prot · GK09102 · 1997-05-14 00:00:00 — Jag har inte sett vad Konkurrensverketsäger i den här frågan.Glesbygdsverket har sagt att detta kommer att fåkonsekvenser för bl.a. glesbygdsborna. Det har maninte heller tagit någon som helst hänsyn till, utan manbara kör på. Här satsar vi på attupprätthålla en bra service i hela landet för bl.a. be-folkning och småföretagare ute i glesbygden, medanman nu är ute och ser till att prisbilden kan bli heltannorlunda. Man säger att det inte får bli för storaskillnader. Ja, allting är ju relativt, . Detsom är en stor skillnad för en kanske inte betraktassom någon stor skillnad för någon annan.Anf. 30 () replik:Herr talman! Vi har anledning att återkomma tillde här frågorna eftersom vi bl.a. genom Post- ochtelestyrelsen har möjlighet att följa prisutvecklingen.Om man känner att något blir fel kan man alltså åter-komma. I betänkandet säger vi socialdemokrater att viinte accepterar alltför stora prisvariationer. Vi villstödja små företag i glesbygden, och vi tror att möj-ligheten att sänka priset på vissa områden också geren extra skjuts till att sänka priserna i hela landet.Anf. 31 () re-plik:Herr talman! I mitt anförande tog jag upp fråganom Telias ägarstruktur. Jag hörde dock inget i MonicaGreens anförande om varför det behövs ett statligtägande av . Jag undrar alltså vilka fördelardet enligt Socialdemokraterna ger att ärstatligt ägt. Från sida föreslår vi att detsäljs ut.Anf. 32 () replik:Herr talman! Huruvida vi skall sälja ut matsilvreteller inte har vi anledning att återkomma till. dis-kuterar vi telepolitik. Näringspolitiken kommer vi tillvid ett annat tillfälle.Anf. 33 TOM ():Herr talman! Jag kommer tillbaka till den frågasom tog upp. konsta-terade i början att vi i är bäst i världen i tele-sammanhang. Det kan kanske vara så, men hon gårhelt förbi frågan om hur vi skall förbli bäst i världen.Det är inte bara en ren utförsäljning som LennartFremling tar upp, utan det är faktiskt fråga om ettbehövligt kapitaltillskott till som är ganska akut.Förut har det presenterats en lösning med att manskulle börsintroducera företaget och med en nyemis-sion kunna få ett rätt stort kapitaltillskott till Telia.Det finns gott om riskvilligt kapital som skullekunna fylla den funktionen.Detta lämnas helt vid sidan om denna proposition,och det berörs över huvud taget inte i debatten. Soci-aldemokraterna laborerar fortfarande med ett bevaratfullständigt statligt ägande. Jag ställer frågan igen tillMonica : Varför har det plötsligt blivit så väl-digt viktigt att skall vara fullständigt statligt ägt?Detta är ju en gammal statssocialistisk uppfattning,som socialdemokratin i andra sammanhang inte längresäger sig stå bakom. Varför har detta blivit så väldigtviktigt just för ?Anf. 34 ():Herr talman! Som sagt tänker jag inte gå in på nä-ringspolitiken här . Jag återkommer gärna till denvid ett annat tillfälle, men vill jag gärna prataom de telepolitiska målen och om vår telepolitik iSverige, som faktiskt är väldigt bra.Anf. 35 TOM ():Herr talman! Jag tycker faktiskt att det finns rättmycket telepolitik i frågan om staten skall varahelägare av telebolaget eller om man skall ha en full-ständig konkurrens på området.Den uppfattning som regeringen nu företräder ärju värdig , men regeringen har juinte förut sagt att man står bakom den.Anf. 36 ():Herr talman! Jag tror på vår telepolitik. Jag tyckeratt vi i den nya lagen slår fast hur vi med konkurren-sens hjälp skall fortsätta att få en låg prisutveckling.Vi slår också fast att vi skall ha en god regionalpoli-tisk inriktning och att priserna inte får öka i glesbygd.Jag tycker att vi har en bra telepolitik. Låt oss gåvidare och diskutera näringspolitiken vid ett annattillfälle!Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )6 § Enskilda vägarFöredrogsTrafikutskottets betänkande 1996/97:TU8Enskilda vägar (prop. 1996/97:92)Anf. 37 ():Herr talman! Det här betänkandet handlar alltsåom enskilda vägar och om att de skallregleras genom en lag, nämligen anläggningslagen.Lagen om enskilda vägar upphävs alltså.I likhet med den utredning som föregick lagförsla-get anser vi att det är tveksamt om de tvångsupplåtel-ser som anläggningslagen innehåller är förenliga medgrundlagen. Vi vill därför utreda den frågan.I övrigt tycker vi att stämman och inte styrelsenskall besluta om ändring av andelstal.Herr talman! Till vår stora tillfredsställelse har ut-skottet ställt sig enigt bakom vårt förslag om att fas-tighetsägaren bör tillerkännas ersättning för andel iöverskott vid utträde ur samfällighet.Därmed återstår för min del bara att yrka bifall tillreservation 1.Anf. 38 HANS ():Herr talman! Den här förändringen är framför alltav teknisk natur. Den innebär egentligen inga storaförändringar i sak. Man förenklar bara systemet så fortsättningsvis använder anläggningslagen närman bildar vägsamfälligheter.Moderaterna har två reservationer. Den ena gällerfrågan om detta stämmer överens med grundlagen.Den utredning som åberopar gör denbedömningen att den här typen av anläggningar fyllerett sådant syfte och ett sådant behov ur allmänt intres-se att den är förenlig med grundlagen.I lagen finns det ju också ett särskilt skydd motexpropriation och liknande tvångsingripanden i de fallen sådan anläggning inte skulle anses tillgodose ange-lägna allmänna intressen. Utskottsmajoriteten delarhelt och hållet regeringens bedömning att det intefinns någon anledning att göra en särskild prövningom anläggningslagens grundlagsenlighet i det härfallet.Den andra reservationen handlar om huruvida detär föreningsstämman eller styrelsen som skall taställning till ett förändrat andelstal. Det får faktisktbara förekomma i de fall där det handlar om en rentadministrativ förändring som föreningen utför och därregelverket och de bestämmelser som finns skall föl-jas. Vi anser inte att det har någon som helst praktiskbetydelse om det är föreningsstämman eller styrelsensom gör den ändringen. Jag är ändå övertygad om i de flesta föreningar kommer att presentera dettapå stämman. Det finns ju ingen anledning att göranågot annat.Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandet ochavslag på de båda reservationerna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )7 § Beredskapen mot svåra påfrestningar påsamhället i fredFöredrogsFörsvarsutskottets betänkande 1996/97:FöU5Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället ifred (prop. 1996/97:11)Anf. 39 ():Herr talman! Vi behandlar den skrivelse somregeringen lagt fram med anledning av den hot- ochriskutredning som tillsattes 1992. Det skedde inteminst som en följd av att det då på någrafå år förpassats till historiensskräpkammare. Framtidseuforin tog sig ju t.o.m. så-dana uttryck som att historien skulle vara död.Nu kunde man på allvar ta sig an den alltmer öka-de sårbarheten i det moderna samhället. Man kundebörja ägna sig åt det som i allt väsentligt helt felaktigtkallats de nya hoten, men som i själva verket funnitsganska länge, nämligen de hot som överskuggats avdet och inte minst kärnvapenhotets apo-kalyptiska domedagsprofetior. Detta var och är syn-nerligen välkommet, även om eurforin, inte minst motbakgrund av den ohyggliga utvecklingen i det fornaJugoslavien, fått ge plats för en tyvärr grym menverkligare verklighetsuppfattning.Det kommer förhoppningsvis inte att leda till attde s.k. icke-militära hoten mot vårt samhälles sårbar-het åter tappar i uppmärksamhet. Frågor som rörfredstida hot mot liv och säkerhet för de människorsom bor i vårt land måste ägnas stor uppmärksamhet.Herr talman! Hot- och riskutredningen var i merän ett avseende en produkt av ett yrvaket tidigt 90-tal.I ett avseende, som visserligen tonats ned i regering-ens skrivelse och i försvarsutskottets betänkande, ärdetta särskilt påtagligt. I bästa fall tillkom den barasom följd av de domedagsprofetior som normalt före-går ett sekelskifte.Karl inledde Kommunistiska manifestet medde berömda orden om spöket som vandrar runt i Eu-ropa och skrämmer dess makthavare. Det spöke