prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — Till de särskilt prioriterade målen hör enutveckling av Östersjösamarbetet och regionens integ-ration i en vidare europeisk och internationell sam-verkan, utvidgningen av EU, ansträngningar att görautrikesförvaltningen till ett bättre instrument i nä-ringspolitiken, en reform av FN och en förnyelse avSveriges relationer med Afrika.En av målsättningarna är alltså att göra utrikesför-valtningen till ett bättre instrument i näringspolitiken,vilket betyder att utrikesförvaltningen och svenskaambassader skall hjälpa och stödja svensk handel iandra länder. Det har varit en bland många uppgiftersom ambassader haft i alla tider.För inte så länge sedan debatterades i denna kam-mare den svenska krigsmaterielexporten. Både då ochvid tidigare tillfällen har såväl i för-svarsutskottet som i utrikesutskottet drivit frågan attall svensk krigsmaterielexport skall avvecklas. Vimenar att vapenproduktion och vapenexportstår i motsättning till internationella ned-rustningssträvanden. Därmed avvisar desatsningar och den marknadsföring av svenska vapen- som just i det aktuella fallet med JAS - skall bedri-vas via de svenska ambassaderna. Jag yrkar bifall tillreservation 1.För är FN ett viktigt forum. Det ärden kanske viktigaste internationella mötesplatsenvärlden har. Vi menar att det är den enda riktigt öpp-na mötesplats där alla länder kan samlas och där intemarknadskrafter, ekonomisk eller militär styrka på-verkar rätten att få delta och komma till tals. Vi vet attmed den nya generalsekreteraren har det nödvändigareformarbetet inom FN startat, men utan att de eko-nomiska problemen är lösta.Det har ända sedan FN:s början varit så att kravenpå FN har växt i samma takt som nya oroshärdaruppstår och katastrofer inträffar och mängden olöstaproblem av olika slag ökar. FN:s medlemmar glöm-mer att kraven inte kan bli större än FN:s motsvaran-de resurser, och resurserna kommer från medlemmar-na. De två största obligatoriska avgifterna i FN:sbudget som medlemmarna är skyldiga att betala ärbidraget till FN:s reguljära budget och bidraget tillFN:s fredsbevarande uppgifter. Att medlemmarnafullgör sina betalningsskyldigheter, och dessutom itid, är avgörande för FN:s ekonomi.Miljöpartiet framhåller i sin motion att vi anser attFN är den enda organisation som inom sitt verksam-hetsfält har den agenda som är nödvändig för atttackla de nya icke-militära hoten i världen: fattigdo-men och de ökande klyftorna mellan rik och fattig,den alltför snabba folkökningen, naturresurser somstagnerar eller minskar och den ständigt ökande för-störingen av miljö och natur.Vårt land fortsätter att arbeta för en förbättring avutvecklingsländernas tillträde till den europeiskamarknaden, står det också i inledningen till dettaavsnitt i budgeten. Många utvecklingsländer är heltutanför världshandeln över huvud taget. Miljöpartietanser att de nuvarande mönstren för världshandeln imånga fall är en bidragande orsak till att u-ländernahar haft svårt att förbättra sin ekonomi. Deras råvaru-export ger mindre pengar än vad som behövs förimporten av varor från andra länder.U-länderna töms också kvickt på sina tillgångarnär de måste betala på de utlandslån de har. Det ärpengar som borde använts till skuldavskrivningar. Omett land skall ha en chans att tackla sin fattigdom-sproblematik är skuldavskrivningar ett måste. Allskuldsättning är också ett ingrepp i ett lands själv-ständighet eftersom det då styrs utifrån av banker ochkreditinstitut och kanske också av sina biståndsgivare,dvs. sina partner i utvecklingssamarbetet.Om man tittar på historien har självagjort flera försök att få i gång en dialog och samver-kan med i-länderna om en ny ekonomisk världsord-ning. Det första var 1974. Då drev den alliansfriarörelsen fram ett extra möte med FN:s generalförsam-ling för att i oljekrisens spår sätta press på industri-länderna. Kravet var en ny internationell ekonomiskordning.Man hade satt upp en rad punkter: ett rättvist ochskäligt samband mellan priser på råvaror och indust-rivaror, ökat bistånd som ej var bundet till inköp igivarlandet, reglering och övervakning av internatio-nella företags verksamhet, ett valutasystem som stöd-de utveckling, stopp för slöseriet medjordens tillgångar, ökat samarbete mellan ,tekniköverföring och avskrivning av u-ländernasskulder.Det är mycket av detta som vi diskuterar ibiståndssammanhang. Ett handlingsprogram meddetta innehåll antogs av generalförsamlingen. Detutvecklades vidare vid ett nytt extra möte. Men dessahandlingsplaner har de rika länderna tagit lätt på.