef-ter en avsiktsförklaring som slöts . Detär regeringens avsikt att senare återkommatill med de delar av finansieringslösningensom kräver bemyndigande.Avtalet om finansiering och genomförande av ci-tytunnelprojektet är uppbyggt så att de parter som kandra nytta av projektet också finansierar, bygger ochhar driftsansvar för de delar som ger nyttan. Dennautgångspunkt har varit framgångsrik eftersom projek-tet ger olika mervärden, för den nationella gods-tågstrafiken, för kollektivtrafiken över sundet och förden regionala kollektivtrafiken.Det är mot denna bakgrund regionen, dvs. Malmökommun och länskollektivtrafik, själv har tagit på sig att ansvara förbyggnationen av de två nya stationerna och förbindel-sespåren från mot Ystads- och Trelle-borgsbanorna, till en kostnad på 1 miljard kronor.SJ har i gengäld tagit ansvar för ombyggnaden avMalmö central, vilket beräknas kosta 150 miljonerkronor.En del i citytunnelprojektet som regeringen anseratt staten via direkt bör ansvara för är spå-ranläggningarna, exklusive förbindelsespåren tillYstad och . Kostnaden för investeringarna idenna del är beräknad till ochfinansieras med ordinarie anslagsmedel.Själva tunneldelen, inklusive annat undermarks-byggande, utgör cirka hälften av kostnaden för ci-tytunnelprojektet. Finansieringen av tunneldelen delasi det föreslagna avtalet mellan , dvs. staten,och de regionala parterna så att svarar för44,eller ca och regionen förresten. I den beräknade kostnaden ingår visst påslagför eventuella oförutsedda händelser.Om jag får summera statens eller åta-gande i citytunnelprojektet blir det således 1,3 miljar-der kronor för spåranläggningar och 1,1 miljarderkronor för bygget av tunneln, dvs. totalt 2,4 miljarderkronor. Den kostnad som regeringen anser att statenbör ta på sig i projektet bör jämföras med Banverketsinvesteringsram för stomjärnvägar de kommande tioåren som är . Jag anser således attBanverkets risk är rimlig.Hur kommer då in i frågeställningen?SVEDAB är hälftenägare av Öresundskonsortiet ochskall bygga de svenska anslutningarna för en del av demedel som flyter in genom trafikavgifterna på kust-till-kust-förbindelsen. Det finns förutsättningarför att detta intäktsflöde skall räcka till mer än deanläggningar som planerades då avtalet med . Närmare redovisning i frågan kommer attframgå av regeringens proposition. Det är naturligtvisriksdagen som avgör hur dessa intäkter skall dispone-ras och om en del av dem skall användas till Citytun-neln.Regeringen anser att upp till drygt 1,7 miljarderkronor av ett sådant framtida intäktsflöde från Öre-sundsförbindelsen bör användas till att subventioneratunneldelen i citytunnelprojektet. Kommer inte Öre-sundsförbindelsen att ge detta överskott är betalning-ansvaret statens och de regionala parternas, enligt vadjag tidigare anfört.I det föreslagna avtalet förutsätts att ett lån tas upppå för att förskottera detförväntade överskottet från . ochde regionala parterna står som låntagare. är att förmedla lånet och skriva ned det med ettbelopp motsvarande eventuellt överskott av in-täktsflödet från broavgifterna. I den mån sådant över-skott inte uppkommer skall låntagarna själva amorteralånet. Den statliga andelen av lånet är satt till 580miljoner kronor.Genom denna konstruktion kan, i bästa fall, sta-tens anslagsbelastning för citytunnelprojektet bli 580miljoner kronor lägre än vad som redovisats ovan ochstanna vid ca 1,8 miljarder.För att det lån som tar skall få en rimligränta är det lämpligt att staten gör ett garantiåtagande.Så är finansieringen av ocksåuppbyggd.Kerstin Warnerbring frågar vad som händer statenom inte klarar de ekonomiska åtagandenaenligt det föreslagna avtalet, dvs. om bolaget inte gernågot överskott. Statens anslagsbelastning för citytun-nelprojektet kommer, som jag redovisat, i detta fall attpå sikt öka med till 2,4 miljarderkronor. Därutöver tillkommer en kapitalkostnad.Något garantiåtagande från staten kommer inte attutlösas.Anf. 96 ():Fru talman! Jag tackar kommunikationsministernför svaret.Det tycks mig dock som om kommunikationsmi-nistern tar litet lätt på frågan om statens finansieringav . Även 2,4 av 36 miljarderär väldigt stora pengar som tas från andra angelägnainvesteringar, främst det yttre godsspåret som hadekunnat göra livet drägligare för 15 000 människor iMalmö. satsas de i stället på ett högriskprojektsom många är mycket tveksamma till.Citytunneln påstås vara en nödvändig del ibroprojektet, men har ju lagts till i efterhand. Baradetta borde ju vara helt oacceptabelt. Med salamime-toden