prot · GK0996 · 1997-04-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:96Fredagen den 25 aprilKl. 9.00 - 11.54Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------1 § Meddelande om frågestundAndre vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulle följan-de statsråd närvara:Statsrådet , socialminister , finansminister , arbets-marknadsminister , kommunika-tionsminister , kulturminister , näringsminister ochstatsrådet § Meddelande om inlämning av interpellatio-nerAndre vice talmannen meddelade att talmannen ienlighet med riksdagsordningen 6.1.1 fastställt attsista dag för inlämnande av interpellationer underinnevarande skulle vara fredagen den16 maj.3 § Svar på interpellation 1996/97:222 om åt-gärder för att bryta segregationAnf. 1 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att brytaden negativa utvecklingen i starkt segregerade ochutarmade bostadsområden i storstädernas närhet.Bakgrunden till frågan är att det, enligt uppfattning, sker ideliga beslut om indrag-ningar och stängningar av den dagliga servicen i vissaområden i , och att det bör över-vägas om inte stöd liknande de inom regionalpoliti-kens glesbygder bör komma även dessa tätbefolkadeområden till del.Frågan handlar om regionalpolitikens räckvidd.Stora delar av präglas av en geografi medstora ytor och liten befolkningskoncentration. Regio-nalpolitiken bedrivs i syfte att åstadkomma mellanre-gional balans och ge förutsättningar förekonomisk tillväxt i varje region. Glesbygd definierasi dessa sammanhang som stora sammanhängandeområden med gles bebyggelse och långa avstånd tillstörre orter, sysselsättning och service.Regeringen har konstaterat att de regionala oba-lanserna tenderar att öka och har därför vidtagit åt-gärder, och planerar att vidta ytterligare åtgärder, isyfte att motverka denna ökande obalans. De direktamedel på statsbudgeten som används för olika regio-nalpolitiska åtgärder brukar kallas för den lilla regio-nalpolitiken. Dessa medel används exempelvis tillregionalt utvecklingsstöd, medfinansiering av EG:sstrukturfonder samt landsbygdsstöd och stöd tillkommersiell service.Regeringens ambition är att även be-driva en effektiv glesbygdspolitik.Det exempel som tar upp är dockett problem av annan karaktär än de som finns i gles-bygden. Att en uttunning av dagligservicen kan uppståockså i storstadsnära områden är dock ingenting somvare sig skall förnekas eller negligeras. I syfte attmotverka bl.a. detta problem har också regeringenunder föregående och innevarande budgetår avsatttotalt som skall användas tillsärskilda insatser i invandrartäta bostadsområden.Denna satsning har ytterligare förstärkts av att rege-ringen i vårpropositionen föreslagit att 300miljoner kronor avsätts för samma ändamål budget-året 1998.Utvecklingen av nivån på postservicen i samtligadelar av landet följer regeringen noga. Det är ocksåmed tillfredsställelse regeringen noterat att Posten,enligt ett pressmeddelande från , beslutatvidta åtgärder för att förbättra servicenivån. Dettabetyder konkret att Posten bl.a. kommer att arbetaefter målsättningen att behålla nuvarandeantal serviceställen.Avslutningsvis vill jag slå fast att med de begrän-sade resurser som den lilla regionalpolitiken dispone-rar kan dock inte inomregionala, eller kommunala,problem i storstadsregionerna lösas inom ramen fördessa medel. Segregations- och serviceproblem idessa områden måste i första hand lösas med hjälp avde instrument som bl.a. integrations-, bostads-, ar-betsmarknads- samt socialpolitiken har till förfogan-de. Även insatser inom andra politikområden kan bliaktuella.