prot · GK0993 · 1997-04-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:93Tisdagen den 22 aprilKl. 14.00 - 15.57Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 15 och 16 april.2 § Meddelande om ändringar i kammarenssammanträdesplanTalmannen meddelade att ett meddelande omändringar i kammarens sammanträdesplan delats uttill kammarens ledamöter.3 § Meddelande om fördröjda svar på interpel-lationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1996/97:266Till riksdagenInterpellation 1996/97:266 av ()om bosnienkroater i Sverige.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den20 maj 1997.Skälet till dröjsmålet är att interpellationsdebattenden är fullbokad.Stockholm den 17 april 1997Pierre SchoriInterpellation 1996/97:267Till riksdagenInterpellation 1996/97:267 av ()om våldtäkter - en krigsförbrytelse.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den20 maj 1997.Skälet till dröjsmålet är att interpellationsdebattenden är fullbokad.Stockholm den 17 april 1997Pierre SchoriInterpellation 1996/97:270Till riksdagenInterpellation 1996/97:270 av ()om uttalande efter brand i flyktingförläggning.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den20 maj 1997.Skälet till dröjsmålet är att interpellationsdebattenden är fullbokad.Stockholm den 17 april 1997Pierre SchoriInterpellation 1996/97:257Till riksdagenInterpellation 1996/97:257 av () om lika lön för likvärdigt arbete.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den20 maj 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 17 april 1997ArbetsmarknadsministernEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschef4 § Svar på interpellation 1996/97:186 ommänskliga rättigheter i PeruAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har ställt tre frågor tillutrikesministern som rör situationen för mänskligarättigheter i samt behandlingen av peruanskaasylsökande i . Interpellationen har överläm-nats till mig för besvarande.År 1992 greps Sendero Luminosos ledare . Den fredsuppgörelse som året därefter sök-tes av gerillaorganisationen med bi-drog till att situationen för mänskliga rättigheter ilandet förbättrades påtagligt. Denna process har letttill att de grövsta övergreppen mot mänskliga rättighe-ter, som utomrättsliga avrättningar och försvinnanden,nästan helt upphört.Situationen är trots detta långt ifrån tillfredsstäl-lande. De problem som kvarstår, och som tar upp i interpellationen, omfattar det utbreddabruket av tortyr, det stora antalet oskyldigt fängsladeför terrorism, den dåliga rättssäkerheten, systemetmed anonyma domare, de dåliga förhållandena ifängelserna och bruket av militära domstolar. Dennasituation tas också upp av FN:s kommission förmänskliga rättigheter i rapporten om uppfyllan-de av konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter.Vilka initiativ är då beredd attta, undrar , för att ställa krav på enförbättrad respekt för de mänskliga rättigheterna iPeru?Regeringen kommer att fortsätta på den inslagnavägen, nämligen genom att ge stöd till MR och demo-kratiarbete samt för humanitära insatser. Vi har sedan1980-talet arbetat för MR-frågor i och har i dagett väl förankrat samarbete med många enskilda or-ganisationer i landet för att förstärka respekten förmänskliga fri- och rättigheter. utfördeSIDA, på uppdrag av regeringen, en studie av MR-situationen och det svenska utvecklingssamarbetet pådetta område bl.a. i samband med . I slutsatsernaav studien föreslås en än mer koncentrerad bistånds-insats för att stärka rättsstaten och det civila samhäl-let. Stödet kommer att uppgå till omkring15 och kommer att fördelas genominternationella och enskilda svenska organisationer.Ytterligare ett svenskt initiativ togs 1996 till stödför det nyinrättade justitieombudsmannaämbetet iPeru, med vilket tecknade ett upp-följningsavtal om stöd till s.k. internflyktingar.Vi noterar för övrigt med tillfredsställelse att pe-ruanska kongressen just med ett halvt årförlängt mandatet för den s.k. benådningskommissio-nen, vars