prot · GK09105 · 1997-05-20 00:00:00 — Jagvill litet kort uppehålla mig vid Söderarms lots- ochsjöräddningsstation.Man räknar med att det där passerar ungefär 5 000färjor . Där finns också tusentals fritidsbåtar.Jag förstår reaktionerna från många som tillhör dets.k. båtfolket och som är emot att man drar in sjö-räddningen och lotsningen just före Furusundsleden.Här är det svårt att finna att tekniken kan ersätta detmänskliga ögat. Detta kan på ett helt annat sätt bedö-ma annalkande väderomslag.Det har här anförts att inte lämnarskärgården. Det är sant, men man drar in verksamhetfrån skärgårdsöarna, där båttrafiken är intensiv ochdär det händer saker.Som jag inledningsvis sade är det viktigt med ar-betsplatser i skärgården. De förslag som finns gårut på att man med insättande av teknik skall kunna drain arbetsplatser till fastlandet. Jag vill ställa frågan omman inte kan göra tvärtom, dvs. utlokalisera arbets-platser med hjälp av insättande av teknik.Anf. 121 ():Herr talman! förslag om neddrag-ningar av verksamhet vid Landsort, ochSöderarm motverkar direkt de åtgärder som bl.a.landstinget genomför i syfte att åstadkomma en le-vande skärgård. För en levande skärgård krävs attmänniskor bor i den året om.Syftet med satsning kan omintetgörasav besparingar i ett statligt verk. Det kan leda till ensamhällsekonomisk förlust när en helhetssyn saknas.Jag förstår att för att klara de avriksdagen fastställda ekonomiska målen måste effek-tivisera och rationalisera sin verksamhet. Jag är ocksåmedveten om att självständigt har att taställning till hur de övergripande målen skall uppnås.Men om huvudsakliga uppgift äratt se till att sjöfart kan bedrivas året runt i svenskafarvatten och på samtliga svenska hamnar av betydel-se under säkra och effektiva former, förstår jag inteSjöfartsverkets beslut att minska bemanningen med15-20 personer i Stockholms skärgård.Jag skall exemplifiera med Landsort som ligger imin hemkommun . Landsort är en avSveriges äldsta lotsplatser, , och har enstrategisk betydelse för sjöfarten. Här finns 25 perso-ner, bofasta året runt. Enligt förslagförsvinner 15-18 personer från Landsort. 6 utkikar tasbort helt. Båtsmän och lotsar flyttas till fastlandet,närmare bestämt på Torö.Lotsarnas placering på betyder att deinte alltid kan uppfylla huvudsakligauppgifter, dvs. främst se till sjösäkerheten. gårdet inte att ta sig ut från på grund av attisen ligger tjock i viken. Vem skall då lotsa fartygengenom vår ömtåliga skärgård? Hur länge ligger farty-gen på redden och väntar på lotsen? Finns det risk föratt fartygen får dispens att gå utan lots?Sjöfarten ökar enligt uppgifter från flera håll.Lotsningen över Landsort har mer än fördubblats desenaste åren. En ökning av sjöfarten kräver sjösäker-het, och det kräver lotsar som finns i skärgården.Jag tror att det mänskliga ögat är överlägset tekni-ken i det här sammanhanget. Mentekniken kan slås ut, och självfallet även människan.Men skall man arbeta i skärgården krävs det också bor där. Öar med en fyr som behöver ses överbara en gång kan inte kallas en levande skär-gård.Jag saknar en helhetssyn och en samordning i denhär frågan. Ett stort problem i samhället är sek-torsgränserna. Vi måste lära oss att samverka bättreöver sektorsgränserna på alla nivåer. De krympanderesurserna som vi har till vårt förfogande kräver enbättre samordning - precis som . Vem är ansvarig för effekterna av föreslagnaneddragningar?Många myndigheter bygger sin verksamhet, i stör-re eller mindre grad, på att vi har en befolkad ochfungerande skärgård, t.ex. för turism, naturvård, kul-tur, minnesvård, bevakning eller förvaltning.Det är viktigt, inte minst , att vi ser till att be-hålla de arbetsplatser vi har och i bästa fall skapa nyaarbetsplatser - framför allt i skärgården. Ett sätt kanvara - precis som också sade -att utlokalisera delar av verksamhettill skärgården i stället för tvärtom.Jag ser det som en risk att bespa-ringar på 30 miljoner genererar kostnader inom andramyndigheter och för