prot · GL0934 · 1997-11-26 00:00:00 — Det måste vidare klargöras under vilkavillkor följdleveranser bör förvägras i enskilda fall.Respekten för mänskliga rättigheter måste i framtidenbeaktas även vad gäller tillstånd för följdleveranser.Därav följer att ingen form av krigsmaterielexportsom omfattas av svensk exportkontrollagstiftning börske till . "Det har förvisso hänt en del i och dessgrannområde . Det råder storekonomisk och annan turbulens. Det kan mycket välvisa sig - kanske efter de krav som Internationellavalutafonden och andra ställer när det gäller den eko-nomiska saneringen i - att intekommer att ha råd med några kostsamma vapeninköpunder överskådlig tid.Kanske tvingar dessa krav och reaktionerna frånden indonesiska befolkningen fram en väg successivtmot ökad demokrati i . Kanske tvingarutvecklingen också fram en omprövning av ockupa-tionen av . Här kanske inte minst Indo-nesiens nya vän i kan göra en historisk insats.Om dessa saker vet vi ingenting. Därför villjag - liksom tidigare gjorde - yrkabifall till reservation nr 11 om krigsmaterielexport ivarje form till Indonesien.Anf. 57 ():Herr talman! När vi behandlar detta betän-kande från utrikesutskottet kan det vara lätt för mångaatt säga: Ja, nu har ni årets debatt, och den uppreparsig och resulterar i ungefär samma ställ-ningstagande.Då är det väsentligt att se debatten i perspektiv tillden allmänna upprustningen i världen. Som vi tidigarehär har varit inne på har den trend mot nedrust-ning som har ägt rum brutits. Sedan merän ökar världens resurser när det gällerrustningar, framför allt i de asiatiska länderna.Det är också viktigt att hålla i minnet att det efterandra världskriget är mer än 45 miljoner människor,varav civila, som har dödats i 170 krig. Det ärnästan lika många som dog under andra världskriget.Omfattningen av världens rustningar ligger fortfa-rande på av BNP. Det är vad som går till va-pen och militära satsningar runt om i världen. Genom-snittet gäller även för där satsningarna bordevara helt annorlunda. I 84 länder är satsningen påmilitär rustning och vapeninköp större än satsningenpå hälsosektorn.Jag kan fortsätta att redogöra för den typen av sta-tistik som återfinns i UNDP:s rapport ochäven i tidigare rapporter. Men man skall veta att detär den typen av uppgifter och verklighet som vi harnär vi skall diskutera svensk vapenexport. Det harnaturligtvis gjorts en hel del framsteg internationellt.Jag vill då gärna framhålla minkonferensen i därman fick till stånd ett internationellt förbudoch där var väldigt aktivt. Det är välkommet.Det är förhoppningsvis ännu fler länder som kommeratt skriva på i Ottawa.Det är angeläget att hålla i minnet hur nedrust-ningen ser ut. Förutsättningarna är mindre änvad de har varit, trots att det harupphört. Det är också utifrån det perspektivet som jagvill hänvisa till ställningstagande. Vivill se en avveckling av svensk krigsmaterielexportöver huvud taget.Vi vill också peka på att det säkerhetspolitiska lä-get är annorlunda i . Vi står alla bakomdet säkerhetspolitiska begreppet att man skall läggaökad vikt vid miljöhot och hot mot människor i formav sociala konflikter. Det är dessa som är de övergri-pande hoten, inte de militära hoten.Vi anser att det är fullt möjligt att genom-föra en avveckling av svensk krigsmaterielexport.Men det är inte det som framför allt står på dagord-ningen , utan för vår del är det dels hur man kanförändra lagstiftningen, dels hur man skall se till attde nuvarande riktlinjerna följs.När det gäller förändring av lagstiftningen vill jagsärskilt peka på följdleveranser. Jag skall inte gå in pånågon lång diskussion om detta. Det är bra att det nuskall göras en ordentlig utredning på den punkten.Däremot beklagar jag - liksom gjorde- att det inte är fråga om någon parlamentarisk ut-redning. Det hade varit väldigt bra med en sådan. Dåhade man kunnat få med de politiska avvägningar somman senare ändå kommer att bli tvungen att göra.Förhoppningsvis hade man också kunnat nå en