prot · GK0991 · 1997-04-17 00:00:00 — Det har inneburit attalltfler ärenden skall hanteras av allt färre handlägga-re. Trots att man nu enligt många har nått smärtgrän-sen kommer ytterligare handläggande tjänstemän attfå gå . Det är en ekvation som till slut intekommer att gå ihop.En lång rad förändringar och nya regler påverkarnaturligtvis arbetssituationen på kassorna. Under detsenaste året har en lång rad förändringar genomförts.Många av dessa var koncentrerade just till årsskiftet.Vad vi måste göra är att ge kassorna rimlig tid för attkunna ta sig an nyheter. Där brister det . När detgäller underhållsstödet fanns det tydligen inte till-räckligt med utrymme för vare sig inlärning av nyaarbetsuppgifter eller för utbildning. Det datorstöd somman kanske skulle tycka var en självklarhet fungerarhelt enkelt inte tillräckligt bra.En av de frågor som jag ställde till statsrådetKlingvall handlade om tiden mellan det att vi fattarbeslut här i och fram till ikraftträdandet.Den tiden är alldeles för kort. Jag tycker inte att har tagit detta på tillräckligt stortallvar i svaret. Statsrådet tycker att det ärnödvändigt att i vissa fall acceptera en förhållandeviskort tid. Anledningen till det skulle vara att det är såbråttom att sanera statens finanser.Nu ökar trycket på kassorna. Det handlar inte baraom regelförändringar. Vi har en annorlunda situation än . I takt med att alltflermänniskor får sämre privatekonomi ökar också oronför de sociala trygghetssystemen. Skall de fungera,hur fungerar de och hjälper de den enskildes ekono-mi? Frågorna blir fler, och kontakterna med kassornablir tätare. I den här situationen blir kravet hårt på attkassorna kan ge korrekt information, ett korrekt be-mötande och en korrekt ersättning.Vid socialförsäkringsutskottets offentliga utfråg-ning om socialförsäkringsadministratio-nen var justitieombudsmannen en avdeltagarna. Han pratade bl.a. om det ökade antaletanmälningar som han har fått tagit del av. Han sade såhär: Sammanfattningsvis kan man säga att ur ett JO-perspektiv förefaller försäkringskassorna ha ett högtoch ökande antal handläggningsfel i jämförelse medannan verksamhet. Detta innebär att den enskildesrättssäkerhet har försämrats. Jag tror att det är ganskaoundvikligt att konstatera det.Jag skulle vilja att kommente-rade det här uttalandet. Jag skulle också vilja frågaMaj-Inger vilka åtgärder statsrådet tänkervidta nu när JO har fällt ett så allvarligt uttalande.Anf. 147 ():Fru talman! Precis som sade, ha-de utskottet en offentlig utskottsutfrågning den 10april. Bakgrunden var delvis de rapporter från landetsförsäkringskassor som vi fått till utskottet. Många avoss i utskottet får även dessa rapporter när vi gör vårabesök på kassorna. Jag försöker själv att så snart jagär ute i landet, och det är jag ofta, besöka försäkrings-kassorna och sätta mig in i deras arbetssituation. Påsina håll är det faktiskt en fullständigt orimlig ar-betssituation.Vid några tillfällen har också bemötandet av all-mänheten diskuterats här i . Är det så brasom man har anledning att förvänta sig när man ärsjuk och har ekonomiska bekymmer av olika slag?Det är nog tveksamt. Det säger också personalensjälva. Det är inte så lätt när man är överlupen avarbete.Alla har vi vår del i att situationen ser ut som dengör. Jag anklagar ingen. Jag konstaterar bara att demånga snabba förändringarna har gjort att det harvarit svårt att sätta sig in i och få ny kunskap om hurärendena skall handläggas osv. Ett par frågor som nufullständigt slukar personalens arbetsförmåga är arbe-tet med bostadsbidragen och underhållsstöden.Mycket av det arbetet tar bort resurser från de frågorsom jag personligen anser vara långt viktigare änpenningtransaktioner, nämligen den långsiktiga re-habiliteringen av människor. Den får alltså stå tillbakaför de akuta frågorna.Jag säger som , att det som oroarmig mest är JO:s uppgifter om det ökande antaletbesvärsskrivelser och anmälningar om att handlägg-ningstiderna är alldeles för långa. Det finns naturligt-vis