prot · GK09116 · 1997-06-09 00:00:00 — har ställt tre frågor tillmig under rubriken försvarsindustrins villkor. Denförsta gäller vilka åtgärder jag är beredd att vidta föratt främja försvarsindustriellt samarbete mellansvensk och övrig europeisk industri.I 1996 års försvarsbeslutsproposition anförde re-geringen att ett kraftigt utökat och fördjupat interna-tionellt samarbete mellan företag och mellan myndig-heter är en förutsättning för att bevara svensk för-svarsindustriell kompetens. Utan sådant samarbeteriskerar tillgången på kvalificerad kompetens ochmateriel inom vissa områden att helt försvinna.För att internationellt samarbete skall kunna ge-nomföras krävs dels att svensk industri och svenskamyndigheter kan bidra med kvalificerade tekniskakunskaper, dels att gynnsamma förhållanden skapas.Därför måste myndigheterna lämna stöd så att samar-betet underlättas, t.ex. genom beställarsamverkan,utbildningsstöd eller en formell ram för samarbetet.Deltagande i internationella organisationer kan bi-dra till att förbättra samarbetsvillkoren för våra före-tag. Ett vidgat samarbete inom EU kan ge svenskaföretag och myndigheter större möjligheter att delta idet europeiska samarbetet. En viktig organisationinom försvarsmaterielområdet är WEAG, som är ettsamarbetsorgan på försvarsmaterielområdet mellan 13europeiska länder. Regeringen anförde i 1996 årsförsvarsbeslutsproposition att bör eftersträvaatt ingå i WEAG. Det sammansatta utrikes- och för-svarsutskottet gjorde samma bedömning. Regeringenbemyndigade Försvarsmakten, , och Flyg-tekniska försöksanstalten att delta i samarbetet inomWEAG på de områden inom organisationens olikas.k. paneler som är av svenskt intresse.Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att isamråd med kartlägga vilkakommande materielbehov som kan täckas genominternationellt samarbete och med vilka länder. Re-dovisningen skall ske i anslutning till delårsrapporten.Regeringen har också givit iuppdrag att noga pröva möjligheterna till internatio-nellt samarbete med försvarsmyndigheter i andraländer vid alla större materielanskaffningar. skall i årsredovisningen redovisa vilka åtgärderverket har vidtagit för att öka andelen internationelltsamarbete.Ola andra fråga gällde vilka åtgärderjag är beredd att vidta för att harmonisera regelverkför exporten och dess tillämpning med våra grannlän-der. Eftersom jag noterat att samma fråga ställts tillstatsrådet får jag hänvisa till dennessvar.Den tredje frågan gällde vilka åtgärder jag är be-redd att vidta för att export av försvarsmateriel skallfå ett starkare stöd.I totalförsvarspropositionen har fastslagits att detär viktigt att regeringen på ett aktivt och struktureratsätt stöttar försvarsindustrins exportansträngningar avstörre materielprojekt, förutsatt att dessa står i över-ensstämmelse med riktlinjerna för krigsmaterielex-port. Detta är ett viktigt konstaterande, och det marke-rar betydelsen av export för att vi skall kunna upprätt-hålla och utveckla kompetensen i Sverige.Jag vill peka på två åtgärder för att stärka stödettill exporten. I syfte att förbättra samordningen i Re-geringskansliet av försvarsindustrifrågor tillsattes ihöstas en statssekreterargrupp under ledning av Nä-rings- och . Regeringens stöd tillexport av försvarsmateriel har varit en fråga somgruppen diskuterat. Detta har bl.a. resulterat i att enny instruktion utfärdats för hur utlandsmyndigheternaskall arbeta med dessa frågor.Vidare har en särskild tjänst på hög nivå somsamordnare för medverkan videxport av större system på försvarsmaterielområdetinrättats. Denna funktion skall utgöra ett stöd förföretagen i deras marknadsföring och kunna tjäna somkontaktkanal med andra regeringar vad gäller stöd tillexporten.Regeringen är fullt medveten om att olika formerav officiellt stöd för exporten är oundgängligt om viskall nå framgång och behålla och utveckla vår för-svarsteknologiska kompetens.Anf. 121 ():Herr talman! Jag skall börja med att tacka för sva-ret. Försvarsindustrifrågor som rör