prot · GL0942 · 1997-12-08 00:00:00 — Det anservi i vara felaktigt, och det anser ävenutskottet.Dessutom, fru talman, ställde sig utskottet bakomförslaget om tilläggsdirektiv till Brottsofferutredning-en när det gäller att se över åtgärder som hjälperbrottsoffren att få ut sina skadestånd i kontakter medförsäkringsbolag, t.ex. brottsoffren lämnas allde-les ensamma i den situationen.Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till reser-vation 36, som handlar om besökslägenheter, ochreservation 48, som handlar om kvinnojourer. Vi stårgivetvis också bakom våra övriga reservationer.Anf. 93 (mp):Fru talman! Jag skall börja med att justera minayrkanden. Det gäller en minskning av antalet yrkan-den. Jag yrkar bifall till reservation 13 om återan-ställning av administrativ personal, reservation 21 ommiljöbrott och och reservation52 om att rättshjälpslagen skall utvärderas efter ett år.Vi skall sträva efter att påverka den dömde att inteåterfalla i brott. Denna strävan kräver fortsatt utveck-ling av innehållet i verksamheten på anstalterna ochinom frivården. Resultatstyrningen måste bli bättre.Uppnådda resultat och effekterna av verksamhetenmåste analyseras. Det är oerhört viktiga baskrav.Kriminalvården har haft ett femårigt rationalise-ringsuppdrag. Man har haft i uppdrag att spara 30miljoner . Dessutom har det gjorts en anslags-sänkning med 136 miljoner . Kriminalvår-dens sparande har omfördelats till polisen.Nu verkar det som om man inte kan spara mer.Detta är åsikt. Det är oerhört viktigt attinnehållet i verksamheten förstärks.Om man fortsätter att spara nu måste det bero påatt antalet klienter minskar kraftigt eller på att ambi-tionsnivån sänks.Vi vill lägga resurserna på frivården. Vi harkommit överens om att vi skall ha alternativ till fäng-elser.Vi vill minska utdömningen av kortare fängelse-straff, så att alternativa påföljder får en starkare ställ-ning. Det har visat sig att rehabiliteringsmöjligheternaär lika stora utanför anstalterna när det gäller kortarestraff. har lagt fram ett förslagom detta. Vi hoppas att vi får ett förslag från rege-ringen.Det kan vara en besparing eftersom vi får flertomma anstalter, men är inte så övertygatom att vi skall lägga ned anstalterna fullständigt.Programverksamheten skall förstärkas. Anstalterna ärbra om vi får ett system med särskilda program. Detär bättre än att bygga stora komplex som aldrig blirbra.Frivårdens innehåll bör utökas väsentligt. Över-vakningen måste bli mer påtaglig än för närvarande.Det krävs en högre grad av aktivitet från klienterna,och deras möjligheter att påverka måste bättre tas tillvara. Resurserna för omhändertagande avklienter vid villkorlig frigivning bör öka. Revisorernahar konstaterat att så är fallet. Det är viktigt att rege-ringen verkligen efterlever slutsatserna i deras rap-port.Miljöpartiet vill att resurser skall avsättas för attbygga ut besökslägenheter på de slutna anstalterna, såatt barn får möjlighet att umgås med sina föräldrardär. finns besökslägenheter endast vid tre anstal-ter, så behovet är stort.Utbildning vid anstalterna är utomordentligt vik-tigt. Eftersom de intagna ofta har haft motgångar iskolan och, som vi har hört, har mycket svåra läs- ochskrivsvårigheter måste det satsas på pedagogiken. Attmotivera de intagna att ta tag i sina problem är inte sålätt, och det behövs därför stora satsningar på denpedagogiska sidan.Större resurser måste läggas på intagna med psy-kiska störningar. Det måste finnas särskilda stödav-delningar med personal. Den allmänna vården räckerinte till. Att integrera psykiskt störda brottslingar iden vanliga vården är problematiskt, eftersom deutsätts för övergrepp av andra intagna. Vi menar där-för att stödavdelningar är ett led i att förbättra situa-tionen, bara vården blir tillräcklig.Flera ledamöter står bakom motioner om narkoti-kasituationen på fängelset. Det är naturligtvis angelä-get att det inte finns narkotika där, men man måsteockså vara medveten om vilka insatser som görs . har ett