uppgift är att utreda i vad mån oskyldigablivit dömda för terroristbrott.När det gäller svenska initiativ i EU kan jag näm-na att vi aktivt agerar för en konsolidering av EU:sutvecklingssamarbete just på detta område. Ett avEU:s mål för den gemensamma utrikes- och säker-hetspolitiken är just att främja demokratisk utvecklingoch respekt för mänskliga rättigheter. stöddeförstås också en EU-démarche till den peruanskaregeringen i juli 1995.Eva frågar vidare om regeringen är be-redd att vidta några åtgärder för att peruanska asylsö-kande i skall tillförsäkras det skydd de harrätt till enligt svensk lagstiftning och internationellakonventioner.En asylansökan avgörs individuellt enligt gällandelagstiftning och alltid utifrån det skyddsbehov somkan föreligga i det enskilda fallet. Finns ett sådantskyddsbehov, får man stanna i . Den svenskalagstiftningen är i överensstämmelse med de interna-tionella konventioner som finns på detta område.Givetvis är såväl regeringen som de myndigheter somhar att handlägga asylärenden väl medvetna om situa-tionen i och följer utvecklingen noga. Den in-formation och de bedömningar som organisationer,t.ex. Human Rights Watch, tillhandahåller är i dettasammanhang av intresse. Vidare har svenska myndig-heter i ett antal fall, med hjälp bl.a. av kontakter medlokala peruanska MR-organisationer aktivt kontrolle-rat vad som vid återkomsten till hemlandet hänt medpersoner som har avvisats på grund av att de bedömtssakna skyddsskäl här.Den tredje frågan berör behandling av fång-ar i relation till de av FN antagna enhetliga minimi-reglerna för detta.Dessa minimiregler är inte bindande, men ländersom har röstat för dem har en moralisk skyldighet attverka för att de efterlevs. Från svensk sida stöder vide MR-kommittéer och andra mekanismer inom FNsom har till uppgift att eftersträva att så sker, exem-pelvis och de speciella rapportö-rerna för tortyr och MR-frågor, där deklarationeningår som ett underlag och ett instrument för derasbedömning av situationen. Regeringen följer kontinu-erligt utvecklingen av situationen i fängelserna i Peru,bl.a. genom att ta del av de rapporter som organisa-tioner som Amnesty och Human Rights Watch produ-cerar.Anf. 2 ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för svaret på interpellationen och konstatera attjag delar den djupa oron över situationen för mänskli-ga rättigheter i . Men jag vill också omedelbartuttrycka min förvåning över att inte harnågon som helst uppfattning om en av utgångspunk-terna för interpellationen, nämligen gisslandramat vidden japanska ambassaden i . Man bör ha enuppfattning om de metoder som används och, som imitt exempel, klart ta avstånd från kidnappning ochtagning av gisslan.Samtidigt kan man naturligtvis inte underlåta attfråga sig varför detta händer. Är det en tillfällighet attden här typen av drama händer just i och att detfått pågå och är inne på sin femte månad? Jagundrar varför , som brukar vara intresse-rad av sådana här frågor, inte har någon kommentartill detta. Jag tycker att det verkar finnas påtagligaorsaker till att människor i inte ser möjligheterinom det demokratiska systemet, till att de socialaklyftorna är enorma och till att utbildningen ärsådan att av barnen i åldern över huvudtaget inte går i skola. Man räknar med att 5 miljonerbarn ägnar sig åt barnarbete i någon form, och tusen-tals barn finns på gatorna i . Man måste fråga sighur detta kommer sig att det är så.Jag tycker också att det är viktigt att diskutera vaddet är för personer som finns kvar på ambassaden iLima . Av de 72 personer som finns kvar där har,såvitt jag förstår, det stora flertalet ett register avökända förbrytelser. Det rör sig om polischefer, do-mare "utan ansikte" osv. Jag tycker att rege-ring borde ha någon uppfattning i den här frågan ochnågon aktionsplan för hur man skall komma till rättamed detta.Vi är överens världen över att det har skett storaförbättringar när det gäller situationen för de mänskli-ga rättigheterna . Antalet