År 1980 gjorde ett nytt försök att få igång en samverkan med i-länderna, men då lyckadesman inte ens enas om dagordningen. Vid den senasteWTO-konferensen, som hölls i , fanns för-slag om att sociala och miljömässiga kriterier skulleinföras i handelsavtalen. Också det stupade av olikaskäl, trots att man önskade införa förbud mot barnar-bete, vilket en del av länderna stödde.Ett par dagar före G 7-ländernas konferens iår var det åter dags för ett liknande möte. Då höllEuropas gröna partier en konferens i EU-parlamentettillsammans med sju av de fattigaste länderna i värl-den - , , , , , desmå öarna i och . Deltagarnai enades om riktlinjer. Själva dokumentetkallades för handels- och finansinstrument. Man talarom strukturanpassning, man vill ha en omvandling avstatsskulden för de fattigaste länderna till program förhållbar utveckling och man vill att allt skall ordnasinom FN och i FN:s regi.Det var tal om finansiell spekulation. Man disku-terade de enorma summor, ca ,som byter ägare på den internationella valutamarkna-den. Det kom också ett förslag, som vi hört om här ikammaren. Det är ett initiativ från länder med syfte attinföra en 0,5-procentig skatt på växlingsoperationerinte bara för att underlätta centralbankernas arbete,vilkas uppgifter är att bevaka valutakurserna, utanockså för att frigöra avsevärda intäkter som skullekunna användas till program för hållbar utveckling.Man talar om företräde och om målet om en håll-bar utveckling. Man vill ha nya miljömässiga ochsociala kriterier som skulle antas för att regleravärldshandeln. Det krävs en total omvärdering avVärldshandelsorganisationens stadgar. Man vill om-forma en artikel med allmänna undantag för att inför-liva miljökraven. Man vill också göra en gemensamförklaring av med-lemsstater i syfte att skapa en tydlig hierarki därmultilaterala konventioner rörande miljön får företrä-de framför frihandeln.Ett förslag om ett multilateralt avtal om investe-ringar debatteras inom ochutarbetas av en arbetsgrupp i världshandel.Man skulle önska att allt som man diskuteradeskulle diskuteras inom FN:s institutioner och ställasunder målet om en hållbar utveckling också i FN:sregi.När man som jag har varit delegat i FN och pratatmed olika representanter märker man att kritiken motFN är väldigt stark. Men det är positivt att se att närdet verkligen gäller, och när man vill ha hjälp att fåigenom någonting som stöder samverkan och dialogmellan i-länder och - då vill man vända sigtill FN.Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 8 ():Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2 och3 som gäller dels skattefrihet för representa-tion i , dels en förstärkning av den svenskarepresentationen i . kom-mer att tala om denna fråga senare, så jag skall inteutbreda mig om den. Vi har också redan hört mångafina motiveringar för de här reservationerna.Jag skall ta upp frågan om det projektsekretariatsom finns inom UD. Det inrättades 1994 under denfyrpartiregering som då fanns. Huvudskälet var attregeringen fann ett behov av att experter med insikt ioch erfarenhet av det multilaterala biståndsområdetskulle kunna bistå svenska företag med information,utbildning och kunskapsöverföring. Man ville möjlig-göra för svenska företag att slå sig in på den storamarknad som de multilaterala FN-organen ochVärldsbanken representerar. Dessa internationellaorganisationer kommer enligt genomförda beräkning-ar att upphandla varor och tjänster till olika