breduppslutning kring en sådan utredning. Det är beklag-ligt att regeringen inte har valt den modellen, men detär ändå angeläget att utredningen kommer i gång.Herr talman! Jag vill också ta upp detta med attlagreglera riktlinjer och betydelsen av att jämställaövrig krigsmateriel med krigsmateriel, eftersom mannu för övrig krigsmateriel ställer lägre krav för attmedge tillstånd till export. Det är angeläget att detråder samma villkor.Det finns även mycket att göra för att se till att denuvarande riktlinjerna, som vi internationellt gärnaframhåller som restriktiva, skall tillämpas på ett bättresätt.Jag tycker att det är välkommet att se här. Jag har vid många tidigare debatter av denhär typen efterlyst närvaro av regeringen. Jag har settfrånvaron som ett tecken på svagt intresse hos rege-ringen för dessa frågor. Därför är det välkommet attse här. Förhoppningsvis kommer hanockså att delta i debatten i dag.Vad man kan göra åt situationen är att för-bättra detaljredovisningen. Man har gått mot en ökadredovisning i detalj i den skrivelse som vi nu behand-lar. Men det finns mycket mer att göra för att manskall se exakt vilka produkter som har exporterats ochvilket land som har importerat krigsmateriel medtillstånd från . Det finns exempel från Norge.Jag vet att regeringen har tittat på dessa, men mankommer ingen vart. Jag efterlyser en snar förändringpå den punkten. Det vore välkommet.Man måste också diskutera Exportkontrollrådetsuppgifter, där jag själv, och andrahär från ingår. Det borde vara möjligt meden betydligt större öppenhet kring de frågor som därbehandlas än vad det är . Den ambition som ändåfinns hos regeringen om en bred och offentlig belys-ning av dessa frågor borde kunna omsättas i störrepraktik.En annan svår fråga är detta med dual use-produkter, dvs. produkter som kan användas bådecivilt och militärt. Det är väsentligt att se att de pro-dukter som kan tyckas vara för civil användning ändåkan användas i rustningsavseende.I betänkandet tar vi upp frågan om Europasamar-betet. Det ägde rum en viktig konferens här iStockholm som var initierad av den kristna fredsrörel-sen. Vi är överens på Europanivå om att det är viktigtatt utveckla den etiska koden för krigsmaterielexpor-ten. De åtta kriterier som är fastlagda i Europasamar-betet är bra, men de behöver vidareutvecklas så att deblir förpliktande och mer specifika. Jag tycker att detvar välkommet. Jag har förstått att togupp frågan. Vi kan förvänta oss signaler från Frankri-ke och , som har hört till de störstaexportörerna av krigsmateriel. Vi kan på det områdetförvänta oss att den etiska koden omsätts i praktiken.Det krävs med tanke på dessa länders betydelse.En annan viktig sak är registret över tyngre vapen.Man har i FN-sammanhang framfört att det ocksåbehövs ett register över lättare vapen. Det är konven-tionella vapen som i lika hög grad kan döda männi-skor. Vi skall följa upp det på europeisk nivå. Det ärockså en angelägen fråga.Vad gäller Europasamarbetet tror jag däremot attdet är oerhört väsentligt att slå fast att koden inte börgälla konkret samarbete i WEAG, och att det inte fårinnebära att man försvagar svenska regler och påbekostnad av dem genomför de etiska reglerna ellerkoden från Europasamarbetet.Vi går sedan igenom de enskilda länderna. Om vitittar på den statistik som kommit från regeringen kanvi konstatera att gamla problem finns kvar vad detgäller och , där ingenting har föränd-rats. Det är mycket beklagligt att det fortfarande skersvensk vapenexport dit.Det är kanske lika intressant att se på de nya län-der som tillkommer och de nya problem som uppstår.Jag vill peka på en svår fråga, nämligen frågan omBaltikum. Hur ställer vi oss till den? Skall vi ge ex-porttillstånd till en rad nya länder? Jag ser det somproblematiskt.Jag vill också peka på . Vi har intehaft en så omfattande export dit tidigare, men expor-ten till var omfattande . Vi vet attdet finns fler länder i som är intressera-de. Diskussioner pågår.Jag tycker att det är helt