döda, försvunna ochtorterade har minskat. Men jag vill ändå hävda attsamma problem finns kvar i grunden. De har fortfa-rande ett rättssystem som inte fungerar och som inteär värdigt en rättsstat. Domare utan ansikte förekom-mer fortfarande. Tortyr är oerhört vanligt.Jag vill också peka på att det alldeles harinträffat en rad händelser. rapportera-des om 15 kvinnor, varav några bara var 17-18 årgamla, som hade fängslats, torterats och beskyllts föratt tillhöra MRTA. fick jag höra talas omen oerhört märklig historia som skedde . Denhandlar om som hade varit säkerhet-sagent i samband med en skandal. Hon anklagades föratt läckt information om vad som egentligen hadehänt. Hon har hittats med avhugget huvud vid enlandsväg utanför . Detta upprör nu hela Peru.Jag kan fortsätta med en beskrivning av fängel-sesituationen. befinner sig i ,men hennes make är dömd till livstid på marinbasen iCallao. Där får man inte ens ta emot besök, och Rödakorset får inte längre komma in. Situationen är sådanatt hans syn nästan har upphört.Man kan diskutera att människor som har begåttkriminella handlingar och terroristhandlingar skallstraffas, men uppfyller uppenbarligen inte ensminimikraven för hur man behandlar politiska fångar.Jag menar att det inte räcker med att säga att situatio-nen är förbättrad. Den situation som råder ärtillräckligt alarmerande. Jag tycker inte alls att PierreSchori uttrycker någon hållning. Det man talar om attta upp i EU är långt ifrån tillräckligt.Vi har haft en diskussion om en kritisk dialog medIran. Kan man inte ens påbörja en kritisk dialog medPeru? Vore inte det aktuellt?Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Det kan man visst det, och det gör viväl också, även om vi inte kallar det för just kritiskdialog. Det är ett uttryck som för övrigt inte har denskarpa klang som det borde ha när det gäller t.ex.Nu diskuterar vi egentligen två olika frågor ävenom de är intimt sammanlänkade. Den ena är utveck-lingen av demokratin och rättsstaten i . Den andraär frågan om asylskäl eller inte i för peruaner.När det gäller gisslandramat var mitt svar långtnog som det var. Jag instämmer i den inledande be-skrivning som gör i sin interpellationav situationen i . Underutvecklingen, orättvisor-na, bristen på ett fullödigt rättssamhälle osv. är engrogrund för att människor kanske blir så desperataatt de sällar sig till organisationer som vill ta till väp-nat våld. säger vi att gisslantagande och detaktuella dramat på den japanska ambassaden inte kanursäktas oavsett vad skälen är och hur situationen är iPeru.Jag deltog i ett utrikesministermöte mellanEU:s utrikesministrar och ställföreträdande utrikes-ministrar och den s.k. Mercosurgruppen, dvs. de syd-amerikanska länderna. Där diskuterade vi gisslandra-mat och tog avstånd ifrån detta. Vi uppmanade ocksåden peruanska regeringen att försöka lösa situationenmed fredliga medel.Jag har också själv vid andra tillfällen fört direktasamtal med peruanska företrädare om läget i ochom situationen vad gäller de mänskliga rättigheterna,bl.a. vid ett möte i där den intera-merikanska banken sammanträffade. Jag talade medden peruanska delegationen där.Det är just för att situationen är dålig när det gällermänskliga rättigheter som det svenska biståndet, somju inte är så jättestort, har koncentrerats på att ge stödför att stärka de enskilda organisationer och offentligainstitutioner i som arbetar för att garantera män-niskornas individuella rättigheter. Vårt bistånd ärmycket noggrant strategiskt planerat i den riktningen.Det stöder justitieombudsmannen och olika MR-organisationer. Det är just dem som vi också konsul-terar i de fall, som inte är så många, när peruaner harfått avslag på sina asylansökningar i ochåtervänder hem. På det sättet försöker vi följa upp attingenting går snett och om vi eventuellt skulle behövaändra vår syn på och analys av läget.Jag vill nog säga att vi följer upp detta noga. Viverkar med de medel vi kan för att förbättra relatio-nerna till och