en viss rättsosäkerhet i detta när människor inte fårbesked i sina ärenden . Det finns också rapporterom dåligt bemötande på sina håll därför att persona-len är stressad. Man orkar helt enkelt inte.Vid utskottsutfrågningen frågade jag, kanske medviss självkritik, om det är så att vi måhända sparar påden lilla del som administrationen ändå är för attbetala ut långt mer i den andra änden. Det är ju självaförsäkringen som kostar det mesta. Jag tror att det ärviktigt att vi tänker på det.Nu säger biträdande socialministern här att for-merna ses över. Det är bra. Det är kanske möjligt attvi måste göra vissa omdisponeringar. Frågan är omdet är just rehabiliteringen som skall stå för detta. Detär ingen lätt fråga. Ingen av oss har särskilt mycketpengar att disponera. Jag är medveten om det. Mendet finns skäl att vi verkligen tänker till . Om vi tarför hårt på administrationen och minskar alltför kraf-tigt på personalen, är jag förvissad om att vi får betalamångdubbelt mer i den andra änden, i själva försäk-ringen. Det är ju ändå där de stora pengarna finns. Jaghoppas att vi kan hitta en gemensam lösning på detta.Vi skall fundera vidare i utskottet på vad vi skall sägaoch göra. Det kommer kanske en framställan till so-cialförsäkringsministern. Men jag tror att det här är engemensam angelägenhet för oss att verkligen ta pådjupt allvar.Anf. 148 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig börja med att säga att jagtycker att detta är en mycket viktig debatt. Försäk-ringskassorna i landet har en oerhört viktig uppgift.De skall administrera de socialförsäkringar och pen-sioner som vi alla i så hög utsträckning är berörda av.Hur det fungerar har en mycket stor betydelse för allamedborgare i vårt land.När jag lyssnar till både ochGullan är det intressant för mig att höra attbeskrivningen av situationen överensstämmer väldigtbra med hur jag också upplever läget när jag är uteoch besöker försäkringskassorna, även om det ser litetolika ut. Visst är det många som har väldigt mångaarbetsuppgifter och känner en stor press i sitt arbete.Marie tar återigen upp detta med tidenmellan beslut och verkställighet. Det har i några fallvarit väldigt . Jag tror faktiskt att rekordet nogvar beslutet om och verkställigheten av vårdnadsbi-draget under den förra regeringens tid. Men även närdet gäller andra beslut har tiden varit kort.På den här punkten tycker jag att man kan se attdet teknikstöd som finns har en oerhört stor betydelse.Därför finns det med i mitt interpellationssvar. Detfinns också med, tycker jag, som en av de kanskeviktigaste delarna i detta att kunna effektivisera ochatt kunna avlasta handläggarna.Två av de stora förändringar som har genomförtsunder senare tid har gällt bostadsbidraget och under-hållsstödet. Vid de besök jag har gjort har det visatsig när jag har talat med kassapersonal att det gickbetydligt enklare när det gällde bostadsbidraget. I detfallet hade man nämligen ett mycket modernare tek-nikstöd. I fråga om underhållsstödet var det besvärli-gare därför att man fick arbeta med en äldre teknik.Så det tror jag är en av de verkliga knutarna för attunderlätta för personalen.Det händer faktiskt en hel del i utvecklingen avteknikstöd. Någonting som är på gång är utvecklingenav servicetelefoni. Det tror jag också kan vara enviktig avlastning. Kvalificerade och kompetentahandläggare gör naturligtvis sitt bästa arbete direkt ikontakt med människor som besöker försäkringskas-sorna. Därför är allt som kan avlasta och förenklaförfrågningar och uppgiftsinlämning oerhört viktigt,tror jag, i utvecklingen av arbetet.Så till ytterligare en viktig sak. Ni har båda varitinne på rättssäkerheten och frågan om hur vi kanförkorta handläggningstider och helt enkelt ge all-mänheten en bättre service. Jag tror att det förslagsom jag har lagt fram, det förslag om samverkan somregeringen har lagt fram, kan ha stor betydelse. Ut-vecklad samverkan kan leda till mer av gemensammamål och mer av gemensam handläggning. Det kanleda till att