fel signal. Det är andrainsatser som behövs i . Vi måste bidratill den sociala utvecklingen. Det är beklagligt om densvenska insatsen i så stor utsträckning består av ex-port av krigsmateriel.Ytterligare ett geografiskt område är . Många länder är drabbade av enormakonflikter, och problemen har varit stora. Jag menaratt det är uteslutet med ökad export till slut vill jag ta upp , som LennartRohdin och var inne på. Det är upprö-rande att regeringen trots väldigt tydliga signaler frånfem partier här i ändå har fortsattmed vapenexport till . Jag vill fråga bådeNils T och , som jag hoppaskommer att delta i debatten, hur de kan försvara det.Det är oerhört tydligt att fem partier i sägernej till fortsatt export till . Det finns väldigttydliga skäl till det. Det gäller ockupationen av Östti-mor och oroligheter i . Därför har vi i årbetonat att vi säger nej till alla typer av krigsmaterie-lexport inklusive följdleveranser.Herr talman! Jag vill till slut konstatera att det ärviktigt att tar ställning i enskilda fall ochpekar ut länder. Majoriteten vill över huvud taget inteatt vi skall befatta oss med det. För Vänsterpartietsdel vill jag därför konstatera att vi står bakom allareservationer och särskilda yttranden och understrykaatt vi yrkar bifall till reservation 6 om följdleveranseroch till reservation 11, som gäller enskilda länder. Vipekar särskilt på . står förövrigt också bakom reservation 9 från ,som gäller komponentleveranser.Anf. 58 MARIANNESAMUELSSON (mp):Herr talman! träffade jag en hjälparbetaresom berättade för mig hur han har arbetat internatio-nellt. Han berättade att han tagit emot en kvinna somflytt från krigszonen. Hon berättade sin hemska his-toria om hur hon blivit tillfångatagen av soldater,våldtagits av soldaterna och tvingats bäraderas vapen . Hon tittade på den ljushyadehjälparbetaren och frågade varifrån han kom. Hansvarade att han kom från . Hennes blick blevmörk och hennes röst fylld av förtvivlan när hon be-rättade: "Det är era vapen jag har tvingats bära, ochdet är era vapen som har använts för att döda. Jagkunde ha varit en av dem som blivit ihjälskjuten avera vapen. sitter jag i stället här och skall lita pådig och på att jag kan få din hjälp för att bli räddadundan kriget. "Berättelsen är på inga sätt unik. Svenska vapenanvänds i krig för att döda människor. Det blev tydligtoch uppenbart för oss alla under striderna i fornaJugoslavien. Svenska vapentillverkare och regering-ens beslut bidrar dessutom till ökad upprustning ivärlden. Nya alltmer sofistikerade vapensystem säljstill länder som har många problem som borde varaangelägnare än en vapenupprustning.Efter det tid och nedmonterandet avmuren mellan öst och väst var vi många som troddeatt det skulle bli en ny tid för avrustning. skulledet bli då vi satsade på fred och nedrustning.Det skulle bli pengar över, och det skulle bli dåvi satsade på utveckling av inte minst tredje världen.Vi hoppades alla att vi skulle komma in i en fredenstidsepok, då alla satsningar skulle gälla att skapa enrättvisare värld. Så blev det inte.Det de flesta människor såg som en möjlighet i enny tidsepok såg krigsmaterielindustrin som ett storthot. De upplevde risken att deras produkter inte skulleefterfrågas som ett akut hot. Många började trycka påför att få nya marknader och nya länder att sälja vapentill. Regeringen var inte sen att lyssna på deras be-skrivningar av behoven av nya marknader. Den bor-gerliga regeringen ändrade regelsystemet så att detskulle gå att sälja övrigt krigsmateriel till länder somtidigare inte varit öppna för leveranser, t.ex. gulfsta-terna.De senaste åren har vi fått erfara en ökad försälj-ning av vapen fån . Fler länder har köpt vapen,och fler försöker. Vapenindustrin säljer vapen till-sammans med regeringen.Det kanske mest anmärkningsvärda är försäljning-en till - ett land som inte kan klassas somett land fritt från konflikter. hari rapporter från visat på de brott motmänskliga rättigheter som sker i landet. Det är brottsom