utvecklingen mot demokrati i Peru.Anf. 4 ():Fru talman! sade att det inte går attursäkta sådana handlingar som att ta gisslan på am-bassaden som har gjort. Jag kan del-vis hålla med om det. Det är oacceptabla metoder.Men kan man undra om det är ursäktligt attvärlden inte agerar mot fattigdomen och det förtrycksom råder. Jag anser att det sätt som har age-rat på är långtifrån tillräckligt.Biståndet är naturligtvis en viktig sektor och ettsätt att visa engagemang. Det är ett sätt attförsöka påverka i riktning mot en rättsstat. Jagtycker att den inriktningen på biståndet som vi harmot är alldeles riktig. Däremot tycker jag att denbeskrivning som finns, och som refere-rar till, i Sidas skrift är en idealiserad beskrivning.Där talar man om att fredsförhandlingarna nu harkommit i ett helt annat läge. Jag uppfattar inte att detfinns någon fredsöverenskommelse eller fredsför-handling i i dag.Den andra delen, , gäller ju hur vi gerskydd till de människor som kommer till . Jag tycker att det är långt ifrån tillfredsställande.Det finns en statistik som visar att avperuaner i fick avslag. Det var sju personersom fick stanna. Vi har ju åtskilliga exempel här. I detexempel som nästan har skrutit om, därMonica Barrantes fick stanna efter så i Sveri-ge och efter så mycket utredande, var det ju självklartatt det borde sluta på det sättet. Men vi har ju mångaandra där det finns mycket värre problem. Vi harNapoleon Aponte Inga som utvisades fram och tillba-ka från och togs till fånga i . Vi har detsenaste exemplet med somutvisats från och bevisligen blivit torterad.Jag menar att det skydd som peruaner får i Sverigelångt ifrån är tillfredsställande. Det visar att när Sve-rige säger att vi agerar internationellt har det ingenbottenklang i . När de människor som flyr frånden här situationen kommer hit får de inte det skyddsom de har räknat med och som borde vara möjligt.Jag vill även peka på internflyktingar i . De ärungefär 600 000. hävdar väldigtofta att det går bra att fly internt i . Det är bara ettlitet antal av de mest kända som skulle ha möjlighetatt komma till eller något annat land. Det ärinte heller acceptabelt eftersom internflykt är ettmycket dåligt alternativ.Jag vill också kommentera några saker i detskriftliga svar som gav. Det handlar omamnestilagen och . Sverigeär kritiskt mot amnestilagen, och även EU har tagitupp detta. När det gäller benådningskommissionenhandlar det ju om att ge nåd till människor som imånga fall inte har begått ett brott. Det är inte ensutrett i samtliga fall, eller också handlar det om falskaanklagelser. Det är något som själv kan görai nåd. Det är inte vad de kräver, nämligen en rättvisrättegång som verkligen utreder om brott är begångnaeller inte. Ord står mot ord där.Jag har svårt att se hur kan tycka attdetta är en så viktig del i ett rättssamhälle. Det borde iförsta hand vara en rättegång med riktiga domare ochen riktig process som skall äga rum. Rättegångar ärinte särskilt vanligt förekommande i . Det ärvanligare att man sitter fängslad utan rättegång.Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! och jag förenas nog iengagemanget för demokratin och för människornassituation i , men vi uttrycker oss på litet olikasätt. Det är min uppgift att ta det här på fullaste allvarutifrån det ansvar jag har och efter insamlande av kunskap och information jag kan få, och det kanjag lova att jag har gjort i det här fallet.Det säger egentligen ingenting, om så och såmånga peruaner har sökt asyl och så och så många harfått avslag. Det är individens situation och asylskäleni varje enskilt fall som avgör. Jag kan garantera att viefterlever internationella konventioner och att vårlagstiftning är human och rättvis.Fallet Barrantes kom efter många turer äntligen,skulle jag nästan vilja säga, på regeringens bord ochdå fattade vi det här beslutet. prövades detpå olika sätt, som det skall enligt lagen. Jag tyckernaturligtvis att det var ett riktigt beslut.Jag tycker också att det ändå är viktigt att man