prot · GL0933 · 1997-11-25 00:00:00 — Detgäller att få en kontinuerlig process i bestående orga-nisationsstrukturer. Sedan må det vara i Regerings-kansliet, i myndighetsvärlden, i kommuner och lands-ting, inom folkrörelser eller internt i politiska partier.Myndigheter har en mycket viktig roll. Det är trå-kigt om menar att det skulle skapaett vi-och-de-tänkande. Då har vi inte samma defini-tion av integration. Det är bara att konstatera attYvonne Ruwaida har en annan åsikt om vad integra-tion innebär, nämligen den ensidiga anpassningen avmänniskor i samhället. Det menar inte jag. Jag kanhoppas att få respekt för vad jag menar.Vi håller på att se över lagen mot etnisk diskrimi-nering i arbetslivet. Det kommer ett betänkande ibörjan av december, alltså . Då får vi veta vad utredaren och de sakkunnigasom varit inblandade tänker i frågan. Vi får hoppas attdet blir ett kraftfullt förslag och en mer "tandrik"lagstiftning än den gamla, så att vår DO kan ha nyttaav den i sitt arbete. Den skall också kunna fungerasom vägledning för de olika slags arbetsgivare som vihar i , både de privata och de offentliga samtorganisationer. Jag tror att vi är på väg åt rätt håll ochatt vi i grunden är ense om att den vägen är riktig.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1997/98:53 ommarknadsföring genom intresseorganisationerAnf. 21 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att verka för att 2 § i marknadsföringslagenändras så att lagen även kan tillämpas på intresseor-ganisationer som marknadsför produkter. Hon harockså frågat mig om jag avser att verka för att an-vändningen av miljöargument i marknadsföringen blirseriös.Som jag sagt i tidigare frågesvar har intresseorga-nisationer, enligt tryckfrihetsförordningen och yttran-defrihetsgrundlagen, en grundlagsskyddad rätt attägna sig åt opinionsbildande verksamhet. För ettmarknadsrättsligt ingripande krävs att åtgärden i frågaär av rent kommersiell natur och enbart har kommer-siella förhållanden till föremål. Detta innebär attmarknadsföringslagen kan tillämpas närintresseorganisationer i kommersiellt syfte marknads-för varor eller tjänster i sin näringsverksamhet. Enreglering med ett vidare syfte är knappast förenligmed den ram som gäller för marknadsföringslagstift-ningen i vårt land.När det gäller användningen av miljöargument imarknadsföringen är det givetvis i första hand företa-gens ansvar att se till att deras miljöargumenteringöverensstämmer med de krav på marknadsföringensinnehåll som finns i 6 § marknadsföringslagen. Tillvägledning finns avgöranden iett femtontal mål som rör just miljöargument. Vidarefinns regler förmiljöreklam. Ytterst ligger det inom Konsumentver-kets och ansvarsområdeatt bevaka marknadsföringen och att slå larm omutvecklingen går åt fel håll.Sammanfattningsvis anser jag att det för närvaran-de inte finns skäl att ta initiativ till en ändring av 2 §marknadsföringslagen. När det gäller miljöargument imarknadsföringen tänker jag noga följa utvecklingen.För närvarande ser jag dock inte något behov av sär-skilda åtgärder från regeringens sida. Bestämmelsernai 6 § marknadsföringslagen om vilseledande reklamutgör enligt min mening en bra grund för att kommaåt vilseledande miljöargumentering i marknadsföring-en.Anf. 22 ():Fru talman! Jag blev på ett sättpositivt överraskad av ministerns svar. Han sadenämligen: "Detta innebär att marknadsföringslagenredan i dag kan tillämpas när intresseorganisationer ikommersiellt syfte marknadsför varor eller tjänster isin näringsverksamhet." Det var ett positivt svar, mendet gör mig ändå konfunderad.Samtidigt står det nämligen i 2 § att marknadsfö-ringslagen skall tillämpas då näringsidkare marknads-för eller själv efterfrågar produkter i sin näringsverk-samhet. har sagt att mark-nadsföringslagen inte är tillämplig på intresseorgani-sationer och att man därför inte kan komma åt reklamsom "Bli miljöaktivist - köp ny bil." med marknads-föringslagen.Mina frågor till ministern är: Är marknadsförings-lagen tillämplig även