borde innebära att regeringen, om den vill följade av uppsatta kriterierna för vapenexport,direkt säger nej. Skall bli nästa land därmänniskor tvingas fly för att slippa bli dödade avsvenska vapen?Vi i de gröna har i vår motion pekatpå det som vi tycker det är angeläget att bi-drar med, nämligen ett aktivt nedrustningsarbete. Detkan inte vara logiskt och konsekvent att regeringen iFN anser sig vara pådrivande för att minska antaletkonflikter och krigshot i världen som man inästa beslut aktivt bidrar med att tillhandahålla vapenför länder som t.o.m. förtrycker människor inom sinaegna gränser.Sverige hör till de sju mest aktiva länderna i värl-den när det gäller teknikutveckling på vapensidan. Enav regeringens mest angelägna uppgifter för att bevarafreden i världen borde vara att aktivt arbeta för attdessa sju länder sinsemellan kom överens om att detnu inte behövs någon ytterligare vapenutveckling ivärlden. Det finns tillräckligt med vapen för att förgö-ra världens befolkning om. Resursernaoch utvecklingspengarna skulle i stället kunna satsaspå avancerad reningsteknik på miljösidan, något somskulle kunna ge en mängd nya jobb som detskulle kunna förhindra miljökatastrofer. Att till exem-pelvis kunna sälja reningsanläggningar så där slipper skicka orenat avfall ut i naturen bordevara en betydligt mer angelägen uppgift än att tillver-ka vapen till . Detsamma gäller land efter land.Det finns möjlighet att använda den högteknologiskakunskap som vapenindustrin har till att bevara i ställetför att förgöra människor och miljö.När utskottet behandlat regeringens rapport omvapenexporten har vi kunnat konstatera att de reglersom tillämpas ger ett stort svängrum i förhållande tillde beslutade reglerna. Det är förvånande att bådeIndien och kan köpa svenska vapen trots attdessa länder har levt i konflikt medvarandra. Det är, som jag har uppfattat det, inte helatiden förenligt med de av uppsatta reglerna.Detsamma gäller flera andra länder. I dessa fall tycksdet vara intressantare att gynna vapenexportindustrinän att hävda vikten av att de internationella kraven påmänskliga rättigheter följs.Vid ett flertal tillfällen har vapenex-portfrågorna och brott mot regelsystemet varit uppe.Det är förvånande att ärendena inte i störreutsträckning förs upp på regeringsnivå. Det bordevara en självklarhet att tar ställningtill exportfrågor som uppenbart rör sig i gränszonenför de uppsatta reglerna för export. Vi har också i enreservation påpekat vikten av att de gränszonsärendensom har varit uppe skall upp på regeringsnivå och tasställning till där.På samma sätt som vi kan se att svenska vapen ärinblandade i krig innebär detta också att vår trovär-dighet i FN och internationella förhandlingar, där vihar en stark ställning tack vare vår alliansfria roll, kanriskera att försvagas. Vi kan se på, vilket jag påpeka-de i förra debatten, vikten av att ha alliansfria ländersom kan gå in i ett internationellt medlaruppdragutifrån att de - i detta fall vi - uppfattas som justalliansfria och starka i rollen som förhandlare.Med utgångspunkt i den här rollen vill jag ta uppett par frågor som berör vart vi är på väg. Också denförra debatten handlade om detta, nämligen Natomed-lemskapet och de steg som jag anser att regeringen tari riktning mot en mer aktiv samverkan med Nato, påsikt säkert också någon form av medlemskapsansö-kan. Därför är det oerhört viktigt att vi har de härfrågorna uppe, att vi debatterar dem och att vi kon-sekvensanalyserar vad de innebär för vår roll i inter-nationella fora.Jag tog upp en fråga i mitt förra debattinlägg somjag inte fick något svar på, men som det skulle varaintressant att få höra närvarande minister utveckla.Det gäller frågan om WEAG och hur detta påverkardet svenska regelsystemet. Uppenbarligen finns detinget traktat som reglerar vad WEAG skall göra ochkan göra. Då är det naturligtvis oerhört viktigt att fåreda på vad regeringen har tagit för ställning i den härfrågan. Hur tänker man agera, och vad kommer dethär