prot · GL0935 · 1997-11-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:35Torsdagen den 27 novemberKl. 12.00 - 18.0319.00 - 22.19Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 21 november.2 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att () anhållit om att bli entledigad från uppragetsom ledamot av fr.o.m. den 1 januari 1998.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Nya ersättare för riksdagesledamöter, m.m.Upplästes och lades till handlingarna från inkomnaBerättelse om granskning av bevis för nya ersät-tare för riksdagsledamöter, m.m.Till Valprövningsnämnden har från Riksskattever-ket inkommit bevis om att , Åkersbergaoch , (båda fp) utsetts till nyaersättare för riksdagsledamöter fr.o.m. den1 . Från har ocksåinkommit ny bilaga till tidigare bevis för ersättare.Valprövningsnämnden har denna dag granskatbevisen för de nya ersättarna och den nya bilagan tilltidigare utfärdade bevis för ersättare.Stockholm den 26 november 1997Lars TottieKerstin Siverby4 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 26 novemberNU6 Redogörelse för företag med statligt ägande1. 1 (m, c, fp, kd)3. res. 2 (mp)Förberedande votering:118 för res. 117 för res. 2164 avstod50 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:160 för utskottet123 för res. 117 avstod49 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 141 s, 19 vFör res. 1: 71 m, 19 c, 21 fp, 12 kdAvstod: 1 v, 16 mpFrånvarande: 20 s, 9 m, 8 c, 5 fp, 2 v, 2 mp, 3 kdBoU2 Vissa fastighetsrättsliga frågorMom. 1 (förändringar i jordförvärvslagen)Propositioner ställdes först beträffande utskottetshemställan och därefter i fråga om motiveringen.Hemställan:1. utskottet2. 3 (v, mp)3. res. 2 (c)Förberedande votering:35 för res. 319 för res. 2246 avstod49 frånvarandeKammaren biträdde hemställan i res. 3.Huvudvotering:198 för utskottet35 för res. 164 avstod52 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 139 s, 28 m, 20 fp, 11 kdFör res. 1: 19 v, 16 mpAvstod: 42 m, 19 c, 1 fp, 1 v, 1 kdFrånvarande: 22 s, 10 m, 8 c, 5 fp, 2 v, 2 mp, 3 kdMotiveringen:Godkännande av1. motiveringen i res. 1 (m).Votering:177 för utskottet72 för res. 151 avstod49 frånvarandeKammaren godkände utskottets motivering.För utskottet: 141 s, 1 c, 20 fp, 3 mp, 12 kdFör res. 1: 71 m, 1 fpAvstod: 18 c, 20 v, 13 mpFrånvarande: 20 s, 9 m, 8 c, 5 fp, 2 v, 2 mp, 3 kdMom. 2 (åtgärder för att hävda lokala intressen vidfastighetsöverlåtelser m.m.)1. utskottet2 res. 5 (kd)Votering:230 för utskottet13 för res. 555 avstod51 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 141 s, 47 m, 1 c, 21 fp, 19 v, 1 mpFör res. 5: 1 m, 12 kdAvstod: 22 m, 18 c, 1 v, 14 mpFrånvarande: 20 s, 10 m, 8 c, 5 fp, 2 v, 3 mp, 3 kdMom. 3-7Kammaren biföll utskottets hemställan.Meddelande om samlad voteringTredje vice talmannen meddelade att konstitu-tionsutskottets betänkanden KU4, KU6, KU9 ochKU11 skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt.5 § Kommunala demokratifrågorFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1997/98:KU4Kommunala demokratifrågorAnf. 1 ():Herr talman! Jag vill gå så långt att jag hävdar attvår demokrati lider av en förtroendekris. Eftersomkommunerna handhar så många frågor som direktberör människor, nära och nästan dagligdags, så ärfrågorna om den kommunala demokratin viktiga, ochkanske avgörande, för hur förtroendet kan återskapasmellan medborgarna och de offentliga institutionerna.Självfallet har förtroendet fått sig en extra knäckgenom de oegentligheter, olämpliga uppträdanden ochuppföranden som vissa politiker har åstadkommit.Men dessa är mycket få, och de misshälligheter ochoegentligheter som har förekommit har också beiv-rats. I den mån som det rör sig om rent kriminellahandlingar döms de skyldiga och tvingas också attlämna sina poster. Men de här oegentligheterna är intede enda orsakerna till förtroendekrisen.Det handlar också om hur servicen fungerar, omvilken makt invånarna känner sig ha över