på intresseorganisationer? Påvilket sätt kan intresseorganisationer bedriva närings-verksamhet?Jag har också en annan fundering. har jagställt frågor om detta till ministern, som då alltid harhänvisat till yttrandefriheten. Jag själv kan inte senågra skäl till att intresseorganisationer skall stå övermarknadsföringslagen. Det gäller ju inte för andra,grundlagsskyddade uttalanden. Om intresseorganisa-tioner skulle stå över olika grundlagsskyddade utta-landen skulle t.ex. kunnagöra reklamkampanjer för att marknadsföra skjutva-pen, med hänvisning till tryckfrihetsförordningen.Andra intresseorganisationer skulle kunna ta till varaspritproducenternas intressen och marknadsföradrickande av alkohol. Men så här är det nu inte.Anser alltså ministern, som han sade, att mark-nadsföringslagen är tillämplig i fråga om intresseor-ganisationer? Varför gör då Konsumentombudsman-nen inte samma bedömning?Anf. 23 Statsrådet ():Fru talman! Som det står i marknadsföringslagen,som Ruwaida själv citerade, handlar det om närings-idkare och deras marknadsföring. I det här fallet pro-pagerar en intresseorganisation för att man skall köpanya bilar, därför att de har ett bättre miljöinnehåll ängamla både när man kör dem och när man skrotardem. Detta är vad de påstår, och det är de fria att göraenligt den grundlagsskyddade åsiktsfrihet och tryck-frihet som vi har. Det är deras rätt att göra det. Om desedan har rätt eller fel är en annan fråga. Personligentycker jag att man i varje fall skadar miljön mindremed en ny bil i stället för en gammal. Den saken äralldeles klar.I det här fallet är inte marknadsföringslagen till-lämplig, eftersom det inte är någon näringsidkare somgör reklam för sin produkt. Det handlar ju inte om detutan om en intresseorganisation. Om Naturskyddsfö-reningen eller fackföreningen vill driva kam-panjer i olika syften står det dem fritt att göra det,enligt detta lands lagstiftning.Det här fallet är inte en fråga för marknadsförings-lagen utan för de grundlagsskyddade fri- och rättighe-terna. De kommer man inte åt med någon annan lag-stiftning.Anf. 24 ():Fru talman! Det är intressant att ministern självsäger att det är mindre skadligt för miljön att köpa enny bil än att använda den gamla. Miljövänligheten idetta kan vi diskutera i all oändlighet. Det finns nogolika synsätt. Däremot har Konsumentombudsmannensagt att man anser att den reklam som bl.a. och hargjort, nämligen "Bli miljöaktivist - köp ny bil. ", ärotillbörlig marknadsföring och vilseledande reklam.I november förra året skickade man även ett brevtill dessa organisationer där man bad dem att inteanvända den här typen av reklam, eftersom den ärotillbörlig. Man har alltså riktat skarp kritik mot re-klamen. Ändå har dessa intresseorganisationer intereagerat. De är ju skyddade av marknadsföringslageni dag. Den kan bara tillämpas på näringsidkare enligtKonsumentombudsmannen, vilket också står i lagen.Jag blev därför förvånad när ministern i sitt svarsade att marknadsföringslagen även kan tillämpas påintresseorganisationer när de i kommersiellt syftemarknadsför produkter i sin näringsverksamhet. Detvar ett glädjande besked. Jag trodde att vi kanskekunde få en förändring av den här lagen så att närings-idkare inte kan gömma sig bakom olika intresseorga-nisationer för att kunna göra reklam som de inteskulle kunna göra som enskilda näringsidkare.Om som näringsidkare hade gjort hela re-klampaketet "Bli miljöaktivist - köp ny bil." somvisades i TV, tidningar och överallt, då hade gått vidare och använt mark-nadsföringslagen mot . Men har ochandra olika bilintressen gått ihop i en intresseorgani-sation som gör denna reklam. Då kan vi inte kommaåt dem. Är detta rätt?Jag tolkade faktiskt ministerns svar som att detinte är rätt, att man skulle kunna tillämpa marknads-föringslagen på intresseorganisationer. Jag önskar attdet verkligen vore så, men jag ser det som att minis-tern i sitt andra svar tog tillbaka det han sade i sittförsta svar. Därför vill jag uttryckligen fråga igen:Anser