prot · GK0996 · 1997-04-25 00:00:00 — Jag vill bara upprepa min fråga i in-terpellationen, som jag egentligen inte har fått svarpå: Är ministern beredd att etablera ett forum av detslag jag skisserat och att ta initiativ till att i Norrkö-ping få till stånd ett utvecklings- och produktionscent-rum på elektronikområdet?Anf. 10 Näringsminister ():Fru talman! Jag skall försöka vara kortfattad, ef-tersom det är många interpellationer . Jag skallförsöka svara på de frågor som harställt.Den första frågan var: Får en avsevärddel av de utbildningsplatser och forskningsresursersom finns i vårbudgeten? Den frågan kan jag intesvara på . Det pågår beredningsarbete i kanslihu-set om detta, och det kommer att preciseras i budge-ten hur de här platserna fördelas och2000.Den andra frågan gällde samverkan. Jag tycker attjag i svaret har redogjort mycket ingående för hur vinu arbetar med att bygga ut kunnande och kompetenspå våra högskolor och i våra industriforskningsinstitutinom det här området. Den delen av frågan har fått ettordentligt svar.Den andra delen av frågan var om det också be-hövs något slags institutionell form av samverkanmellan den här branschen och Närings- och handels-departementet. Det behövs i industriforskningsinstitu-tionernas form, och där finns det samarbetet organise-rat och etablerat.Annars är min erfarenhet av att samarbeta medolika företag och grupper av företag att det sköts bästutan att det formaliseras och utan att det byggs uppbyråkrati. I mina samtal med ledning medanledning av har inte vid någottillfälle framfört att det som planeras i harnågot som helst samband med att samhället inte aktivtstöttat i Norrköpingsområdet.Därför vill jag uppmana att snarareställa frågan: Hur stora insatser har samhället gjort föratt möjliggöra för att ha en positiv utveck-ling i ? Och vilka krav på förbättringarkan man ställa på med anledning av demycket stora insatser som hargjorts i av samhället i dialog med Erics-son för att bygga upp verksamhet?Jag vill betona att det i de samtal som vi har haftinte har framförts någon som helst synpunkt ellerkritik mot vårt sätt att agera för att bygga upp kompe-tens och kunnande i Norrköpings- och Linköpingsom-rådet.Anf. 11 ():Fru talman! Först vill jag ta upp det här med uni-versitetssatsningen. Det är uppenbart att regeringenvill satsa ytterligare på detta. har inte stortradition på det här området utan får en nystart, menman är beroende av att få en tydlig profil och satsardärför på bl.a. civilingenjörsutbildningarna. I en så-dan ort är det nödvändigt att få möjligheter, genom attvi verkligen går in tungt för att skapa känslan av atthär finns en region där man satsar på att ta fram kom-petens och satsar på utbildning, som kan försörja dentyp av bransch som vi diskuterar . Vi vet ju litetom hur man ser på andra universitet. Jag tycker att detär väsentligt att ha en rättvisesyn också på detta ochatt får de forskningsresurser som man ärberättigad till och de platser på somNorrköping bör ha för att få den ordentliga stadganoch tyngden i den här högskolesatsningen.Sedan säger ministern att kontakterna med nä-ringslivet sköts bäst utan formalisering. Det är ju braom ministern för samtal. Det är också det han säger isitt svar. Men är det inte också så att näringslivet, deföretag som finns inom den här branschen, måste seatt de får just den här möjligheten till försörjning medkompetent personal och får den här typen av sciencecentre eller speciellt inriktade utvecklingscentrum vadgäller elektroniken? Då har en position . Risken är att man tappar den positionen ochtappar kontakterna med . Det var det jagförsökte säga. Om inte den här industriella basen finnsi botten blir det ökade problem med att få tillväxt iNorrköping. Jag tycker ändå att ministern har en nå-got passiv hållning i den här frågan.Sedan är det så att både och andra före-tag mot regeringen har markerat mycket tydligt beho-vet av ett förändrat klimat för näringslivet. Det hand-lar om ett antal punkter. Under de senaste