prot · GK0996 · 1997-04-25 00:00:00 — Väldigt mycket av förortsproblemen handlarom de offentliga resurserna.En annan elakhet som bara hoppade ut var reso-nemanget om glesbygdskommuner, förortskommuneroch skatteutjämningssystemet. Förortskommunernaoch glesbygdskommunerna var helt överens om hurskatteutjämningssystemet skulle se ut. Det fanns igenkonflikt mellan dem. De begriper bägge två att dentypen av orter behöver ett skatteutjämningssystem.Det är en väldigt viktig fråga.En annan viktig fråga är att försöka bryta nedgränserna mellan arbetsmarknadspolitik, socialpolitikoch försäkringssystemet och på det sättet kunna an-vända de resurser som går in i förortsområden på etteffektivt sätt. Där är oerhörtviktig. Jag har varit arbetsmarknadsminister.Jag har i den rollen kunnat konstatera att det i föror-terna finns oerhört många resurser. Men de är bundnatill olika påsar och olika sektorer och går därför inteatt använda. Detta är det andra området. Jag talade iden förra interpellationsdebatten om det. Det handlarinte så mycket om att omfördela, utan det handlar omatt ge verktyg. Jag hoppas på en utveckling där manfår bort väldigt mycket av dessa gränsdragningar. Dåkan man åstadkomma väldigt mycket mer.Det tredje som jag tror har betydelse är - även omKarin ogillar det - vilka värderingar somdominerar i regionen. Det är väldigt viktigt att enregion som har så stora klyftor som man har i Stock-holmsområdet mellan fattig och rik, mellan rika orteroch fattiga orter och mellan rika individer och fattigaindivider, har ett samhällsklimat som präglas av soli-daritet och omtanke. Denna region är vår rikaste regi-on och har de flesta resurserna men förmår inte förde-la dem på ett rättvist sätt.Den typ av initiativ som tog och bro-schyren som gavs ut är det inte jag som närmast be-höver utan faktiskt regionens egen rika befolkning.Den kanske behöver den bäst. Man borde användaväldigt mycket tid i den här regionen till att ändra sinavärderingar och ta mer intryck av arbetarrörelsensvärderingar om omtanke och solidaritet. Det har visatsig att i de regioner vi har det sättet att arbeta når viockså en större utjämning mellan rika och fattiga.Anf. 29 ():Fru talman! Det var inte jag som sade att jagtyckte att regeringen behövde veta litet bättre, utandet var som jag citerade. Han förekom förövrigt i förrgår på TV ett antal gånger med just deuttalandena.Det är möjligt att kunskaperna i inlandom hur det ser ut i är större än vad de är påÖstermalm. är det inte den jämförelsen jag gör.Jag talar om regeringens kunskaper och insikter, i vartfall på vilket sätt de tar sig uttryck i praktiskt politik.Jag har ingen aning om vad vet,men jag märker vad det får för resultat.Det är inte så att vi som bor i kan göranågon dragning i kassa. Det är redan så där för varje extra krona man får in i intäkterbetalar in mer än en krona till staten som går ut igen isystemet. Systemet är inte konstruerat så att man kangöra resursöverföringar.Det är inte så att det är några moderatstyrda kom-muner som har bebyggt andra kommuner i någonsorts kolonialiseringsverksamhet. Detta har skett ipolitisk enighet med arbetarrörelsen som en av deabsolut mest drivande krafterna. Det är ett väldigthistorielöst resonemang som näringsministern förfram. Om man inte förstår historien kan man inteheller lösa framtidens problem.Problemen med de stora klyftorna framför allt iStockholms län har helt andra lösningar än någotresonemang om att fördela resurserna på något annatsätt. Det behöver skapas mer resurser. Att Stock-holmsregionen är en av de rikaste är till nytta för helalandet. Vi måste då se till att skapa möjligheter ocksåför jobb och företagande för att människorna skallkunna försörja sig själva på eget arbete och ta handom sig själva och sina familjer även på de ställen därförutsättningarna är litet sämre.Hur skapar man de förutsättningarna? Det är vaddet handlar om. Jag tror de förutsättningarna skullekunna bli bättre om staten är med och tar ett de-lansvar, inte