somlikhet med andra vandringssägner vandrat runt i Eu-ropa och skrämt människor ochmakthavare är hotet om en massinvasion av mer ellermindre s.k. riktiga flyktingar. Det var ingen tillfällig-het att Hot- och riskutredningens första delbetänkandehandlade om hotet av att 50 000, 200 000 eller enhalv miljon massflyktingar skulle anlända till vårtland.Skräckscenarierna om en ständigt växande flyk-tinginvasion har visat sig helt felaktiga. För det förstahar flyktinginvandringen på ett förvånansvärt sättvarit tämligen . Den harförvisso fluktuerat kraftig från till ett annat iolika västeuropeiska länder, även i . Men dethar berott på att stater efter bästa förmå-ga skyfflat runt flyktingarna mellan sig. Sammantagethar det rört sig om ett i stort sett lika antal varje år.Vi hade visserligen en tillfällig invandringstopprunt 1990 som en följd av järnridåns fall. Den harsedan länge försvunnit. Därtill kom en topp runt1992-1993 som följd av det ohyggliga kriget i fornaJugoslavien. Den har som bekant också försvunnit.Ingen av dessa toppar innebar några som helst hotmot våra länders säkerhet. De kan framför allt inte tassom intäkt för de skräckscenarier som började utveck-las . Då var begrepp somglasnost och perestrojka helt okända. Men när Hot-och riskutredningen inledde sitt arbete var dessavandringssägner förvisso på nästan var mans läppar,också i vårt land.I regeringens skrivelse handlar det i samtliga and-ra fall om hot och risker som sätter vårt lands invåna-res liv och säkerhet på spel. Det torde ingen medbästa vilja i världen kunna hävda skulle gälla vid enplötslig ankomst även av ett mycket stort antal flyk-tingar.Frågor som t.ex. gäller terrorism och allvarligsmitta kan inte heller tas om intäkt för att utmåla entänkt massflyktssituation som ett hot mot vårt samhäl-le. De behandlas ju utförligt och separat i regeringensskrivelse.Att ett stort antal flyktingar som anländer till vårtland i fredstid redan i sig som företeelse skulle inne-bära ett hot mot vårt samhälle är en myt. Det skulleförvisso kunna innebära stora administrativa ochpraktiska påfrestningar för myndigheterna. Inte minstvåra invandringsmyndigheter har ju redan tidigarevisat prov på mycket låga stresströsklar. Däremot harvåra kommuner visat en vida mer robust krishante-ringsförmåga, varför det är riktigt att, som regeringenhävdar, i sådana fall låta dem ta ansvaret för det prak-tiska omhändertagandet. Men något hot mot vårtsamhälle är det inte.Men låt oss också granska själva förutsättningen.Hot- och riskutredningens scenarier om upp till enhalv miljon massflyktingar under en rimligtvis förhål-landevis är i sig rena fantasier. Hänvisningartill vad som hänt i t.ex. centrala kan måhändauppfattas som plausibla, men saknar all praktisk rele-vans för vårt land. Redan vårt lands geografiska läge,samt de logistiska krav som skulle ställas för att påkort tid kunna transportera en halv miljon flyktingareller ens ett par hundra tusen till t.ex. , bordekunna säga varje matematiskt grundutbildad personatt det rör sig just om mytbildning.Herr talman! invänder säkert den förutseendeatt jag överdriver. Det handlar bara om yttersta tänktakrisfall. Varför uppröras över rent teoretiska exem-pel? Låt oss fantisera också över det otänkbara.Herr talman! betrak-tade vi alla i nattmörkret med mer eller mindre pir-rande fantasi kometen rörelse över natthim-len. Kometer är ett annat fenomen som ofta satt män-niskors fantasi i rörelse, inte sällan rent skräckbetonat.De har faktiskt varit på väg, och de har även undervår jords existens av och till drabbat den.Men inte tror vi väl egentligen att en komet skulleslå ned just i vårt land? Det har dock skett under his-toriens gång. Vad spekulerar Hot- och riskutredning-en, regeringens skrivelse och utskottets betänkandeom när det gäller kometers framfart? Absolut ingen-ting - och väl är kanske det. Att spekulera i vand-ringssägner och massflyktssituationer utan mer verk-lighetsförankring än störtande kometer är i bästa fallnaivt. Jag väljer att tro det. Men det kan också sättasin i mönstret av de skräckscenarier som fått Europaatt föra en alltmer flyk-tingfientlig politik.