ministern att marknadsföringslagen är tillämp-lig på intresseorganisationer? Om den inte är det,anser ministern att det är rätt att olika näringsidkarekan gömma sig i intresseorganisationer för att görareklam som de annars inte skulle tillåtas göra?Anf. 25 Statsrådet ():Fru talman! Jag skall läsa vad jag sade:"För ett marknadsrättsligt ingripande krävs att åt-gärden i fråga är av rent kommersiell natur och enbarthar kommersiella förhållanden till föremål. Dettainnebär att marknadsföringslagen kantillämpas när intresseorganisationer i kommersielltsyfte marknadsför varor eller tjänster i sin närings-verksamhet. "Det här är en intresseorganisation som inte mark-nadsför varor eller tjänster inom sitt eget område. Dentypen av verksamhet har man inte. Mot den bakgrun-den skulle marknadsföringslagen kunna vara tillämp-lig om organisationen marknadsförde en egen pro-dukt, en tjänst eller en vara. Det är det som det hand-lar om.Mot den bakgrunden blir mitt svar att man i dethär fallet inte har förutsättningar att använda mark-nadsföringslagen. Här tar tryckfrihetsförordningen,och därmed grundlagen, över.Anf. 26 ():Fru talman! Då förstår jag ministerns svar bättre.Det är alltså fortfarande så att olika näringsidkare kangömma sig bakom intresseorganisationer. Om det-samma gällde andra lagar skulle faktiskt kunna marknadsföra skjutvapen medhänvisning till tryckfrihetsförordningen. , och andra företag gömma sig bak-om och göra reklamsom de som enskilda företag inte skulle kunna göra.Är det rätt? Skall det vara så?Att gömma sig bakom yttrandefriheten i den härfrågan anser jag är att tycka att frågan är oviktig. I ochför sig kanske ministern har gett mig ett svar. Självanser han ju att det är mer miljövänligt att köpa en nybil än att använda den gamla. När det handlar ommiljövänlighet tror jag inte att det är så enkelt. Per-sonligen skulle jag välja att åka mindre bil.Anf. 27 Statsrådet ():Fru talman! Utifrån de utgångspunkterna är detklart att det är miljövänligare att inte åka bil alls. Menom man nu väljer att åka bil tycker jag att det är mil-jövänligare att åka i en ny bil med effektiv avgasre-ning. En sådan bil är dessutom i sitt miljöinnehåll -de komponenter som man skruvat ihop bilen av -mycket bättre än den gamla bilen. Ur den synpunktenär väl också det någon slags miljövänlighet. Därförtycker jag inte att det är helt fel att påstå att en ny bilär bättre från miljösynpunkt än en gammal. Men dettaförutsätter naturligtvis att man åker bil.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1997/98:43 om för-säkringar för personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärderAnf. 28 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att ta initiativ så att det, enligt HansAndersson, bristfälliga försäkringsskydd som männi-skor i arbetsmarknadspolitiska åtgärder har kan för-bättras. menar att utbildning ochpraktik är de huvudsakliga åtgärderna, och att vissa avdem är jämförbara med vanliga jobb. Hans Anderssonnämner som exempel arbetslivsutveckling, ALU.Det försäkringsskydd som gäller för deltagare iarbetsmarknadspolitiska åtgärder med utbildningsbi-drag eller liknande, t.ex. OTA, bygger på tjänstemän-nens skydd. Men tjänstemän och andra arbetstagaresom har kollektivavtal eller något därmed jämförbarthar ett mer omfattande försäkringsskydd än de somdeltar i åtgärder. Att det är så beror på att löntagaror-ganisationerna har valt att avstå lönemedel till förmånför ett bättre försäkringsskydd.Jag kan hålla med om att det vore bra om allakunde få ersättning för sådana kost-nader som tar upp, men vad jagkänner till finns det inga försäkringar som är utforma-de så. Alla har någon form av karenstid eller andrabegränsande villkor.Regeringen tycker att det är viktigt att deltagare iarbetsmarknadspolitiska åtgärder har ett bra försäk-ringsskydd. Det har också förbättrats genom åren.Av alla de grupper som finns i olika typer avpraktik eller utbildning så är just gruppen deltagare iarbetsmarknadspolitiska åtgärder bäst tillgodoseddvad