projektför under resten av1990-talet. Det rör sig alltså om mycket stora pengar.En analys av de svenska företagens andel av dehär uppköpen har visat att marknaden ännu inte itillräckligt hög grad har uppmärksammats av svenskaföretag - i alla fall har de inte tagit de chanser som dehar på marknaden tycker vi. Den främsta orsaken ärkanske bristande kunskap om organisationernasstruktur och synsätt. Det finns alltså en hög potential.Med hänsyn till detta, och med hänsyn till att Sverigeär en stor givare till de aktuella organisationerna,borde den här marknaden vara mer lättåtkomlig ävenför svenska företag.För att kunna ta vara på och utveckla de här möj-ligheterna menar vi kristdemokrater att det är viktigtatt projektexportsekretariatet får de resurser det behö-ver för att verkligen kunna göra en insats. Vi konsta-terar med glädje att man inte avser att lägga ned sek-retariatet, utan att man efter den treåriga försöksperi-oden anser att det skall få fortsätta. sägerman att det är upp till regeringen i vilken utsträckningdet skall handla om. Vi kristdemokrater hoppas attregeringen verkligen ser detta som en möjlighet att tavara på, och att sekretariatet får de resurser somkrävs.En annan fråga som vi kristdemokrater har tagitupp är den NGO-ambassadör ochdet sekretariat som har funnits inom Utrikesdeparte-mentet för att uppehålla kontakten mellan UD ochnationella och internationella enskilda biståndsorgani-sationer. Vi menar att det har varit olyckligt att lägganed denna tjänst. har vi fått till svar att även omtjänsten inte finns kvar i den utformning som dentidigare har haft finns det andra vägar att hålla kontak-ten med de enskilda organisationerna. Kristdemokra-terna har naturligtvis inte någon annan uppfattning änregeringen; de här organisationerna utför ett mycketvärdefullt arbete. Därför är det viktigt att de har möj-lighet att komma in när det gäller uppläggningen avlandsstrategierna, dvs. att vara med redan på plane-ringsstadiet i den bilaterala biståndsverksamheten. Dehar mycket värdefull information och många värdeful-la synpunkter som det är viktigt att regeringen ochSida tar vara på. Det är alltså inte bara fråga om in-formation som skall gå i en riktning, utan det är ocksåfråga om att på allra bästa sätt ta vara på organisatio-nernas kunskap.Det hela har lagts upp på ett annat sätt. De oli-ka regionerna har sina kontaktpersoner som har kon-takt med enskilda organisationer. Det kan i och för sigfungera bra när det gäller att ge information om län-derna. Men man kan undra om de personer som finnsinom de olika regionernas arbete åtminstone till enbörjan är lika vana vid att samarbeta med enskildaorganisationer. Det kanske inte alltid är fallet. Detsom var så bra med den NGO-ambassadör som fannsvar hans mycket stora kompetens när det gällde sam-arbetet med de enskilda organisationerna. Vi kristde-mokrater menar att denna kompetens ändå har gåttförlorad i och med detta.Man har tillsatt en ny person, men efter vad vihar förstått skall den personen speciellt syssla med demultilaterala organisationerna och hjälpa de enskildaorganisationer som är ovana - så uttrycker man det -att komma in i arbetet. Vi efterlyser att man också påett riktigt sätt tar till vara de enskilda organisationer-nas kunskap och kompetens. De måste få vara medockså i planeringsarbetet.När ärendet har beretts har jag diskuterat fråganom hur det ligger till med . Det harframkommit information om att det inte sammanträ-der lika ofta som . Under den förra regering-sperioden träffade enskilda organi-sationer inte varenda månad, men näst intill. Det gickinte ens mellan mötena. Så ofta före-kommande är inte den kontakten nu - det har vi hörtfrån flera håll. Enskilda organisationer efterlyser ennärmare kontakt. Där gäller samma sak, dvs. att det ärfråga om att redan från början vara med i berednings-arbetet, i diskussioner om eventuella förändringar ochi planeringen. De enskilda organisationerna måste fåge sina synpunkter.Numera ges mycket pengar till enskilda organisa-tioner. Även