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill först tacka näringsministernför svaret.Den här interpellationen tar självklart inte sikte påatt ta pengar från glesbygdsstödet eller att användasamma metoder som man där arbetar med. Storstads-problematiken, som jag har tagit upp i min interpella-tion, är av annan beskaffenhet och kräver sina speciel-la lösningar. Men det krävs insatser för att komma tillrätta med den.Jag har ställt interpellationen till näringsministernmot bakgrund av min syn på regionalpolitik. Det ärvårt sätt att bidra till att göra livet gott för de männi-skor som lever i bygder som av en eller annan anled-ning inte själva, på rent marknadsmässiga grunder -det är det som brukar vara utgångspunkten för vadman betraktar som egen styrka - orkar upprätthålla enrimlig service. Sådana bygder finns det både i gles-bygd och i storstad. Jag tycker att vår regionalpolitik,oavsett om det är glesbygdspolitik eller storstadspoli-tik, skall vara till för att tillförsäkra alla människor enhyfsad grund för att ordna ett bra liv, för att jämna utförhållandena.Storstadspolitiken saknar den tydlighet och de målsom glesbygdspolitiken har hunnit mejsla ut. Det ärmånga parter som måste samverka för att livet skallbli gott i t.ex. förorter. Det är en ganskany företeelse. Dessutom ändras den ständigt. Stock-holms förorter ser inte likadana ut nu som för 25 årsedan eller ens . Problemen ändras.Såvitt vi kan märka nu blir de alltmer segregeradeeller kanske t.o.m. alltmer segregerande. De driversjälva fram en segregation.Kommunerna gör stora insatser för att beva-ra service och livskraft i de här bostadsområdena. Jagtycker att statens alla insatser borde finnas med ochbidra, men också naturligtvis privata. Men för att detskall vara möjligt tror jag att det är nödvändigt medtydligare mål, en tydligare storstadspolitik.Näringsministern nämner de pengar i budgeten,och som även kommer att finnas kvar i budgeten, somriktas till områden som är mycket invandrartäta. Men de skall just användas i de mest invand-rartäta områdena för att råda bot på den slags segre-gation och ojämlikhet som har etnisk bakgrund.Den utarmning av bostadsområdena som jag skri-ver om finns i långt större utsträckning. Den är spriddockså i många andra bostadsområden, där de härpengarna inte kan användas. Jag har tagit upp Postensom ett exempel. Men jag vill betona att det är ettexempel. Det är bra att det förefaller som om Postenoch dess ledning har kommit på andra tankar och nuär beredd att medverka till att behålla servicen. Mendet är inte bra, som jag nu får rapporter om från fleroch fler håll, att det här går ut på att erbjuda kommu-nerna att vara med och betala för en service somkommer alla andra människor till del. Posten är en delav den stora regionalpolitiken, om man kan kalla denså.Jag vill mot den här bakgrunden fråga näringsmi-nistern om han är beredd att medverka till att instruk-tionerna till statlig verksamhet av olika slag blir tydli-gare när det gäller att markera deras ansvar för attbidra till att upprätthålla en god service i storstädernasförorter.Jag vill också fråga näringsministern om han ärberedd att bidra till att vi får en tydligare storstads-politik över lag.Anf. 3 Näringsminister ():Fru talman! När det gäller mitt svar till om regionalpolitiken och regionalpolitikensuppgifter vill jag säga att vi i vårt land har skillnadermellan individer. Vi har skillnader mellan stadsdelar.Vi har skillnader mellan olika delar i en region och vihar skillnader mellan regioner. Politiken är till för attutjämna och minska dessa skillnader. Dessutom harpolitikens olika delar olika arbetsuppgifter.Jag vill nog säga att regionalpolitiken är en rättliten del av den totala politiken. Exempelvis bostads-politiken är ju betydligt mer omfattande än den lillaregionalpolitiken. Jag vill göra klart att regionalpoliti-kens roll är att ge regionerna ungefär samma förut-sättningar. Regionalpolitiken kan aldrig överta uppgif-ten att också inom regionerna fördela resursernajämnt. Det skulle leda till att inte en krona blev kvartill de hårdast utsatta regionerna i . I den me-ningen är jag alltså i verklig mening sektorsföreträda-re. Jag anser att regionalpolitiken skall användas föratt utjämna skillnader mellan regionerna.Sedan är jag den förste att konstatera - det ser jagsom utanförstående väldigt tydligt - att klyftorna