prot · GK09116 · 1997-06-09 00:00:00 — Det är då sådana som regeringen självkan lämna.I dag har jag av beredningstekniska skäl ingenmöjlighet att gå in på de olika förslag som ligger hosSjösäkerhetskommittén. Jag kan bara säga att upp-slutningen bakom de förslag som Sjösäkerhetskom-mittén har lagt fram är mycket god bland de remissvarsom vi nu håller på att granska. Detta kommer säkertockså att återspeglas i budgetpropositionen.Anf. 91 ():Herr talman! Statsrådet försäkrade mig nästintillövertygande att det åtminstone kommer att läggasfram förslag om kraftfulla åtgärder.Men jag kan ta ett exempel. Låt oss säga att detfinns två befattningshavare på bryggan. Den enasysslar med någonting annat i stället för att vara justden reservkraft eller säkerhet som rimligen bör finnasnär man trafikerar en så här, i förhållande till farty-gens storlek, trång farled; det är ju en exceptionellttrång farled in till i förhållande till de storafärjorna och även andra fartyg. Jag undrar om det ärtillräckligt.Och kommer jag till frågan: Vad säger rederi-erna om det förslag som man nu har tagit fram? Detföreligger ju nu remissvar när det gäller det arbetesom har pågått och som skall fortsätta att beredas.Min fråga till statsrådet är alltså: Finns det ett gensvarhos bl.a., eller kanske främst, rederierna för de åtgär-der som jag för min del anser är nödvändiga?Anf. 92 Kommunikationsminister ():Herr talman! ställer en mycketkonkret fråga om det är rimligt att den ena befatt-ningshavaren - om det finns två på bryggan - sysslarmed någonting annat. är sådan attsvaret måste bli nej. Det är ungefär samma typ avfråga som: Har du slutat att slå din fru?I övrigt är det naturligtvis en fråga som gällerISM-koden; tekniken skall samverka med den mänsk-liga faktorn. ISM-koden handlar faktiskt precis omdet. I och med att vi alla är överens om att dennainternationella kod - det handlar ju faktiskt om fartygi internationell trafik - är oerhört viktig har jag ocksåsvarat på den frågan. Det är ingenting som riksdageneller regeringen behöver fatta ett nytt beslut om. Detskulle ju betyda att vi inte trodde på de gamla beslutsom vi faktiskt redan har antagit när vi har ratificeratISM-koden.Anf. 93 ():Herr talman! Tack statsrådet!Med en lätt travestering skulle man kunna fråga enbefattningshavare som har ansvaret för rodret ochratten på ett fartyg: Har du slutat att somna vid ratten?Jag konstaterar att statsrådet har en ambition attgöra sitt bästa. Men eftersom det faktiskt har inträffatså många olyckor, incidenter, förlisningar ochgrundstötningar och den mänskliga faktorn ständigtåterkommer måste vi uppenbarligen göra mera. Jagpläderar inte för exceptionellt ökade utgifter för rede-rierna. Men en förfärlig tragedi - Estoniakatastrofen -och också andra tragedier finns i bakgrunden. Oronhos allmänheten är väldigt stor. Dessutom finns detockså andra trafikanter till sjöss. Som vanlig fritids-seglare är man mer än orolig över vadsom kan hända på grund av märkliga och ibland an-svarslösa beteenden hos dem som för andra fartyg.Anf. 94 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag kan försäkra ochalla andra att sjösäkerheten är en av de frågor somden här regeringen prioriterar mest av allt när detgäller efterdyningarna till den stora Estoniakatastro-fen. Men som också sade handlar detinte bara om den katastrofen. Andra saker har ocksåhänt. Därför behövde också, precis som jag har sagtvid tidigare diskussioner av det här slaget, organisa-tionen av incidentrapporteringen t.ex. på Sjöfartsver-ket förbättras. Och så har gjorts.Jag vill påstå att sjösäkerheten, i och med förslag och underhandsförbätt-ringar på , mycket påtagligt har förbätt-rats . Det gäller både fartyg somgår under svensk flagg och fartyg som går på svenskhamn via hamnstadskontrollen.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1996/97:332 omfärjetrafiken och lastsäkringAnf. 