månadernahar det varit en intensiv debatt om det, där det harriktats mycket stark kritik mot regeringen för att före-tagsklimatet inte är tillräckligt bra. Det gör att manöverväger hur man skall rationalisera och omstruktu-rera, och det kan innebära att vi tappar jobb i Sverigeoch i . Den debatten kan inte ha gåttspårlöst förbi.Jag vet inte huruvida ministern hade möjlighet attvara med på middagen med näringslivs-företrädarna, men också i det sammanhanget måsteman ha fått klart för sig de krav som näringslivetställer för att kunna få tillväxt, för att kunna anställafler och för att behålla sin verksamhet i . An-nars är det något märkligt, inte minst mot bakgrund avde rätt tuffa tongångarna från näringslivets sida i denoffentliga debatten. Inte säger man väl en annan saknär man sitter hos statsministern och näringsminis-tern?Jag efterlyser inte formaliserade historier, men jagefterlyser en litet annorlunda syn på företagandet frånnäringsministerns sida, som ett svar på den reaktionsom näringslivets företrädare har skickat till regering-en.Anf. 12 Näringsminister ():Fru talman! För det första vill jag ta upp argumen-tationen för när det gäller utbildnings-och forskningsresurser. Jag kan bara säga att jag glädsöver att vi inom budgetramen, efter ett hårt budgetar-bete och en tuff budgetsanering, har kunnat ta fram60 000 högskoleplatser i . Det är klart att dekommer också till del. Det känns väldigtbra. Jag vill däremot inte gå in på hur fördelningenskall se ut. Vi har fördelat 30 000 platser, och 30 000är ofördelade, och det återkommer vi till.För det andra gäller det utbyggnad av kompetensoch kunnande, och jag har i svaret redogjort för hur vitänker oss det med institut och högskolesatsningar.Jag förstår att också är nöjd med att detviktigaste är att samtalen är täta och innehållsrikamellan näringsliv och regering, inte formen för detta.Jag vill sluta med att återigen säga att Ericssoninte i samtal med mig - jag har haftmånga samtal med - har framfört som någotargument att deras förslag till åtgärder i Norrköpingbottnar i den svenska politiken, industri- eller nä-ringspolitiken. Inte har den syn-punkten framförts. Därför är det viktigt att snarareställa frågor till än till mig om de åtgärdersom vidtas i Norrköping.Anf. 13 ():Fru talman! Jag blir något konfunderad över vadnäringsministern nu säger, med tanke på att jag hartagit del av ett otal artiklar med synpunkter, inte minstfrån chefen för , , om närings-politiken och näringslivsklimatets betydelse för viljanatt satsa på tillväxt och företagande i . Jagskall nu inte citera ur de här artiklarna - det har jaggjort tidigare.Det låter ändå konstigt när ministern säger att densvenska industri- och näringspolitiken inte har varit avnågon som helst betydelse i det nu aktuella fallet,i . Det är klart att det samladenäringslivsklimatet måste ha en oerhörd betydelse förhur företag bedömer investeringar och satsningar ochhur man får kompetent personal för framtiden. Därförkan jag inte förstå det ministern säger om att detta intepå någon punkt har varit viktigt i sammanhanget.Säger inte näringslivsföreträdarna samma sak när deträffas enskilt med ministrarna som i den offentligadebatten, i artiklar, i uttalanden och intervjuer? Detframstår som mycket konstigt.Jag tycker, precis som ministern påpekade i sitttidigare inlägg, att vi skall ställa krav på företagen,bl.a. I har kommunen ställtupp i hög grad för att hjälpa till och underlätta förEricssons verksamhet. Då har vi också rätt att ställakrav på företagen. Men den här debatten handlar omministerns och regeringens ansvar för att skapa degrundläggande förutsättningarna för företagsamheten iSverige.Jag måste säga, fru talman, att jag inte är helt nöjdmed beskedet att företaget i samtalen med ministerninte på någon punkt har fört fram synpunkter i denriktningen. Det skulle förvåna mig oerhört om detvore på det sättet.Anf. 14 Näringsminister ():Fru talman! Jag säger ytterligare en gång: Företrä-darna för har vid de samtal om deras situa-tion