iStockholmsområdet är större än i någon annan del avlandet. Ansvaret vilar tungt på oss som är politisktaktiva, men vi skall komma ihåg att Stockholmsregio-nen också är den rikaste i landet. Det är alltså inte såatt vi behöver ta resurser från , ,, och andra delar av landet föratt åstadkomma en utjämning av skillnaderna i Stock-holmsområdet.Framför allt måste varje region själv klara att för-dela resurserna på ett rättvist sätt, och för det kan detju behövas politiska instrument. Det kan behövas attriksdagen och regeringen ger Stockholmsbefolkning-en de verktyg som den behöver för att fördela resur-serna på ett rättvist sätt. Det är dock viktigt att kommaihåg att det då gäller den rikaste regionen med destörsta klyftorna. Det är för mig som socialdemokratotillfredsställande, och problemet löses bäst genom attvi ger befolkningen i verktyg föratt åstadkomma utjämningen.Detta var svaret på frågan om regionalpolitiken.Den andra gällde storstadspolitiken. Jag menar att detbehövs en tydligare storstadspolitik. Jag delar därvid-lag uppfattning. Denna politik måsteutformas framför allt av storstadsbefolkningarna själ-va. Jag anser att ambitionen hos dem som utformarden politiken måste vara att vända sig till staten för attfå de verktyg som behövs för att åstadkomma en ut-jämning av de resurser som finns i den egna regionen.Det är så politiken måste utformas. Resurserna finns iregionen, men problemet är att de fördelas ojämnt.Låt mig sedan om Posten säga att jag inte tyckeratt det är bra att den övervältrar dessa kostnader påkommunerna. Jag kan berätta för attjag som kommunalpolitikervar tvungen att låta kommunen ta över Postverketskostnader för att se till att befolkningen i min hem-kommun fick tidningen en gång . I den ned-dragning som sker, under stark bevakning frånmedierna, uppmärksammas denna kvalitetsförsäm-ring, och det glädjer mig att så sker. Jag tycker att detär bra att vi tar upp en ordentlig diskussion om vårpostservice.Anf. 4 ():Fru talman! Jag vill än en gång med anledning avdet som näringsministern nu har sagt betona att jaginte är ute efter vare sig en omfördelning av gles-bygdsstödet eller ett införande i storstäderna av sam-ma metoder som används för att upprätthålla livskrafti glesbygden. Jag menar att det vore en helt felaktigpolitik. Vi kan alltså föra bort det från den här dis-kussionen och ägna oss åt det som jag tycker är vä-sentligt, nämligen hur vi skapar bättre villkor förmänniskors liv i de förorter till där vi haren omvänd glesbygdspolitik. Problemet är där inte attdet saknas människor, utan det är att det trots att detfinns väldigt många människor saknas sådan servicesom behövs för ett gott liv.Statens svarar i detta sammanhang bara för en li-ten del. Kommunerna, och hela den priva-ta servicen står för mycket stora och viktiga delar avdetta. Jag menar dock att vi i det som vi i det härhuset ägnar oss åt, dvs. statens hantering av sina re-surser, gång efter annan har fått se - det kan ocksåtänkas att det har skett i andra delar av landet- att statens service dras in eller dras ned till ett mi-nimum.Jag har pekat på exemplet Posten. Posten sägervisserligen nu att den inte skall stänga några kontor,men när man börjar skrapa på ytan finner man att denavser att ha öppet ochatt kommunen sedan, om den vill det, kan fylla på.Det gäller kommuner som redan tidigare är hårt drab-bade ekonomiskt och vilkas huvudsakliga arbetsupp-gifter måste vara andra än att tillhandhålla postser-vice.Jag är också beredd att ta en fight för förhållande-na i , om det skulle vara så som säger, att man också där har bekymmer med attPosten inte upprätthåller en service som kan vararimlig. Men det handlar inte om att ta resurser frånandra håll. Ett instrument som vi skulle vilja ha ärtydligare markerade instruktioner till statlig verksam-het.Staten bör faktiskt utnyttja både sin roll som ägareoch i vissa fall kanske också sin roll som kund. Detkan t.ex. gälla beträffande banker, där man kan mar-kera de