95 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig hurjag kommer att hantera problemen med den nuvaran-de dåliga kontrollen och säkerheten beträffande last-säkring hos en stor del av färjerederierna.Säkring av last, både på fartyget och inom varjelastbärare, är mycket viktig ur sjösäkerhetssynpunkt.Då ett stort antal olika aktörer deltar i lastsäkringsar-betet vid terminaler, industrier och fartyg är det vik-tigt att tydliga regler finns och att de efterlevs.För drygt ett år sedan gav regeringen i uppdrag att bl.a. göra en översyn av nuvaranderegler för lastsäkring samt kartlägga efterlevnaden avdessa. Vidare skulle verket, om behov förelåg, lämnaförlag till tydligare regler, alternativt utökade möjlig-heter för kontroll av efterlevnaden av befintliga reg-ler. Uppdraget lämnades mot bakgrund av de svårafartygsolyckor med konsekvenser för människoliv ochmiljö som inträffat samt de allvarligatillbud som inträffat på grund av att last förskjutits.Sjöfartsverkets redovisning av uppdraget kom intill departementet . Rapporteninnehåller bl.a. vissa överväganden om hur en ökadsamsyn mellan de olika myndigheter som har ansvarför tillämpning av och tillsyn över regler om lastsäk-ring skall uppnås. Vidare lämnas förslag till kontaktermed EU och utveckling av tillsynsverksamheten.Sjöfartsverkets rapport utgör ett bra underlag förden fortsatta bedömningen av hur man skall kommatill rätta med problemen. Frågan om vilka åtgärdersom krävs bereds inom Regerings-kansliet.Anf. 96 ():Herr talman! Tack för interpellationssvaret! Jaglämnade interpellationen , och då hade vikunnat ta del av artiklar i dagspressen om det arbetesom gjort för att kontrollera hurden lastsäkring vi talar om egentligen sköts. I dettaarbete har även med-verkat.Vi kan konstatera att om lasten i ett fartyg för-skjuts får fartyget slagsida. Egentligen skötte man dethär mycket bättre då det var segelfartygsom svarade för transporterna till sjöss. Då visste manvad det handlade om. Men här kör man ombord lång-tradare lastade med containrar som sedan kan farabåde hit och dit, därför att de uppenbarligen inte i merän viss utsträckning är säkrade, dvs. ordentligtfastsurrade.Det finns också siffror på detta. Jag tycker att detvar en häpnadsväckande redovisning vi kunde ta delav i en artikel i i år.Där framkom att endast en fjärdedel av lasterna varordentligt surrade, eller hur man nu vill betecknalastsäkringen. Det visade sig också - det här är alltsåSjöfartsverkets siffror - att det transporterasomkring 500 000 dåligt säkrade laster med färja viasvensk hamn.Vi vet att en polsk färja förliste i storm i södraÖstersjön och att 54 människor, framför alltsådana som hade sin försörjning som transportörer,dvs. långtradarchaufförer, miste livet. Detta beroddepå att det var en dåligt säkrad last. Fartyget hade i ochför sig sannolikt hållit måttet, men inte när lasten faromkring.Sedan visar det sig att man trots att detta fruktans-värda har hänt - och är det fråga om rederiersansvar - fortsätter att fara omkring på haven med dehär inbyggda riskerna. Det räcker egentligen med attdet blir mycket storm och att några har slarvat för attmänniskoliv skall vara i utomordentligt stor fara.I det läget frågar jag nu ministern: åtgärderär att föredra här? Är det att be EU om hjälp, ellerskall vi försöka klara det nationellt?Anf. 97 Kommunikationsminister ():Herr talman! Ja, det kanske var bättre förr när manhade segelfartyg på det här området. Men det beroddeju på att man då i princip hade styckegods på allting.Då var det hur man säkrade lasten på fartyget som varbetydelsefullt. är en mängd aktörer inblandade,om man kan uttrycka sig så. Det handlar om termina-ler, det handlar om industrier och det handlar omfartygen. Det betyder också att det är en mängd olikamyndigheter som berörs, och det är där jag tror att detstora problemet ligger, åtminstone på nationell basis.Det är en stor mängd myndigheter som har ansvar förlastsäkringen, beroende på att det är en intermo-daltransport. Det är , och som är föreskrivande myndighe-ter. Det är också så att det är