i och situationen i som jaghar haft med dem - och jag har haft flera - aldrigframfört att det är näringslivsklimatet i som ärmotivet till förändringarna av produktionen i Norr-köping.Man kan naturligtvis ha synpunkter på de grund-läggande förutsättningarna för näringslivet att verka iSverige, och näringslivet har också synpunkter pådetta, men man kan naturligtvis också titta på hur detgår för . är det land i som snabbast växande industriproduktionen. Sverigeär ett av de mest framstående länderna i närdet gäller att dra till sig direktinvesteringar från utlan-det. Så vi växer snabbast, vi har den snabbast växandeindustrin, och vi har i nästan det största inflö-det av industriella investeringar från andra delar avvärlden.Det är klart att man inte är nöjd. Men från att ibörjan av 90-talet ha haft en stor utflyttning av indu-stri från , har vi nu den snabbast växandeindustrin i Europa.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1996/97:255 om före-tagen och samhälletAnf. 15 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att stimulera debattenom dels olika företagsstrategier och filosofier i vårtland, dels växelspelet mellan företagen och det om-kringliggande samhället.Det är intressanta och angelägna frågor som LarsStjernkvist tar upp i sin interpellation, och jag delaruppfattningen att de måste diskuteras. Även om LarsStjernkvist har ställt interpellationen mot en speciellbakgrund - den aviserade nedläggningen av Ericssonsfabrik i - bör dessa frågor tas upp ur ettallmängiltigt perspektiv, och jag kommer därför i mittsvar inte att direkt beröra detta speciella fall. Men jagåterkommer säkert till det i den fortsatta debatten.De transnationella företagen, som vi ju har mångasom är baserade i , lever under ettmycket hårt konkurrenstryck. Detta leder till att före-tagen måste ligga väl framme inom allaområden för att öka sin produktivitet. Företag harolika strategier för att uppnå detta. En av de i dagförhärskande strategierna är, som , att koncentrera sig på sina kärnområden -det kan gälla produkter, produktområden eller till-verkningsteknologier. Som påpekargäller detta inte bara i , utan det är ett interna-tionellt fenomen. Det beror på att de transnationellaföretagens konkurrensbild numera är global. Det ärländer och världsdelar som konkurrerar om att geföretagen de bästa betingelserna att verka i.Jag drar tre viktiga slutsatser av denna utveckling.För det första: Oavsett vilken strategi ett företagantar anser jag att det kvarstår ett moraliskt ansvargentemot de anställda och den bygd företaget verkar i.För det andra: Lagstiftningen avseende sociala ocharbetsrättsliga förhållanden måste förbättras på detinternationella planet. finns det för stora skillna-der inom detta område.För det tredje: I det kunskapsbaserade samhällettenderar banden mellan näringsliv och samhälle att blitätare. Tillväxtmiljön runt ett företag har en avgöran-de betydelse för såväl företagets konkurrenskraft somsamhällets utveckling. Jag tänker då bl.a. på företa-gens behov av väl utbildad arbetskraft.Sverige har relativt sin storlek ett mycket stortantal transnationella företag. Det gäller för attskapa sådana betingelser att näringslivet kan ersättade arbetstillfällen som försvinner när de transnationel-la företagen tillämpar sina strategier med andra typerav jobb. Det gäller också att vi i jämförelse med andraländer har så attraktiva förhållanden att företag kanförmås att flytta hit.Neddragningen i tillverkningen är en följd av denavveckling av hinder för den internationella handelnsom lett till att mindre kvalificerade tillverkningsjobbförsvinner till länder med lägre produktionskostnader.Vi kan inte blunda för att det finns sådana länder i vårnärhet, vilket också gör att produktivitetstrycket ökar iSverige. Den stora utmaningen för företagen är attersätta sådana arbetstillfällen med nya typer av arbe-ten med större kunskapsinnehåll. Det ställer ocksåkrav på samhället.Jag delar uppfattning att detta ärfrågor som måste debatteras