projekt inomvilket man har gjort utvärderingar av situationen. Viden majoritet av de undersökta anstalterna säger manatt det sällan eller aldrig förekommer missbruk, menen återrapportering skall fortgå.Eftersom det verkligen satsas på sådant som be-söksrum, kroppsvisitation, kroppsbesiktning ochbevakade besök är ju det enda som återstår att intetillåta besök och inte tillåta permissioner, dvs. atttotalt isolera de intagna. Men vad blir i så fall prisetför detta? Hur sker då rehabiliteringen? Det här äravvägningsfrågor. Det är inte så lätt att man bara kanstirra sig blind på förekomsten av narkotika på fängel-serna, utan man måste se på helheten. Vill vi att deintagna inte skall få tillgång till något normalt liv?Miljöpartiet är inte berett att gå så långt, utan vi av-vaktar återrapporteringarna.Brottsoffrens ställning är naturligtvis något oer-hört viktigt, men så länge Brottsofferutredningenhåller på med sitt arbete vill vi avvakta utredningensanalys och förslag till åtgärder. De skall snart komma.De skall redovisas i mars 1998.Samtidigt har för någraveckor sedan kommit med en rapport. Man har gjortungefär samma arbete som görs av Brottsofferutred-ningen. Man har analyserat brottsoffrens situation iSverige, inventerat det brottsofferarbete som bedrivs.Detta har skett länsvis. Jag undrar om det inte här harförekommit ett dubbelarbete. Pengar till denna rap-port har tagits ur Brottsofferfonden. Varför utför mandubbelarbete? Det är ju viktigt att vi vet vad myndig-heter och departement gör. Det kanske hade varitbättre om dessa pengar hade gått till jourerna. /96 gick 4,5 miljoner till brottsoffer-jourerna och 4,5 miljoner till forskning. Det kanskeinte är någon bra fördelning, utan mer pengar ur fon-den kanske skall gå till brottsofferjourerna, eller vikanske skall utvärdera om staten skall ge stöd. Det härär frågor vi måste titta närmare på.Barn som utsätts för sexualbrott är väldigt beroen-de av att någon vuxen gör en anmälan till för att få ut skadestånd. Barn som blirutsatta för sexualbrott behöver efterbehandling, stödoch hjälp, och jag tycker därför att domstolarna auto-matiskt skulle lämna in en anmälan till , så att barnen garanteras detta stöd.BRÅ, , skall slås sam-man med forskningsenhet. Det harvi ingenting emot, men resurserna verkar otillräckliga.I direktiven står att det skall vara en kraftig utvidg-ning av verksamheten, men det finns ingen ekonomiskkonsekvensanalys. En sådan måste naturligtvis göras.Kompetens och kvalitet får inte minska.Brottsförebyggande rådet bör inte bara satsa påforskning, utan det brottsförebyggande arbetet ute ikommunerna måste expedieras. Det gäller det natio-nella brottsförebyggande programmet, och det gällermedlingsverksamheten vid ungdomsbrott. Det ärviktigt att verksamheten når ut och att kommunernafår hjälp att organisera arbetet. Detta är något somsaknas . Jag får påringningar från människor ute ikommunerna som är väldigt intresserade och vill tainitiativ, men de vet inte vem de skall vända sig till.Brottsförebyggande rådet måste ta ett större ansvarför det här.Anf. 94 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 30och 36.Vi har anvisat ytterligare 100 miljoner till krimi-nalvården, och vi anser att resurserna främst skallallokeras till frivården. Man kan säga vad man vill omkriminalvården, men innehållet i frivården har defacto kontinuerligt urholkats. Det är påsitt sätt märkligt att man åberopar det kärva ekono-miska läget i en situation där kriminalvården onekli-gen har beaktansvärda anslagssparanden. Det skapar ivart fall en väldigt egendomlig stämning bland deanställda. Det är en väldigt viktig del av verksamhe-ten, något som har framhållits av flera personer tidi-gare i debatten och som jag därför inte behöver för-djupa mig i.Vi har kommit ned på en ganska, för att intesäga mycket låg nivå vad gäller antalet intagna påanstalterna. Det vore i och för sig utomordentligttrevligt om det också motsvarade läget ute på fältet,men så är det väl knappast, utan det är i