skärgårdens befolkning.Eftersom vår unika skärgård är ett nationellt in-tresse, som även EU intresserar sig för, undrar jag omkommunikationsministern och regeringen - även omdet inte är kommunikationsministerns bord - kanarbeta för att skärgården blir ett regionalt stödområ-de? På det sättet kan området kompenseras förminskningen av antalet arbetsplatser.Anf. 122 ():Herr talman! Med tanke på rubriken på interpella-tionen, kan jag inte avhålla mig från att gå in i debat-ten. Statsrådet inleder sitt svar med att framhålla hurviktiga hon anser att frågor om en levande landsbygdoch dess näringsliv är, för att sedan försvara indragningar av lotsstationerna på Sandhamnoch Landsort.Det finns som jag ser det två aspekter på en levan-de skärgård. Interpellanten belyser de ökande säker-hetsriskerna - vi har hört dem belysas ytterligare här- med en alltmer ökande trafik i området. En stor ochökande risk är miljöskador till följd av oljeutsläpp isamband med en olycka. Jag skulle vilja fråga statsrå-det: Har och departementet vägt indessa risker? Har någon miljökonsekvensbeskrivninggjorts inför ett sådant beslut som harfattat?En levande skärgård innebär också att folk harmöjlighet att bo kvar - som interpellanten också på-pekade. Men regeringen ger inte människor dennamöjlighet på grund av skattepolitiken. Fastighetsskat-ten tvingar folk som bott hela sitt liv i skärgården attsälja ett älskat hem och lämna hembygd och vänner.Den fasta skärgårdsbefolkningen kommer att ersättasav förmöget fritidsfolk som har råd att betala skatten.Om man anser att denna effekt är skadlig, såväl urenskilda människors som samhällets perspektiv, måsteman anstränga sig att finna en lösning på problemet.Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för attskärgården inte skall avfolkas på grund av bl.a. fas-tighetsskatten?Anf. 123 Kommunikationsminister ():Herr talman! Att kunna bo permanent och ha fastaarbetstillfällen i skärgården är en oerhört viktig regio-nal- och näringspolitisk fråga. Man kan föra en dis-kussion om de enskilda statliga myndigheternas, ver-kens, bolagens roll i hur man åstadkommer dennanäringspolitik.Christina eller pratadeom att det behövs en samordning. Jag tror att det varChristina . Jag tror också att samordningenär oerhört viktig vad gäller olika statliga instanser.Men det gäller inte bara de statliga instanserna. Vimåste också ha kommunala och landstingskommunalainsatser. Där tycker jag att landstingsinsatser är föredömliga. Jag tror att det är just lands-tinget och som bör vara drivande i frå-gorna. Det är grunden till möjligheten att utvecklaskärgården eller andra delar av landet som kan hasärskilda behov.Det är återigen viktigt att slå fast att Sjöfartsverketkommer att vara kvar i , precissom verket kommer att vara kvar i osv. En rationalisering är nödvändig.Rationaliseringskravet på har här ut-tryckts som . I själva ver-ket tror jag att rationaliseringskravet på Sjöfartsverketär betydligt högre. Men det görs också andra storainsatser på att effektivisera - inte minst med teknikenshjälp.Sjöfartsverket får inte skattepengar. Det är inteheller som fattar beslut om finansieringenav . Det är avgifterna från handelsflot-tan som betalar lotslöner, utprickning,sjömätning osv. Om vi inte ställer krav på en rationellhantering, måste vi vara beredda på att diskutera deökande kostnaderna för transportköparna på sjön. Vimåste se helheten.Vi kan inte så lättvindigt säga att det vore jättebraatt behålla lotsutkiken på både Landsort, Söderarmoch Vinga. Men det får konsekvenser för skärgårdenpå ett annat sätt, dvs. ökade transportkostnader påsjön.När man diskuterar de problem som rationalise-ringar i skärgården innebär för , måsteman också komma ihåg att pengarna måste tas någonannanstans. Jag återkommer till övriga frågor.Anf. 124 ():Herr talman! Att en levande skärgård är en viktigregionalpolitisk fråga stämmer. Men det är också ennationell angelägenhet. Skärgården är unik, och denmåste vi hjälpas åt att slå vakt om för att