försvarsmateriel ären ganska komplicerad materia. Det märkte jag inteminst när jag skulle framställa interpellationen. Igrunden handlar det om svensk säkerhetspolitik, ochdå blir det en fråga för utrikesministern. Det berörockså försvarets förmåga att avvärja ett angrepp, ochdå blir det en fråga för försvarsministern. Det handlarom tillämpningen av exportreglerna, och då blir deten fråga för utrikeshandelsministern. När det slutligengäller industrins generella villkor och det politiskastödet för verksamheten, blir det en fråga för nä-ringsministern. Det är ett av skälen till att frågan omexportregelverket dessvärre hamnade i utkastet tillden här interpellationen.Det sägs ibland att allas ansvar leder till att detinte blir någons ansvar. Jag har ibland upplevt detsom att försvarsindustrifrågorna ramlar mellan stolar-na på departementen. Jag har ibland känt det som attde svåra frågorna alltid får hanteras av någon annan.Alla kan säga de vackra orden, men det är få av stats-råden som vill dra konsekvenserna som också innefat-tar de besvärlig frågorna.Skälet till att vi har en svensk försvarsindustri är igrunden säkerheten för nationen. Andra länder haribland bittert fått betala bristen på materiel och för-svarsförmåga. Inte minst under andra världskrigetlärde vi oss värdet av egen industri och svårigheternaatt köpa utifrån.Dagens försvarspolitik och därmed säkerhetspoli-tik bygger i hög grad på den s.k. återtagningsförmå-gan, att vi har en period på oss att bygga upp försvars-resurserna. Då får vi i praktiken förlita oss på en in-hemsk industri eller på dyrbara förråd. Trovärdighe-ten i svensk säkerhets- och försvarspolitik byggerdärmed i betydande delar på inhemsk försvarsindustri.Den svenska försvarsindustrin har en lång rad effekterförutom de sysselsättningspolitiska - den sysselsätteröver 15 000 människor. Den är teknikdrivande ochhar lett till en lång rad spinn-off-effekter.I svaret är det väldigt mycket vackra ord. Vissadelar är bra, t.ex. när statsrådet talar om en särskildtjänst för samordning av exportfrågor, även om dettaju bara är en liten tummetott jämfört med våra kon-kurrenter.Jag tror att vi framöver måste se ganska mycket påsamarbetet med utlandet. Jag har med mig ett klippfrån där arméchefen att framtid är utomlands. Han talar omvikten av samarbete med andra industrier som enförutsättning för att ha kvar en svensk försvarsin-dustri.Jag skulle därför vilja fråga statsrådet: hin-der ser för en god utveckling av ensvensk försvarsindustri, och vilka åtgärder är statsrå-det beredd att i så fall vidta för att göra någonting åtdetta? Jag tror att vi måste inse att det handlar om merän vackra ord om samarbete och samverkan medandra. Vi måste också se över de praktiska villkoren,regelverk och mycket annat. Vilka hinder ser statsrå-det, och vad skall i så fall göras åt det?Anf. 122 Näringsminister ():Herr talman! beskriver arbetsför-delningen mellan olika ministrar i regeringen på ettalldeles korrekt sätt. Den arbetsfördelningen innebärinte att det inte finns ett gemensamt ansvar för politi-kområdet.Då det gäller försvarsindustrins villkor har vi påen rad områden i bred politisk enighet kunnat ena ossom förändringar som jag tror är bra. Vi är nu meröppna för ett samarbete på försvarsmaterielområdet iEuropa. Jag tror att det är viktigt att vi kan åstad-komma ett sådant samarbete, och det klart att det förett land som med en stor försvarsindustriligger ett speciellt värde i att få i gång ett sådant. Attvi nu också deltar i WEAG, som är ett samarbetsor-gan för försvarmateriel, tror jag stärker våra möjlighe-ter.Regelverket är något som kommer att tas upp i ensenare debatt mellan interpellanten och LeifPagrotsky, så vi kan spara den frågan. Men det är inteså att regelverk är en belastning i det härsammanhanget. Det är ofta så det beskrivs i debatten.Jag tror att det svenska regelverket ären tillgång. Att köpa av är på något sätt he-dervärt, och det tror jag många stater sätter ett stortvärde i att få göra.Jag känner ett