iPeru har tillsatt en s.k. därman i efterhand, i den situation av inbördeskrig somstundtals har karakteriserat läget i landet, ändå försö-ker ge upprättelse och rättvisa åt dem som har dömtspå felaktiga grunder. Det är bättre än ingenting. Det ärett steg i rätt riktning, och det vill vi uppmuntra. Där-för noterade jag i mitt svar att parlamentet har sagt skall fortsätta ytterligare . Det är bra.När det gäller det aktuella fallet Velita , enperuan som fick avslag på sin asylansökan i Sverigeoch som kom tillbaka till , kan man inte,, säga att han bevisligen torterades vidhemkomsten. Det är faktiskt inte riktigt.Jag har följt det här mycket noga. Det som harhänt är att så fort han landade förekom det en uppgifti svensk press, dock inte i peruansk press, om att hanskulle ha tillfångatagits och torterats. Vi satte ome-delbart den svenska ambassaden i aktion, kontaktadelokala MR-kommittéer som jag har talat om tidigareoch försökte nå familjen. Ingenstans gick det att fåuppgiften bekräftad. Det har icke heller i den annarsså peruanska pressen förekommit någon sådanuppgift. Ingen kontakt har tagits från familjen ellerfrån Velita med den svenska ambassaden, somfortsätter att försöka få kontakt. Man kan inte säga atthan bevisligen har gripits och torterats.Vi följer det här noggrant. Vi känner att vi har ettansvar. Men jag är inte alls säker på att det är på detsättet som beskrev det.Internflyktingar, slutligen, finns det många. Därförger vi också vårt stöd till den justitieombudsman somjag talade om, som har som sin uppgift just detta attstudera internflyktingars situation tillsammans medkvinnornas rättigheter och ursprungsbefolkningensrättigheter i . Det stöder också ekono-miskt.Anf. 6 ():Fru talman! Jag hoppas verkligen att rätt i det enskilda fall som vi talar om. Jag får välsäga som det brukar vara ministerns roll att säga: Jagtänker inte gå vidare i det enskilda fallet. Men jag ärnaturligtvis glad över att den svenska ambassaden påallvar ägnar sig åt det. Det har definitivt inte alltidvarit fallet när det gäller den svenska ambassaden iPeru att man haft ett sådant engagemang.Jag menar att det är deras uppgift. Det viktigasteskulle ha varit att förhindra att över huvudtaget återsändes till . Vi vet från åtskilliga andraexempel att det händer. Om det förhoppningsvis visarsig att han inte har blivit torterad så händer det ändå iandra fall, och det är tillräckligt allvarligt.Jag menar att den svenska asylpolitiken, särskiltprövningen av skäl för peruaner, har varit uppseende-väckande cynisk. Jag tycker att det antal människorsom har fått en i definitivt inte svararmot det behov som har funnits hos dem som harkommit till Sverige.Vad gäller andra insatser välkomnar jag dem. Detbehövs på alla möjliga vis. Men jag hävdar att Sveri-ge faktiskt kan göra mer. Det gäller i förhållandedirekt till , och det gäller möjlighetenatt agera via EU. Man skulle också exempelvis inomFN-konventionen för mänskliga rättigheter i Genèvekunna ta upp möjligheten till en särskild rapportör iPeru. Vi misslyckades när det gäller , somju också är i ett mycket svårt läge. Även om omfatt-ningen av politiska mord och avrättningar i inteär lika stor, är situationen ändå mycket dålig. Jagundrar om har någon tanke på att förafrågan vidare i de instanserna.Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bestämt säga att ,det år, då jag har haft inblick i och ansvar för de härfrågorna - jag är säker på att det var så tidigare också,men jag kan tala med bestämdhet om - hardet icke utvisats någon peruan till på felaktigagrunder. Därför vill jag inte gärna att det.Jag vill också säga att det numera, sedan vi harintegrerat asylfrågorna i , är våraambassaders skyldighet att ha öron och ögon öppna -vidöppna - när det uppstår en sådan här situation. Deskall noga följa vad som händer i de få fall då perso-ner avvisas och man kan förmoda att de kanske skullekunna råka ut för någonting. Så har skett i det härfallet.Jag hoppas också att jag har rätt. Men ambassadenligger i. Det är deras uppgift. Jag skall få daglig in-formation om detta. Vi väckte för övrigt ambassadö-ren inför den här debatten för atthöra om det hänt någonting nytt. Det är inte något felpå lagstiftningen, och det är inte något fel på tillämp-ningen. Människor som har asylskäl, också peruaner,får stanna i Sverige.