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 6.Anf. 40 ():Herr talman! Jag yrkar också bifall till reservation6. har argumenterat för den. Jag fin-ner ingen anledning att upprepa argumenten, även omjag kanske inte skulle ha tryckt så mycket på komet-frågan. Däremot noterar jag med tillfredsställelsereferensen till och det kommunistiskamanifestet.Jag är i stort sett nöjd med betänkandet, specielltett avsnitt som gäller identifiering av fartyg med s.k.transpondrar.Vad är transpondrar? Det är teknisk utrustningsom gör det möjligt att identifiera fartyg och vetaderas position. Motståndet mot sådan teknisk utrust-ning är alls icke av ekonomisk eller teknisk art. Det ärbillig utrustning. Den är tillförlitlig och väl prövad iflygtrafik. Motståndet grundas på grumliga föreställ-ningar om havens frihet. I vissa fall kan det möjligenfinnas argument för att man skall kunna uppträda dolt,för att man icke skall behöva uppgesin position.Mot detta får vi ställa de fördelar som en sådanhär utrustning skulle ge. Det egentliga motståndet kannog närmast karakteriseras som ett döljande av krimi-nell verksamhet, t.ex. oljeutsläpp. Den skrivning sombetänkandet har i det här stycket betraktar jag som ettstöd för att vi äntligen skall få en lösning när det gäl-ler den här frågan, och den markering som utskottetgör visar att kommer att ha en fortsatt upp-märksamhet kring frågan. Det internationella arbetettror jag härmed kommer att från åtminstone Sverigessida kunna bedrivas med större kraft än hittills.Det har sagts mycket i denna fråga, och det hargjorts förbluffande litet. Men jag är som sagt var nöjdmed skrivningen.Anf. 41 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 3 och 5. Jag är glad över att vi har fåtttill stånd ett betänkande och en debatt om sår-barheten i samhället. Det välkomnar jag. Jag är ocksåglad över att försvarsministern är med i kammarenunder denna debatt.När detta är sagt måste jag ändå konstatera att re-geringens proposition, som låg till grund för betän-kandet, var ganska så mager. Det har utskottet ocksåkonstaterat när det gäller t.ex. ledningsprinciper ochtransport av farligt gods. Därför kräver utskottet åt-gärder från regeringen i de här frågorna. Det endaförslag som regeringen i propositionen vill att riksda-gen skall ta ställning till är att "åtgärder skall vidtasför att minska risken för och konsekvenserna av svårapåfrestningar på samhället i fred".Det är naturligtvis svårt att inte hålla med rege-ringen om detta. Men det räcker inte med en högberedskap om något händer. Hög beredskap skall viha, inte minst mot bakgrund av de översvämningarsom inträffat i norr . Men detkrävs aktiva åtgärder för att bygga bort sårbarheten.Vi vet ju att samhället är sårbart. an-ser att sårbarheten är ett symtom på fundamentalaproblem i samhällsutvecklingen. Man kan göra enjämförelse med symtom i medicinska sammanhang.Problem kan lösas antingen genom att man behandlaranledningen till symtomen - alltså roten till det onda- eller genom att man enbart behandlar själva symto-men. Det är ett faktum att vi i dagens samhälle intehar nått längre än till att sätta plåster på de sår somuppstår.Ett exempel på detta är att det finns tillräckligabevis på att vårt samhälle är sårbart. Rapporter produ-ceras i en ständigt flödande ström, arbetsgruppertillsätts och löften om att skapa ett ekologiskt hållbartsamhälle som skall råda bot på detta ställs ut. Ändårullar utvecklingen på i samma gamla traditionellariktning. Vi tar små steg och skrapar på ytan. Det ärinte många politiker och beslutsfattare som motsättersig att målet är ett robust uthålligt samhälle, i alla falldefinitionsmässigt. Innehållsmässigt är det förmodli-gen inte så. Ändå kan vi enas om att målet är ett ut-hålligt samhälle. Det beror på att det knappast ärnågon som kan föreställa sig de stora konsekvenserdet skulle