prot · GK0973 · 1997-03-05 00:00:00 — Det kan vi instämma i, men vi beklagar att utskot-tet inte är berett att förorda särskilda regler för Ar-betsdomstolen för att snabbare uppnå en jämn köns-fördelning.Den andra punkten gäller att reglerna om sexuellatrakasserier också bör ses över. Nuvarande regler ärinte tillfredsställande, utan en ordentlig översyn avdessa behöver göras. T.ex. tas regeln i 6 § om före-byggande arbete sällan på allvar, och regeln i 22 § gerinte något skydd mot sexuella trakasserier i sig. Där-för är det glädjande att regeringen har beslutat attunder inleda ett arbete med att se överdessa regler. Det är också positivt att utskottet förut-sätter att detta arbete bedrivs skyndsamt.Den tredje punkten gäller diskrimineringsförbu-dets omfattning vid rekrytering. Jämställdhetslagens16 och 17 §§ förutsätter för sin tillämpning att an-ställningsbeslut har träffats och att det finns medsö-kande av motsatt kön. En sökande som av könsdis-kriminerande skäl inte har fått ett arbete i fall därarbetsgivaren inte anställer någon eller anställer nå-gon av samma kön kan således inte enligt jämställd-hetslagen föra talan om könsdiskriminering. Dettastrider mot likabehandlingsdirektivet enligt tolkning. I har jämställdhetslagenändrats på väsentliga punkter med hänsyn till likabe-handlingsdirektivet.Utskottet tycker också att det är viktigt att belysadenna fråga och utgår från att detta görs i sambandmed översynen av jämställdhetslagens regler omsexuella trakasserier m.m. Även vi motionärer förut-sätter att detta sker och att det sker skyndsamt.Herr talman! Avslutningsvis vill jag nämna attlagtexten rör sig med olika begrepp när det gällersexuella trakasserier utan att något av dem definieras ilagen. Vi har föreslagit att EU:s definition av sexuellatrakasserier skall införas i jämställdshetslagen. Ävendenna del förutsätter vi behandlas i det arbete somregeringen skall inleda under våren 1997.Herr talman! Vi s-kvinnor förutsätter att det somvi har tagit upp i vår motion kommer att beaktas i detfortsatta jämställdhetsarbetet.Anf. 91 ():Herr talman! Det är glädjande att s-kvinnor iprincip har väckt samma motion som Vänsterpartietm.fl. Vi har också tagit upp Arbetsdomstolens sam-mansättning. Vi har dessutom reserverat oss till för-mån för vår motion i reservation 16. S-kvinnornasmotion faller väl in i den argumentation som förs frami denna reservation.Vi har dessutom fogat reservation 7 till betänkan-det som gäller sexuella trakasserier. Vi har sagt attdetta naturligtvis också omfattar definitionen av sex-uella trakasserier. Vi delar uppfattningen att svensklagstiftning har brister i fråga om detta. Vi har vidandra tillfällen lyft fram diskrimineringen, men delarav övriga reservationer berör också detta. Detta ärviktiga frågor. Jag tror att vi har samma insikt ochsamma kunskap. Jag tror dessutom att vi har sammavilja att föra dessa frågor framåt.Min fråga till är: Kan tänka sig att bidra till att föra dessa frågor framåtgenom att stödja de reservationer som bl.a. inkluderars-kvinnornas motion? Jag tror att det skulle vara braatt visa att opinionen i för dessa frågor ärstor och tydlig och att detta brådskar.Anf. 92 ():Herr talman! tycker vi att man i betänkandethar tagit upp detta. Och mycket av det som vi harframfört i vår motion skall också tas med i det arbetesom påbörjas , bl.a. de sexuella trakasse-rierna.När det gäller Arbetsdomstolen anser vi att mankan gå snabbare fram. Det kan hända att det går forta-re än vad vi tror. Men vi förväntar oss mycket av detarbete som inleds under våren.Anf. 93 ():Herr talman! Om jag har förstått saken rätt, mendetta handlar om hörsägen, när det gäller Arbetsdom-stolens sammansättning är strategin att man har gått uttill dem som nominerar till Arbetsdomstolen och bettdem att se över hur de är representerade. Det handlardå främst om LO och SAF som har en mycket snedkönsfördelning. Vid nästa nomineringstillfälle 