hela ansvaret, just för att kunna skapa detföretagsklimat eller utvecklingsklimat som bara kanfinnas om man t.ex. har en levande infrastruktur. Jaghoppas att regeringen är beredd att tänka om.Anf. 30 Näringsminister ():Fru talman! Jag har litet svårt att följa resonemang. Först säger ni att är denrikaste regionen i . Sedan säger ni att Stock-holm har de största klyftorna. Slutsatsen var att detinte går att åtgärda annat än genom att blirännu rikare. Det är en rätt underlig slutsats. Det är denvanliga argumentationen, som egentligen inte ni folk-partister brukar framföra. Den brukar man höra hos deextremaste moderaterna.Jag vill understryka att jag anser att staten har ettansvar för att också klara förortsområdena. Det ärdärför vi har en särskilt storstadskommitté som jobbarmed idéer om hur man skall ta fram ett bättre samhäl-le. Det kan vi framför allt göra genom att utnyttja våraresurser effektivare och också genom att fördela dem,ta en politisk strid om att höja anslagen till kommu-nerna med t.ex. 8 miljarder och fördela dem dels efterskatteutjämningssystemet, dels efter befolkningstal föratt på det sättet ge extra stöd till förorterna i förhål-lande till andra kommuner. Det finns alltså den typenav åtgärder.Men det viktigaste är att för väldigtlitet resonemang om hur hon anser att man skall för-dela resurserna. Det är faktiskt den rikaste regionen vipratar om.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:268 omsvensk formgivning och designAnf. 31 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att ta initiativ till en helhjärtad satsning påsvensk formgivning och design.Jag är övertygad om att design blir en allt viktiga-re konkurrensfaktor. Ett medvetet utnyttjande avindustriell designkompetens är en framgångsfak-tor när det gäller att möta de krav som marknadenställer. Näringslivet har därför ett stort intresse av attsatsa på design. Huvudansvaret för sådana satsningarmåste ligga hos företagen själva. De statliga insatser-na på designområdet kan bara vara komplement tillnäringslivets egna.Betydelsen av design som en viktig strategiskfaktor för näringslivets konkurrenskraft har under enlång period uppmärksammats i näringspolitiken. lämnas viastatsbudgeten bidrag till verksamheten inom StiftelsenSvensk industridesign, SVID. För ärbidraget 8 ½ miljoner kronor.SVID:s verksamhet syftar till att främja, genereraoch förmedla kunskap och kompetens inom industrielldesign som ett medel för att öka konkurrensförmåganoch lönsamheten i svenskt näringsliv. De små ochmedelstora företagen uppmärksammas särskilt i dettaarbete.SVID:s arbete bedrivs i två insatsområden. Inomområdet kunskap och kompetens lämnas stöd tillutbildnings- och forskningsinsatser inom designområ-det. Inom området kontakt och rådgivning ges prak-tisk vägledning till företagen i fråga om användningav industridesign, och ökat samarbete mellan designeroch företag uppmuntras.För att effektivt nå de små och medelstora företa-gen har SVID fyra regionkontor som samarbetar medAlmi Företagspartner. Via 22 dotterbolag finnshär goda förutsättningar för ett väl fungerande lokaltnätverk för företagskontakter, och verksamheten kananpassas till lokala förhållanden.Som exempel på verksamhet kan nämnas de s.k.designcheckarna, som kan beviljas företag med färreän 250 anställda som inte har anlitat en de-signer. Vidare genomförs, ofta i samarbete med lokalaaktörer, uppsökande verksamhet.Som nämner uppmärksammasdesignfrågorna i kulturpropositionen (prop.1996/97:3). En interdepartemental arbetsgrupp harinrättats som skall utarbeta ett nationellt handlings-program för arkitektur och formgivning. Diskussionerpågår i denna grupp och med olika aktörer och intres-senter på designområdet. En hearing med representan-ter för näringslivet, utbildningsinstitutionerna, berördamyndigheter, intresseorganisationer m.fl. skall ge-nomföras senare i vår för att diskutera svensk form-givning och design. Vad detta arbete kommer attresultera i är dock för tidigt att säga.Jag vill