få. Knappast någon kan föreställa sig vilkaåtgärder som skulle krävas för att ändra vårt tänkesättoch vårt samhälle så att det blir robust, mindre sårbartoch ekologiskt uthålligt.Miljöpartiet anser att sårbarhetsbegreppet ärkopplat till risk och risktagande. Samhällets sårbarhethar ju ofta ökat genom att vi har underlåtit att analyse-ra konsekvenserna av olika verksamheter. Vi har heltenkelt tagit okalkylerade risker. Kärnkraften är ettkonkret exempel på detta. Det var först i sambandmed reaktorolyckorna i och Tjernobyl somvärldens länder på allvar insåg hur sårbar kärnkraftenvar. Sedan har vi tyvärr inte tagit konsekvenserna avdet.Det som kanske är viktigast för att förstå samhäl-lets sårbarhetsproblem är att se kopplingen mellancentralism och storskaliga system å ena sidan ochsårbarhet å andra sidan. Det är en koppling som all-mänt erkänns i ord. Men de flesta beslut, liksom sam-hällsutvecklingen i allmänhet, går i rakt motsatt rikt-ning. Det saknas effektiva instrument för attkontinuerligt belysa de sårbarhetsproblem som växer itakt med samhällets centralisering och i takt med attsamhället blir mer och mer komplext.Herr talman! Vad borde då göras? Innan beslutfattas på olika nivåer måste vi ta in sårbarhetspers-pektivet. De åtgärder för att minska sårbarheten ochmiljöpåverkan som man kan vidta redan på plane-rings- och genomförandestadiet av t.ex. olika projektblir framför allt bättre men också billigare, inte minstpå sikt.Ett konkret krav som driver är attplan- och bygglagen skall ses över i syfte att stärkasårbarhetsaspekterna i den. Det gäller att få in sårbar-hetsaspekterna , innan investeringen, byggnatio-nen eller vad det nu är man vill göra är gjord.För att lyckas med detta måste det till en ökadmedvetenhet och en ökad kunskap hos befolkning ochbeslutsfattare. Ett viktigt steg för att uppnå detta är aktivt arbetar med ungdomar för att öka medve-tandet om sårbarheten i samhället och om vad mankan göra åt den. Utskottet är i sitt betänkande delvisinne på detta men håller fortfarande fast vid att att vadsom skall läras ut är hur man skall agera i olika krissi-tuationer. Också det är viktigt, men vi måste även läraut hur sårbarhet förebyggs.När det gäller massflykt av asyl- och hjälpsökandetill motionerade om att detta inteskall betraktas som en svår påfrestning som det börfinnas en särskilt god beredskap mot. Självklart skulleen katastrofsituation av något slag som skulle få tillföljd att många människor sökte skydd eller asyl iSverige vara en påfrestning på de myndigheter somhar att ta hand om en sådan situation, men den skulleabsolut inte vara ett hot mot eller en risk för samhäl-let. Jag tycker att det är en väldigt viktig principiellskillnad.Det spelar ingen roll om det är en enda person el-ler 100 000 personer som söker sig till . Det ärabsolut inte något hot mot vårt samhälle. Detta harockså utvecklat, och jag kan instäm-ma i mycket av det som han sade. Detta är något somtre partier har enats om, och jag är intresserad av atthöra Socialdemokraternas och resonemangom detta.Radioaktiv strålning utgör ett av de största hotenmot livsförutsättningarna på jorden. Försvarsbered-ningen har i en rapport pekat ut drift och förekomst avkärnkraftverk som ett säkerhetspolitiskt hot, både medtanke på miljö och med tanke på sårbarhet. Regering-en skriver i propositionen, liksom också utskottet gör,att vi skall ha en god beredskap för att möta nedfall avradioaktiva ämnen. Enligt min mening bör detta vid-gas till att gälla spridning av radioaktiva ämnen. Detär naturligtvis inte bara risk för att radioaktiva utsläppi luften kan leda till nedfall, utan det finns t.ex. ocksåaktuella oroshärdar i form av kärnavfall som liggeroch läcker till hav och land i vårt närområde. gälla ubåtar på . Det är då sprid-ning som man skall diskutera.Utskottet skriver faktiskt att man utgår från att re-geringen skall tolka det så. Jag undrar därför varförman inte kunde ställa sig upp bakom Miljöpartietsyrkande om att skriva spridning i