få ha enlevande skärgård. Som jag sade inledningsvis behövshär samordning. Vi kan kanske också fundera överom det finns andra lösningar, om det finns flera in-tressenter när det gäller att bekosta iskärgården. Jag tror att det finns utvecklingsmöjlighe-ter. Det är bra att kommer att vara kvar,och det måste det ju vara även om det är litet konstigtatt man flyttar in tjänster till fastlandet när det är utepå öarna som verksamheten finns. Det är också därsom man behöver , det vakande ögat.Man kan tycka att det inte är så många sjörädd-ningstillfällen, men det beror på att målet är att draned antalet sjöräddningstillfällen genom förebyggan-de verksamhet. Sådan verksamhet sker ute vid Sö-derarm, där det är en väldigt stor aktivitet. Människorringer och frågar hur höga vågorna är, åt vilket hållerdet blåser, om det kommer dimma osv. Det här ärväldigt viktiga insatser för att det inte skall ske storasjöolyckor.När det gäller besparingarna hos Sjöfartsverkettycker jag att det är viktigt att göra en samhällseko-nomisk konsekvensanalys: Vad betyder det om mansparar på verksamhet? Blir det kost-nader på andra ställen i samhället, exempelvis tull ochpolis? Transportnäringen får ökade kostnader. Men vihar en väldigt stor fritidsverksamhet, turismen, somockså borde stå för en del av kostnaderna för sjö-räddningen och dess verksamhet.Anf. 125 ():Herr talman! Det är bra att lotsarbetsplatsernafinns kvar i skärgården, men jag tycker inte att det ärriktigt rätt att säga så. Om man flyttar in arbetsplat-serna från öarna till kustlandet avfolkas öarna, och detär speciellt på öar som ligger i ytterskärgården somdet är viktigt att det finns människor året om.Jag hörde inte själv på , men därhade man talat om det som jag tog upp om stödområ-de och att skulle kunna köpa tjänsterom man bolagiserar det eller om det var privat. Jagskulle önska att kommunikationsministern tittadenärmare på det.Sjöfarten ökar . Det finns ett utrednings-uppdrag för att utreda hur sjöfarten kommer att se ut iframtiden. Det ser ut som att den kommer attöka. Det är ett miljövänligt transportmedel. EU har ettsjöfartspolitiskt program för miljövänliga transporter.Eftersom har kust från Strömstrandtill med en livlig kustsjöfart, kan man iframtiden se många små miljövänliga båtar utefter vårkust. Det är betydligt miljövänligare att transportera100 långtradare på ett kustfartyg än att ha dem rullan-de på våra vägar. Med den utvecklingen kan manförstå att det kommer att behövas kanske ännu fleramänniskor ute i skärgården.Anf. 126 ():Herr talman! Jag fick aldrig något riktigt svar påmina frågor till kommunikationsministern. Den ena,som berör skatteområdet, kanske inte är så intressantför en kommunikationsminister att svara på. Ickedesto mindre vill jag fästa statsrådets uppmärksamhetpå att socialdemokratiska länsför-bund för fattat ett beslut för attarbeta för att få bort fastighetsskatten just som ett ledi att få behålla och kanske t.o.m. utveckla en levandeskärgård.Miljökonsekvenserna av en eventuell olycka, somjust kan bero på att man drar in lotsstationer ochminskar bevakning och väderutkikar i skärgården, kanbli förödande. De kan uppgå till betydligt större eko-nomiska värden än de miljoner som man sparar medatt lägga ned ett par lotsstationer.Jag undrar återigen vad det har gjorts för miljö-konsekvensanalyser av indragningarna. Jag tror att detär väldigt viktigt att få detta belyst med tanke på hurSjöfartsverket annars kanske fortsätter att lägga nedlotsutkikar osv. i andra delar av vårt väldigt långa kustmed skärgård.Anf. 127 Kommunikationsminister ():Herr talman! För att inteskall råka ut för att inte få svar en gång till, skall jagbörja med hans frågor. Fastighetsskatten är inte, pre-cis som sade, en fråga för iförsta hand . Mensjälvklart har regeringen ett samlat ansvar också fördet, och den frågan analyseras i särskild ordning. Detär inte så att jag är alldeles oinformerad om elleralldeles ointresserad av den saken. Det kan vara enviktig del i frågan om en