1998vill man att detta skall korrigeras. Det kanske är s-kvinnornas uppfattning att detta är en framkomligväg. Men ser jag att vi riskerar att få ettstort antal fall som inte kommer att få en adekvatbedömning i Arbetsdomstolen. Jag skulle önska i stället följde s-kvinnornas och vår motion somjag vet stöds av JämO. Jag skulle då vilja rekommen-dera att ta under övervägande om hontillsammans med inte borde följa uppfrågan och visa att detta är en mycket viktig fråga ochatt det kanske inte bara räcker med vilja utan att viockså behöver litet handling.Anf. 94 ():Herr talman! Självfallet skall vi följa detta arbete.I betänkandet skrivs att utnämningsförförfarandet påsikt bör leda till en jämnare könsfördelning blandledamöterna, vilket i sin tur kan förbättra möjligheter-na till en jämnare könsfördelning. Om det inte blir pådet sättet får vi vidta andra åtgärder. Men det är klartatt vi kommer att följa frågan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 5 §. )5 § Statlig personalpolitikFöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1996/97:AU11Statlig personalpolitikAnf. 95 ():Herr talman! Statens löne- och pensionsverk,SPV, har enligt författning och avtal monopol påsamtliga myndigheters behov av pensionsadministra-tion. Myndigheterna är således skyldiga att användasig av SPV:s tjänster. Detta område omfattas nämli-gen inte av lagen om offentlig upphandling. Prisernabeslutas av regeringen och utgör av bruttolöne-summan. Enligt vissa uppgifter är detta mer än dubblapriset som förekommer på den marknad som ärkonkurrensutsatt, nämligen kommuner och landsting.SPV har följdriktigt också visat en vinst som motsva-rar ca per anställd.Detta system är synnerligen olyckligt. Monopoli-serad internservice till fantasipriser får i längden alltidnegativa effekter för samhällsekonomin. Det går sticki stäv med alla tankar på att varje myndighet själv-ständigt skall ansvara för att resurserna disponeras påbästa sätt. SPV:s monopol bör således avskaf-fas och marknaden öppnas för konkurrens. Det finnsinga skäl till att detta område skall vara undantagetfrån lagen om offentlig upphandling.Det framgår av budgetpropositionen att regeringenanser att SPV mot bakgrund av den krympande mark-naden bör få åta sig uppdrag från andra arbetsgivareän statliga myndigheter, under förutsättning att det ärfråga om uppgifter som ligger nära SPV:s huvudupp-gifter. Enligt regleringsbrevet är syftet att SPV genomökade volymer bättre skall kunna utnyttja sina resur-ser och sin kompetens och därmed hålla nere kostna-derna för pensionsverksamheten som helhet.Utskottet hänvisar till att kommunsektorns pen-sionsaktiebolag nu hos harbegärt att det skall verka för en avreglering av denstatliga tjänstepensionsmarknaden. KPA gör gällandeatt monopolet medför att det inte är möjligt för andraaktörer att konkurrera med SPV på denna marknadsamtidigt som SPV är aktivt på den kommunalatjänstepensionsmarknaden. Konkurrens på lika villkorföreligger därmed inte.Enligt utskottsmajoritetens sätt att se på saken börman avvakta syn på frågan om enavreglering av den statliga tjänstepensionsmarknaden.Utskottet tror också att regeringen återkommer tillriksdagen om beslut så småning-om skulle föranleda det.Vi i Moderata samlingspartiet kan inte dela ut-skottsmajoritetens uppfattning i den här frågan. Förstoch främst anser vi, med all respekt för kompetens på området, att det här är frågaom ett politiskt beslut. Dessutom anser vi att rege-ringen både i detta sammanhang och i de flesta andrasammanhang visar en synnerligen legär inställning tillolika konkurrensfrågor. Därför vill vi inte att manskall avvakta beslut, utan vi anseratt redan nu bör ge regeringen till känna desynpunkter som jag här har framfört.