man verkligen kan ge den enskilde godhjälp och förkorta handläggningstiderna. Det tror jagockså är en viktig del i utvecklingen av arbetet pålandets försäkringskassor.Alltså: teknikstöd, servicetelefoni och andra tek-niska hjälpmedel, men också ett utvecklat arbetssättoch en utvecklad samverkan.Anf. 149 ():Herr talman! Jag frågade omJO:s uttalande. Jag tycker att det svar jag fick inteavspeglade någon större oro hos statsrådet. Jag tyckeratt man måste ta det JO har sagt i den här frågan medlitet större allvar än vad statsrådet gör.Bakgrunden till vad JO sade var en jämförelse hangjorde mellan och tidsperio-den 30 juni 1996. Det visade sigatt antalet anmälningar som avser socialförsäkring harökat mellan de båda jämförelseperioder-na. Andra anmälningar som faller under JO:s områdehar ökat . Det är alltså en avsevärd skillnad.Det är det som är alarmerande. Statsrådet har pratatom teknikstöd och annat för att avlasta och förenkla.Det är naturligtvis bra. Men jag tror att det ocksåbehövs mer resurser till försäkringskassorna, och detganska snart, så att inte läget ytterligare förvärras.Jag ställde också frågor kring det i min interpella-tion. Jag fick då svaret att statsrådet kan tänka sig attanvända resurser som egentligen är avsedda för re-habilitering för att förstärka administrationen. Hur detegentligen blir med den saken skulle vi få reda på tillhöstbudgeten.Jag är litet förvånad över att man vill ta pengarfrån rehabilitering, som ändå är en väldigt nödvändigåtgärd. införde vi ändrade kriterier förrätt till sjukpenning och förtidspension. I och med detbeslutet ställdes det också än högre krav på just re-habiliteringsåtgärder.Från sida var vi kritiska till att dehär strängare kriterierna infördes. Det var vi bl.a. pågrund av att man gjorde besparingar pårehabiliteringarna och att man absolut inte anvisadenågra nya pengar. Att rehabilitera människor så att dekommer tillbaka till ett arbete måste vara det centralai kassornas verksamhet. Vi vill inte att människorskall hamna utanför våra trygghetssystem.Vid utskottsutfrågningen antyddes också att riskenär stor för att arbetet och planeringen med rehabilite-ringsåtgärder redan nu får stå tillbaka, därför att re-surserna måste gå till den höga arbetsbelastning man har på kassorna.Vi från , liksom andra parter, harhär i kammaren efterlyst fler kon-sekvensanalyser. Besluten fattas snabbt, utan att nöd-vändiga analyser finns i bakgrunden. Effekterna upp-dagas när besluten väl trätt i kraft och bekymren ochde oanade konsekvenserna börjar bli märkbara. Vi harsett det när det gäller bostadsbidrag, underhållsstöd,änkepension - osv. kanske man skall säga.Detta ställer till merarbete på kassorna. Det får ivissa fall helt oacceptab la konsekvenser för demsom drabbas. slutar det med att det inte allsblir de besparingar som man hade trott. Det har viockså sett exempel på.Därför vill jag nu fråga regeringen att dra lärdom av detta, ochkommer vi i fortsättningen att få mer analyser i våraunderlag innan vi går till beslut?Anf. 150 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall naturligtvis ta del av JO:suttalande. Jag förbigick den konkreta frågan i mittförsta inlägg. Men det skall jag naturligtvis göra.Huvudinslaget i inlägg handladeom hur vi skall klara en bättre rehabilitering och ettbättre omhändertagande av människor som verkligenbehöver stöd, som kanske har en rad sammansattaproblem av olika slag.Men det är inte så att vi tar pengar från rehabilite-ringsinsatser och använder till administration. Vad vigör är att lägga samman en rad anslag som finns pårehabiliteringsområdet. Utgångspunkten är att vi skallha en friare användning av medlen. Det är naturligtvisdärför att vi vill uppnå de viktiga mål som handlar omatt människor snabbare skall kunna få rehabiliteringoch inte skall behöva gå och vänta. Vi skall helt en-kelt bli effektivare gentemot den enskilde.Det är skälet till att vi har en påse med pengar.Frågan om hur det exakt skall se ut och hur medlenskall användas kommer att