levande skärgård. Det kan viinte komma ifrån.Miljökonsekvensanalyser och lotsutkikar är ocksåen fråga inte bara för utan främst förkustbevakningen och . Sjöfartsverketsamarbetar där mycket nära med de andra verkeninom Försvarsdepartementets område för att klara dehär frågorna om det händer en olycka. När det gälleroljeutsläppen, som kanske är det som vi i första handtänker på, arbetar också internationelltför att komma åt de fartyg som ägnar sig åt sådant iförväg, innan olyckan har skett, och jobbar mycketstarkt med den saken. Detta är ett särskilt problem.Regelsystemet finns men övervakningsfrågorna ärsvåra.Jag delar helt och uppfattning att man bör göra en samhälls-ekonomisk konsekvensanalys av helheten av den härtypen av verksamhet. Men den som jag menar i förstahand bör göra det är statens regionala organ. Statensregionala organ i det här fallet är , sombör ha samordningsansvaret för detta i samarbete medde aktuella myndigheter och verk som det faktiskthandlar om - och Sjöfartsverketmen också rent regionalpolitiska insatser av närings-livskaraktär. Det är trots allt så att Sjöfartsverketensamt inte kan ta på sig ansvaret för att vi skall ha ettbra näringsliv. Det är egentligen det som är målet meden bra skärgårdspolitik att vi har ett bra näringsliv iskärgården.Sedan frågar : Kan man integöra tvärtom, kan man inte utlokalisera arbetsplatser istället? Jag förutsätter att detta är någonting somSjöfartsverket tittar på, men man skall ha klart för sigatt det krävs en viss kritisk massa för ett rationelltarbete, dvs. att det inte går att ha en och en på öarna,utan det måste finnas några som arbetar tillsammansäven om vi arbetar i ett IT-samhälle. Det är naturligt-vis så att tekniken skall användas på bästa sätt.Christina säger att det kan finnas andraän sjöfartsnäringen som är intressanta, och det ärfritidsbåtarna naturligtvis. har olika remissinstan-ser haft synpunkter på fritidsbåtsregister och fritids-båtsavgifter. Man kan tänka sig att det är någontingatt fundera på i framtiden.När det slutligen gäller fråga omstödområden och EU:s målstöd är detta en ny uppgiftför mig. Jag har inte heller hört någonting på Ekot . Men är det på det sättet finns det all anledning attanalysera och titta på det.Anf. 128 ():Herr talman! Detta med att utlokalisera arbetsplat-ser är intressant, tycker jag. Det har man ju gjort inomlandstingen. Man har utlokaliserat taxiväxlar, försäk-ringsbolagskontor osv., och det fungerar alldelesutmärkt. Då vore det naturligt att utlokalisera ocksåSjöfartsverkets verksamhet, eftersom det verkligenarbetar inom området. Det känns väldigt bra att få detsvaret av kommunikationsministern, att man självfal-let tittar på möjligheten att utlokalisera eller att lösadet den andra vägen.För övrigt är vi överens på många punkter. Inter-pellationssvaret visar att det finns beröringspunktersom vi kan fortsätta att föra diskussionen utifrån, enkonstruktiv diskussion om hur vi skall arbeta för enlevande skärgård. Det är mycket positivt.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1996/97:295 omolyckor i sjöfartenAnf. 129 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta i syfte att förhindra internut-redningar med åtföljande mörkläggning av olyckor isjöfarten, detta mot bakgrund av att ro-ro passagerar-fartyget fångade Kryckans boj i janu-ari i år.Silja Symphony är certifierat enligt ISM-koden,dvs. den internationella säkerhetsorganisationskoden.Detta innebär att fartyget och rederiet har ett säker-hetssystem som skall följas. I säkerhetssystemet ingåratt fartyget och rederiet vid inträffade olyckor ellerincidenter skall genomföra en intern utredning för attvid behov anpassa sitt säkerhetssystem.Sjöfartsverket har tagit del av det material som re-deriet har tagit fram med anledning av den inträffadehändelsen. har därefter självständigttagit ställning till materialet och skrivit sin utrednings-rapport som innehåller uttalad kritik mot det sätt somincidenten hanterats på av fartyget och dess befäl.I