har man fattat ett beslut i taget och på så sättgenomdrivit en trafiklösning som är allt annat änmiljövänlig och kostnadseffektiv. Dessutom ger den,trots enorma kostnader, inte en tillfredsställande tra-fiklösning i en av mest miljöbelastade regio-ner.I den spårvagnsutredning som gjordes i förnågra år sedan slogs fast att en citytunnel bara skullefå perifer betydelse för persontransporterna i Malmö.Kostnaden för tunneln låser uppbåde regionens och statens pengar till infrastruk-tursatsningar som så väl behövs för att lösa trafikkao-set i på ett långsiktigt, hållbart ochmiljövänligt sätt.Det finns ju också flera instanser som har ifråga-satt samhällsekonomiska nytta. Redan iBengt första utredning slogs fast att tunnelninte går att bygga på egna meriter. I KOMKOM:sförslag på tillkommande satsningar i stomjärnvägsnä-tet föreslås för del godsåtgärder för 1,7 mil-jarder. KOMKOM tillägger: Tillräcklig lönsamhet harinte kunnat beräknas för i , somdärför inte ingår i förslaget.Banverkets avgående generaldirektör liksom ock-så experter betecknar tunnelprojektet somosäkert, äventyrligt och kostsamt. VD hargått till skarp attack mot, vad han kallar, de önske-drömmar som har styrt planeringen av tunnelprojek-tet, som han betecknar som ett högriskprojekt bygg-tekniskt, finansiellt och trafikmässigt.Det är förvånansvärt att kommunikationsministerninte har tagit några intryck av all den kritik som finns,framför allt när det gäller kostnad och finansiering.Jag måste nu få fråga kommunikationsministern: hon så tvärsäkert påstå, med den finansierings-lösning som man nu valt, att något garantiåtagandefrån staten inte kommer att utlösas? Om det är såtvärsäkert, varför behövs över huvud taget statensgarantiåtagande? Då kan vi kanske ha i minnet att deti såväl som i en radiointervju meddiverse representanter från och med denkommunikationsminister som skrev under broavtaletmed har framkommit att om hadefunnits med när broprojektet presenterades i början,hade aldrig broprojektet blivit godkänt i riksdagen.Anf. 97 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag kan dela att salamimetoden kanske inte är denbästa. Det hade naturligtvis varit bättre om man hadetagit helhetsgreppet från början, därför att det finnsoerhört starka skäl till att skall byggasoch att den skall komma till så fort som möjligt efterÖresundsbron.Först och främst ökar de positiva ef-fekter som bron faktiskt har genom att den ocksåstärker den spårbundna kollektivtrafiken. Det betyderatt spårtrafiken ökar i konkurrenskraft i förhållandetill biltrafiken. Det är ett skäl.Det andra skälet är att avlastar Konti-nentalbanan, vilket gör att det blir bättre miljö menockså betydligt förbättrade förutsättningar för deninternationella godstrafiken på tåg via Trelleborg.Det tredje skälet är att stärker kollek-tivtrafiken i hela , främst genom att intelängre blir en ändhållplats.Sammantaget gör dessa tre skäl att Citytunnelnblir det bästa alternativet.Sedan kan man säga att man i stället kunde ha valtatt bygga ett spår runt . Det har i efterhanddiskuterats anledningen till att vi inte bestämde ossför det. Låt mig då förklara varför jag tycker att det ärett sämre alternativ. Ett sådant spår skulle nämligeninte ge några regionala mervärden till kollektivtrafi-ken. Det skulle inte gynna hela . Detskulle heller inte gynna persontågtrafiken över sundet,vilket är oerhört viktigt eftersom vi vill att hela regio-nen Skåne-Sjelland skall bli en gemensam arbets-marknad. Då är det viktigt att kunna pendla med tågoch att inte vara tvungen att köra bil. Vidare skulledet innebära att man tvingades att göra ganska storainvesteringar i . Dessutom skulledet innebära en riksbangård syd, var den nu skulleligga någonstans, som inte minst skulle vara nödvän-dig för att inte skulle få sin miljöförstörd. En sådan godsbangård skulle inte innebäranågra regionala mervärden, utan den skulle till alladelar belasta statsbudgeten. Så är detta ettbetydligt sämre alternativ än att bygga Citytunneln.Så frågar slutligen varförstaten skall lämna garantier om jag nu är så säker påatt det är ett bra projekt. Det är alltid bra med statligagarantier, därför att de betyder att man kan låna tillbilligare ränta. Man kan också öka riskvilligheten,eftersom det är ett samhällsnyttigt projekt. Det är degenerella skäl som vi har när vi lägger ut statligagarantier på samhällsnyttiga projekt. Det är ingentingkonstigt. Det blir billigare att låna. Det trodde jag attvi hade en gemensam uppfattning om.Anf. 98 ():Fru talman! Vi har hört ett flertal