beredas vidare införbudgetpropositionen. Självfallet är ansatsen att män-niskor inte skall hamna mellan två stolar. De skall intehamna mellan myndigheters ansvarsområden. Detskall finnas en samverkan som utgör ett nät där män-niskor fastnar och får rätt till hjälp.Till grund för förslaget om samverkan ligger för-stås våra erfarenheter av den försöksverksamhet somhar pågått och som pågår i . Där kan vi direktse vinsterna av en ökad samverkan för den enskilde,men också för våra gemensamma resurser.Anf. 151 ():Herr talman! Jag tänkte att jag skulle använda dentid jag har kvar i debatten med att läsa upp någrarader ur ett brev som har fått frånordföranden för landets försäkringskassor runt omlandet. Jag tror att även socialdemokratiska riksdags-ledamöter har skrivit under. Uppgifterna är från . Det står:Nu behövs kraftfulla åtgärder - till gagn för med-borgarna och för de anställda på försäkringskassorna.På ett annat ställe står det:Människor i kris vänder sig till anställda som själ-va lever under uppsägningshot och som upplever siginte räcka till. Det betyder alltså att det finns en storopinion och många människor som tycker att det ärviktigt att vi snabbt gör någonting i den här frågan.Det tycker jag också. Jag vill än en gång poängtera attdet faktum att vi anser att det är tvunget att tidenmellan det att beslut fattas och reglerna träder i kraftskall vara kort på grund av att det är så bråttom attstagnera statens finanser inte stämmer med rättssäker-het. Det är precis det JO har påpekat i sitt uttalande.Anf. 152 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan bara konstatera att MarieEngström och jag har samma ambition när det gälleratt förbättra villkoren för landets försäkringskassor.Det är oerhört viktigt att försäkringskassorna fungerarpå bästa sätt.11 § Svar på interpellation 1996/97:184 om detsvenska jordbrukets konkurrensvillkorAnf. 153 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att föreslå regeringen lönsamhetshöjan-de åtgärder för att likställa svenska bönders produk-tionsvillkor med övriga bönders inom EU. Han harockså frågat vilka åtgärder jag i så fall prioriterar ochnär dessa bör vidtas.Jag vill inledningsvis beklaga att inte tagit sig tid att ta del av de uttalanden somregeringen gjort i de frågor han nu tar upp. Jag tänkeri första hand på regeringsförklaringen och de utred-ningsdirektiv som den nuvarande regeringen beslutatom vad gäller livsmedelssektorns situation.Jag är också förvånad över den felaktiga bak-grundsbeskrivning som lämnarrörande EG:s miljöersättningsprogram.För att något rätta till de missförstånd som frågankan ge upphov till bör därför sakförhållandena redasut.Vid inträde i EU fastställdes en årlig ramför det belopp som skulle kunna erhålla inomramen för EG-budgeten till ett miljöersättningspro-gram för jordbruket. Den årliga ramen uppgick tillmaximalt ca . Utnyttjandet avmedel från denna ram förutsätter att ett minst likastort belopp ställs till förfogande på den svenskastatsbudgeten. Dessutom skall ett miljöprogram enligtEG:s förordning upprättas och sedan godkännas avkommissionen. Det är alltså inte fråga om att bararekvirera pengar från EG-budgeten.Jordbruket tillförs med nuvarande beslut i miljöersättningar. Vid ett fullt ut-nyttjande av ramen skulle sammanlagt 2 800 miljonerkronor kunna disponeras för miljöprogrammen i jord-bruket. Det är skillnaden mellan dessa två belopp somföranleder att påstå att vi pressardet svenska jordbruket i konkurrensen med varjeannat EU-land med ett belopp motsvarande 700 mil-joner kronor.Att detta inte är korrekt framgår av att t.ex. detdanska miljöprogrammet inte uppgår till mer än om-kring : av det svenska pro-grammet.Holger försöker göra gällande attsvenskt jordbruk skulle vara särskilt missgynnat pågrund av de miljöavgifter, dieselskatter m.m. som vitillämpar i Sverige.Jag menar att en sådan jämförelse haltar om vi intebeaktar samtliga förhållanden som är relevanta. Föratt bara nämna ett ytterligare exempel har man iDanmark en