sammanhanget vill jag också nämna att cirka envecka efter händelsen drog Stockholms sjötrafikom-råde in befälhavarens på farledstill-stånd, dvs. hans tillstånd att föra fartyget genomStockholms skärgård utan anlitande av lots.Sjöfartverkets utredning publicerades den 28 april1997, dvs. efter den inträffade bedöms vara en tämligen normal tidsåt-gång för en utredning av detta slag. harsom policy att inte diskutera utredningsresultat förränverket slutligt bildat sig en uppfattning om det inträf-fade.Den aktuella händelsen var sådan att sjöförklaringskulle hållas. Enligt sjölagen kan dockmedge att sjöförklaring inte hålls, om tillfredsställan-de utredning av händelsen kan väntas bli tillgängligpå annat sätt. Händelsen, som innebar att fartygetfångade en farledsboj på babords stabilisatorfena, är isig inte svårutredd. Vidare låter sig inte konsekven-serna av att ett bojankare släpats med fartyget utredasgenom en sjöförklaring. beslöt därföratt självt utreda händelsen, vilket inte är helt ovanligt.Enligt sjöförklaringskungörelsen skall förvissa sig om att en sjöolycka eller annanhändelse liknande den nu inträffade är känd för ve-derbörande polismyndighet. Detta skall göras i de falldå händelsen kan föranleda förundersökning enligtbrottsbalken. Det normala är att invän-tar resultatet av sin egen utredning innan en rapporttill polismyndigheten sker, eftersom det är först närutredningen är gjord som man kan bedöma om detfinns skäl att anta att ett brott som hör under allmäntåtal har begåtts. I fallet med fickåklagaren kännedom om händelsen genom massmedi-erna som offent-liggjordes, alltså innan hunnit agera ifrågan.Mot bakgrund av vad jag nu har sagt finns detinga skäl att påstå att den aktuella händelsen skulle hamörklagts, och därför finner jag heller inga skäl attvidta några åtgärder.Anf. 130 ():Herr talman! Jag säger tack till kommunikations-ministern för svaret.Jag hör till de många som fick en olustkänsla avatt denna händelse inträffade för så pass längesedaninnan den blev offentlig, efter det attdenna superfärja tillhörande hade tagit medsig en lysboj - som inte är detsamma som en far-ledsutprickning - i ofta mycket trångafarled, särskilt med tanke på dessa fartygs storlek.Först månaden efter fick åklagare och polis kännedomom händelsen.Jag fick en känsla som påminde om en tidigarerysk - sovjetisk, om man så vill - situation. Där ansågman att händelser av den här typen inte angick all-mänheten. Men vi svenskar berömmer oss gärna av ettöppet samhälle. Jag vill gärna fråga statsrådet hur honsjälv upplever den öppna demokratin i ett fall där manhar gjort sig skyldig till eller misstänks för brott motgällande lag. Det är alldeles klart att det här förelågfara för både materiel och samhället som sådant. Detgällde telekablar på botten tvärs över farleder, vatten-ledningar och elledningar. Det har uppgetts att dett.o.m. finns mineringar i dessa farvatten.Så kommer då denna superfärja dragande med ca8 ton kättingar och bojankare utmed botten. Att dettainte är någon oskyldig liten incident är alldeles klart,eftersom befälhavaren blev fråntagen sittcertifikat.Det är som har makt och myndighetatt vidta en sådan här åtgärd, och det är ju bra att manreagerar snabbt. Men jag tycker att det system somhar utvecklats faktiskt inte hör hemma i ett öppetsamhälle som vårt. Vi vill veta vad som händer. Vikan acceptera att Försvarsmakten hemlighåller främ-mande undervattensverksamhet och att små händelsersom inte har medfört fara eller har förklaringen tämli-gen given inte får den uppmärksamhet som en sådanhär händelse skulle få. Den blev nu ett faktum när dethela omsider kryper fram.Man får också en känsla av att det rör sig om etthemlighetsmakeri. Jag har levt med närheten till haveti uppfostran och barndomsmiljö, och jag har somvanlig medborgare - jag åberopar ingenting annat -kollat med andra om deras intryck, och de har fåttsamma intryck som jag har fått, låt vara att det finnsredare som gärna ser att man hanterar det så här.Anf. 131 