krav som man som kund ställer för att stannakvar som kund. Kunder skall ju ha ett stort inflytandei en marknadsekonomi.Jag tycker vidare att det är bra att vi är överens omatt det behövs en tydligare storstadspolitik. Jag tyckerockså att det är bra att människorna i storstaden ärmed om att utforma innehållet i den politiken ochsedan ber om det stöd som de behöver. Jag är dockicke alldeles övertygad om att det i varje storstadfinns sådana resurser som självklart behövs för attgenomföra en tydlig och bra storstadspolitik. Därfinns, precis som i egen hembygd,människor som är fattiga. Där finns människor sominte har styrkan att klara sig på egen hand. De är ibehov av allas solidaritet i precis samma höga gradsom människor uppe i och Norrbotten.Det är egentligen bara en likvärdig behandlingsom vi är ute efter. En sådan skall vi nog kunna ut-forma, och vi har många bra synpunkterpå vad en tydlig och bra storstadspolitik skulle kunnainnehålla.Anf. 5 Näringsminister ():Fru talman! Två korta synpunkter. Jag tycker fördet första att det behövs en tydligare storstadspolitik.Jag sade i mitt förra inlägg att ärden rikaste regionen i landet men också den som harde största klyftorna mellan delar av regionen ochmellan individer. Det tyder på att det både för migoch för är angeläget att få fram enbättre och helt enkelt mer rättvis storstadspolitik. Jagmedverkar mycket gärna till detta. Jag medverkarockså till att det tas fram verktyg som gör att man kanåstadkomma denna rättvisa.På en punkt har vi dock - för att hårdra saken litetgrand - olika uppfattningar. Det är faktiskt så attresurserna finns i . Den är denrikaste regionen, och det är faktiskt vår oförmåga attfördela rikedomen i på ett rätt-vist sätt som är problemet. Det är det som skiljervanligt solidaritetsarbete från den lilla regionalpoliti-ken. Den senare syftar ju till att omfördela från derikaste regionerna till de fattigaste. Inom de fattigaregionerna skall man sedan försöka att fördela resur-serna på ett korrekt sätt. Det är viktigt att hålla isärdessa två saker.Solidaritetsarbete finns inom alla politikområden- t.ex. inom bostadspolitik, socialpolitik och utbild-ningspolitik - men vi kan inte börja omfördela resur-ser från de svagaste regionerna till de starkaste. Det ärinte en vettig regionalpolitik.Vad för det andra gäller frågan om tydligare in-struktioner till statliga myndigheter vill jag säga attjag har tillsatt en utredning, ,som har tittat närmare på hur staten har agerat under90-talet. Den har bl.a. studerat avregleringarna, pri-vatiseringarna och det nya statliga styrsystemet. Detär bara att konstatera att detta har lett till ett minskatinflytande för politiken och ett ökat inflytande förämbetsverken.Det har också lett till - och det är också viktigt attkomma ihåg, och jag vill berätta detta för - att neddragningen av statlig verksamhet är kraf-tigast i de svagaste regionerna. Det är inte så att ned-dragningen är kraftigast i de starkaste och rikasteregionerna. Även här har skapats en ökad obalansmellan de starka och svaga regionerna.Detta talar för att det kräver kännsriktigt, nämligen att åstadkomma en tydligare styrningav statlig verksamhet. Det är en viktig uppgift förregeringen. Jag räknar med att kunna framföra en delåtgärder i den regionalpolitiska proposition som skallläggas fram på bord till hösten.Anf. 6 ():Fru talman! I vissa avseenden har näringsminis-tern naturligtvis rätt i att säga att är en rikregion. Här finns många företag. Här finns mångasom definitivt hör till höginkomsttagarna. Men härfinns också många människor som definitivt hör tilldem som har det allra svårast. Utslagningen är tydli-gare. Jag tror också att näringsministern nämnde tidi-gare att klyftorna är större och tydligare än på någotannat ställe.Om vi hade effektiva medel att föra över resurserfrån det som brukar kallas den privata marknaden tilldet jag menar är en viktig del i att göra livet bra attleva för alla, vanlig vardaglig service och trygghet,vore bilden riktig. Jag menar att politiken skall an-vändas för att utjämna livsvillkoren för människor,alldeles oberoende av var någonstans de bor.