gäller försäkringsskyddet. Detta betyder inte attdet inte kan förbättras ytterligare så snart vi har resur-ser till det.Vi har valt att framför allt se till att försäkringarnager ersättning för de allra svåraste skadorna som juockså är de som i allmänhet medför de högsta kostna-derna för individen.Anf. 29 HANS ():Fru talman! Arbetsmarknadsministern svarar påinterpellationen så att jag reser en serie ytterligarefrågor. Det är väl ofta så det går till.Arbetsmarknadsministern säger "- - - enligt HansAndersson, bristfälliga försäkringsskydd - - -". Detskulle alltså vara jag som påstår att det föreligger ettbristfälligt försäkringsskydd. Men det är faktiskt så attdet som gäller normalt på arbetsmarknaden inte gällerför dem som arbetar, men som arbetar inom ramen förett , en API-placering eller något sådant.Vid arbetsskada saknas möjligheter till ersättning förläkare och sjukvårdskostnader samt för andra utgifter,t.ex. rehabilitering, som kan uppkomma vid svårareskada eller vid skadad egendom, t.ex. glasögon.Sedan jag skrev interpellationen har LO-tidningenkommit ut . I en rubrik står det att ALU-arbetare vägrar använda motorsågar. De har insett attde inte omfattas av VMF-försäkringarna. Tidningengör en beskrivning av hur stora förluster det kan bli -, eller mer beroende på hur omfat-tande skadan är.Som en uppföljning har jag en första fråga till ar-betsmarknadsministern. Med tanke på att det sägs isvaret att regeringen tycker att det är viktigt att delta-garna i arbetsmarknadspolitiska åtgärder har ett braförsäkringsskydd - är det så att även regeringen ärmedveten om att försäkringsskyddet inte är bra? Ellertycker att detta är min, mer sub-jektiva, åsikt? I så fall är det en väldigt stor skillnad.Nu kommer jag till min andra fråga. De arbets-marknadspolitiska åtgärderna av den här typen är för att människor skall komma i gång på arbets-marknaden och få bättre förutsättningar för riktigajobb. Sådana här åtgärder anvisas under avstäng-ningshot. Accepterar man inte en åtgärd från arbets-förmedlingen kan man avstängas från sin försäkring.Detta reser frågan om likställighet i villkoren, i allafall när det gäller det personliga skyddet, för den somhar en anställning och den som inte har det.Låt mig peka på att vi förut hade väldigt mångaberedskapsarbeten. finns dessa i mycket mindreskala. Beredskapsarbeten följde kollektivavtalen så attAMF-försäkringarna var tillgodosedda. Den som fårberedskapsarbete har automatiskt klarat sin försäk-ring. Den som får ALU-placering - vilket ärlångt många fler - har inte den möjligheten. Jag me-nar att det är en godtycklig och diskriminerande skill-nad som uppstår. Detta problem borde vi lösa. Obser-vera att jag pratar om 85 000 personer när det gällerarbetsplatsintroduktion och ALU-placering. Bered-skapsjobben är nere på några tusen.LO har som organisation själv begärt att regering-en skall lösa detta problem. Ändå svarar arbetsmark-nadsministern mig ungefär så här: Ja, men löntagaror-ganisationerna har valt att avstå. De har i förhandling-ar skaffat sig avtal som gör att de inte tog ut tillräck-ligt mycket löneutrymme. Därmed kunde de få ettbättre försäkringsskydd.Men de människor som vi pratar om här är försäk-rade! De är att likna vid löntagare. De är med i en a-kassa. De har varit löntagare. De har ingen annanorganisation än fackföreningsrörelsen. De har enersättning som är bunden till deras gamla lönenivåoch deras gamla avtal. Jag håller med de fackligaorganisationerna och LO när de säger att det råder enfullständigt omotiverad skillnad.Vad är det som gör att regeringen inte anser attsamtliga placeringar av arbetsmarknadspolitisk artsom påminner om anställningar i ett vanligt jobb skallha samma försäkringsskydd?Man talar om kostnader. När regeringen får resur-ser är den beredd att göra något åt detta. Jag har ännuen fråga till : Vad skulle det kostaatt skaffa detta rättvisa och likställda försäkrings-skydd?Anf. 30 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Låt mig först svara på