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1som är gemensam för Moderata samlingspartiet ochKristdemokraterna.Anf. 96 HANS ():Herr talman! Detta betänkande är en blandadkompott. Från synpunkt är det någrafrågor som är viktiga. Det gäller då chefslöner, av-gångsvederlag samt villkoren för höga befattningsha-vare i statlig tjänst. Det gäller rekryteringen av an-ställda, särskilt människor med invandrarbakgrund.Det gäller lönediskrimineringsfrågor, men sådanafrågor har diskuterats . Jag skall därförinte säga så mycket om den saken, även om den äroerhört viktig. Vidare har i detta betänkande lagts inbehandlingen av krav på ett hand-lingsprogram mot minskade förmögenhetsklyftor ochför ökad jämlikhet i samhället.Herr talman! Jag yrkar bifall enbart till reservatio-nerna 4, 7 och 9, men jag stöder givetvis samtligaVänsterpartiets reservationer.Den statliga personalpolitiken diskuterades i den-na kammare . Det skedde medanledning av en rapport från revisorer. Vihade mycket att invända mot statlig personalpolitik.Det gällde då rekryteringspolitiken, organisationen avpersonalpolitiken och de specifika frågor som liggernära frågor om diskriminering på olika sätt av invand-rare och kvinnor.Det är av mycket stor vikt, och för blirdetta allt viktigare, att vi ökar mångfalden av männi-skor i statlig förvaltning så att denna på något sätt blirkongruent med hur det ser ut befolkningsmässigt.Därför är det väldigt viktigt att stödja reservation 9,till stöd för motion 1996/97:A305 ochlika gärna till stöd för motion1996/97:A602. I motionerna talas det för ett ökatengagemang och ett rejälare program för rekryteringav människor med invandrarbakgrund. Vi i Vänster-partiet menar att det måste vara ett övergripande målför att bidra till att personer medinvandrarbakgrund rekryteras.Utskottsmajoriteten talar väl om vår ambition imotionen, men som vanligt tycker man att det räckermed programskrift och med att detsedan tidigare är delgivet att den här frågan bör ägnasuppmärksamhet. Vi tycker dock att det går för lång-samt. Även i denna fråga vill vi se handling.När det gäller chefsvillkor har utskottet, bl.a. påvårt och initiativ, uttalat att detmåste vara rimliga lönevillkor. Vi hade nämligen ettflertal exempel som visade att så inte var fallet. Vihade då just genomlidit Apoteksbolagsfrågan ochnågra andra liknande fall. Några månader efter det attutskottet hade gett regeringen till känna just fråganom rimliga villkor anställdes inom AMU - där dentidigare chefen, efter att fullständigt ha misskött sittfögderi, fick försvinna med en fallskärm - en ny chef,säkerligen utomordentligt duktig, som i lön fick160 , inte ! Det är helt orimligtenligt uppfattning. Det ger ju heltfelaktiga signaler och är nästan ett hån mot de signalersom skickas ut om en lugn lönebildning för Sverigesalla normala löntagare.Jag ställde en skriftlig fråga till arbetsmarknads-ministern där jag undrade vad det här kunde bero på.Jag fick ett intetsägande svar som gick ut på att minis-tern inte kunde göra så mycket åt saken, utan det varnågot som styrelsen såg till att besluta om. Ministernhade emellertid just utsett en ny styrelseordförandehämtad från vad ministern brukar kalla för folkrörel-sen, den andra folkrörelsen - jaha. Denär rimlig, tyckte styrelseordförande tycktedock i en debatt att lönen varorimlig. Den var rimlig och borde kanske vara högre,tyckte finansminister i ett pressuttalan-de.Den situationen har vi alltså, och den skapar fak-tiskt rätt mycket politikerförakt. Politikerna tycks varaoförmögna att inom sitt område klara ut skäliga vill-kor för anställda. Ofta hänvisar man till den privatamarknaden. Man säger: Här måste vi ha någon formav rimlig konkurrens. På det sättet går man hand ihand på den statliga, den offentliga och den privatasidan när det gäller att dra ut samhället, att göra detmera ojämlikt. Det är något som vi med kraft vändeross emot.Utskottet avvisar våra förslag om att statsminis-terns lön skall utgöra ett lönetak inom den statligasektorn, liksom om reducerade inkomster vid si-douppgifter och om en anpassning av avgångsveder-lag till vad som gäller i