stort ansvar för min arbetsuppgiftatt stödja svensk försvarsindustris exportansträng-ningar. Den organisation som vi har byggt upp kanlåta liten, men det här är ju en rätt liten bransch medrätt få företag - eller branschen kanske inte är liten,men det är rätt få företag som verkar på denna inter-nationella marknad. Vi har ett mycket nära samarbetemed industrin för att stödja deras exportsatsningar.Jag har personligen deltagit i en rad besök ute i värl-den för att understödja exporten för svensk för-svarsindustri.Anf. 123 ():Herr talman! Statsrådet talar om vikten av att få igång internationellt samarbete, och jag är den försteatt instämma i att vi behöver ett mycket starkt inter-nationellt samarbete för att kunna ha en svensk för-svarsindustri kvar. Jag tror att vi också måste ta kon-sekvenserna av detta och underlätta export mer än vadvi gör i dag.Statsrådet säger att den som köper av kö-per från en hedervärd försäljare. Men man kan jufråga sig: Gäller inte detsamma om man köper för-svarsmateriel från eller , som säljer lång rad andra länder? Skillnaden i tillämpningenav regelverket mellan och dessa länder inne-bär att och andra svenska industrier inte kansamarbeta om ett antal projekt. har inte kunnatsälja fartygskanoner till norska, australiensiskaoch kanadensiska varv på grund av skillnaderna ihantering av regelverket.Statsrådet kan hävda att detta hör till en annan in-terpellationsdebatt, och i viss formell mening är detkanske korrekt. Men när vi pratar om möjligheternaatt stödja exportansträngningar kan vi inte bortse frånregelverket. I så fall blir det så att de besvärliga frå-gorna landar mellan stolarna. Statsrådet som svarar påden andra interpellationen kan då sägaatt han helt enkelt efterlever det regelverk som AndersSundström och vi här i har varit med om attfatta beslut om. De svåra och besvärliga frågornaramlar på så vis mellan stolarna.Skall vi ha kvar en svensk försvarsindustri måstevi öppna möjligheterna för samverkan med europeiskoch annan försvarsindustri, och då handlar det imycket om exportregelverket. Jag skulle därför gärnavilja höra vad statsrådet gör i regeringen för att på-verka detta.Man kan sedan som statsrådet hävda att detta är enganska liten näring. Det rör sig inte om så mångaanställda eller så många företag. Men de spin-off-effekter som försvarsindustrin har gett bildar ändå enimponerande lista på mycket spännande teknologi,som har gett upphov till industrier och företag ivärldsklass. Det är mobiltelefoni, som har sitt ur-sprung i försvarsteknik. Vi har tandimplantat i titan.Det är läkemedelssubstanser, det är krockkuddetek-nik, det är säkerhetssystem för flygplatser och mycketannat. Detta har sin grund i att vi har haft en högtek-nologisk och mycket kompetent försvarsindustri.T.o.m. styrningen av operasceneriet på Parisoperanhärstammar från försvarsteknologisk kompetens iKarlskoga.Jag tror att vi måste bejaka de här positiva effek-terna av försvarsindustrin och konstatera att en starksvensk försvarsindustri har lett till mycket gott ochkan fortsätta att göra det, men det kräver att vi under-lättar möjligheten till samverkan med annan industri. Idet sammanhanget skulle jag vilja ha litet mer kött påbenen från statsrådet.Anf. 124 Näringsminister ():Herr talman! Så långt har försvarsindustrin ännuinte kommit att också operasångarna har utvecklatsdär, men tekniken må så vara.Några synpunkter bara: Försvarsindustrin får ettomfattande stöd från svenska nationen. forskning och utveckling, där vi ju genom vårförsvarspolitik satsar väldigt stora resurser på attstödja svensk försvarsindustri, eftersom vi behöver enegen industri. Inom den här näringen får man ett långtmer omfattande stöd än vad man får i nästan någonannan näring i . Det gäller också marknadsfö-ringen av svensk försvarsindustri utomlands, därstaten är djupt involverad, dels med personliga resur-ser, dels i form av olika typer av krediter.Staten har alltså här, i förhållande till stödet tillandra branscher, ett ovanligt stort