utveckling-en och över sina egna liv och om hur systemet förmårleverera vad det har ställt i utsikt. Det är många somverkar bekymrade över läget. Det skrivs debattartiklaroch rapporter av olika slag, och frågorna debatteraspå olika ställen. Vetenskapsmännen intresserar sig förhur vår demokrati fungerar. Inom partierna pågårdiskussioner. Vi som är förtroendevalda diskuterarockså de här frågorna i våra församlingar. Ett omfat-tande utredningsarbete har också bedrivits undersenare år vad gäller t.ex. den kommunala demokratin.Men väldigt litet har kommit ut i form av kon-kreta förslag och framför allt konkreta beslut. Det ärfaktiskt att gå från ord till handling. Dettagäller bl.a. en del av de frågor som behandlas i dagensbetänkande.Jag vill peka på några mer övergripande riktlinjersom jag anser är viktiga för den långsiktiga utveck-lingen av bl.a. demokratin i kommunerna.För det första tycker jag att man skall skala bortsådana verksamheter som invånarna eller de privataföretagen både vill och kan klara själva. Vi behöveralltså i praktiken genomföra en reell subsidiaritet.För det andra tycker jag att man skall skala bortsådan produktion som med fördel kan lämnas ut påentreprenad. Självfallet skall det fattas beslut i demo-kratisk ordning om finansiering och ordentliga riktlin-jer för verksamheterna. Men det är inte alls nödvän-digt, och ofta inte heller särskilt effektivt, att de för-troendevalda församlingarna eller de offentliga insti-tutionerna också skall organisera produktionen själva.För det tredje tycker jag att vi skall genomföravalfrihetsrevolutionen. Det är dags att myndigförklaramedborgarna så att de själva får göra också viktigaval inom den offentliga verksamheten.För det fjärde anser jag att vi måste se till att fåfler beslutsfattare som får sina uppdrag och sitt för-troende direkt av väljarna och inte indirekt via kom-munfullmäktige.För det femte tycker jag att vi skall ge professio-nen, dvs. de anställda, långt större makt att självaorganisera och styra sitt arbete inom ramen för givnamål för verksamheten.Oavsett vad man tycker i sak om de olika förslagsom sjukvårdsprofessionen framför om sjukvårdensorganisation i en borde densvidande kritik och brist på förtroende som där fram-förs vara en väckarklocka för oss alla om att allt intestår rätt till.Herr talman! Betänkandet är ganska begränsat imitt nu redovisade vidare perspektiv. Min förhopp-ning är att vågar ta upp dettavidare grepp.Några av förslagen i betänkandet, bl.a. de somFolkpartiet har fört fram, faller inom ramen för de härprinciperna. Mindre kommuner och fler kommundel-ningar tillsammans med direktvalda stadsdelsnämnderoch kommundelsnämnder skulle t.ex. ge fler direkt-och förtroendevalda män och kvinnor. Alla känner vitill de hemska - så vill jag kalla dem - siffrorna förden dramatiska nedgången av antalet förtroendevaldai Sverige.De här förslagen skulle ge fler möjligheter att vetavilka som fattar besluten - beslutsfattarna kommernärmare väljarna. Men de skulle också, i och med detnya personvalsinslaget, ge en känsla av att den förtro-endevalda har ett mer direkt ansvar gentemot sinaväljare.Fru talman! Vi har sett alltfler partier i kommun-fullmäktigeförsamlingarna. En del åker ut och in. Detär inte lika lätt som det var tidigare att bilda funge-rande majoriteter. Vi har också sett situationer där dethar varit svårt att upprätthålla eller behålla en, kanskemed stor möda hopsnickrad, majoritet. Detta är en nyföreteelse i vårt land.Det finns inga möjligheter att lösa upp en sådanpolitisk situation av mer komplicerat slag som på ettvisst sätt kanske påminner om en regeringskris. Vis-serligen kan man tillbaka ändra nämn-dernas sammansättning om majoritetsförhållandena ifullmäktige skulle ändras. Men det räcker inte. Detborde finnas samma möjligheter som här i riksdagentill en förtroendeomröstning, till ett upplösningsinsti-tut och till att gå ut till väljarna och begära ett nyttförtroende. Inte minst