stället för nedfall.Mina frågor när vi nu har försvarsministern i kamma-ren blir: Hur tolkar försvarsministern detta? Är detfråga om spridning generellt, eller skall vi bara ha enberedskap för att möta nedfall?När behandlade IT-propositionen framhöll en enig riksdag att säkerhets-och sårbarhetsfrågorna borde uppmärksammas tydli-gare. Man sade att regeringen borde återkomma meden samlad strategi på detta område. Vi kan konstateraatt en sådan samlad strategi saknas. Jag hittade denvarken i försvarsbeslutspropositionen eller iden sårbarhetsproposition som behandlas i detta be-tänkande.Regeringen anmälde att den ämnade till-sätta en arbetsgrupp med uppdraget att bl.a. följautvecklingen av hot och risker inom informationskrig-föring. Det framstod som om det skulle vara en gruppsom enbart sysslar med dessa frågor. Men i sårbar-hetspropositionen skriver regeringen att informa-tionskrigföring faller väl inom ramen för det somarbetsgruppen för samverkan kring forskning angåen-de nya hot och risker skall göra.Jag tycker att detta är anmärkningsvärt med tankepå att ansåg att det var helt otillräckligt atttillsätta en arbetsgrupp. Vad efterlyste i sittbeslut var en samlad strategi och en mer samlad ochsamordnad ledning av IT-säkerhetsfrågorna. Enligtmin mening är tillsättandet av en arbetsgrupp inte ensamlad strategi. Anser försvarsministern att så ärfallet?Slutligen, herr talman, anser att någraav de viktigaste steg som måste tas för att skapa ettrobust och ekologiskt hållbart samhälle, som därige-nom blir mindre sårbart, är en decentralisering förhögre självtillit, skärpta lagar för att motverka miljö-förstöring, ekonomiska styrmedel för att skapa förut-sättningar för att växla in samhället i en hållbar rikt-ning samt åstadkommande av en ökad medvetenhethos befolkning och beslutsfattare. Det är de viktigastefundament som vi kan bidra med men som jag saknari försvarsutskottets betänkande och definitivt också iregeringens proposition. Det är fråga om konkretaförslag för att uppnå resultat.Jag anser att det är en utmaning för oss gemen-samt här att få nästa generation att se sårbarhetsaspek-terna som ett naturligt inslag i samhällsbygget. Om vikan uppnå detta genom ökad information, en attityd-förändring och förbättrad insikt, som leder till ökadhandling på området, kan vi tjäna mycket på detta,inte minst på sikt.Anf. 42 ():Herr talman! Detta betänkande har sitt ursprungbl.a. i en kristdemokratisk motion från våren 1992inför försvarsbeslut. I den anförde vi:"beredskapsåtgärderna måste så långt möjligt integre-ras som en naturlig del av samhällets fredstida ut-veckling" med tanke på det moderna samhällets sår-barhet. Eftersom vårt samhälles förmåga att mötastörningar av olika slag är en angelägenhet för ossalla, föreslog vi en grundlig utredning om samhälletssårbarhet.Försvarsutskottet framhöll att "det kan finnas skälatt i särskild ordning överväga hur samhällets bered-skap mot olika fredstida hot skall kunna stärkas" ochföreslog regeringen att utreda detta som ett led i för-beredelserna års försvarsbeslut.Därefter tillsattes Hot- och riskutredningen, somanalyserade påfrestningar och risker i det fredstidasamhället och vilka åtgärder som behövdes för attförbättra beredskapen mot svåra påfrestningar. Ut-redningen valde att utifrån sex olika händelser presen-tera scenarier ommassflykt av asyl- och hjälpsökandeavbrott i el- och vattenförsörjningnedfall av radioaktiva ämnen inom ett jordbruks-områdebrist på högteknologiska varorett stort gasutsläpp inom en stadskärna.Herr talman! Samhället ställs inför nya risker sominnebär krav på ökad säkerhet. Tekniska framsteg,storskalighet och specialisering inom näringslivet ochsjukvården har länge präglat samhällsutvecklingen.De stora tekniska systemen har blivit alltmer inflätadei varandra, och konsekvenserna av stora olyckor ochandra allvarliga påfrestningar sprider sig lättare änförr, både geografiskt och från en verksamhet till enannan. Till detta kommer de sociala förändringarna,bl.a.