förhållandevis hög skatt på jordbruksfas-tigheter.Regeringen är således av den uppfattningen att ettställningstagande till behovet av åtgärder skall föregåsav en analys av de faktiska förhållandena.Regeringen har därför lämnat en särskild utredarei uppdrag att bl.a. klarlägga vilka åtgärder som be-hövs för att svenskt lantbruk skall ha jämbördigavillkor med omvärlden.Detta skall ske inom ramen för en utredning omlivsmedelssektorns omställning och expansion. Ut-redningen väntas lämna sitt slutbetänkande i septem-ber 1997.Utredaren, landshövdingen , har ienlighet med sina direktiv redan lämnat förslag tillfinansiering av den höjdaambitionsnivån för miljöprogrammet till jordbruketsom beslutats för . Härutöver har utredarenredovisat sin syn på möjligheten för att fi-nansiera den med EU framförhandlade ramen förmiljöersättningar fullt ut.I vårpropositionen har regeringen också lämnatförslag till om ett fullt utnyttjande av mil-jöramen.Anf. 154 ():Herr talman! Först vill jag tacka jordbruksminis-tern för svaret på min interpellation. Tyvärr måste jagkonstatera att ministern väljer konfrontation i svaret istället för en analys och ett konstruktivt samtal kringen viktig fråga.Visst, fru minister, anfall kan vara bästa försvarför att vinna en debattrunda där de egna argumentenär tunna. Men problemet är att det inte löser bönder-nas lönsamhetsproblem, t.ex. i , i , iÖstergötland eller än mindre i jordbruksområden medlägre produktivitet än på slätten.Jordbruksministern påstår på första sidan i svaretatt jag skulle vara dåligt påläst på regeringsförkla-ringen och de aktuella utredningsdirektiven samt attjag ger en felaktig bakgrundsbeskrivning. Sedan på-står man sig reda ut missförstånden. Då kommer re-geringen fram till att det återstår 700 miljoner kronorsom kan hämtas hem från EU, medan jag, för att integöra försyndelserna alltför stora, redovisar 650 miljo-ner kronor. Det skiljer inte så jättemycket.I svaret framgår att regeringens utredare redan nuhar gett sin syn på möjligheten att finansiera densvenska delen av miljöersättningarna.Till sist framgår det att regeringen i vårpropositio-nen föreslår att EU-pengarna skall utnyttjas fullt. Detär precis vad jag begär i min interpellationHerr talman! Jag bjuder gärna jordbruksministernpå att tömma ut en obefogad kritik över min interpel-lation mot att jag får känna glädjen över att ha bi-dragit till att regeringen har vaknat på det här viktigaområdet. Huvudsaken är att vi kan förbättra konkur-renssituationen för alla dem som arbetar inom svensktjordbruk.Herr talman! Jag har arbetat i ledande ekonomiskabefattningar inom lantbrukskooperationen, ochmycket nära primärproduktionen . Jagföljer lönsamhetsstatistiken inom såväl LRF sominom det oberoende och ocksåEU:s . Faktum är, fru jordbruksminister, attanimalieproduktionen, dvs. produktionen av mjölkoch kött, har en lönsamhetssituation som i alltförmånga företag inte tillåter investeringar i nya anlägg-ningar. Problemet är att inte socialdemokraterna, ochinte heller regeringen, vill inse detta. Att göra enjämförelse med är inte korrekt. Möjligenkan jämföras med i någon mån. Sve-rige har ett mer kostnadskrävande klimat. Bl.a. därförfick vi en högre ekonomisk kompensation från EU.Det borde vara självklart att denna skall användas föratt kompensera och skapa bättre konkurrensneutralitetmellan och EU.Sverige ställer högre krav på miljö och hygien änEU. Detta är bra, men det kostar för bonden. Då kanman inte strypa bonden ekonomiskt. Sverigeställer höga krav på luft- och markmiljö genom attmed skatter och avgifter minska användningen avhandelsgödsel och bekämpningsmedel. Det är ocksåbra. Men dessa medel bör gå tillbaka till bondensallmänna lönsamhet om konkurrensneutralitet skallråda.Tillsammans med dieselskatterna beräknas dessakostnader uppgå till per år.Herr talman! Jag är glad att regeringen äntligenförstår att ta hem miljöersättningen. Men jag vill frågajordbruksministern om hon inte ser fler områden därsvenska bönders konkurrensneutralitet