gäller detta mot bakgrund av delängre mandatperioder som vi numera har.Jag tycker att kommunerna är för viktiga och dehandhar för stora och viktiga frågor för att det inteskall finnas ett system som gör det lättare att bildafungerande majoriteter ute i kommunerna så att dekan styras på ett klarare sätt.Herr talman! Det visar sig ju här på talarlistan attde flesta partier, förutom Socialdemokraterna, harnågon reservation knuten till det här betänkandet. Jagtycker att det finns en tendens i reservationerna somtalar om att man skall flytta ned besluten. De skallkomma närmare folket. Väljarnas vilja skall få ettbättre genomslag.Men Socialdemokraterna är emot detta. Det tyckerjag visar på en gammal, traditionell, historisk tendenshos Socialdemokraterna att det är bättre att vi förtro-endevalda fattar besluten och ju högre upp man kom-mer, desto bättre beslut fattas. Man är rädd för att låtamedborgarnas åsikter få ett ordentligt genomslag iutvecklingen av vårt samhälle. Jag beklagar djupt attdet inte, trots de många signaler om kris som vi får,har påverkat inställningen i det socialdemokratiskapartiet.Herr talman! Jag inskränker mig till dessa kom-mentarer till betänkandet och yrkar bifall till reserva-tion 5 om direktvalda stadsdels- och kommundel-snämnder.Anf. 2 ():Herr talman! I vår svenska demokrati är avståndetmellan folkstyrets 8,8 miljoner invånare och de poli-tiska förtroendemännen stort. Detta beror bl.a. på vårtproportionella valsystem och det bristande inslaget avpersonval. Ju större det antal frågor är vilkas innehållbestäms av en för tillfället härskande majoritets vär-deringar och önskemål, desto mer försvagas medbor-garnas inflytande ytterligare. Desto svårare blir detockså för de styrande själva att göra klart för sig omde handlar i överensstämmelse med folkets önskemåleller om de driver sina frågor över huvudet på folket.Under har misstron motpolitiker generellt sett ökat och man kan hos medbor-garna allt oftare se en bristande respekt för det poli-tiska livet.Även om vi i har en mer utvecklad kom-munal självstyrelse än i många andra länder, är vårkommunalpolitiska nivå inte tillräckligt näramedborgarna. Man behöver bara titta på något avTV:s nyhetsprogram för att konstatera det till synesmotsägelsefulla förhållandet att även om de politiskapartierna å ena sidan fått allt svårare att aktivera med-borgarna, har allmänhetens engagemang i lokala frå-gor å andra sidan faktiskt ökat.Hos åtskilliga kommunmedlemmar eller medbor-gargrupper finns det alltså trots allt en stark vilja attdelta och påverka innan de formella besluten fattas.Problemet är att den kommunala organisationen inteär konstruerad så att den kan möta den vilja till enga-gemang som finns ute i bygderna.De omfattande kommunsammanslagningar somägt rum i vårt land har minskat antalet förtroendeval-da dramatiskt. har utgiftsexpansionen gjortatt de kommunala förvaltningarna vuxit kraftigt.Många kommuner är ortens största arbetsgivareoch fullt jämförbara med stora industrikoncerner isysselsättning och omsättning.De förtroendevalda i de stora kommunerna har fåttstörre geografiska arbetsområden med fler frågor attbehandla och mindre möjlighet till överblick ochdetaljkännedom, vilket i sin tur gjort att de blivit meranonyma för medborgarna. Storkommunernas aktivapolitiker har sina dagar till brädden fyllda av samman-träden, möten och inläsning. De hinner alltför sällantänka och fundera bortom nästa sammanträde ellernästa ärende. Inte sällan blir kommunpolitiker merintresserade av att förvalta kommunen än av att för-valta kommuninvånarnas intressen. Det blir svårt förkommunpolitikern att möta den enskilde kommunin-vånaren på dennes nivå. Den ökade arbetsbelastning-en för kommunala förtroendemän medför också attmånga människor helt enkelt inte hinner ge sig in ipolitiken.Allt detta leder till en urholkning av de politiskapartierna och en motsvarande försvagning av legitimi-teten i det politiska systemet med en