vart fall del en effekt av att rättskedjan inte fungerar. Vart-efter man nu på nytt börjar bygga upp rättsväsendet -vilket väl också regeringen är inne på - kommer resul-tatet att bli fler intagna. Då skall vi verkligen se till attvi är garderade, så att vi inte får några dubbelsittning-ar i det här landet.Jag behöver kanske inte gå in på alla detaljer. Dehar berörts tillräckligt mycket.Jag tycker också att vi kan avstå från visita-tionspatrullerna om vi kan bli övertygade om att han-teringen av narkotika sker på ett vettigt sätt, dvs. inte ipositiv mening utan att den hålls utanför anstalterna.Men liksom är jag oklar över hur lägetverkligen är. Jag tycker att man skulle kunna kräva enbättre och mer övertygande utredning från anstalterna.Det är klart att man inte kan ha en totalt sluten värld,men jag tror inte att det skall behöva gå så långt. Manskall kunna hålla fritt ändå.Psykiska störningar är ett väldigt lurigt begrepp.Reformen gick ut på att om man kan identifiera en imedicinsk mening psykisk sjukdom skall behandling-en förstås ske på den sidan. Kan man inte det blir detfängelse. Men det hindrar inte att man har en känslaav att det finns vad man tidigare kallade psykopater,dvs. sådana som har litet allmänna störningar men inteså allvarliga att de i medicinsk mening utgör en psy-kisk sjukdom. Det är väl i fråga om personerna i dethär mellanskiktet som man har svårt att veta var deskall behandlas. Men det är nog viktigt att man pånågot sätt inom den nuvarande fängelsemiljön sätterin särskilda insatser för dem.Det här med brottsoffer är något som har kommitpå senare år. Det är naturligtvis väldigt angeläget. Jagskall med stor nyfikenhet se fram emot betänkande, som skall komma den 1mars 1998. Jag hoppas innerligen att det inte bliruppskov också där. Detta område verkar vara litetrörigt, och det skulle nog behöva precis den analyssom den utredningen håller på med.Ett egendomligt fenomen som inne på är att alla fängelsedömda skall betala . Det är ju en form av kollektivbestraffning som egentligen är helt främmande förvårt rättssystem. Det finns faktiskt fall där man intehar någon skada som går att uttrycka i ekonomiskatermer. Möjligheten finns också, i varje fall teoretiskt,att vederbörande gör rätt för sig och alltså inte ärskyldig målsäganden några pengar. Ändå skall veder-börande betala.Även om det här är teoretiska funderingar tyckerjag att detta särskilt skall belysas. Vi har ju märkt närvi har varit ute på anstalterna att man där har en annansyn på det rättfärdiga i detta.Med det ber jag att få tacka, fru talman!Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag skall börja med att rätta till mitttidigare anförande när det gällde bifall till reservatio-nerna. Jag yrkade bifall till reservation 48, men detskulle vara reservation 47.Sedan, fru talman, har jag två frågor till RolfÅbjörnsson. Den ena gäller det ökade anslag somkristdemokraterna ger till kriminalvården för att satsapå frivården. Jag delar helt meningnär det gäller frivården och det viktiga arbetet där.Men är det ett faktum att kriminalvården ärett av de områden som har ett oerhört stort anslags-sparande. Jag och har sett problemetmed att öka anslaget till kriminalvården utifrån dethär anslagssparandet, och det berörde även RolfÅbjörnsson. Men jag skulle vilja höra honom förklaralitet närmare hur man i så fall skulle kunna garanteraatt de här 100 miljonerna inte bara går in i det all-männa anslagssparandet. Möjligheterna finns ändåinom kriminalvården att satsa på frivården och använ-da sig av de medel man har. Det är där jag anser attdet politiska trycket skall vara.Min andra fråga rör svårigheterna när det gäller depsykiskt sjuka. Det var just det lagändringen föränd-rade: Det här gäller bara om man har en medicinskpsykisk sjukdom, inte om man har en psykisk stör-ning. Det har förändrat klientelet ute på våra anstalter,i och med att vi har fått en mängd psykiskt störda. Jaganser principiellt att man även i de fallen skall be-handlas inom de