Järnvägsinspektionenoch som har tillsyn inom sina ansvar-sområden, medan det är polisen som har tillsyn överlandsvägstrafikens lastsäkring.Det här får konsekvenser. Det blir nämligen rättkomplicerat i det sista ledet - eller mellanledet, vilketdet nu kan vara - för att gå in och kon-trollera lastsäkringen inne i en lastbil, särskilt om detär en plomberad lastbil. Det är väldigt mycket därproblemet ligger. Det stora problemet består icke i surrar själva lastbilen för dåligt, utan det storaproblemet - detta är alla experter eniga om - är attlasten i lastbäraren är dåligt surrad.Vad som sker är att TFK ger ut en handbokmed råd och anvisningar om hur man skall lasta ochtransportera gods som ser till hela logistikkedjan. Detär viktigt att göra rätt från början, och man gör därförett undervisningsmaterial med video och all modernteknik för att lära ut lastsäkring redan i industrin. Attjobba med att göra rätt från början tror jag är ett oer-hört viktigt arbete.Sedan finns det en mängd andra saker man ocksåkan göra, men dem kan jag återkomma till.Anf. 98 ():Herr talman! Jag skall i mån av ringa förmåga för-söka medverka till att ytterligare en interpellationhinns med.Jag håller med om det statsrådet sade - vi spar tidpå det viset också. Jag har dock en fundering. Förungefär visades ett mycket alarmerandeTV-program, och sannolikt fanns det också ett antalartiklar i dagspressen, om den här problematiken. Nuär det att man tar itu med det här. Det finnsde som säger att rederierna förlitar sig på att polisenoch de andra som statsrådet har åberopat skall kon-trollera det hela.Jag delar statsrådets uppfattning om de problemsom finns inne på lastbärarnas flak. I en del fall ver-kar det som om långtradarchaufförer tog på sig renasjälvmordsuppdragen med tanke på vad som kanhända, vilket också den polska färjeförlisningen såbrutalt visade.Nu får vi hoppas på det svar jag nämnde förut ochsom också nämndes i de artiklar jag talade om, nämli-gen att någon måste ta itu med det här. Ett alternativär att vi tar itu med det nationellt, och det är då som har synpunkter på det här. Det andraförslaget är att vi ser till att EU tar initiativ och att detblir mycket stabila och krävande regler.Anf. 99 Kommunikationsminister ():Herr talman! Båda åtgärderna behövs. Vi behöverförbättra arbetet på både det nationella och det inter-nationella området. Vissa rederier är väldigt brapå att gå in och kontrollera. Det är rederiet som haransvaret när lasten finns ombord på fartyget.Sjöfartsverket arbetar på att bättre kontrollera delastbärare som lastas in i fartygen. Men när det gällertillsynen blir det trots allt fråga om stickprovskontrol-ler. Även om man kan göra tätare stickprovskontrolleroch förbättra effektiviteten rör det sig ändå bara omstickprov. Det behövs ett större tillsynsansvar och enbättre samverkan, och det arbetar man med, inte minstpå Sjöfartsverket.Men - och det är alldeles riktigt som säger - detta är också en fråga för EU. EU arbetarmed lastsäkring, men man skulle kunna driva denfrågan ännu hårdare. Därför har vi från tagitupp frågan med det generaldirektorat som i förstahand sysslar med detta - och detta för att driva framgemensamma regler inom unionen som ligger helt ilinje med den tidigare nämnda Sjösäkerhetskommit-téns förslag.Anf. 100 ():Herr talman! Jag är inte missnöjd med statsrådetssvar. Men jag vill bara höra vad statsrådet har försynpunkt på följande - och gärna om den är möjligtatt verifiera.Jag läser ur artikeln i : "De fårederier som själva kontrollerar att last som tas om-bord är ordentligt säkrad underkänner - och vägrar attta ombord - mellan () och 2procent (P & O Ferrymasters, som bara egnafordon och därför kan se till att de är rätt lastade). "Jag tolkar detta så att det är som är ettgott föredöme. Övriga vet vad det rör sig om för for-don. Detta är utgångspunkter, och jag avslutar meddessa.Anf. 101 Kommunikationsminister ():Herr talman! Utan att gå in på enskilda rederieroch företag kan jag ändå säga att det finns goda ex-empel som naturligtvis bör vara föredömen för övrigarederier. Det är också dessa goda exempel som nu tar fram. Det går att konkurrera ävenom man gör rätt från början, och det är precis det somSjöfartsverket jobbar med.