lagstiftningen i övrigt ellert.ex. Vi tycker inte att moti-veringarna är rimliga eller väl underbyggda. Det ärskälet till att jag yrkar bifall till reservation 9.Så över till den fråga där vi begär ett handlings-program för att minska de stora klyftorna. Klyftornahar ju ökat i Sverige.Det är mycket underligt att frågan tas upp i ettbetänkande om statlig personalpolitik. Men eftersomdet gör det får den behandlas här. Utskottet behandlardet på så sätt att man säger att egentligen ärdet mest jämlika samhället i världen. Vi rasar visserli-gen nedåt i det avseendet, men är vi na-turligtvis inte ojämlika som de är i , ,eller i några andra länder som Modera-terna brukar framföra som exempel på ekonomiskutveckling. Så säger man att arbetslösheten är denviktigaste frågan. Ja visst, att angripa massarbetslös-heten är kanske den allra viktigaste fördelningspoli-tiska frågan. Men det hindrar inte att man måste an-gripa inkomstskillnader, förmögenhetsskillnader,skillnader i disponibel inkomst. Utvecklingen är nuprecis den motsatta. Jag skall citera ur en samman-fattning från SCB:s inkomstfördelningsundersökning,den senaste som har kommit, fram :"Inkomstfördelningen var den mest ojämna iSverige då SCB inledde sina mätningar.Spridningen av den disponibla inkomsten, dvs. in-komsten efter skatt och bidrag, har ökat i stort settkontinuerligt sedan 1982.- - - harhushållen med de högsta inkomsterna ökat sina realadisponibla inkomster medan hushållen med de lägstainkomsterna har förlorat i köpkraft." Egentligen för-värrades läget under 1995.Den tiondel som har de högsta inkomsterna ökadeunder perioden sina inkomster . Den tiondelsom hade de lägsta inkomsterna minskade dem med27 %. Reavinsterna, alltså vinster på kapitalinnehavframför allt på aktiesidan, utgjorde 59 miljarderkronor. Transfereringarna, som omfattar alla bo-stadsbidrag, barnbidrag, studiebidrag och socialbi-drag, utgjorde det året 43 miljarder. Just det året hademan dessutom från den borgerliga sidan sänkt be-skattningen av reavinster till . är denåtminstone uppe vid , med be-nägna bistånd.År 1980 var börsvärdet av BNP och av BNP. har det ökat mycket kraf-tigt. Jag såg att det i går igen var all time high. Vadsäger de här siffrorna? De säger att det har försiggåtten gigantisk omfördelning från arbete till kapital i dethär landet. Dels har inkomsterna ökat för dem somtjänar mest, dels har de som haft mycket pengar dragitnytta av den höga realräntenivån, dels har de som haftmycket pengar i särskilt hög grad naturligtvis dragitnytta av den oerhörda kapitaltillväxten på börsen.Följden är att klyftorna ökar. Tittar vi på kön kanvi konstatera att det är män, och tittar vi på socialklassär det den övre klassen. Parallellt har vi den situatio-nen att transfereringarna har minskat. Alltså ökarklyftorna, blir orättvisare. Då säger vi: Låt ossgöra en rejäl utredning. Vi begär av regeringen att denkommer med ett rejält handlingsprogram för att mins-ka ojämlikheten i . Utskottsmajoriteten medsocialdemokraterna i spetsen säger. Nej, det är rätt såjämlikt i som det är. Det är faktiskt en skamför ett parti inom arbetarrörelsen att bemöta ett välunderbyggt och ärligt menat uppdrag att minskaojämlikheten i på ett sådant sätt. Jag hoppasatt jag kan få en bättre förklaring i talarstolen frånrepresentanten för utskottet.Anf. 97 ():Herr talman! behandling av motionerfrån allmänna motionstiden vad gäller statlig perso-nalpolitik tar upp frågan om löner för chefer i statligabolag. Att det förekommer orimligt generösa löneav-tal är ett problem. I den rådande arbetslösheten är detförståeligt om det upplevs stötande att chefer inomstatliga bolag har månadslöner och förmåner somnormalt är en årsinkomst.Vid förra behandling uttalade sig ar-betsmarknadsutskottet att det fanns anledning attreagera på överdrifter som förekommer i vissa an-ställningsavtal. Man sade också att det för staten somarbetsgivare är särskilt viktigt att föregå