institutioner som har ansvaret för dentypen av problem.Anf. 96 () replik:Fru talman! Jag håller med om att budgetexercisenkan vara tveksam. Jag är inte riktigt mannen att svaraför hur anslagssparandet skall ställas i relation till de100 miljoner som vi har anvisat. Det är möjligt att detskall matchas, men det viktiga är att man i bottenbeaktar att frivården i absolut mening skall ha störreresurser. Där är vi överens.Det här med psykisk störning är jättesvårt. Vadsom hände var att domstolarna dömde gärningsmänsom begått allvarliga brott till psykisk vård. Sedankom läkaren och sade att det inte behövdes behand-ling , och var veder-börande utskriven igen. Det var det som var grundentill att det skapades en väldig osäkerhet, och därförville man ha en tydligare definition. Men jag inserockså att det här är jättesvårt. Läkarvetenskapen gårdock framåt , och vad man möjligen kanhoppas är att den hittar tydligare indikationer så attdet går att göra en uppdelning utan att det blir pro-blem med de allmänpreventiva inslagen.Anf. 97 () replik:Fru talman! berörde att männi-skor som blivit dömda till vård frisläpptes efter rela-tivt . Det är oftast det som föranleder debattenom att man inte skall dömas till vård utan till fängelse.Jag tycker att det är viktigt att vi som politiker ser tillatt nyansera den debatten. Det har förekommit någrasådana fall, men till allra största delen har människorfaktiskt blivit behandlade än deskulle ha varit inlåsta om det hade handlat om fängel-sestraff. dömer vi dessa människor till fängelse-straff. Men de är fortfarande psykiskt sjuka, och närderas strafftid har gått ut släpps de ut och förorsakarnya brottsoffer. Den aspekten måste man hela tidenväga in.Vi i anser att avvägningen i dagsnarare riskerar att ge fler brottsoffer, eftersom män-niskor som är psykiskt sjuka och störda inte får denvård och hjälp de behöver och dessutom släpps ut iförtid från våra fängelser.Anf. 98 ():Fru talman! Jag vill inleda med att peka på attkriminalvården inte har förbrukat dendel av anslaget som har anvisats. Därigenom har ettanslagssparande byggts upp. De främsta orsakerna tilldetta är en lägre beläggning samt att till- och om-byggnader senarelagts eller uteblivit. Dessutom harförsöksverksamheten med elektronisk övervakningmedfört lägre kostnader och även ett minskat behovav platser.Bedömningen är att dessa faktorer även under1998 kommer att påverka. Prognosen för de närmasteåren tyder inte på något ökat behov av platser, tvärt-om.Jag kan inte förstå oro inför ennedläggning av platser, eftersom han liksom jag itorsdags var hos och fick enrapport om att det finns gott om platser även efter de100 platser det rör sig om när det gäller avskaffandetav tvåtredjedelsfrigivningen. Det finns en 400-450platser att ta till. Det är alltså möjligt att sänka antaletplatser.Precis som andra myndigheter inom rättsväsendethar kriminalvården till uppgift att minska brottslighe-ten och öka tryggheten i samhället. För att nå uppsattamål måste organisationen och innehållet i verksamhe-ten förändras och ständigt utvecklas. Detta arbete ärnödvändigt såväl inom anstaltsorganisationen sominom frivården. En ny organisation träder därför ikraft vid nyåret. Syftet är att skapa förutsättningar förstörre flexibilitet och effektivitet och att utnyttja re-surserna inom kriminalvården på bästa sätt. Dessutomskall samverkan med andra myndigheter och organi-sationer underlättas.I framtiden kommer alltfler att avtjäna sitt straffutanför fängelserna genom kontrakts- och samhäll-stjänst och intensivövervakning med elektronisk kon-troll. Det kräver att planeringen börjar i häktet för attden dömde skall få de bästa chanserna till den vårdsom gör att han inte begår nya brott när straffet äravtjänat. Därför sker en utveckling av kontaktmanna-skapet. Det är ett aktivt påverkansarbete. Det blir enorganisation anpassad till den intagnes behov.Alternativen till fängelse har visat sig fungera all-deles utmärkt. Jag vill särskilt nämna utökningen avelektronisk