bör förbättrasjämfört med EU:s. Tack.Anf. 155 ():Herr talman! tar upp en mycketangelägen fråga. Jag vill först, som också HolgerGustafsson gjorde, positivt konstatera att det är bra attmiljöersättningarna nu utnyttas fullt ut. Det är ettgammalt krav från bl.a. vår sida. Jordbruksministernhar tidigare kritiserat oss för just detta ställningsta-gande, men vi är nu överens på den här punkten.Jag tycker att jordbruksministern i sitt svar bordeha givit besked om huruvida hon anser att våra svens-ka bönder är i en besvärlig konkurrenssituation. Lön-samheten inom viktiga delar av jordbruket är ju låg,och det är därför angeläget att ansvarig minister ärberedd att lämna sin syn på denna fråga. Jag undrardärför: Anser jordbruksministern att viktiga delar avprimärproduktionen befinner sig i en besvärlig lön-samhetssituation?Jag tycker vidare att det var ett intressant beskedatt utredare nu till regeringen har lämnat synpunkterpå hur man skall finansiera den svenska delen av EU-insatserna. Jag tycker att det skulle vara intressant omjordbruksministern för oss i den här debatten litetgrand kunde redovisa innehållet i det besked somutredaren har givit.Jag vet nämligen att det inom regeringen har cir-kulerat tankar om att detta skulle finansieras inomjordbrukssektorn. En sådan finansiering är ju ganskaointressant, eftersom den skulle innebära att jordbru-ket självt skulle få betala de ersättningar som manskall ha för utfört arbete - i varje fall till , efter-som EU bidrar med de andra 50 procentenheterna.Hur är det med detta?Det är ju inte enbart EU-ersättningarna som är in-tressanta i lönsamhetsresonemanget, utan de inhemskapålagorna på näringen är faktiskt ännu viktigare. Tilldessa hör dieselskatten och avgifterna på bekämp-ningsmedel, handelsgödsel och liknande.Jag skulle vilja fråga hur jordbruksministern serpå det faktum att de inhemska kostnaderna är en vik-tig konkurrensnackdel för de svenska bönderna. Detrör sig om en konkurrensnackdel om ungefär 1 mil-jard kronor eller en fjärdedel av hela den slutliganettoavkastningen för näringen. Det är inte litet peng-ar i förhållande till nettoavkastningen.Jag vill fråga om ministern är beredd att ocksåmedverka till att dessa snedvridande konkurrenseffek-ter neutraliseras genom att man sänker de skatter ochavgifter som belastar jordbruket.Det ställs dessutom miljökrav på näringen, bl.a. attdjurfodret skall vara fritt från antibiotika. Vi är över-ens om dessa typer av krav, och det är viktigt att vislår vakt om dem. Vi skall generellt inte ha antibiotikai djurfoder, och vi skall ha stränga krav på djurskyd-det. Men detta belastar också näringen. Det är därförangeläget att vi på näringen inte lägger andra bördor,som inte är starkt motiverade utifrån djurhälsokravoch av folkhälsoskäl.Ministern säger att man i inte alls får li-ka mycket i miljöersättning som i , och det ärriktigt. Det beror dock helt enkelt på att intehar lika mycket mark som klassificeras som miljövär-defull. Däremot får proportionellt betydligtmera i arealersättningar, eftersom man där har en heltannan spannmålsproduktion. Man kan alltså inte göraden formen av jämförelser. Det intressanta är vadnäringen har kommit fram till, och det svenska jord-bruket har en konkurrensnackdel om ungefär 1 mil-jard kronor i inhemska kostnader.Anf. 156 Jordbruksminister ():Herr talman! Låt mig först säga till att jag unnar honom att känna glädje över attha bidragit till att jordbruket nu kan få del av dentotala miljöramen. Men jag tycker faktiskt också atthan borde känna sorg över att ha bidragit till att detdröjt ända tills nu innan det har blivit möjligt förregeringen att i proposition föreslå att vi skall utnyttjahela miljöramen.Holger tillhör nämligen ett av de parti-er som ingick i den tidigare regeringen. Även om deinte orsakade den ekonomiska kris som vårt land hargenomgått förvärrade de den definitivt. Vi har tving-ats reda ut den svåra kris som vårt land har genomgåttoch som har drabbat många människor, även - meninte enbart - bönder.