mer än vad som görs . Jag vill dock varna för att skapa opinioner för attde stora transnationella företagen inte skulle kunnaförändra sin produktionsstruktur i . Det skullelångsiktigt kunna leda till motsatt resultat. Vi har ju iSverige haft en mycket god erfarenhet av att struktur-omvandlingar skett på ett sätt som totalt gagnat såvälföretag som samhälle, även om jag är medveten omatt många kommuner och enskilda människor kommiti kläm i denna process. Omvandlingstrycket kommeratt bli stort även . Jag vill understrykavikten av att dessa stora transnationella företag tar ettansvar gentemot de anställda som sägs upp och sam-hället i stort. har tidigare tagit sådana hänsynoch bl.a. ökat sin sysselsättning i Sverige.Det är väsentligt att det förs en dialog mellan nä-ringsliv och samhälle om vad ett sådant ansvar inne-bär. Jag avser att ta initiativ för att förbättra dialogen idessa frågor. Vi har i en god tradition attkunna föra en sådan dialog - då inte bara mellannäringslivet och samhället, utan också mellan fackligaorganisationer och näringslivet. Detta förhållande är,enligt min bedömning, en av de stora fördelar somSverige har i den internationella konkurrensen.Mitt svar på båda frågor är såle-des att jag kommer att ta initiativ till att dessa frågordebatteras mera livligt än hittills.Anf. 16 ():Fru talman! Jag tackar för svaret, som jag tyckerär ett intressant och resonerande svar. Får jag först,innan jag kommenterar framför allt en av statsrådetsslutsatser, knyta an litet grand till den interpellations-debatt som fördes här tidigare, nämligen om före-tagsklimatet. Jag tycker ändå att det är intressant attstryka under att det rimligtvis bara kan vara en oer-hört nitisk oppositionspolitiker som försöker leda ibevis att det som händer i är ett resul-tat av ett försämrat företagsklimat. I samma press-meddelande som man berättar om de strukturföränd-ringar som hotar 1 700 jobb i berättarman att man totalt sett i skall expandera verk-samheten med 3 000 jobb. Dessutom, vilket ytterliga-re understryker att det inte handlar om företagsklimat,hade man som statsrådet påpekade förut långtgåendeplaner på att expandera verksamheten i Norrköping.Nu har man av olika skäl - skäl som man i och för siginte har berättat om - uppenbarligen ändrat strategi.Ingen kan väl rimligtvis säga att företagsklimatet iSverige eller i dramatiskt har försämratsunder . Det är alltså inte det som dethandlar om.Jag skulle vilja knyta an till den slutsats som stats-rådet drar, nämligen behovet av ett ökat samarbetemellan näringsliv och stat. Jag tror att det finns ensamsyn bland de allra flesta: om vi skall konkurreraom det kunskapsintensiva jobben kommer det attställa allt större krav på ett utvecklat samarbete, där vihjälps åt att klara de stora investeringar som behövs iutbildning, infrastruktur och annat.Det är mot den bakgrunden som jag tycker att detär intressant att diskutera det som händer i ur ett nationellt perspektiv. Jag menar att detav flera skäl finns anledning att fråga sig om denutveckling som väldigt många i allmänna ordalagstöder - utvecklat samarbete och förbättrat samar-betsklimat mellan näringsliv och politik - är hotad,med anledning av det som händer i . Detena är naturligtvis ryckigheten. skulleman som sagt expandera. har man ändrat pla-ner. Det är klart att vi då måste ställa oss frågan omkommuner och stat kommer att våga lita på vad före-tag säger när de så snabbt ändrar sig.Det andra är den övergripande strategi som liggerbakom beslutet i , dvs. outsourcing ellerkoncentration på kärnverksamhet. Vilka konsekvenserfår det för kompetensutveckling i företagen som hel-het?Jag skall naturligtvis inte tala om för företagarevilket som är den klokaste strategin, och beslutenskall fattas i företagen, men det är klart att vi ändåmåste ställa frågan. Finns det inte en risk för att ensådan strategi bäddar för ökad ryckighet, om man helatiden skall välja underleverantörer och se kortsiktigtpå samarbetet med dem?Jag tycker att man måste ställa