övervakning . Denna för-söksverksamhet, som var emot, har visatsig fungera bra. för-slag till ett förändrat påföljdssystem bereds, och viväntar förslag . Likaså väntas förslag tillpåföljder för unga lagöverträdare.Det gäller att ta till vara tiden på anstalten på bästasätt, därför sätts verksamhetsinnehållet i fokus. Dethar det gjort . Jag kannämna för att kriminalvården arbetarmed ett särskilt uppdrag när det gäller kvinnor ochkvinnors behov. Det kommer man att redovisa fram-över.Verksamhetsinnehållet tillhör prioriteringarna.Därför finns det goda förutsättningar för att program-verksamheten fortsättningsvis också kommer att ut-vecklas. har dessutom utveck-lat krav och råd för kvalitetssäkring av programmenså att det finns möjlighet att följa upp dem. Det varprecis det som var ute efter.Göthe anförde också att de intagna om tid. Det är möjligt att de har det på fritiden.Det finns arbetsplikt. Man skall vara sysselsatt medarbete om man inte är sysselsatt med någonting annatunder på anstalt. Det beror på att syssel-sättningen är helt avgörande för rehabiliteringen. Däringår utbildningen som en viktig del, eftersom mångaintagna har bristande kunskaper. Det är viktigt att mantillgodoser dessa på anstalt. Det underlät-tar för att påbörja ett annat liv efter avtjänat straff.Det sker utbildning både på grundskolenivå ochpå gymnasienivå. Även högskolestudier kan bedrivas.Sysselsättningen är väsentlig för alla. Även för demsom skall utvisas är det väsentligt att det finns utbild-ning för att motverka de eventuella skador som upp-står under en fängelsevistelse. Det gäller att göraanstaltstiden både meningsfull och human.Möjligheten att den dömde placeras på bästa sätthar också ökat eftersom en ny intagningsavdelninghar öppnat för att bedöma vilken placering som passarbäst ur säkerhetssynpunkt. Det läggs stor vikt vid detfortsatta säkerhetsarbetet. En god säkerhet är inte baradet tekniska och byggnadsmässiga skyddet. Av vikt ärockså de regler och rutiner som styr verksamheten,innehållet och goda relationer mellan personalen ochintagna.Avgörande för anstaltsplaceringen är också beho-vet av behandlings- och programverksamhet. också närheten till hemorten in. Den är viktiginför frigivningsförberedelserna. Sammantaget skalltiden tas till vara på bästa sätt.När det gäller problemen med dem som har psy-kiska störningar vill jag säga att det på anstalterna finns de som inte ur medicinsk synpunkt har enallvarlig psykisk störning och inte är i behov av denmedicinska vården. Men de lider av störningar avolika slag, så de är i behov av att tas om hand på ettsärskilt sätt. Därför byggs nu stödavdelningar ut inomanstalterna. Ett trettiotal platser har redan tagits ibruk. Ytterligare ett sextiotal platser tas i bruk underkommande år. Det är viktigt för alla intagna att denhär kategorin får befinna sig på särskilda avdelningar,där också personalen har särskild utbildning.Göthe anför i en motion att det ibland imedierna kan förekomma ryktesvisa påståenden omatt narkotika flödar på anstalterna. Det är sådana litetslarviga uttalanden som gör att medborgarna får in-tryck av att man på alla anstalter har narkoti-kaproblem. Vår ambition och vårt mål är att alla an-stalter skall vara narkotikafria. Både från regeringensoch från kriminalvårdens sida läggs all kraft ned föratt det skall vara så. Det är ett prioriterat arbete.I den kartläggning som hargjort framgår det att det är på en mindre del av anstal-terna som problemen är stora. På avanstalterna finns det inte några problem alls eller dethar mycket sällan varit något problem med narkotika.Påståenden om att man blir tvingad att knarka påanstalterna kan man säga inte har någon grund.Visitationspatrullen togs upp. Jag vill säga att mananvände sig både av den utbildade personalen somingick i patrullerna och av hundar för att komma tillrätta med narkotikan. Man gör visitationer på boen-derum och på andra ställen inom anstalterna. Vi ärmedvetna om att det här är stora problem och attnarkotika