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1996/97:325 omursprungsnationalitet i körkortAnf. 102 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att medverka till att uppgift om ur-sprungsland tas bort ur körkortet.Inom Europeiska unionen har utfärdats direktivom körkort. Som skäl för att införa gemensammabestämmelser om körkort har rådet anfört bl.a. attdetta har gjorts för att underlätta den fria rörlighetenav personer inom unionen och för att bidra till attförbättra trafiksäkerheten. Körkortsdirektivet innehål-ler bl.a. regler för körkortets utseende och innehållsamt regler för dess utfärdande. är som med-lem i Europeiska unionen skyldigt att införliva direk-tiv i de nationella författningarna.Uppgift om födelseort är obligatorisk på de kör-kort som medlemsstaterna i Europeiska unionen ut-färdar efter . Födelseorten är den ortdär en person råkar vara född och anger således intepersonens nationalitet, etniska tillhörighet eller reli-giösa övertygelse.Redan under förhandlingarna om att införa körkortav kontokortsformat i rådets direktiv om körkortframförde åsikten att uppgiften om födelse-land borde göras frivillig. Vi lyckades dock inte fåtillräckligt gehör för vår inställning, bl.a. beroende påatt vissa stater i behöver uppgift om födelseortför att kunna identifiera körkortshavaren. I dessastater finns varken personnummer eller centrala kör-kortsregister.Jag är dock fortfarande beredd att verka för attuppgiften om födelseort tas bort från körkortet elleratt det i vart fall skall vara en frivillig uppgift.Anf. 103 ():Herr talman! Jag får tacka statsrådet för svaret.Bakgrunden till min interpellation är att jag har träffaten grupp nya svenskar, och vi diskuterade problemsom man möter när man är invandrare i ochhar en annan nationalitet i botten och sedermera för-värvar ett svenskt medborgarskap. En av dessa perso-ner var mycket upprörd och visade mig sitt körkort.Han sade: Jag har varit svensk medborgare i 18 år.Jag kan inte acceptera att det svenska systemet pekarut mig som turk. är det land som jag en gångflydde ifrån.Detta är bakgrunden till interpellationen. När jagkontrollerade med branschorganisationerna bekräfta-de man den uppgiften.Nu är det inte fullt så illa som jag påstår i min in-terpellation. Utifrån uppgiften om födelseort kan manmånga gånger utläsa ursprungsnationalitet. Då harmin interpellation bäring. Det kan inte vara vår upp-gift att ha ett körkortssystem som försvårar för mångaav våra nya medborgare och som innebär att de kän-ner sig besvärade och utpekade.Jag skall ta fasta på statsrådets svar där hon sägersig vara beredd att verka för att uppgiften om födelse-ort tas bort från körkortet eller att det i vart fall skallvara en frivillig uppgift. Det är jättebra. Men då frå-gar jag mig: Hur skall det arbetet gå till? När kan viförvänta oss några resultat?Anf. 104 Kommunikationsminister ():Herr talman! Problemet är inte obekant för migoch för oss på departementet. Vi får många brev,förfrågningar och överklaganden där man ber att fåslippa detta. Tyvärr finns den möjligheten inte i dag.Det är också viktigt att skilja mellan nationalitetoch födelseort. Nationaliteten får inte anges, eftersomdet inte rör sig om någon passhandling. Också sådanasaker måste man skilja mellan.Födelseorten anges i passet. Men körkortet är ing-en passhandling. Det skall kunna användas som enID-handling och framför allt är det en handling somvisar att man har rätt att framföra fordon.Tomas frågade när man kan vänta sigen förändring. Ja, det pågår ett arbete med en översynav körkortsdirektivet, och en arbetsgrupp har tillsattsför att börja jobba med frågan. Vi deltar aktivt i detarbetet. Men det är inte bara vi i som hardenna inställning, utan det har