Än en gång: Jag är inte ute efter att ta en endakrona från vare sig glesbygden i eller någonannan glesbygd. Här handlar det om att använda sam-hällets resurser på ett vettigt sätt. Kanske vore det enväg att gå, men jag har inte fått något svar, att se tillatt all statlig verksamhet får ett tydligt uppdrag närdet gäller att dra i denna riktning. Detta skall ske istället för att lägga ned service i de svagaste område-na, men behålla service i de områden som är starka.Här syns detta tydligt, eftersom dessa områden inteligger så långt från varandra. Människor jobbar påsamma ställen, träffar varandra och får kunskap omdessa saker.Anf. 7 Näringsminister ():Fru talman! Jag sade i mitt förra anförande attklyftorna hade ökat när det gäller statlig verksamhet.Jag tycker att en viktig del i den regionalpolitiskapropositionen som läggs fram är att se till attdet blir en starkare styrning av statlig verksamhet.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1996/97:239 om ut-vecklings- och produktionscentrum på elektroni-kområdet i NorrköpingAnf. 8 Näringsminister ():Fru talman! har frågat om jag är be-redd att medverka till att etablera ett forum för analysoch diskussion kring samverkan mellan Närings- ochhandelsdepartementet och näringslivet inom bl.a.elektronikproduktion, kommunikation och informa-tionsteknik, samt om jag är beredd att ta initiativ tillatt i få till stånd ett utvecklings- och pro-duktionscentrum på elektronikområdet.Satsningen på den högskoleutbildning i Norrkö-ping som nämner består bl.a. av tre nyacivilingenjörsutbildningar utvecklade av Linköpingsuniversitet för att utgöra en del av sats-ning i . Satsningen kommer att förstärkaregionens kunskapsmiljö inom elektronik, kommuni-kation och informationsteknik. Utbildningen inom detekniska aspekterna av interaktiva medier kommer attge ett nytt tillskott inom ett område där tillväxten ärmycket snabb. Även de andra utbildningarna riktar sigmot arbete inom starkt växande sektorer. Den nyahögskoleutbildningen är en förhållandevis stor sats-ning i och kommer atttillföra ca 500 nya platser.När det gäller högskolan föreslår regeringen i vår-propositionen resurser för ytterligare 15 000 platserhösten samt ytterligare 15 000 platser hösten2000, dvs. sammanlagt 30 000 nya platser.För att skapa ytterligare förutsättningar för rege-ringen att ta ställning till insatser just på elektronik-och IT-områdena, gav jag ett särskiltuppdrag till att utarbeta ett förslag till ennationell strategi för att öka tillverkningskapacitetenpå halvledarområdet.En sådan strategi är nödvändig om skallkunna förmå utländska företag att lägga produktion iSverige. Den är också viktig för att på ett effektivt sättkunna göra insatser som förbättrar förutsättningarnaför att hela det svenska näringslivet snabbare skallkunna dra nytta av utvecklingen på IT-området - isina produkter, i sin produktion och i sin verksamhet iövrigt, inte minst inom marknadsföringen. Detta upp-drag till skall redovisas till mig senast den 30juni 1997.Jag vill i sammanhanget lyfta fram regeringensplaner på att skapa ett forskningoch utveckling i . Förslaget presenterades iforskningspropositionen . En utredning ominstitutets inriktning och organisation har genomförts,och utredningen har avlämnat sitt betänkande i , SOU 1997:37.Regeringen beräknar att etableringskostnaden förinstitutet är . Enligt utredningenskall institutet arbeta inom området tillämpad elek-tronik och kunna bidra till att utveckla olika företags-produkter med en ökad användning av mikroelektro-nik. Detta institut skall vara en nationell resurs. ILinköping och är ett annat institut, indust-riforskningsinstitutet (Industriellt Mikroelektro-nikCentrum) också verksamt inom området industrielltillämpning av elektronik. I finns dessutomett till IMC kopplat utvecklingsbolag, , som arbetar med uppdrag för