med gottexempel och att avtal om löner och andra förmånersom träffas mellan ledande befattningshavare hosstatliga myndigheter och i statliga företag ligger på enrimlig nivå. Enligt utskottets mening fanns det anled-ning för regeringen att noga följa utvecklingen pådetta område och vidta ytterligare åtgärder för attstävja eventuella missförhållanden. Så sade man iutskottet då.Efter det att godkände detta anställdes,som nämnde, AMU-chefen med enmånadslön på . Jag frågar mig om detta ären rimlig lönenivå som kan accepteras. Finansdepar-tementet hade en genomgång av riktlinjer förlöner och villkor för ledande befattningshavare. Denvisade att det fortfarande förekommer överdrifter påbl.a. avgångsvederlagen.Miljöpartiet ställer sig bakom en av kd:s motioneroch reservationer i betänkandet. Jag yrkar härmedbifall till reservation 3 samt reservation 6 som ärgemensam för kd och Miljöpartiet.Anf. 98 ():Herr talman! I finansplanen talar regeringen omhur lönebildningen är en avgörande faktor för hur heladen ekonomiska politiken kan lyckas eller misslyckasoch därmed också om man skall få en minskad arbets-löshet. Regeringen har avhänt sig ansvaret för det ochlagt ansvaret på parterna. Men jag anser att det ändåär viktigt vilket föredöme regeringen och den statligasektor utgör för lönebildningen.Den 2 maj 1996 beslutade på förslagfrån bl.a. oss kristdemokrater att strama upp regering-ens verksamhet vad gäller fallskärmsavtal och löne-sättning. I betänkandet skrev vi bl.a.: För staten somarbetsgivare är det särskilt viktigt att föregå med gottexempel och att avtal om löner och andra förmånersom träffas med ledande befattningshavare hos statli-ga myndigheter och i statliga företag ligger på enrimlig nivå.Bakgrunden till det uttalandet, herr talman, varbl.a. att den socialdemokratiska regeringen strax eftersitt tillträde godkände en våldsam lönehöjning förPostchefen, vilket många av oss reagerade mot. Efterriksdagens entydiga uttalande omatt löner inom statliga företag skall ligga på en rimlignivå godkände arbetsmarknadsministern strax däref-ter, precis som sade, en lön på160 för en statlig chef, en månads-lön som ett brett skikt av befolkningen har som års-lön.Det är att inte följa uttalande om enrimlig lönenivå. Det har påtalats under debatterna ihöstas och senast i decemberdebatten. Arbets-marknadsministern och arbetsmarknadsutskottetsordförande har också den uppfattningen att det inte ären rimlig nivå. Ändå gör man ingenting åt det. Det ärrätt svårt att som parlamentariker faktiskt få igenomtydliga beslut i riksdag, den högsta demo-kratiska beslutande församlingen, som också rege-ringsföreträdare är överens om men som de sedanhögaktningsfullt struntar i. Hur skall man då agera föratt få någon rättelse? Det är, herr talman, faktiskt rättsvårt.Vilken påverkan tror utskottets majoritetetsföre-trädare att denna lönesättning får för klimatet närlönebildningen diskuteras för övriga grupper i samhäl-let. Detta för att anspela på det som jag sade inled-ningsvis, att regeringen fäster stort avseende vid justlönebildningen och vikten av en bra lönebildning somkan bidra till att vi kan tränga tillbaka arbetslösheten.Men vilken signal skickar regeringen ut när man inteens följer ett tydligt riksdagsbeslut i ärendet vad gäl-ler lönesättning för statliga chefer? Vad säger företrädare i debatten om detta?För att återigen skall markera sin upp-fattning att det är rimliga lönenivåer som skall gälla istatlig förvaltning, finns det en reservation, reserva-tion 6, vilken jag yrkar bifall till.Dagens betänkande handlar inte bara om AMU-gruppen utan om statens personalansvar i sin helhet.Från sida har vi pekat på nödvän-digheten av kontinuerlig uppföljning och kontroll ochpå nödvändigheten av en central regeringsinstans somhandlägger dessa frågor. Motiven framgår av reserva-tionerna 3 och 5. Jag tänker inte förlänga kammarbe-handlingen genom att yrka bifall till dessa.Vad gäller