dessa och andraviktiga frågor. Jag tycker att det är självklart att visom politiker skall fråga oss vilka konsekvenser vårabeslut får för näringslivet, men då måste rimligenockså det omvända gälla när företag fattar stora dra-matiska beslut. De måste rimligen också fråga sigvilka konsekvenser besluten får för politiken och detutvecklade samarbete som vi behöver mellan politikoch näringsliv. Jag som riksdagsman uppfattar att denfrågan ställs väldigt sällan. Det skrämmer mig.Anf. 17 Näringsminister ():Fru talman! Låt oss börja med att konstatera attdet i det nya kunskapssamhälle som växer fram fördet första finns en förändring som är positiv i denmeningen att individen - den anställde eller entrepre-nören - betyder alltmer, medan kapital och råvaror ärsådant som går att transportera runt jordklotet ganskafort. Kapital går oerhört fort att skicka runt jorden.Det betyder att det för ett land som vill ha en säkeroch trygg utveckling är oerhört viktigt att investera iutbildning och kunnande.Det andra är att vi har en miljö med väldigtmycket av entreprenörskap. Har vi de två komponen-terna är vi också väldigt starka.Jag hade tidigare en träff med ett femton-tal av de utlandsägda företagens ledare, som finns iSverige. Jag ägnade åt ett samtal meddem. Det gjorde jag mot bakgrund av att jag någradagar tidigare hade suttit med de svenska småföreta-garna uppe i . Ännu några dagar tidigarehade jag suttit med den svenska storindustrin och detransnationella bolagens ledningar. Det är ganskaintressant att lyssna på dessa tre olika grupper och seskillnaden i hur de ser på . Den mest positivabilden tycker jag att jag fick av de utlandsägda företa-gens verkställande direktörer. De betonade just dessatvå saker: den svenska flexibiliteten och vår satsningpå utbildning och kunnande.Därför vill jag säga till att jag kansketror att det viktigaste när det gäller att stärka samhäl-let är att göra oss mindre beroende av sådant som gåratt bryta ut och skicka i väg någon annanstans i värl-den. Man kan också konstatera att det möter motståndnär man skickar omkring jobb hur som helst.Jag var i går på ett ministermöte i . Jagträffade då mina belgiska och franska kolleger, somjust upplevt debatten om flyttning av bilfabriker frånBelgien. Vi upplever liknande diskussioner i Norrkö-ping, t.ex. Det är bara att konstatera att vi bör kommaihåg att det finns en väldigt stark social känsla hosmedborgarna i många europeiska länder. Jag tror attföretagen måste tänka sig för. På samma sätt somföretagen nu måste ta stor hänsyn till den yttre miljönoch fundera över hur produktionsprocesser ser ut, hurprodukter utvecklas och om det sker i harmoni mednaturen tror jag också att vi har en utveckling därföretag som uppträder brutalt faktiskt kommer att fåproblem.Jag träffade en företagsledare på flyget hemfrån . Det är många som vill ge en godaråd. Han var vd för ett utlandsägt företag i berättade att han kom från en konferens medvd:ar. Där sade man att man helt måste byta strategi.Man kan inte säga upp folk. Om man säger upp folksätter man en stämpel på sitt bolag som innebär inte är attraktiv för det nya samhälle som växerfram.Det finns en motrörelse. Den har samma kraft sommiljörörelsen har. Jag tycker att det är intressant omvi fångar den.Anf. 18 ():Fru talman! Det gläder mig att statsrådet för krea-tiva nattliga samtal med företrädare för näringslivet.Med anledning av det som har hänt i Norrköpingföljer jag debatten mer än vad jag har haft anledningatt göra tidigare. Det har slagit mig att det bland deanställda har funnits en oro för vad företagets över-gripande strategi skulle få för konsekvenser, även omföretaget har sagt att man planerar en expansion iNorrköping. Det har förts en kreativ, sökande ochprövande debatt bland de anställda. Jag tycker ändåatt den har präglats av en ganska stor förståelse förföretagets villkor, men det har självfallet också prö-vats olika vägar och argument sett ur de anställdasperspektiv. Vi som politiker har som bekant ofta de-lade