industrin. Jag hardå inte nämnt de ganska stora resurser som finns inomflera svenska universitet och högskolor, inte minstLinköpings universitet och även i Norrkö-ping.Jag vill avslutningsvis säga att det är viktigt förmig att föra kontinuerliga samtal med företrädare förelektronikindustrin, som ju står för en väsentlig del avnäringslivets utvecklingspotential.Anf. 9 ():Fru talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret.Jag skrev denna interpellation , föröver . Jag ställde interpellationenmot bakgrund av en tidigare debatt. Vi debatterade dånäringslivsklimatets betydelse för bl.a. Ericssonsverksamhet i . Jag framförde några förslagpå hur regeringen skulle kunna skapa förutsättningarför att undvika att skulle flytta sin verksam-het från . I den debatten tyckte närings-ministern att jag skulle skriva en ny interpellation medmina precisa frågeställningar. Det är det jag har gjort.I den förra debatten sade jag att industriell ochekonomisk utveckling är beroende av hur snabbt nyteknik och kunskap kan spridas och användas i olikaverksamheter. Ökad internationalisering och skärptkonkurrens medför stora strukturförändringar i nä-ringslivet. Det gäller i särskilt hög grad de teknikom-råden, industribranscher och orter där förändringsgra-den är hög eller kan förväntas bli så.Näringslivet i har en försvensk del mycket hög koncentration av verksamhetinom elektronik och elektromekanik. Likartad pro-duktionsteknik leder till verksamheter och produkterinom så skilda sektorer som telefon- och kommunika-tionsteknik, fordonselektronik, produkter för admi-nistrativ datahantering och elektronik för styr- ochreglerområdet inom energiproduktionen.Inom området industriell elektronik finns ett om-fattande behov av kontinuerlig ny kunskap, flexibiliteti resursanvändning samt utnyttjande av skalfördelarvid produktion. pågår ett intensivtarbete inom inför starten i hösti av ett speciellt civilingenjörsprogram -som ministern nämnde. Ministern nämner i svaret denytterligare högskolesatsning som regeringen föreslagiti vårpropositionen. Jag undrar på den punkten omNorrköping nu får en avsevärd del av denna satsning?En likadan forskningssatsning som ges i Malmöoch på vore mycket angelägen, dvs. ett pluspå 15 miljoner under kommande . Anta-let platser på universitet behöver också öka i storleks-ordningen 2 000-2 500. En sådan satsning skulleverkligen handla om framtidsutbildningar med bäringpå bl.a. behov.Situationen i , med aviseradestrukturförändringar, ger mycket allvarliga effekter påindustriell kapacitet och kompetens men också oroan-de signaler för det industriella samarbetet med uni-versitetet. En utbildning och forskning som inte sker isamverkan med en industriell bas kommer att behövavänta kanske innan det ger påtagliga effek-ter för företag, befintliga såväl som nytillskapade. Detär därför helt nödvändigt att pröva alla vägar för attEricsson och den verksamhet företaget nu driver iNorrköping skall finnas kvar.Ett första steg för att få ett mildare företagsklimatinom den sektor som verkar kan vara attsnabbt etablera ett forum för analys och diskussionkring samverkan mellan ochnäringslivet inom bl.a. elektronikproduktion, kom-munikation och informationsteknik. Att, som minis-tern redovisar i svaret, invänta ett förslag till strategifrån på detta område kanske är bra, men detär mer bråttom än så. Det är alltså handling nu somgäller, inte minst vad gäller Norrköping.Ett fortsatt steg kan vara att tillsammans med nä-ringslivet avdela särskilda samhällsresurser för attetablera ett kvalificerat utvecklings- och produk-tionscentrum på elektronikområdet i . Deträcker inte med insatser i , ochStockholm. Om det skulle vara så att företagen iNorrköpingsregionen ser positivt på en sådan samver-kan gäller det nu att regeringen skyndsamt skickar derätta signalerna och sedan följer upp med aktiv sam-verkan också avseende ekonomiska resurser. Deträcker inte med att ministern för samtal, utan det ärhandling som krävs.Fru talman!