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag kan hålla med om att man får enolustkänsla, i första hand inte beroende på att det toglång tid innan händelsen offentliggjordes utan merberoende på det faktum att den inträffade. Bristen påbedömningar från fartygsbefälets sida medförde tänkte göra en omkörning i en trång farled. Detskapar för mig en verklig olustkänsla.Därför var det väldigt bra att hand-lade snabbt i den avgörande frågan, så att möjlighetenatt köra utan lots i det här fallet togs bort.Vi kan säkert diskutera frågan när den här typenav händelser skall offentliggöras. Jag kan i mycketdela uppfattning att det just på sjö-fartsområdet finns ett antal rutiner som bygger mycketpå att man litar på varandra och på rederierna. Det ärväldigt mycket i det här transportslaget som gårmånga , och det tar tid attgöra förändringar.Den ISM-kod som vi nu har ratificerat i Sverigeoch som samtliga svenska fartyg lyder under byggerockså på att rederiet tar ett helhetsansvar för säker-hetsfrågorna, alltifrån den yngste däcksmatrosen tillredaren själv. Att ha detta säkerhetssystem byggerockså på att man låter sig undersökas och får certifi-kat regelbundet. Men sedan är det redarnas ansvar attleva upp till detta.ISM-koden har det positiva med sig att den är in-ternationellt vedertagen. Det finns knappast någottransportslag som är så internationellt präglat som justsjöfarten, och det är skälet till att det ofta är ganskameningslöst att ha bara nationella säkerhetsföreskrif-ter. Därför är det väldigt bra att vi har ISM-koden.Jag kan dela uppfattningen att det är olyckligt attutredningar av det här slaget skall ta så . Där-vidlag är jag också övertygad om att Sjöfartsverketverkar för att snabba upp sitt arbete.Anf. 132 ():Herr talman! Jag noterar naturligtvis med till-fredsställelse att kommunikationsministern delar mininställning i väsentlig del. Jag håller helt med kom-munikationsministern om att ISM-koden och detinternationella systemet är utomordentligt bra ochangelägna. Men så är vi där vid det som jag kallar ettryskt system, genom det faktiska hemlighållandet.En sjöåklagare och sjöpolisen har möjlighet attträda in och agera, men det måste ju finnas en känne-dom om det inträffade. Det är ett märkligt frimureri.Inget ont sagt om frimureri som en företeelse i sam-hället, men det är någonting av ett fostbrödralag idessa kretsar av sjöfartsnäringens huvudmän. En ochannan tidning har också på ledarplats kommit attkritisera det - med all rätt.Man kan förstå att det kunde ta attrapportera att ett fartyg med en vetelast hade förlistnära när dagens kommunika-tioner saknades. Men man kan inte förstå att ett fartygmitt inne i seglar på en far-ledsutprickning och sedan är helt ovetande om attdetta har inträffat och t.ex. förklarar ett vattenavbrotttill den andra sidan av , ett tele-avbrott e.d. Här skulle de olika verksamheter som harhand om de här faciliteterna kunna leta på egen hand.De finns ju inte med i interna fost-brödralag, som jag sade, där det gäller att hålla tyst.Det är alldeles tydligt.Det finns journalister som näst intill häpnar överatt de själva inte har lyckats få kännedom om det här.Nu är inte detta att en journalist missarnågonting vägledande i sig, men här tycks man stän-digt bli utan kännedom, därför att det är en policy.Det är bra att statsrådet säger att Sjöfartsverketbör verka för att man skall "öppna sig" - det var minaord. Jag är övertygad om att det inte sker förrän stats-rådet själv har tagit itu med det här. I annat fall måstevi vänta på ett statsråd från en borgerlig regering. Jagär ganska säker på att nuvarande statsrådet vill se till att vi får ett öppet samhälle också pådet här området.Anf. 133 Kommunikationsminister ():Herr talman! Utan att gå in alltför mycket på detenskilda fallet vill jag påminna om att man ganskaraskt kom underfund med att detta var en incident, attdet inte var en olyckshändelse som ledde till en all-varlig skada. Det skulle ha kunnat bli så, vilket ärallvarligt i sig.