om vi kristdemokrater anser att manborde ge ännu mer så är det stora summor som gården vägen. Därför är det för effektivitetens skull väl-digt viktigt att man tar vara på varandras kompetens.Vi vill understryka att det är oerhört viktigt inte på något sätt förlorar i kontaktytor. Vi menaratt en NGO-ambassadör var ett utmärkt sätt att skötadessa kontakter. Sedan hindrar det naturligtvis inte i och med omorganisationen också behöver kon-takter som rör de speciella regionerna. Men jag troratt de har funnits även tidigare.Anf. 9 ():Herr talman! Bakom rubriken för utgiftsområde 5,och internationell samverkan, rymsbl.a. våra avgifter till FN:s reguljära budget och tillFN:s fredsbevarande insatser av icke-militär art. Därfinns bidragen till , EU:s gemensamma utrikes-och säkerhetspolitik, , ,, och många andra internationellaorganisationer. Där finns också anslagen till våra 102utlandsmyndigheter och ca 400 honorärkonsulat.När i debatten sade att detta be-tänkande egentligen inte innehåller någon utrikespoli-tik, tycker jag att det är fullständigt fel. Detta är basenför utrikespolitiken. Dessa myndigheter är Sverigesansikte utåt. Det fanns ett talesätt, och det finns kan-ske fortfarande, när jag var tonåring och reste ut ivärlden. Då sade mina föräldrar: Sköt dig , så att duinte blir hemskickad på konsulatets bekostnad. Kan-ske talar folk än om att bli hemskickade på kon-sulatets bekostnad. Men det är en mycket liten del avsvenska utlandsmyndigheters verksamhet att hjälpasvenskar som av egen lättsinnighet eller på grund avolycka har kommit i svårigheter. De gör naturligtvisäven detta, men det mesta av utlandsmyndigheternasarbete går ut på att vara verkställare av den utrikes-politik som vi här i riksdag fattar beslut omoch som sedan ger regeringen mandat attvidarebefordra till utlandsmyndigheterna att genomfö-ra.Utrikesdepartementet har ca 2 400 anställda, varav1 000 är lokalanställda. UD är en stor arbetsgivare.Men jag skulle vilja påstå att denna verksamhet skötsinom en mycket snäv ekonomisk budgetram. Verk-samheten har slimmats ytterligare.Dessa 102 utlandsmyndigheterna och 400 honorär-konsulaten kostar i runda tal . Fördet får vi väldigt mycket utrikespolitik.Svenska utlandsmyndigheter och svensk utrikes-politik har ett mycket gott anseende. Det märker intebara vi riksdagsledamöter när vi reser i världen, då viblir väl omhändertagna och får höra många goda ordom hur svensk utrikespersonal sköter sig, utan detomvittnas också av många utländska delegationer sommöter oss och som helt osökt talar om vilka godaföredömen de svenska ambassadörerna är ute i fält.Jag vill särskilt lyfta fram en av våra utlandsrepre-sentationer, nämligen den permanenta missionen tillFörenta nationerna i , FN-delegationen idagligt tal. Jag tycker att de gör ett enastående gottarbete. Och jag vet efter många vistelser i FN attSverige har ett oerhört gott anseende inte minst ge-nom vår personals goda agerande. De är föredömenför många andra FN-delegationer där. Genom vårtmedlemskap i säkerhetsrådet har man fått en ökadbelastning, men man genomför detta arbete med en-dast obetydlig förstärkning.Kort sagt, vi har en slimmad organisation, en or-ganisation som är bättre anpassad till att möta deutmaningar som nya tider bjuder. Det avspeglar sigäven i de mål som UD har satt upp för sin verksam-het. Målen är i högsta grad utrikespolitiska. De angesi följande termer. Man skall utveckla Östersjösamar-betet genom UD:s verksamhet. Man skall förberedaoch främja utvidgningen av EU, och man skall ut-veckla EU:s säkerhetspolitiska arbete. UD har ocksåsom mål att bli ett bättre instrument för näringspoliti-ken. Man engagerar sig starkt i reformeringen av FN.Man vill att FN skall börja arbeta mer konfliktföre-byggande. Detta lägger man stora ansträngningar vid.Ett femte mål är att man vill ha förnyade relationer tillAfrika, och man har lanserat partnerskapstanken.Detta kommer det säkert att talas mer om i bistånds-debatten.I det betänkande som föreligger finns detegentligen