frågan om mittsätt att uttrycka mig. Jag sade: enligt Hans Anderssonbristfälliga. Jag citerade bara interpellationen. Av mittsvar i övrigt torde de framgå att inte heller jag ellerregeringen anser att det är ett fullgott skydd. Jag sägeratt när det finns resurser måste man överväga att för-bättra detta. Det har också att göra med den föränd-ring i volym, och kanske framför allt i karaktär, somde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har genomgåttunder 90-talet. De har ändrat sig från att kanske - ochjag säger kanske - ha varit mindre riskfyllda än vadde kanske har blivit i och med att volymen har blivitså stor och i och med att de i vissa fall alltmer harkommit att likna ett arbete, även om detta inte äravsikten.Jag vill understryka att avsikten med t.ex. ALUoch API ju inte är att det skall vara ett arbete ochdärmed tränga undan ett ordinarie arbete. Det skallvara en arbetmarknadspolitisk åtgärd, en träning ochen praktik, som skall vara under överinseende ochhandledarledd. Men jag är medveten om att det finnsolika kvalitet inom API och framför allt kanske ALU.Kvaliteten brister ibland, och det gör att den här typenav åtgärder då blir mera riskfyllda. Det är också ettmotiv för att se över den här frågan.Hans Andersson tar upp beredskapsavtalet och be-redskapsarbetena. De har ju blivit allt färre, främstberoende på att de sannolikt är utbytbara mot vanligajobb. Men det har andra orsaker. Det handlar framförallt om regionalpolitik. Man kan inte få ett vanligtjobb där, och då har man jobbat med beredskapsarbe-ten. Jag vill också påpeka att regeringen har försöktfå, och också fått, igenom att fler - och jag tänker dåpå resursarbeten - går under beredskapsavtalet.Tyvärr kan jag inte svara på vad kostnadenskulle bli för att jämställa personer i arbetsmarknads-politiska åtgärder med personer i vanliga anställningarnär det gäller försäkringsskyddet. Den siffran har jaginte.Anf. 31 HANS ():Fru talman! Det är bra att vi är överens om att detinte är ett fullgott skydd. Om människor upplever attde inte har ett fullgott skydd kan det bli precis somdet blev i , nämligen att människor avsäkerhetsskäl vägrar att delta i någonting som de intekänner sig försäkringsmässigt och skyddsmässigtkapabla till.Låt mig också poängtera att den här artikeln i , efter en mängd kontakter med olika yr-kesinspektioner runt om i landet, visar att ansvaret förarbetsmiljön och skyddsföreskrifterna är mycket då-ligt utvecklat. Det är precis som arbetsmarknadsminis-tern säger att när volymen av API och ALU stegrasoch när arbetsgivarna är ovana - det kan t.ex. varakyrkan och föreningar - har man inte alls klarat deskyddsmässiga villkoren. När arbetsgivaren då missaroch staten sedan inte bjuder rimliga försäkringsvillkorblir det som det sägs i ingressen till artikeln i , nämligen att ALU- och API-arbetare be-handlas som en andra klassens arbetskraft. Vi kom-mer att få en stark reaktion mot det som skulle varapositivt, nämligen arbetsmarknadspolitiska åtgärderför att förstärka den enskildes möjligheter.Arbetsmarknadsministern svarar mig: När resurserfinns är vi beredda att försöka förbättra villkoren.Då är det viktigt att veta volymen på kostnaderna.Det är precis som arbetsmarknadsministern säger,nämligen att resursarbeten, som går upp, redan ärtäckta och beredskapsarbeten, som går ned, är täckta.Men dessa stora volymåtgärder är inte täckta. Väldigtmånga av dem är snarlika vanliga jobb, precissom arbetsmarknadsministern säger. Det kan handlaom rivningar och om jobb i skogen, dvs. där man justär på platser där det inte är så enkelt att ordna säker-heten. Ofta jobbar man med instrument, verktyg ochmaskiner som man inte har någon större vana vid. Detär i sådana fall som man har drabbats av olyckor. Inågra fall är också frågan uppe om det är brott motarbetsmiljölagen eftersom det handlar om så ovanaarbetsgivare. Jag hoppas att arbetsmarknadsministerntittar över frågan om kostnaderna, så att vi kan få enlösning.I övrigt bygger detta på TFA-försäkringen. Den