några andra länderockså. Vi kommer naturligtvis att skapa allianser, ochdet är väl bra att man gör det också på politisk nivå.Anf. 105 ():Herr talman! Som statsrådet sade är det inte baravi som arbetar med den här frågan utifrån den inställ-ning som statsrådet redovisar. Systemets utformninginom Europeiska unionen är anpassat till länder sominte har centrala körkortsregister och personnummer.Jag kan mycket väl förstå att det kan innebära en delproblem i arbetet med att förändra det gällande sys-temet.Faktum kvarstår att angivandet av födelseort idenna identitetshandling innebär för många ett pro-blem och uppfattas av många som ett problem. Menjag nöjer mig med det svar som statsrådet har lämnat.Jag konstaterar att vi i stort är överens om att åtgärdermåste vidtas. Tack så mycket.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.16 § Svar på interpellation 1996/97:313 omskogsråvara till inlandssågverken i norra . 106 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att hjälpa inlandssågver-ken med skogsråvara.I flera olika sammanhang har jag framhållit skogs-näringens stora betydelse för vår sysselsättning ochförsörjning. Vi har, om vi ser på landet som helhet,till skillnad från många andra länder i ochövriga världen fördelen att ha ett stort växandeskogskapital. Det ger ett underlag för en betydandesysselsättning och en växande exportindustri. Bety-delsen för sysselsättningen är särskilt stor i glesbyg-den och inte minst i norra inland.En grundläggande förutsättning för en slagkraftigskogsindustri är en över tiden säkrad råvaruförsörj-ning. Därför föreskriver skogsvårdslagstiftningenbåde aktiva skogsvårdsåtgärder och en ansvarsfull ochlångsiktig hushållning med skogskapital. Som OlleLindström känner till pågår en utvärdering av bl.a.skogsvårdslagen. I vissa delar har Skogsstyrelsenredan redovisat sina bedömningar till regeringen. Ibörjan av får vi den fullständiga redovisning-en. Detta arbete kommer att utgöra underlag förställningstaganden till om lagstiftningen behöverändras för att säkra skogspolitikens produktionsmål.Olle lyfter särskilt fram isin interpellation och pekar på obalansen mellan kust-och inland när det gäller industrikapacitet och råva-rutillgångar.Den kustlokaliserade skogsindustrin har storaskogstillgångar i inlandet. Det är naturligt att dessaföretag i första hand tillgodoser sina egna behov.Några möjligheter att styra deras virkesleveranser harinte statsmakterna. Företagen måste få arbeta påmarknadsmässiga villkor. Inlandssågverken bordedock ha en mer gynnsam ställning när det gäller virkesom bjuds ut på inlandsmarknaden än vad kustföreta-gen har. Transportavstånden för dem är ju kortare ochborde leda till en bättre betalningsförmåga. Dessutomminskar transportstödets kostnadsnackdelar i sambandmed vidareförsäljningen av dessa förädlade råvaror.Olle tar också upp frågan om virkesle-veranser från de statliga skogarna. var ett affärsverk hade staten den uttryck-liga politiken att förse inlandsindustrin med råvarafrån statens icke obetydliga skogsinnehav. Dennamöjlighet upphörde vid börsintroduktionen av , en introduktion som varmt förespråkades avOlle Lindström.De områden som undantogs vid Domänverketsbolagisering är till stor del fjällmark och rymmer enförhållandevis mycket liten skogsareal. Undantagetmotiverades nämligen i första hand av samernas sär-skilda rättigheter inom dessa områden, som liggerovanför odlingsgränsen i och Västerbottenoch inom renbeteslanden i . De särskildaregler som gäller skogsbruk inom dessa lågproduktivaoch klimatiskt ofta kärva områden finns iskogsvårdslagen.Av de förhållandevis små virkesvolymer som kanavverkas på den statliga marken bjuds ungefär hälftenut som rotposter på marknaden på sedvanliga villkor.Resterande säljs som leveransvirke, varvid ungefärhälften är förbehållen lokala sågverksföretag genomsärskilda avtal. Innevarande säsong har nästan alltutbjudet virke köpts av inlandsföretagen.Eftersom så stor del av den svenska