tilltagande osä-kerhet om det politiska uppdragets syfte och innehåll.Samtidigt är det på den lokala nivån som medbor-garna borde ha den största möjligheten att möta deförtroendevalda och själva kunna engagera sig i verk-samheten. Där finns förutsättningar till inflytande ochdeltagande på ett helt annat sätt än på den statliganivån. Man kan rent av påstå att det i praktiken är utei kommunerna som rikspolitiken formas. Det är näm-ligen på kommunpolitikerna det ankommer att realise-ra och förverkliga rikspolitiken.Kommunpolitikerna har att visa huruvida rikspo-litiken är förnuftig och genomförbar eller inte. Det ärkommunpolitikerna som skall förvalta och i praktiskainsatser omvandla det politiska budskap som utsändsfrån riksdag och regering. Rikspolitikerna drar upplinjer för framtiden. Ute i kommunerna konkretiserasbesluten och ges innehåll i det dagliga arbetet. Kom-munpolitikerna utgör den breda basen i de politiskapartierna, varför den utveckling vi nu fått - med ettkraftigt minskat antal politiskt förtroendevalda ute ibygderna - kan hota den svenska partimodellen ochdärmed hela det demokratiska systemet.De som drivit fram kommunsammanslagningarnahar haft en övertro på stordriftsfördelar och en över-driven ambition att skapa likformighet. Man har na-turligtvis tänkt att alla svenska kommuner skall selikadana ut, erbjuda samma service och uppfyllasamma normer vare sig de är små eller stora och varesig de ligger i norr eller söder. Man har utgått ifrån attmänniskorna är gruppvarelser som lever under exaktlikartade förhållanden och som tänker och handlarlika.Vad man helt glömt bort är att människor faktisktär olika och därigenom också har olika behov ocholika önskemål. Hur har vi inte settvilka problem som uppstår när exempelvis människori en liten ort med en speciell struktur och en specielltradition till varje pris skall stöpas i samma form somde som bor i den intilliggande storstaden bara för råkar tillhöra samma storkommun.Herr talman! Det är utomordentligt viktigt att denlokala demokratin bärs upp av ett stort antal förtroen-devalda och att sammansättningen av beslutsorganenspeglar befolkningen så bra som möjligt. God repre-sentativitet ökar legitimiteten hos de kommunalaorganen och främjar andra centrala värden som t.ex.bättre kontakter med medborgarna. En rimlig avväg-ning mellan makt, ansvar och legitimitet är grundläg-gande för en god demokrati.Det här resonemanget leder till slutsatsen att det urdemokratisynpunkt är önskvärt att fler kommunerdelas. Det finns behov av en allmän översyn av reg-lerna om kommundelningar respektive behovet avförändringar beträffande vissa enskildheter i dessaregler. Denna ståndpunkt finns angiven i reservationnr 1.Starka demokratiintressen talar också för att detinförs ett upplösningsinstitut på kommunal- ochlandstingsnivå. finns det visserligen ikommunallagen en regel som gör det möjligt för full-mäktige att återkalla samtliga uppdrag i en nämnd närden politiska majoriteten är densammasom i fullmäktige. Den här modellen är naturligtvisfullt tillräcklig i enklare fall av förändrade politiskaförutsättningar . Dock har detunder senare år uppkommit fler komplicerade situa-tioner än tidigare på grund av den ökade rörlighet somvi har fått ute i fullmäktigeförsamlingarna.Många nya partier som bildats och erhållit mandathar försvunnit. Företrädare för såväl nya som gamlapartier har bytt parti . Nyamajoritetsförhållanden och koalitioner har skapatsunder pågående mandatperiod på samma sätt somtidigare mest förekom på riksplanet. Vi har också fåttuppleva avslöjanden om skandalösa förehavandenbland kommunpolitiker som förlamat hela kommuner.I exempelvis har nästan hela den politiskaledning som fanns varit tvung-en att avgå. Vi har med andra ord sett åtskilliga ex-empel på situationer som liknat vad man på riksplanetskulle kalla en regeringskris.Vad frågan ytterst handlar om är hur väljarnas be-rättigade krav och förväntningar skall kunna