ärett slags avtal inom ramen för AMF mellan parterna,LO och SAF. Jag tror mig veta att de, på LO:s initia-tiv, har tagit upp en diskussion om att förstärka AMFså att det skulle kunna gå utöver de som har en an-ställning, men SAF är inte så pigga på det.Min fråga är, och det är egentligen bara en följd-fråga: Är arbetsmarknadsministern beredd att upp-muntra till att få en utvidgning till stånd inom ramenför AMF-lösningen? Då kan det krävas en viss eko-nomisk insats. Jag tror att den är utomordentligt liten iförhållande till de kostnader vi brukar resonera omnär det handlar om arbetsmarknadspolitik.Sammanfattningsvis menar jag att det är ett ansvarför staten att upprätthålla en god arbetsmiljö, att upp-rätthålla en god säkerhet och, om olyckan är framme,ha en likställd och god försäkringslösning till de somär åtgärdsplacerade. Kostnaden är förhållandevismycket blygsam med tanke på vad detta annars kanleda till, nämligen att människor drabbas oerhört hårtindividuellt och att det blir en stor osäkerhet om vilkarättigheter man har. Det kommer att bli mycket tal omvad som finns i det här numret av ,nämligen att människor är dömda, anvisade undertvång, till placeringar som inte upprätthåller rimligaskyddsvillkor och försäkringslösningar. Det skall visom är intresserade av en bra och trygg arbetsmark-nadspolitik undvika, . 32 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! För att man skall kunna försöka förståstorheten i det hela vill jag säga att antalet olyckorinte är så omfattande. Men dem det drabbar, drabbardet ju. Det är möjligen därför som detta inte har varitnågon stor fråga i den svenska debatten. Det är ofta såatt det som drabbar många blir en stor fråga. Jag villdärmed inte säga att det inte är viktigt. Det var inte såjag menade.Vissa av AMF-försäkringarna har ett efterskyddsom gäller arbetslöshet . På Hans Anders-sons fråga om jag är beredd att uppmuntra till attutvidga detta är mitt svar ja. Men det är inte den endalösningen. Om detta är någonting som arbetstagarpar-ten finner vara en möjlig väg ur det här men somarbetsgivaren inte vill använda, är det klart att jag ärberedd att bidra till en lösning genom att uppmuntradetta.När det gäller exemplet med dem som skulle arbe-ta i skogen med motorsågar, menar jag att det är enskyldighet för dem som hanterar arbetsmarknadspoli-tiska åtgärder att följa arbetsmiljölagen och se till attdet är en bra arbetsmiljö. Men man kan ju diskuteraom detta med att arbetslösa upplever att hantera enmotorsåg är så farligt beror på att arbetsmiljön i sig ärdålig. Då skall ju den förbättras. Om det är så att mani övrigt tycker att detta är ett stort bekymmer måsteman komma överens om detta i en diskussion med sinarbetsförmedlare. I just den diskussionen kan det juinte vara tvånget som är allenarådande. Det handlar juom att man diskuterar fram en rimlig åtgärd vid varjetillfälle. Helst skall ju arbetsförmedlaren och denarbetslösa vara överens om vad som är en rimlig åt-gärd, ett rimligt arbete eller praktik.Anf. 33 HANS ():Fru talman! Jag skall verkligen ta fram det positi-va synsättet. Jag känner att ochjag är överens om att försäkringsskyddet inte är till-räckligt. Vi är överens om att det råder en ojämlikhetmellan olika grupper. Den drabbar grupperna heltgodtyckligt eftersom de själva inte väljer och beslutarom vilken åtgärd de anvisas till. Många åtgärder blirmer och mer arbetslika, även om det inte får vara såatt det handlar om riktiga jobb, vilket jag påpekat imånga andra sammanhang. När man gör jobb, arbets-tränar och är med och hjälper till och får sin arbets-livsutveckling och praktik kommer man alltid atthamna i situationer som kan ge upphov till faror,särskilt när man gör det med ovana och små arbetsgi-vare, föreningar osv. och där man inte är inne i statio-nära lokaler. Då uppstår det risker.Låt mig återigen hänvisa till artikeln i det senastenumret av . Där finns det en serie kom-mentarer och berättelser från olika yrkesinspektioneroch en del tingsrätter om vad som händer.