att få för konsekvenser? Innebär det att vi får enmer aktiv roll när det gäller att sälja vapen i framti-den? Eftersom frågan är så aktuell tycker jag att detskulle vara extra intressant att få höra ansvarig minis-ter berätta om det här, ge en ordentlig redogörelse förregelsystemet och vad vi kan förvänta oss att finna inästa års översyn och rapport från regeringen när detgäller vapenexport.Avslutningsvis vill jag säga att svensk vapenex-port alltid har vållat debatt. Därför bör vi få ett tydli-gare regelsystem så att vi slipper den debatt somuppstår kring just de länder som vi egentligen inteborde exportera till.Jag vill i det här sammanhanget yrka bifall tillnågra av våra reservationer. Det gäller reservation 2,som rör överlämnande av ärende till regeringen. Vipåpekar där att det behövs ett tydligare klargörandeav när ärenden skall överlämnas till regeringen, ochregeringen måste i större utsträckning än taansvar för vapenexportfrågorna. Jag vill också yrkabifall till reservation 3. Den handlar om en avvecklingav svensk krigsmaterielexport, vilket Miljöpartiettycker är en angelägen fråga som vi vill ha ett ställ-ningstagande kring. Jag yrkar också bifall till reserva-tion 10, som rör riktlinjerna.I övrigt stöder vi naturligtvis våra reservationer tillbetänkandet, men för tids kommer vi inte attyrka bifall till alla.Anf. 59 ():Herr talman! Jag skall be att få yrka bifall till re-servationerna 1 och 5. Reservation 11 har det redanyrkats bifall till, och vi står naturligtvis bakom denockså.Vi kristdemokrater anser att de kriterier som vi harför krigsmaterielexport är väl avvägda, men natur-ligtvis är tolkningsproblemen ibland ganska besvärli-ga. Det är detta som gör att vi kräver en kontinuerligutvärdering av läget i de länder som export sker till,också med avseende på huruvida de olika kriteriernakan anses ha uppfyllts i fråga om dessa länder närexporten har skett.Det har ju diskuterats om vi i utrikesutskottet överhuvud taget skall ha några synpunkter på att exporthar skett till vissa enskilda länder, t.ex. att vi tyckeratt kriterierna när det gäller mänskliga rättigheter inteär uppfyllda i landet i fråga eller att vi menar att storkonfliktrisk föreligger. Där beslut redan har fattats avden myndighet som skall sköta om det här, Inspektio-nen för strategiska produkter, skall vi tydligen tyckaatt man har fattat ett ansvarsfullt beslut. Då har vi intenågot mer att säga. Men det är faktiskt så att utrikes-utskottet är det utskott i som har det störstaansvaret för att bereda ärenden som gäller mänskligarättigheter. Det ansvaret ligger inte lika tungt på denmyndighet som fattar beslut i de här frågorna.Nu skall vi inte överpröva beslut som myndigheterhar fattat, och det är därför som det anses att vi inteskall uttala oss i sådana här frågor. Men precis somHelena påpekade står man inför en svårighet,både som parti och som enskild riksdagsman, om mani vissa fall tycker att det hela inte riktigt stämmer. Varskall man då uttala sig? Hur skall man uttrycka sinuppfattning? Hur skall man försöka att påverka denfortsatta inriktningen av de beslut som fattas?Vi menar att det ändå är angeläget att vi har någonform av kontinuerliga utvärderingar för att utröna omde olika kriterierna är uppfyllda med avseende påsamtliga de länder till vilka export sker. Vi har integått in närmare i detalj på hur det här skall ske. Mensäg mig den verksamhet som vi bedriver utan att ut-värderingar sker. Det anses i andra sammanhangmycket ansvarslöst att bedriva verksamhet där manhar satt upp vissa mål och riktlinjer utan att man se-dan utvärderar om måluppfyllelse sker för dennaverksamhet. Detta måste också kunna ske när detgäller den här verksamheten.Vi kan säga att det som har skett i konstitutionsut-skottet är en typ av sådan utvärdering. Den gällerspeciellt följdleveranser. Men vi menar att det intebara är i fråga om följdleveranser som detta är intres-sant. Det är naturligtvis speciellt intressant då, därföratt när det gäller följdleveranser