också erinra om att på initiativav anvisat medelför samarbetsprojekt mellan de konstnärliga och detekniska högskoleutbildningarna och näringslivet isyfte att förbättra svensk designs konkurrenskraft.Jag tycker att min genomgång visar att regeringen,inom de mycket snäva ramar som är tillgängliga,vidtar en hel del åtgärder i syfte att med design stärkadet svenska näringslivets konkurrenskraft.Anf. 32 ():Fru talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret och framför allt för markeringen av designensbetydelse.Näringslivet har huvudansvaret för de industriellasatsningarna på design och formgivning, men samhäl-lets ansvar får inte bara vara marginellt. Den nationel-la profilen är viktig. Design och form är säkert ett avde områden där den nationella attityden och statligastimulansåtgärder kan spela en väldigt stor roll.Svensk form var ett världsbegrepp.Danskarnas, finländarnas och italienarnas framgångarberor väldigt mycket på att man fått en nationell sam-ling kring formfrågorna och att man medvetet ochlångsiktigt använder designen i den internationellaindustriprofilen.Sverige hamnade i bakvattnet . Form-frågorna tappades bort i slit-och-släng-eran, och vitappade väldigt mycket när det gällde konsumtionsva-ror. Men det finns lysande exempel kvar. Ett är ,där just användningen av de bästa formgivarna harspelat stor roll för världsframgångarna.Marknads- och designfrågor måste få en starkareroll i . Vi är duktiga på teknisk utveckling,men vi satsar väldigt marginellt på marknad och de-sign. Det är för ensidigt. I takt med att kvalitet spelarstörre roll kommer också begrepp som användarvän-lighet och skönhet att bli viktiga.Sverige har en stark tradition. Vi har en blond ochsparsmakad formgivartradition. Den stämmer överensmed de formideal som börjar växa fram över helavärlden. Vi har utbildningar i världsklass, men vi haralldeles för litet kontakt mellan näringsliv och design.Regeringen har tagit ett par viktiga initiativ de se-naste åren. Ett är samordning mellan Närings- ochKulturdepartementet; ett är den satsning utbild-ningsministern gör på samverkan mellan utbildningaroch mellan utbildningar och näringsliv. Men det be-hövs mer. Jag skulle vilja ge några exempel.Det behövs mycket klara uttalanden och marke-ringar från regeringen i samarbete med näringslivet.Det behövs regler för statlig och upphand-ling där man beaktar formfrågorna. Det är sådant somsätter fart på näringslivet. Det behövs regionala kon-ferenser för att stärka det lokala företagandet. Varförtar vi inte fram svensk form och design som en hu-vudfråga under ? Vi måste fort-sätta prioritera formutbildningarna och framför alltföra dem närmare teknik- och ekonomutbildningarna.Vi måste stödja initiativ som det i , därman vill utveckla utbildning på designområdet ochvisning av svensk design, samt skapa utvecklingsmöj-ligheter för småföretagare och formgivare. Framförallt måste vi internationellt ta fasta på form-givartraditioner.Sverige har kompetens på designområdet. Vi hartrovärdighet i en gammal formtradition, och vi har brautbildningar. Vi kan komma igen. Men det behövs enmycket klar inriktning - både ekonomiskt och atti-tydmässigt - från statens sida. Det är bra att vi satsar8 ½ miljon på svensk industridesign. Designcheckar-na gör nytta. 1 ½ miljon från till svenskform är också viktigt. Men ministern måste väl ändåinstämma i att det är ganska marginellt när företags-stödet omfattar några miljarder, när vi i vårproposi-tionen gör en femmiljarderssatsning på stimulansåt-gärder på miljöområdet och när vi i sysselsättnings-propositionen tar fram 3 000 miljoner till nya sats-ningar på jobb i näringslivet. När gör kraft-samlingar för nya jobb i näringslivet borde designenfå en mycket större tyngd än vad den har fått hittills.Fru talman och herr näringsminister! Jag ser framemot hearingen. Jag hoppas att den leder till att manhittar nya grepp och att vi blir än tydligare i att Sveri-ge kommer igen, att vi återtar vår position som enledande