tillgodo-ses när väljarna inte längre hyser något förtroende förden sittande politiska majoriteten.I enlighet med vad som sägs i reservation nr 4 bördet tillskapas en ordning som gör det möjligt att an-ställa förtroendeomröstning, upplösa fullmäktige ochutlysa nyval, om den politiska situationen i en kom-mun eller ett landsting motiverar det.I det betänkande vi nu debatterar behandlas ocksåen motion med yrkande om att titeln borgmästareskall användas som beteckning på kommunstyrelsensordförande.Borgmästarbegreppet har mycket gamla anor. Detinfördes i efter tysktmönster. I betänkandet finns en resumé över borgmäs-tarämbetets utveckling. Borgmästarfunktionen i vårtland har inte i första hand varit av politisk karaktär,men det har varit annorlunda i andra länder. I betän-kandet redogörs för situationen i . Jag kannämna något om , som jag tycker har enintressant modell på det här området.I är högsta beslutande organ i kommu-nerna ett fullmäktige. Detta fullmäktige utser enborgmästare, som svarar för beredning och verkstäl-lighet av de kommunala besluten och även av vissauppgifter som fullmäktige delegerat. Borgmästarenhar en tydlig nyckelroll i kommunen och i dess rela-tioner med andra nivåer. En borgmästare i en stor stadkan t.ex. spela en framträdande roll i natio-nell politik. Till skillnad från regionernas och depar-tementens presidenter utför borgmästaren dessutomen rad uppgifter åt staten. Det innefattar ansvar förlokal polis och befolkningsregister samt organiseran-det av allmänna val.Även om borgmästarämbetet i inte i förstahand varit av politisk karaktär, har borgmästarnaunder århundradenas lopp faktiskt ändå haft sådanauppgifter i samhället att de i praktiken kommit attutöva en politisk funktion. Detta förhållande jämförtmed vad som är brukligt i andra länder gör att det intebör finnas något som hindrar att vi i benäm-ner kommunstyrelsens ordförande borgmästare. Ensådan titulatur skulle bl.a. kunna underlätta de svens-ka kommunernas internationella kontakter.Det finns dock ingen anledning för attföreslå någon lagstiftning på det här området. Somanges i reservation nr 8 bör de kommuner som så villkunna använda sig av titeln borgmästare på det sättsom förespråkas i motionen.Jag kan inte tolka betänkandetexten på annat sättän att majoriteten faktiskt också accepterar att borg-mästartiteln får användas. Det majoriteten talar emotär, som jag ser saken, bara att begreppet borgmästareskall införas generellt.Jag har här talat för reservationerna nr 1, 4 och 8.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 3 ():Herr talman! De inledande talarna har varit innepå att vi i vårt land har något av demokratins kris, ochdet är lätt att hålla med om detta. Många människorstiger av från sina uppdrag, kanske främst kvinnor ochungdomar som inte längre tycker att det är menings-fullt att jobba politiskt i våra kommuner och landstingsamt även här i . Vi har ett antal kommunalaskandaler - , m.fl. - som undergräverförtroendemannarollens och det politiska arbetetsanseende. Det är nog inget tvivel om att de flesta i dagär eniga om att detta är ett bekymmer för alla oss somtror på demokratin och vill utveckla den.Utredningar i de här frågorna, som och , harkommit och gått. skall en ny utredning, , med som ordförandefundera på vad man kan göra för att förbättra den härsituationen.Jag är litet orolig över att vi låter utredningar arbe-ta och lägga fram förslag, som sedan läggs ned i enbyrålåda eller sopas bort. Exempelvis förefaller Ung-domspolitiska kommitténs förslag nu tyvärr hålla påatt gå den vägen. Jag tycker att det är beklagligt att vii utskottet inte har kunnat enas om att komma litetlängre när det gäller t.ex. kommundelningar och di-rektval till stadsdelsnämnder och kommundelsnämn-der.Herr talman! Människors engagemang för sam-hällsfrågor skall innebära att de har möjlighet att varadelaktiga i en demokratisk process. Beslut måste förasned till en nivå som ligger nära dem som