engagemang. Dethär är i och för sig en speciell bransch, där vi konkur-rerar med andra länder som också har en omfattandeuppbackning av sin försvarsindustri. Men det är inteså att den här industrin i behandlas som nå-gon liten sidoindustri. Även om den inte är stor är denbetydelsefull just av de skäl som såförtjänstfullt anför, nämligen att här finns mycket avden högteknologiska verksamhet som sedan fårenormt stora effekter för den civila produktionen.Ola har också helt rätt i att den fråga hanställer "i viss formell mening" skall ställas till LeifPagrotsky. har ju möjlighet att senare delta i den debatten, och jag menar därför attfrågan om exportreglerna inte bara i viss formellmening utan i fullt formell mening skall diskuterasmellan och senare i kväll.Anf. 125 ():Herr talman! Jag tror att det sista är mycket sym-tomatiskt för de här frågornas hantering i regeringen.Man hänvisar till den som har det formella ansvaretför en viss del, och då blir det - så har jag uppfattatdet - ingen som tar ett helthetsgrepp över frågorna.De säkerhetspolitiskt ansvariga hänvisar till att de påArbetsmarknadsdepartementet eller på andra ställenfår sopa upp resterna om det skulle bli litet besvärligt,som det blev i , och också på näringssidansäger att man att frågan formellt sett hamnar någonannanstans.Jag tror att vi skulle behöva en samlad politik pådet här området. Försvarsmateriel är nämligen politis-ka varor. Det är varor som normalt har regeringar somköpare, och det är ett mycket stort inslag av försvar-smakt över det hela. Det är också politiker som beslu-tar om varorna skall få säljas. Detta är alltså politiskavaror.Jag är ändå väldigt glad över att konstaterar att vi behöver en egen försvarsin-dustri. Det hälsar jag med glädje. beklagarjag att han inte vill fullfölja vad detta konstaterandeborde innebära, nämligen ett starkare stöd för exportoch bättre möjligheter till samverkan med annan eu-ropeisk industri. Jag tycker själv att det vore väldigttråkigt att behöva åka hem till och konsta-tera att den egna starka försvarsindustrin dör sotdödendärför att möjligheterna till samverkan inte öppnassåsom de borde.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på interpellation 1996/97:330 omNordsjöregionenAnf. 126 Näringsminister ():Herr talman! har frågat statsminis-tern om regeringen avser att ta något initiativ för attäven den svenska och Nordsjöregionenkan få en rimligare del av det regionalpolitiska stödetfrån EU och svenska staten.Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.En grundläggande princip för regionalpolitiken iSverige är koncentration av insatserna till de områdensom har de största regionalpolitiska problemen. Denfördelning som görs av medel från EU bör stämmaöverens med dessa nationella prioriteringar.Det är vidare regeringens uppfattning att koncent-ration av insatserna till de mest drabbade områdenabör gälla som ett övergripande kriterium även förEU:s regionalpolitik inom ramen för strukturfonderna.Det är viktigt att både nationell och europeisk regio-nalpolitik omfattas av samma grundläggande princip-er för att vi gemensamt skall kunna sträva mot sammamål.Östersjösamarbetet är en prioriterad uppgift förregeringen. Här har också EU en viktig roll att spela.Östersjön är och har för svenskt vidkommande alltidvarit av stort geopolitiskt intresse. En fredlig Öster-sjöregion, präglad av fördjupade kontakter mellannäringsliv och offentliga institutioner, är bra för Sve-rige. Genom gemensamma projekt inom en rad olikaområden stimuleras utvecklingen i regionen. Därige-nom kan vi vara med och bidra till att stödja utveck-lingen i de länder på andra sidan som i dagbrottas med betydande problem i form av stora socia-la klyftor, rovdrift på miljö, svaga demokratiska insti-tutioner m.m.Det är därför av stor betydelse och helt i linje medregeringens bedömningar att gessärskild prioritet när det gäller insatser inom ramenför EU:s strukturfonder.De fem länen i västra , och Bo-hus län, , , länoch , ges möjlighet att delta