inte några stora tvistefrågor, och det finnsbara sex reservationer i betänkandet. Så här i inled-ningen av dagen kan jag dra en parallell med hur detvar tidigare när man debatterade biståndsbudgetar ochUD-budgetar. Då hade vi sällan mindre än 100 reser-vationer sammantaget för dessa båda betänkanden. är det sammanlagt mindre än 30 reservationer,vilket tyder på att vi har en stor samstämmighet idessa frågor i i dag.Jag skall övergå till att kommentera en del reser-vationer och meningsmotsättningar som kommer tilluttryck i detta betänkande. Jag skall börja med fråganom en NGO-ambassadör, vilket har tagits upp av fleratalare. satte en sådan i motsatsförhål-lande till marknadsföringen av JAS Gripen i någrapotentiella köparländer. Utskottet skriver, vilket jagvill understryka, att det är olyckligt att på detta sättsätta två verksamheter mot varandra. De tillfälligaresurser som man satsar på att exportera JAS skulleinte på något sätt kunna ersätta de ansträngningar somgörs för att hjälpa folkrörelser eller på lång sikt kunnafinansiera en NGO-ambassadör. Detta är inga perma-nenta insatser. Det är resurser som är högst tillfälligaoch som finns på fyra ambassader.Vi hade tidigare en NGO-ambassadör, en särskildtjänst för kontakterna mellan främst utländska enskil-da organisationer och och enskilda organisa-tioner i . , efter omorganisationen av UD,sköts detta på varje regional enhet för sig. Det är fulltlogiskt att de organisationer som har biståndsprojekt ien viss region i världen skall ha kunniga och kompe-tenta personer att arbeta med och som känner denregionen särskilt väl. Men för att också introduceranya folkrörelser i detta arbete, som inte harnågra samarbetspartner, eller som har valt en regionatt samarbeta med, har man på avdelningen för inter-nationellt utvecklingssamarbete också tillsatt en sam-ordnande tjänst. Jag vill påstå att detta är ett mycketnoggrannare sätt att ta sig an enskilda organisationersolika spörsmål och att det väl fyller den funktion somtidigare NGO-ambassadör hade. Det är också fulltlogiskt i enlighet med den omorganisation som UDhar genomfört - ingen här har uttryckt någon tvek-samhet gentemot den utan alla har stått bakom den -att man också delar upp detta område. Utskottet till-bakavisar de påståenden i motionerna som säger attdetta är en nedprioriterad verksamhet . Så är intefallet. Men det tas om hand inom en ny organisation.Därefter skall jag övergå till frågan om Taiwansskattefrihet, eller status som det egentligenhandlar om. Jag vill understryka vad utskottet skriveroch vad vi har skrivit i många betänkanden tidigare,nämligen att det är en oerhört positiv utveckling somvi ser i Taiwan.Utskottet välkomnar verkligen att dagens ledare iTaiwan är valda i demokratiska val och att det taiwa-nesiska folket på det här sättet kommer i åtnjutandeav demokratiska rättigheter. Men att därav dra slutsat-sen att vi skulle införa skattefrihet som bakvägenskulle kunna vara ett bevis på att vi är på väg att er-känna som suverän stat är att gå längre än vadutskottet vill göra. Vi välkomnar alltså den här situa-tionen och konstaterar att det finns ett betydandeutbyte på olika nivåer mellan och ochatt det är förbättrade relationer mellan ochTaiwan, men detta leder inte till att utskottet vill geskattefrihet.Erkännande av stater kan ju ske på olika sätt. Detkan ske dels genom ett direkt erkännande i ett slagsomröstning, dels genom s.k. konkludent beteende,dvs. att man bakvägen inför de olika rekvisit somsuveräniteten medför - att man har diplomatisk status,att man har en ambassad, att man får skattefrihet osv.Skulle vara beredd att också t.ex. låtairakiska komma i åtnjutande av detta? Jagtycker att det är en parallell, även om jag i övrigt intekan se några paralleller mellan demokratiutvecklingendär och i . Det är ändå två länder som inom endel av sitt land har en demokratiskt vald regering.Jag vill inte kommentera de enskilda ambassader-na i och , utan jag återkommer tillden saken i mina repliker. Däremot skulle jag så här islutet av mitt anförande vilja fråga: Vad menar mode-raterna med att enskilda organisationer under anslagetD 2 inte skall få bidrag till projekt eller för sin organi-sation annat än genom generella principer? Jag skullevilja få begreppet generella principer förklarat förmig. Är helt enkelt beredda att dra undanbidraget för de folkrörelser vars mycket viktiga verk-samheter står och faller med bidrag från nämnda an-slag?Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandet ochavslag på samtliga reservationer.Anf. 10 () replik:Herr talman! Den relativa enigheten i betänkandethar naturligtvis också att göra med den budgetprocesssom vi numera har och som gör det svårt att drivasärmeningar när budgetramarna är fastställda.En sak som jag inte sade i mitt huvudanförande äratt den diplomatiska representation som kommertill stånd i självfallet är välkommen.Så till frågan om representation i Stock-holm. Uppenbarligen är det hänsyn till våra förbindel-ser med regimen i som är avgörande i sam-manhanget. Några folkrättsliga eller legala instrumenthar ingen kunnat hänvisa till vad gäller vårt ställnings-tagande. Funnes det folkrättsliga invändningar motdetta skulle naturligtvis inte andra EU-stater ha kun-nat lösa frågan. Och om FN:s ställningstagande 1971skulle ses som ett folkrättsligt instrument skulle inte30 medlemsstater från och Afrikakunna ha fulla diplomatiska förbindelser med ,vilket de har.När det gäller det legala kan jag bara säga att detär möjligt att det finns en legal bestämmelse i svensklagstiftning, men den bestämmer vi i så fall självaöver - precis som är fallet i andra EU-stater som harlöst den här frågan. kan väl intemena att de är på väg att bakvägen diplomatiskt er-känna Taiwan.Uppenbarligen är det fråga om politiska hänsyn.Då är frågan vilka polititiska hänsyn som skall tas.Skall sådana hänsyn tas till förbindelserna med värl-dens största diktatur eller skall de tas till mestlovande demokrati? Jag tycker faktiskt att jämförelsenmed irakiska faller. Som jag konstaterade imitt huvudanförande har historiskt aldrig varitunder kontroll, definitivt inte under de senas-te hundra åren. Där har vi en demokratisk regim somöver hela landet utövar full kontroll.Anf. 11 () replik:Herr talman! Även om vi har en ny budgetprocessoch vi därmed har svårigheter att reservera oss påvissa områden, , medges fortfarandesärskilda yttranden i sådana frågor. Dessa medtagethar vi mycket få meningsskiljaktigheter . Att vikan diskutera oss fram till kompromisser på dessaområden tror jag att vi alla - också -är tacksamma för.Sedan till frågan om . Vi har ju olika sättatt visa sympati för en nation. Det är tveklöst så, Len-nart Rohdin, att det finns ett politiskt moment i erkän-nandefrågan. Det finns kriterier för erkännande somär folkrättsligt nedlagda. Dem kan många länder följa,och det gör också många länder. Men det finns ingettvång att erkänna länder när länderna uppfyller krite-rierna. Det finns nämligen också ett politiskt momenti erkännandet.Redan i mitt inledningsanförande sade jag att jäm-förelsen med irakiska möjligen haltar vadgäller utvecklingen i de här länderna. Annars är detfaktiskt en ganska typisk parallell som visar att vi inteanvänder detta för att uttrycka sympati eller avoghetgentemot länder. Många av oss i denna kammareskulle kanske vilja förorda t.ex. erkännandet av enpalestinsk stat därför att vi känner att det poli-tiskt skulle stödja palestiniernas sak. Vi gör det dockinte därför att kriterierna inte är uppfyllda.När det gäller har vi bekänt oss till enpolitik som kan benämnas som "ett-Kina-politik". Iövrigt är det utan tvekan så att det politiska i dennafråga överväger. Vi behöver heller inte vara påvligareän påven själv. Ingen regering i har krävtsjälvständighet. skall vi inte erkännaTaiwan, utan det skall vi öppet göra när tid för detföreligger.Anf. 12 () replik:Herr talman! Det är riktigt att ingen regering iTaiwan har krävt att skall diplomatiskt erkän-na . Ingen i riksdag har heller krävtdet, just av nämnda skäl.