smugglas in på många olika sätt. Det bliralltmer utstuderade sätt att försöka få in narkotika påanstalterna. Därför är de permissioner och de besöksom godkänns omgärdade av restriktioner och kon-trollåtgärder.Viktigt är också att de som har problem medmissbruk får möjlighet att komma till en motiva-tionsavdelning och ingå i ett program för att behandlamissbruket. av dem som bedöms ha miss-bruksproblem deltar i någon form av verksamhetriktad mot narkotika.Jag skall kort också ta upp det som gäller brottsof-fer, fru talman. har en rad insatsergjorts inom brottsofferområdet: ändrad lagstiftning,inrättande av brottsoffermyndigheten och en upp-byggnad av fonden med uppgift att stödja brottsoffrengenom insatser för hjälp och stöd av olika slag.Justitieutskottet har tidigare ansett att vi inte hadefull överblick och att vi inte kunde bedöma om insat-serna fått den effekt som var tänkt. Utskottet begärdeatt få en utredning till stånd för att bedöma helhetenav brottsofferinsatserna. Utredningen har blivit tillsattoch fått i uppgift att utvärdera vad som hänt på områ-det . Man skall ana-lysera effekterna av insatserna och överväga om detbehövs lagändringar och övriga åtgärder. Dessutomskall det göras en bedömning av Brottsofferfondensmedel. Den här utredningen skall vara klar i marsmånad.Utskottet begärde en utredning. Då tycker jag attdet hör till att man väntar tills den är klar innan mantar ställning till alla de enskilda förslag som gällerhjälp till brottsoffer och medel till Brottsofferfonden.Vi krävde en utredning. Vi har fått den. Låt oss väntaoch se helheten!Anf. 99 () replik:Fru talman! Först vill jag säga att det var mycketpositivt att få höra att arbetarmed att utveckla behandlingsmetoder för kvinnor. Detär bara att hoppas att det inte dröjer så länge innandetta kommer och man kan arbeta vidare med detta.Sedan har jag två frågor till . Denena handlar om det anslagssparande som har upp-kommit inom kriminalvården. har det juskett en hel del besparingar inom kriminalvården. Detgäller bl.a. Österåkeranstalten, som är en av de anstal-ter som har fått göra stora besparingar . På många anstalter pekar man på att personal-neddragningar har gjort att man fåttställa in fritidsaktiviteter som man kanske skulle göramed de intagna på kvällstid för att det inte finns per-sonal nog. Det kan vara någon som skall på transporteller något liknande och då fungerar det inte. Däranser att har ett såstort anslagssparande och har skurit så passmycket i verksamheten att det inte går ihop.Sedan har jag ytterligare en fråga som handlar omutbildning. Det är viktigt att den finns ute på anstal-terna. Men problemet är ju att de somhar dyslexi eller de som varken kan läsa eller skrivainte söker sig till utbildning utan de tar arbete ocharbetar . Därmed går de ut från anstaltenmed exakt samma brister som förut. Där borde mankunna arbeta aktivare på ett annorlunda sätt medutbildningen inom anstalterna.Anf. 100 () replik:Fru talman! För varje intagen skall det göras enbehandlingsplan och en bedömning av vad som ärbäst när det gäller programinnehåll och utbildning.Det är viktigt att var och en tillsammans med sinkontaktman - varje intagen har en kontaktman inompersonalen - jobbar vidare med sikte på att man skallstå så bra som möjligt när man lämnar anstal-ten.Alice talade om besparingarna. Jag menaratt de satsningar som görs i utbyggnaden inom an-staltsväsendet och inom frivården på innehållet ärsådana att de kommer de intagna till del. Visserligenhar det skett förändringar av olika slag, men detta ärprioriterade områden och det finns resurser till dem.Anf. 101 () replik:Fru talman! I det här fallet är jag inte helt överensmed om att de viktiga delarna fortfa-rande finns kvar och kommer de intagna till del. Påmånga anstalter som jag har varit på är det motivatö-rer och den personalkategorin som man har skurit nedpå. De har en oerhört stor betydelse i det här arbetet.Det är mycket bra med den här planeringen avutbildningen där man utgår från individen.