nation på design- och formområdet.Anf. 33 ():Fru talman! Näringsministern och interpellanten!Den småländska industrin i t.ex. glas- och möbelbran-schen arbetar på en hög konstnärlig nivå och har upp-nått världsrykte. Men huvudparten av industrin i öv-rigt arbetar som underleverantörer med priser somfrämsta konkurrensmedel. Förmågan att utveckla egnaunika produkter är för svag och måste stärkasför att framgången skall kunna fortsätta.Det finns planer på att utvidga verksamheten vidSmålands Konstarkiv i till ett centrum förkonst och form benämnt för konstoch form i . Tanken är att verksamheten skallutvidgas till att omfatta både konst och industridesign.Konstnärer och formgivare skall kunna mötas och fåstimulans av varandra i sitt skapande, något som lig-ger väl i linje med vad kulturutskottet uttryckt i sinabetänkanden.Kulturutskottet anser vidare att det är viktigt attmarkera formgivningsområdets betydelse för närings-livet, vilket är en av de bärande tankarna bakom justSmålands arena för konst och form i . Därförborde staten se positivt på och stödja konstarkivetsambition att växa vidare till arena. En första signal omdetta kan bli om man är beredd att låta den här verk-samheten bli en del i kulturhuvudstadsåret.Den i planerade arenan skall i samver-kan med industrin diskutera formens och industride-signens betydelse, undervisa och ha praktiska pro-gram i samverkan med vår högskola, dvs. bli denkreativa motor som behövs för ett immateriellt ochmateriellt liv.Ibland saknar jag inom näringspolitiken att manser om det hus man har. Är grunden bra bordeman oftare bygga till på platsen i stället för att dröm-mande spana efter nya tomter att bygga på.För mig har det varit mycket positivt att få talamed småföretagare i min hembygd, t.ex. LOAS iBredaryd, som insiktsfullt talar om näringslivets öka-de behov av industridesign. Vi politiker och folk inomnäringsliv, konst- och kulturliv samt utbildare måstealla lära oss att det finns ett samband mellan det sompågår i konsten och företagens utveckling. Detta gårinte att utveckla efter en snörrät linje. Det har visat sigatt olika branscher har olika traditioner, och att småoch stora företag har skilda behov och förutsättningar.Det är inte alltid som småföretagaren i ochde i storstaden utbildade formgivarna vare sig hittarvarandra eller ett gemensamt arbetssätt.Sven , VD för i , låterkonstnärerna fritt ta fram möbler och struntar i mark-nadsundersökningar. Hans filosofi är att pengar kom-mer automatiskt om man gör någonting bra. Det är felatt starta med att prata om pengar i stället för att prataom lusten. Lusten för ligger i linje medkonsten och estetiken - i att helt enkelt göra det somär meningsfullt.All uppfinning och utveckling handlar om icke-beträdda områden och att man skall kunna ägna sig åtdessa. Det måste man ha energi för att göra, och det ärinom konsten och hos konstnären som denna energifinns. Men företagsledningar i allmänhet dominerasknappast av humanister och esteter. När ingenjörstän-kandet dominerar de stora företagens tekniker och näreffektiviteten helt får ta över blir ekonomin i längdenparadoxalt nog lidande. Det behövs formgivare ochdesigner för att bryta upp teknikens stelhet. Slentri-anmässigt ser man naturvetenskapen som generatornav nya företagsidéer. Konsten har fått stå tillbaka iden ekonomiska diskussionen och praktiken.Det är därför extra viktigt att ta tag i frågan därbehoven finns, där de är identifierade och där detfinns en vilja att göra någonting åt saken. Flera länderi vår närmaste omgivning, bl.a. , och , har politiska handlingsprogram förformgivning.Min fråga är: När får ett handlingspro-gram för design och formgivning för näringslivet?Anf. 34 Näringsminister ():Fru talman! Jag börjar med fun-deringar. Jag tycker att mycket av det hon sade om attdet behövs mer av aktivitet, och bättre kunskap hosdem som upphandlar är riktigt. De måste förstå bety-delsen av en bra formgivning i det som de handlarupp. Över huvud taget bör man använda