meningar och prövar olika lösningar. Det tillhörsjälvfallet politikens natur.Det som skrämmer mig är att det är som mest tystinom den sektor där man allra mest hyllar personligtansvar och personlig kreativitet och, som statsrådetsade, där entreprenörsandan, självständigheten ochden personliga kreativiteten kommer att bli allt vikti-gare. Där är debatten och det offentliga prövandet ochsökandet mest osynligt. Jag förstår att det finns, mendet jag inte kan begripa är att många näringslivsföre-trädare betraktar det som en oerhörd svaghet att sägaatt de har lyssnat på en politiker och tagit hänsyn tillvad anställda tycker.Det skrämmer mig ännu mer, eftersom vi lever ien tid då vi alla, i tal i alla fall, är överens om att detär viktigt att vi faktiskt tar hänsyn till varandra och dåkommuner och stat samverkar för att skapa ett braklimat för företagen.Det har ju faktiskt kommit en del positiva signalerfrån . Vi kan tro och hoppas att man faktiskthar tagit intryck av de argument som inte minst deanställda har använt i . Men trots att mansynligt och påtagligt visar att man faktiskt har lyssnatvill man inte säga detta offentligt och inte delta isamtal. Och, som sagt, det förvånar och skrämmermig.Det handlar om enskilda händelser som den iNorrköping, men också om det övergripande. Teorinom outsourcing, eller koncentration på kärnverksam-heten, kan ju rimligen inte vara självklar. För inte såhemskt länge sedan hette det ganska ofta, när manlyssnade på näringslivsföreträdare, att det var oerhörtviktigt att man från företagets sida hade kontroll överhela produktionsprocessen från ax till limpa. Det varviktigt att kompetensen och företagets känneteckenpräglade hela produktionsprocessen. Då var inte out-sourcing den högsta visdomen.I dag är det uppenbarligen många företag som ilikhet med betraktar outsourcing som detsjälvklara och som ledstjärna för förändringsarbete.Nu skall man bara koncentrera sig på montering ochutveckling av produkter, allt det andra kan man över-låta till underleverantörer.Det må vara hänt att man har bytt strategi. Menhur kan det komma sig att alla dessa kreativt tänkan-de, självständiga människor byter uppfatt-ning utan att det förs någon som helst synlig, påtagligdebatt? Det skrämmer mig som medborgare. Vi är ihögsta grad beroende av att dessa kloka herrar - detär mest herrar - och kvinnor fattar rätt beslut.Anf. 19 ():Fru talman! Jag begärde ordet därför att jag tyckteatt kanske något förringade närings-livsklimatets betydelse för företagsamheten och förjobben. Det är faktiskt inte länge sedan som LarsRamqvist med flera andra skrev i Dagens Nyheter:Regeringen överger den värdegemenskap som funnitskring betydelsen av förnuftstro, tillväxt och ett dy-namiskt näringsliv. Ingenting riskerar att skada tilltrontill förutsättningarna att bedriva företagsamheten iSverige mer.I en intervju med står det:"har företaget börjat se ökade svå-righeter att finna unga, lovande forskare i Sverige.Lars menar att det framför allt beror påhöga skatter och på en sjunkande kvalitet i utbild-ningen.Enligt VD har värnskatten bidragit tillatt tretusen välutbildade befattningshavare lämnatföretagets svenska anläggningar. arbetar de förEricsson i andra länder. gör skattesystemetdet nästan omöjligt att locka utländska ingenjörer tillSverige.- En skattepolitik som gör att unga, begåvadesvenskar hellre jobbar utomlands gör mig djupt oro-lig. "Sedan säger han:"För spelar det inte någon större roll varde arbetar" - det tycker däremot jag - "men för Sve-rige är utvecklingen synnerligen allvarlig. För varjeFoU-anställd som lämnar riskerar tio andrajobb att försvinna. - - -- gör skattesystemet att det inte finns någonmorot som lockar till att läsa vidare. "säger också: "Jag har en son som gått påKTH. Han och hans kurskamrater konstaterade att detinte lönar sig att utbilda sig till civilingenjörer för attarbeta i . "Fru talman! Jag skulle kunna hålla på rätt längemed att ge exempel. Det var det här jag försökte fåfram också i den förra debatten.