berörs. De-centralisering måste vara ledstjärnan för utvecklandetav inflytande och ansvar. Det är när människor känneratt de har möjlighet att vara med om att påverka ochta ansvar som deras engagemang tas till vara och ävenväxer. Detta utvecklar demokratin och är även tillgagn för samhället. Att beslut tas i dialog och eftersamtal ökar förankringen och legitimiteten.Centerpartiet verkar för en sådan här utveckling,för ett ökat lokalt inflytande. Det kan ske genomkommundelningar, direktvalda kommundelsnämnderoch på många andra sätt. Det kan också exempelvis tasig uttryck i brukarstyrelser, som håller på att inrättaspå sina håll.Men det gäller också att föra över mer av beslutfrån riksnivån, från regering och riksdag, till kommu-ner och län. vill flytta makt från dencentrala statsmakten, närmare människorna. Maktenmåste också öka på regional nivå. Vi har från vårtparti medverkat och varit pådrivande till de försökmed läns- och regionfullmäktige som är på väg attgenomföras på några håll i landet. Låt mig ägna en deltid åt att diskutera den regionala demokratin, eftersomvi från vårt parti har haft motioner i de här frågorna.Vi menar att man med regionfullmäktige kan ökaförutsättningarna för decentralisering av beslut frånstat till både region och kommun, liksom från regiontill kommun. Detta är en angelägen reform, som medkraft skulle kunna vitalisera den lokala och regionalademokratin. Med läns- eller regionfullmäktige ökasförutsättningarna att föra över mer befogenheter tillkommunerna.Sverige har delats in i myndighetssektorer sna-rare än i regioner. Därmed har också den demokratis-ka insynen och inflytandet samt det demokratiskaansvaret uttunnats. Det är en viktig demokratifråga.En stark sektorisering med små möjligheter till lokaltinflytande påverkar legitimiteten i fattade beslut på ettnegativt sätt. Vi tycker att detta borde brytas. Alltförsnäva och stela myndighetsgränser måste luckras upp.Samverkan och samordning mellan olika verksamhe-ter måste underlättas som det politiska infly-tandet ökar.De kraftiga organisatoriska förändringar som hargjorts i olika offentliga verksamheter under senare årgör en länsdemokratireform ännu mer angelägen. Denskulle ge ökade förutsättningar för en effektivaresamordning. Utökad länsdemokrati med direktvaldaregionfullmäktige ger regionerna större ansvar förregional samhällsplanering och förbättrar möjlighe-terna att skapa ekonomiskt effektivare verksamheter.Centerpartiet anser att försöksverksamheten medregionfullmäktige bör utvärderas med sikte på attriksdagen skall kunna fatta beslut om ett rikstäckandesystem med regionalt självstyre med ikraftträdande isamband med valet . Det bör enligt vår me-ning också bygga på direktvalda regionfullmäktige.Med hänsyn till att en grupp nu skall följa och ut-värdera den försöksverksamhet som är på gång har vivarken drivit förslagen i de aktuella motionerna ellerreserverat oss på den här punkten, men vi är starkaanhängare av en ytterligare utveckling av regionde-mokratin i vårt land.Låt mig så övergå till att diskutera kommundel-ningar, kommundelsnämnder och den kommunalademokratin.Från vårt parti vill vi ge den lokala nivån nyckelntill skapandet av framtidens samhälle. I lokalsamhälletkan medborgarna samverka för att skapa levandedemokrati och mänsklig omtanke. kan re-surserna utnyttjas mer effektivt och med mer ansvarnärmare människorna.En stärkt lokal och regional nivå leder till politiskabeslut närmare människorna men också till mer avpersonligt ansvar. Här kan människorna och medbor-garna visa större solidaritet än enbart via skattsedeln.Som föräldrar har vi alla ansvar för att våra barnlär sig läsa. Som medmänniskor har vi ett ansvar atthjälpa äldre och sjuka ut ur isolering och ensamhet.Gemensamt kan vi hjälpas åt att lotsa människor tillarbete i stället för bidrag. Genom att öppna stängdadörrar och fördragna fönster tar vi ett ansvar för attvåld och droger inte tar över på gator och torg.