i samarbetetkring , bl.a. inom ramen för Interreg II c.Dessutom ges dessa län möjlighet att på samma sättdelta i Nordsjösamarbetet. Därmed får västra att tillsammans med regioner i såväl Öster-sjöregionen som i fördjupa samarbe-tet inom ett antal områden. Jag kan därför konstateraatt den fördelning som regeringen, med utgångspunktfrån nationella prioriteringar, gjort vad gäller struktur-fondsmedel till och den svenskavästkusten är rimlig och att regeringen därmed inteavser att företa några förändringar i existerande me-delsfördelning.Anf. 127 ():Herr talman! Jag tackar näringsminister för svaret, som jag självfallet inte är nöjdmed. Den oro som finns i lugnas nog inteav det här svaret.Allra först vill jag påpeka att jag ställde interpel-lationen till statsminister . Jag har i sigingenting emot att debattera med näringsministern,men denna interpellation tar samfällt upp regeringenssyn på den svenska , , ochom det sker en rimlig balans från EU och densvenska staten. Denna interpellation borde statsminis-tern ha besvarat.Den och inte minst statsminis-tern engagerar sig djupt för . Enga-gemanget tar sig såväl politiska som ekonomiskauttryck. Det finns ingen anledning att kritisera dessainitiativ, men Östersjöengagemanget får inte innebäraatt andra landsdelar glöms bort.Jag har tagit upp några projekt i interpellationen.Det första som medlemskapet i EU innebär är attSverige får del av , och att mankan söka EU-bidrag där medlemsländerna och beslutar om programmens utformning.Ett projekt heter . I det gjordes i förstaomgången en kraftfull satsning på ,där satsades. Det kanjämföras med den satsning som gjordes i norra som var på ca 96 miljoner kronor.Ett annat projekt är Interreg II c, där bl.a. inklusive ingår. Där har nuregeringen föreslagit att 48 miljoner svenska kronorskall tillfalla Östersjöprogrammet och 13 miljonerNordsjöprogrammet. Med tanke på regeringens tidi-gare satsningar borde det här ha varit omvänt.Ett annat gemenskapsinitiativ, , omfattar 50stadsdelar i . försökte i ett tidigtskede att få komma med i programmet, men regering-en valde . Där har man fått nästan 43 miljonersvenska kronor.I höstas skulle medlemsländerna föreslå olika re-gioner som skulle ingå i program inom EU. fick skrivelsen den 18 november.Intresseanmälan skulle vara inne den 20 november.Överläggningar med regeringen skedde den 26 no-vember. Sex regioner valdes ut, däribland Öresunds-regionen.Herr talman! Det som kanske var mest anmärk-ningsvärt, utöver den korta anmälningstiden, var attSveriges och statsministrar skrev ett ge-mensamt brev till och vädjade omatt skulle utses till områdespakt.Det är möjligt att regeringen och näringsministerntycker att och är engynnad region. Vi tycker att det pågår pro-jekt som lappar över varandra, som i det här fallet dådet utöver gäller . Mankan också peka på att det var först efter kraftfullaprotester från som man fick med i pro-grammet att även skulle få räknas ini . Men det förefaller bara vara tillnamnet. I program och dylikt finns det inte med.Anf. 128 ():Herr talman! I det här sammanhanget skulle jagkunna ta upp en hel del områden där stora förändring-ar är på gång i samhället och de kommer att beröraVästsverige med större kraft än andra landsändar. Detgäller t.ex. färjetrafiken och förändringar i taxfree-systemet eller satsningar respektive icke-satsningar påsjöfarten i stort. Denna typ av förändringar ger störrekonsekvenser för hela västregionen än på andra håll iSverige. Men jag väljer att i detta sammanhang ta upptvå områden, nämligen den högre utbildningen ochkontrollen av havsmiljön.Högskolan har en mycket stor betydelse för enregions utveckling. Det tycks de flesta vara ense om.Tillgången på arbetskraft med högskoleutbildning,särskilt inom det tekniska och naturvetenskapligaområdet, men även inom design, informationsteknik,språk och ekonomi, avgör om regionens näringslivskall kunna klara den snabba övergången till merkunskapsintensiv produktion av varor och tjänstersom nu pågår. Alternativet