olika skäl tillvarför det är så oerhört nödvändigt att Citytunnelnbyggs. Jag har vid flera andra tillfällen här i kamma-ren tagit upp vart och ett av alla de skäl som kommu-nikationsministern nu nämner och påtalat varför dessaskäl över huvud taget inte är giltiga. Det tänker jaginte göra just , eftersom tiden är väldigt knapp.Eftersom det har funnits så starka skäl för att byg-ga tycker jag att det absolut minsta an-ständighetskrav man kan ställa är att den skulle hafunnits med när broprojektet redovisades för flera årsedan för beslut i denna riksdag. Det vill jag ånyounderstryka. Jag tycker att hanterandet är oerhörtfelaktigt i en demokratisk församling.Jag har fått svar på frågan om varför en statlig ga-ranti är bra, men jag har fortfarande inte fått svar påfrågan varför kommunikationsministern så tvärsäkertkan säga att den inte kommer att utlösas. Någontingmer osäkert som finansieringskälla än bilavgifterna påbron för högriskprojekt som bro och citytunnel kan ialla fall inte jag tänka mig.Nu påstås det att bron framför allt skall vara ettmedel att uppmuntra järnvägstrafik framför biltrafik. Iverkligheten hanteras ju projektet precis tvärtom.Biltrafiken måste på alla sätt uppmuntras, för hur skallannars bilavgifterna räcka dels till bron, som redanhar visat sig bli dyrare än beräknat, dels till dethögriskprojekt som är?Jag måste ovanpå den förra frågan också få ställafrågan hur kommunikationsministern så tvärsäkert kanuttala sig om att det finns förutsättningar för atttrafikavgifterna från bron skall räcka till mer än deanläggningar som planerades då avtalet med vill ställa ytterligare en fråga angående statensgarantiåtaganden. Kommunikationsministern har isvaret inte nämnt någonting om någon garantiavgift.Anser inte kommunikationsministern att en sådan ut? Om inte: Varför bör en sådan inte tas ut? Var-för finns det ingenting om garantiavgift i avtalet, såsom det gör i avtalet med ? Där har man talatom att man har kommit överens om att någon sådangarantiavgift inte skall tas ut. är trots alltett helt annat projekt. Det berör bara . Jagskulle vilja veta om den frågan är diskuterad.Apropå det vill jag påminna om att det i vårbudge-ten konstaterades att staten skullekunna få in 150 miljoner i garantiavgifter. Är inteCitytunneln ett projekt där man borde se till att manfick in en sådan avgift?Anf. 99 Kommunikationsminister ():Fru talman! Som jag sade i mitt tidigare inläggkan jag dela uppfattning när detgäller att kommer först , men det äringet skäl till att inte åstadkomma ett bra projekt nu.Det finns dock en fördel med att komma med dettaprojekt något senare än själva brobygget. Det kommeratt innebära att vi får en något lugnare utveckling påarbetsmarknaden. Risken för överhettning på byggar-betsmarknaden i denna region kanske blir något mind-re. Annars delar jag den uppfattning som KerstinWarnerbring har. Tunneln borde ha varit med frånbörjan. Det fanns säkert rutiga och randiga skäl till attden inte var det, men jag känner mig inte på något sättförpliktad att säga att det inte finns någon anledningatt rätta till det eftersom det var tokigt från början. Jagtycker tvärtom att det är viktigt att vi har en så passhandlingskraftig regering så att vi kan göra detta.När det gäller de statliga garantiåtagandena kanjag säga att alla investeringar naturligtvis innebär ettvisst risktagande. Det innebär ju också att vi tror påatt det skapas ett mervärde. Jag är alldeles övertygadom - tvärsäker, som uttryckerdet - att broförbindelsen kommer att ge ett överskott.Det är en uppfattning som inte bara jag har. På dendanska sidan har man redan planerat investeringar förmer än dubbelt så mycket som vi har låst upp oss förpå den svenska sidan. Det är inte bara i Kommunika-tionsdepartementet i som uppfattningen attdet kommer att gå ihop finns. Skulle det inte göra detfinns det - detta kommer att redovisas mycket nog-grant - både hängslen och livrem. Vi minimerar ris-ken för den svenska staten och för regionen, somdelar på ansvaret om vinst inte skulle uppkomma. Detgäller både och . På detsättet finns det alla möjligheter att känna sig trygg.Sedan har vi olika uppfattningar om huruvida detöver huvud taget är bra med bro och broförbindelser.Det är det som skiljer oss åt. Min uppfattning är attbron och bra landförbindelser till bron kommer att geett utmärkt mervärde för hela och . I den vidgade arbetsmarknad som dettainnebär är bra spårförbindelser för att göra pendel-tågstrafiken så bekväm och tillförlitlig som möjligt avmycket stor vikt.Anf. 100 ():Fru talman!