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1996/97:211 omasylsökande bosnienkroaterAnf. 8 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att visa en större generositet änbesluten indikerar och om jagavser att undersöka konsekvenserna i asylfrågan närdet gäller s.k. blandäktenskap.Interpellationen aktualiserar flera intressanta flyk-tingpolitiska frågeställningar.Låt oss först vara överens om att har tagitett stort ansvar för skyddsbehövande från det tidigareJugoslavien, som är mycket stort i jämförelse med vadsom gjorts av andra länder utanför den uppdeladestaten. Åtskilliga tiotusental har inte bara fått skyddundan den akuta situtationen i hemländerna utan harockså fått permanent uppehållstillstånd i . Dehar alltså inte som i andra länder behövt räkna med attvara tvungna att återvända när behovet av skydd upp-hört, och de får som alla andra i nu självklartdel av den sociala och ekonomiska tryggheten i vårtland.Till detta kommer de omfattande insatser av olikaslag som vi gjort och fortsätter att göra i det tidigareJugoslavien för skyddsbehövande och för återupp-byggnad där.I besluten tog regeringenbl.a. generellt ställning till skyddsbehovet för perso-ner med kroatiskt medborgarskap. Utgångspunktenvar den folkrättsliga principen att varje stat måste taansvar för sina medborgare. Regeringen bedömde attden allmänna situationen i inte var ellerriskerade att bli sådan att medborgare i det landetgenerellt hade behov av skydd i . Detta gälldeäven för den grupp som vistas i Sveri-ge och som är medborgare i både och Bos-nien-Hercegovina, de s.k. bosnienkroaterna.Denna bedömning utgick från det åtagande somKroatien har gjort som medlem i samtfrån konsultationer med ,, och organisationer i som studerarsituationen för de mänskliga rättigheterna. Vid dekontakter som togs i samband med besluten bekräfta-de att den aktuella gruppen betrak-tas som kroatiska medborgare och som sådana harrörelsefrihet och alltså inte är tvingade att bosätta sigpå någon speciell ort. Jag kan också nämna att Bosni-en-Hercegovina och har slutit avtal om åter-vändande av bosniska flyktingar men att detta inteinnefattar tvångsåtersändande och att ejheller har återsänt någon med tvång.Jag har inte heller fått någon annan informationsom ger stöd för bedömning där honutgår från att bosnienkroater nästan automatisktkommer att sändas vidare till Bosnien-Hercegovina.Vad gäller äktenskap där makarna är av olika et-niskt ursprung, s.k. blandäktenskap, var regeringen, ide fall den hade att ta ställning till, av den uppfatt-ningen att enbart detta inte var skäl för asyl. Ett av depositiva besluten gällde emellertidett fall där starka humanitära skäl förelåg och därblandäktenskapet var en av de omständigheter somlåg till grund för ställningstagandet. Vi har noga stu-derat denna viktiga och svåra fråga och bl.a. även idetta fall konsulterat UNHCR.För att undvika missförstånd vill jag framhålla attvad jag sagt inte får tolkas som att jag skulleanse att situationen när det gäller mänskliga rättighe-ter i är tillfredsställande. Vi liksom mångaandra länder är noga med att framhålla för Kroatiensregering vilka förpliktelser landet har mot sina med-borgare. Som medlem av är Kroatienbundet av den europeiska konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigheterna och de grund-läggande friheterna. Utan att infria dessa förpliktelserkan heller inte räkna med det fortsatta omfat-tande stöd från det internationella samfundet, däri-bland , som landet är i stort behov av.Detta gäller också rätten för serber som flytt frånbl.a. och västra att återvända tillsina hemorter och att få myndigheternas skydd för attkunna göra detta.