den statliga tjänstepensioneringenframgår vår argumentation i vår motion och den ge-mensamma reservationen, reservation 1.Herr talman! Jag vill också ta upp en annan saksom hör samman med den statliga personalpolitiken. meddelade JK, Justitiekanslern, sitt förslag. Hanföreslår regeringen att det bör bli straffbart att varavårdslös med skattepengar. Den tjänsteman sommissköter sin ställning och är vårdslös med allmännamedel bör kunna dömas till skadestånd.I dag är huvudregeln att en offentliganställd sombegår fel inte kan krävas på skadestånd. Men JK fö-reslår att det antingen införs en ny lag mot misshus-hållning av allmänna medel eller att lagen om trolös-het mot huvudman ändras så att den även gäller grovoaktsamhet.Herr talman! Detta förslag skulle ju, om det för-verkligades, sända ut en mycket tydlig signal tilltjänstemän inom offentlig verksamhet, till statligatjänstemän, inte minst i ledande ställning. Förslaget äralltså att en tjänsteman som missköter sin ställningoch är vårdslös med allmänna medel bör kunna dömastill skadestånd. Jag tror att detta skulle kunna leda rätt stark uppstramning och ge en mycket tydligsignal till dem som har att handlägga våra gemen-samma resurser i form av skattemedel.Jag skulle avslutningsvis vilja ställa frågan till so-cialdemokraterna om hur man ser på förslaget. Kom-mer man att ta till sig detta, förverkliga det och på detsättet verkligen stävja missbruk och missförhållandensom vi vet finns? Jag tror inte att omfattningen avmissbruket är alltför omfattande, men vi vet att detfinns. Därför vore det en mycket tydlig signal som jagtror skulle vara ett verksamt medel. Hur ställer sigsocialdemokraterna till detta?Anf. 99 HANS () replik:Herr talman! Jag kommer tillsammans med övrigavänsterpartister att rösta på den reservation om rimliglönesättning som yrkade bifall till. Menför att göra det hela något mer precist har vi i reser-vation nr 4, där exakt samma rimlighetsbedömningfinns som grund, sagt att ingen inom statlig sektor börha en lön som överstiger statsministerns plus att detbör göras en mer effektiv reduktion av lön vid si-douppdrag som utförs på arbetstid. Detta gäller inomramen för statliga koncerner men inte i övrigt.Är beredd att precisera sitt ställ-ningstagande på så sätt att han kan stödja reservation4?Anf. 100 () replik:Herr talman! Jag noterar att ytterligare ett partistöder vår reservation. Det är jag är tacksam för, HansAndersson. Men jag skall dessvärre inte replikeramed att stödja er reservation utan nöjer mig med attyrka bifall till reservation 6.Anf. 101 ():Herr talman! I detta ärende behandlas motionersom väckts under allmänna motionstiden hösten 1996.Flertalet rör den statliga personalpolitiken.Personalen är den viktigaste resurs som arbetsgi-varen har. Detta gäller naturligtvis även för staten.Den socialdemokratiska regeringen har ett starktintresse av att den statliga personalpolitiken fungerar.Personalens möjligheter till utveckling, inflytande,ansvar och trygghet skall vara viktiga delar i perso-nalpolitiken. För att uppnå detta behövs naturligtvisgoda ledare.Regeringen och har det yttersta ansvaretför statens personalpolitik och också ansvaret att varagoda förebilder som arbetsgivare, inte minst när detgäller jämställdheten och invandrarnas situation påarbetsmarknaden. Personalpolitiken skall vara tillgagn för de anställda men måste också upplevas sombra och rimlig för övriga i samhället.Herr talman! Två av motionerna, dels från mode-raterna, dels från , handlar om denstatliga tjänstepensionen och SPV:s monopolställning.Utskottet har i sitt betänkande påpekat att KPA underhösten 1996 hos begärt att verket ienlighet med sin instruktion skall verka för att avreg-lera den statliga tjänstepensionsmarknaden. KPA görgällande att monopolet medför att det inte är möjligtför andra aktörer att konkurrera med SPV på dennamarknad som SPV är aktivt på den kommu-nala tjänstepensionsmarknaden.