är, som vi alla vet, stagna-tion, mycket hög arbetslöshet och samhälleligt förfall.Benägenheten att söka till högskolan har ökatmycket kraftigt sedan höstterminen 1991. Detta gälleri särskilt hög grad i . Under en följd av århar söktrycket till utbildningsprogrammen vid devästsvenska högskolorna varit klart högre än vid övri-ga mindre och medelstora högskolor och ofta över-träffat söktrycket t.o.m. vid de mindre universiteten.Detta mönster gäller också teknisk och naturveten-skaplig utbildning.Sett på nationell nivå har utbyggnaden av ingen-jörsutbildningen skett snabbare än ökningen av antaletbehöriga sökande. Antalet platser har i praktiken visatsig vara större än antalet sökande, och åtskilliga ut-bildningsplatser har stått tomma vid läsårets början.Men det gäller inte ingenjörsprogrammen vid de väst-svenska högskolorna. Tvärtom har det funnits gott omkvalificerade sökande till många program. Flera avhögskolorna har gjort betydande överintag. Det gällerockså söktrycket till särskilda NT-satsningar.Medan praktiskt taget alla andra högskolor i lan-det har haft svårt att fylla sina platser har flera av devästsvenska högskolorna lyckats mycket väl ochöverträffat planeringen. En del av förklaringen till dethöga antalet sökande i är att utbyggnadenav utbildningarna har skett i långsammare takt än iövriga landet. De särskilda satsningarna i början på1990-talet koncentrerades till universiteten och detraditionella stödområdena. Ökningen av utbild-ningsutbudet i har inte på långa vägarräckt till för att möta den ökade benägenheten att sökatill högskolan.För regionen är det viktigt att i större utsträckningtillvarata den utvecklingspotential som finns på devästsvenska högskolorna. Det behövs för att stödja enutveckling med tonvikt på mindre och medelstoraföretag med mycket låg andel högutbildad personal.Jag är säker på att håller medmig om att utbildningsnivån är ett mått som beskriveren av de viktigaste resurserna för en individ när detgäller att på egen hand påverka sin arbetssituation.Jag utgår därför från att ministern håller med om attfler utbildningsplatser i är nödvändigt.Jag kan nämna ett exempel på skevheten. Jönkö-ping har t.ex. 33 studerandeplatser per 1 000 invåna-re. Riket har 56.Anf. 129 Näringsminister ():Herr talman! Jag börjar med att svara har uppfattningen att vi behöver fler utbildnings-platser. Vi behöver fler utbildningsplatser i Västsveri-ge, runt men också i de mindre högskoleor-terna på . Det är också regeringens ambi-tion att åstadkomma fler utbildningsplatser i högsko-lesystemet.Det är litet svårt att följa resone-mang. uppfattar som över-kompenserad, om jag lyssnar på vad han säger. Viskall komma ihåg att inte får något nationelltregionalpolitiskt stöd. , Öresundsregio-nen får inte heller något stöd från strukturfonderna.Däremot finns ett Interregprogram som rör Öresunds-området. Men det innebär också förpliktelser mot desvagare, fattigare länderna på andra sidan Östersjön.Det är viktigt att komma ihåg.Västsverige och , som enligt de-finitionen också omfattar och delar avNorge, får stöd inom ramen för flera målområdeninom strukturfondssystemet. Det är inte därför att detskall vara rättvist. Det är inte något resonemang omatt pengarna skall fördelas lika efter t.ex. befolk-ningsstorlek som ligger bakom. Det finns helt enkeltsärskilda skäl för att göra insatser i norra ,, och norra föratt ta några exempel.Jämförelsen med haltar. Skåneär ett landskap som får litet av nationella medel. Skå-ne tillhör inte något målområde.Det är viktigt att komma ihåg att Östersjöregionenavser hela när man pratar om interregionaltsamarbete. Också får räknas in i . Stora delar av deltar i Östersjö-samarbetet. Fördelningen av resurser har gjorts utifråntvå kriterier. För det första utgår fördelningen ifrånstrukturfondsresonemanget. Det gäller det Sverigebeslutar om, nämligen de mest utsatta regionerna. Fördet andra handlar det om de interregionala projekten,som kommissionen hanterar, där det görs andra poli-tiska överväganden.