upphandlingsom verktyg för att stödja svenskt näringsliv. Jag troratt det behövs mer av det. Det är nämligen en lång-siktig och bra investering. Man skall inte bara upp-handla efter pris, utan också efter kvalitet och kompe-tens och sådant som kan ha långsiktig betydelse. Jagtror också det behövs mer information.Samtidigt tycker jag att när jag besöker högskoloroch universitet upplever jag en väldig medve-tenhet om formens och designens betydelse. Det harskett en väldig förskjutning av värderingar, som jagtror är bra. Däremot kan man fråga sig om det satsastillräckligt. Det är ändå ganska litet pengar som läggsned i den här speciella branschen. Man bör kommaihåg att regeringen kraftigt har dragit ned på den ty-pen av resurser . De företagssats-ningar som har gjorts har fram-för allt haft karaktären av utbildningssatsningar ochöverföring av mer generell art av utbildning till före-tagen, samt karaktären av skattesänkningar för vissadelar av näringslivet där regeringen tyckt att det harvarit värdefullt.Däremot har branschanslagen kraftigt dragits nedrätt över. Här har designanslaget klarat sig väldigt brai jämförelse med all annan branschsatsning. Relativtsett har det området fått ett ökat stöd. Detta är kanskeockså litet av ett svar på fråga om etthandlingsprogram. Regeringen har undan för undantonat ned detta med att politiken formar olika bran-schprogram. Det överlåts i stället i allt större omfatt-ning åt branschernas egna organisation. I de fall detfinns industriforskningsinstitut eller organisationersom jobbar med marknadsföring av en viss bransch ärdet de som arbetar med detta. Vi kan ta turismen somett exempel. Politiken har inte utformat de programsom nu finns, utan det har skett i delegationens regi.Jag skall ta med mig den fråga som , och titta på om det finns ett särskilt behov avatt ta ett sådant initiativ. Jag vill alltså inte avvisa det idag.Anf. 35 ():Fru talman! Jag tror att det är farligt att se på de-sign som en bransch. Design är ett förhållningssättoch en marknad som skall genomsyra svensk industrioch svenskt näringsliv. Jag är inte ute efter våldsam-ma nya ekonomiska satsningar, men jag vill ha enmedvetenhet i de olika stöd som ges om att detta är ennyckelfaktor.Jag tror inte att det är någon slump, fru talman, attvi är två kvinnor som går upp i debatten . Jagtror att det har ett samband med att man väldigt oftabland kvinnor - och bland kvinnliga företagare - tarupp frågorna om design och form på ett annat sätt.Det här är en form av medvetenhet som växer väldigtstarkt i dag.Jag tar näringsministerns uttalande om att titta påupphandlingsfrågorna som ett löfte. Det vore utomor-dentligt bra om staten stärkte synen på formfrågor.Detta är en kvalitetsfråga för hela den statliga verk-samheten. Men det betyder framför allt oerhörtmycket för att öka näringslivets intresse på området.Det finns en mängd internationella exempel på hurviktiga designfrågorna är. Ett exempel är danskarnasframgång på möbel- och köksområdena t.ex. Det ärlitet pinsamt för oss svenskar att våra fina träd, varesig det är Närkebjörk eller furu, transporteras ned tillDanmark och där vidareförädlas. Det är här som vida-reförädlingen borde ske!Jag fick ett intressant exempelfrån . Det lokala bostadsföretaget byggde ettbostadsområde som heter Potatisåkern. Dörrar, dörr-handtag och fönster skulle ha den yppersta svenskadesignen. Men man har haft väldigt svårt att få gehörfrån enskilda företag. Man får söka länge innan manverkligen får någon som vill ta tag i det som är svenskdesign. Detta visar att det ändå är en bit kvar innannäringslivet riktigt på bredden har tagit till sig beho-vet.Sverige är väldigt trovärdigt på det här området.När man går in och pratar om miljöfrågor, att knytaan till naturen och en sparsmakad tradition har Sveri-ge väldigt mycket att ge. Det finns ett ökat intresse föranvändarvänlighet när det gäller olika redskap somvänder sig till äldre. Också där har en trovär-dighet, och skulle kunna stimulera det här