menar man sig varamer bunden att fatta ett positivt beslut i någon bemär-kelse än man annars är. Men vi tror att kontinuerligautvärderingar skulle ge ett större förtroende för debeslut som fattas. Vi tycker att de här kriterierna hargällt en så pass , och myndigheten har ocksåvarit i verksamhet , att det skulle varaskäl till att någon typ av utvärdering som inte baragäller följdleveranser nu kom till stånd. Jag vill alltsåyrka bifall till vår reservation i det här avseendet.Vi är också med på reservation nr 1. Vi har därframhållit att man i den norska redogörelsen för ex-port är mer detaljerad. Man talar om vilka vapenslagdet gäller och man talar också om vilka företag somhar varit inblandade. Det tycker vi gott att man kangöra i också. Man har från utskottets sidatalat om att det finns problem när det gäller sekretesso.d. Men kan klara av detta och ändå exporteraborde också kunna klara av den balansgångenutan större svårigheter.Jag vill uttrycka min stora häpnad över har sänt nya leveranser till Indonesi-en. Även om det har varit följdleveranser har det varitnya sådana som har skett. Jag tror att alla partier äröverens om att har kränkt de mänskligarättigheterna på . Jag skulle också vilja ha ettsvar på hur man har ansett sig kunna göra detta närman har varit helt på det klara med att åtminstone femav sju partier har uttalat sig mycket klartemot att sådana leveranser skall göras. Det tycker jagär upprörande.Detta visar att på något sätt måste sägaifrån när man tycker att det går snett. ärinte det enda landet. Men det har varit mest graveran-de. Vi har varit restriktiva när det gällt att peka utländer. Därför tycker vi att det skulle vara bra medkontinuerliga utvärderingar, så att utrikesutskottetslipper att peka ut speciella länder när denna redogö-relse blir aktuell . Vi skulle vilja ha en merövergripande översyn.Anf. 60 ():Herr talman! Innan jag redovisar utskottets över-väganden i detta betänkande om krigsmaterielexpor-ten är det på sin plats att nämna något omanledningen till att över huvud taget har enexport av krigsmateriel.Vår säkerhetspolitik har under mycket lång tidvarit uppbyggd kring den militära alliansfriheten ochkring ett starkt och allsidigt försvar med vars hjälp vihar kunnat trygga vår självständighet. En viktig förut-sättning för denna inriktning av säkerhetspolitiken harvarit en kvalificerad inhemsk försvarsindustri. Meddess hjälp har vi kunnat utveckla, tillverka och under-hålla vapensystem som har varit anpassade till våraspeciella förhållanden. Det har gett oss en trygghetoch minskat risken för att vi skall utsättas för utländ-ska påtryckningsförsök. Detta har verksamt bidragittill trovärdigheten i vår säkerhetspolitiska linje.Vi har internationellt sett haft en hög självför-sörjningsgrad när det gäller militär utrustning. Mendet svenska försvarets beställningar har inte räckt tillför att vidmakthålla den kvalificerade industriellakapacitet som vi ansett oss behöva. Därför har exportav krigsmateriel varit ett element i vår säkerhetspoli-tik. Vi har varit beredda att acceptera en viss exportför att kunna upprätthålla en kvalificerad försvarsin-dustri. Jag vill poängtera viss, för vår exportpolitikuppfattar jag och de flesta andra bedömare både härhemma och utomlands som både ansvarsfull ochframför allt restriktiv.Den övervägande delen av vår export har gått tillandra . Vi har undvikit all ny export tillländer som befunnit sig i väpnad konflikt eller haftinre väpnade oroligheter. Riktlinjerna för krigsmate-rielexport har över tiden utvecklats på ett sätt sombl.a. tagit hänsyn till den ökade betoningen av respek-ten för mänskliga rättigheter. Grova och omfattandekränkningar av mänskliga rättigheter vittnar om en typav instabilitet som lätt övergår i inre eller yttre kon-flikter.Ibland pekar man i debatten på att svenska vapenskulle ha använts i krig i andra delar av världen. Del-vis är dessa uppgifter överdrivna eller felaktiga, mendet är också riktigt att så har skett i vissa fall.