skogsindustri-produktionen exporteras och jämfört medkonkurrentländerna har sämre klimatiska förutsätt-ningar för skogsproduktion är det nödvändigt attförsöka öka värdeutbytet av skogsråvaran. Vi måstesatsa på nya produkter och på effektiv och långtgåen-de förädling. Mot den bakgrunden har regeringenaviserat extra insatser för forskning och utvecklingsärskilt i den träbearbetande sektorn. En förutsättningför framsteg är dock att de olika delbranscherna ocksåsjälva ställer upp ekonomiskt och att man samarbetar iutvecklingen för framtiden. Här behövs åtaganden,inte minst från sågverksföretagens sida. En sådanutveckling är nödvändig för att inlandets skogsin-dustri genom en tillräcklig betalningsförmåga skallkunna säkra ett råvarubehov i balans med den möjligaskogsproduktionen.Anf. 107 ():Herr talman! Tack, näringsministern, för svaret påmin interpellation. Jag delar näringsministerns upp-fattning om skogsnäringens stora betydelse för syssel-sättningen, exporten och vår handelsbalans. Vidarehar både den gamla och den nya skogsvårdslagentillsammans med aktiva skogsvårdsåtgärder lett till attskogstillväxten i är mycket god. Skogsuttaget,som ligger på av tillväxten, har be-dömts som rimligt på grund av att åldersfördelningeninte i alla delar av landet är den önskvärda.I är ju läget att de kustlokaliserade in-dustrierna äger mycket stora skogsarealer i inlandet,vilket innebär att skogsråvaran i huvudsak transporte-ras till kusten. Dessa industrier har byggts ut ocheffektiviserats och kräver därför mer av råvara äntidigare. Inlandssågverkens möjlighet att skaffa råvarahar därmed försämrats. De tvingas att importera frånbåde och . Än värre skulle det kunnabli om ytterligare stora reservatsavsättningar skulleske.Exempelvis Trä AB är ett sågverk somär lokaliserat mitt i skogsland med 14 miltill närmaste större sågverk. Trots detta måste relativtstor volym av deras råvara importeras. JokkmokksTrä har ökat vidareförädlingen och räknar inte mednågot ökat råvarubehov utan nöjer sig med ungefärdet som man behöver , 70 000 skogskubikmeter.Som jag skrivit i min interpellation är jag ocksåmedveten om att ministern inte kan peka med helahanden och ge direktiv om hur skogsindustribolagen,som äger stora skogsarealer i inlandet, skall göra medsin råvara. Däremot borde Statens fastighetsverksskogsuttag i större utsträckning än nu kunna styras tillköpsågverken i inlandet. De är inte ute efter någonsubvention utan betalar givetvis gällande marknads-priser. De allra flesta av inlandssågverken har ju tillbetydande del byggts upp med statligt lokaliserings-stöd. En positiv faktor i beslutsunderlaget har ju varitjust råvarutillgången.Näringsministern säger att var affärsverk hade staten den uttryckliga poli-tiken att förse inlandsindustrin med råvara. Då bordeju samma sak kunna gälla , fastighetsverk är ju ett affärsverk.Enbart inom kommun utgör det möjli-ga uttaget på skogsmarken mer än hälften av indust-rins behov. Jag har erfarit att samarbetet dock är gottmellan samtliga aktörer på marknaden. Men verklig-heten innebär ju ändå en fortsatt stor import.Vore det inte en bra regionalpolitisk åtgärd atthjälpa inlandssågverken med råvara via statens egenskog? Det är en regionalpolitisk åtgärd som inte på-verkar budgeten. Det rör sig ju dessutom om mångaarbetstillfällen i en bygd där alternativen inte är sålätta att finna.Anf. 108 Näringsminister ():Herr talman! Jag tycker att vi redan har levereratdet som begär. Jag har gått igenomhur fördelningen ser ut för innevarande verksamhetsårnär det gäller hur leveransvirke och rotposter harfördelats från innehav i Norrbottensoch inland. I allt väsentligt har helabeståndet gått till inlandssågverken. Det finns någramycket små undantag, men då är det fråga om uppkö-pare i inlandet som har köpt upp sågtimret - jag pratarnu om sågtimret.Det förvånar mig naturligtvis litet grand att OlleLindström frågar om detta. Det stora statliga inneha-vet finns numera på börsen i det börsintroduceradeAssi Domän.