på olikasätt.Formfrågan är en viktig näringspolitisk fråga. Denär också det som den var när satsade sommest på formfrågan, nämligen en fråga om livskvalitetoch om förhållningssätt. Alla människor skall ha rätttill det vackra och det fina.Jag är glad att näringsministern är beredd att tittapå förslag om ett handlingsprogram.Det ligger också väldigt väl i linje med de krav som vihar ställt i motioner och som jag har tagit upp här iinterpellationen. Vi vill få en sammanhållen syn påsvensk design.Jag är övertygad om att det självfallet inte är sta-ten som skall diktera näringslivet. Men staten kansketillsammans med näringslivet självt kan stimulera detså att vi får fram ett program som gör att svensk formåter kommer på världstoppen. Det behöver vi.Anf. 36 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för denlyhördhet som ministern har visat. Det är oerhörtviktigt att man lyfter fram de här frågorna. Min erfa-renhet är nämligen att de oftast kommer i skymundannär man pratar om näringslivets villkor.Jag har tagit för vana att ställa de här frågorna närjag träffar svenskt näringslivs företrädare utomlands.Från näringslivet börjar man med att rapportera siff-ror, statistik osv. Då frågar jag: Betyder formgivning-en och designen någonting? Är det något som är vik-tigt för oss som politiker att tänka på när vi kommerhem? Då kommer det mycket information om hurviktigt detta är, och hur grundläggande det är för skall kunna sälja svenska produkter och jobbaför svenskt näringsliv utomlands. Det är alltså inte detsom man först tar fram, utan man får fråga efter detför att få denna viktiga information. Och så är detockså här hemma. Det är inte de här frågorna som ståri förgrunden, men de är mycket viktiga. Vi har ettextra ansvar för att plocka fram och belysa dem.Jag tror inte att det här var en stor fråga på Småfö-retagarriksdagen som nyligenbevistade. Men den borde höra hemma i de samman-hangen. De som har det svårast att utveckla detta ärjust de småföretag som inte har egna utvecklingsav-delningar och som inte kan ha en egen resurs för dettautan måste söka andra lösningar. Utifrån detta blir detextra viktigt att - som i min hembygd -försöka hitta ett centrum som kan vara motorn för dethela. Då gäller det att på småländskt snålt vis försökasamordna och hitta gemensamma lösningar där mankan utnyttja kulturpengar och de pengar som man kanfå från näringslivshåll för att få en motor och uppnåbästa resultat.Jag skulle vilja fråga om näringsministern är be-redd att ta upp detta i fortsättningen när han träffarsmåföretagare.Anf. 37 Näringsminister ():Fru talman! Jag känner att vi har kommit igenomden här frågan. Jag kanske uttryckte mig slarvigt, mendet är riktigt att design inte är en bransch utan ettindustriforskningsområde som, precis som t.ex. mate-rialforskning, täcker över alla branscher. Jag tyckeratt vi skall vara litet försiktiga med att göra alltförmycket politiska program av detta.Jag skall bara ta upp ett exempel som jag tycker ärganska intressant. kommun gjorde en insats och började arbeta med designoch formgivning, besökte ett antal företag i kommuner och hittade där bl.a. HörnellElektrooptik som tillverkar svetshjälmar. Företagetblev intresserat av att anlita designer och beviljadesen sådan designcheck som jag berättade om i mittanförande. är företaget marknadsledande i atttillverka svetshjälmar och blev ett av de elva europe-iska företag som fick det europeiska designpriset.Det här är en väldigt viktig fråga att arbeta lokaltmed, att stödja dem som vill utveckla den här kunska-pen. Jag tror att den har väldigt stor betydelse försysselsättningen.Jag skall se vad vi kan göra på handlingspro-gramsidan, och jag lovar också att nämna detta närjag träffar andra företagare.Anf. 38 ():Fru talman! Vilken rolig interpellationsdebatt!Ofta blir det så att vi är gnälliga och besvikna. Mennu kommer ministern och lovar både att ta itu medhandlingsprogramfrågan och att verkligen göra dettatill en riktigt viktig näringspolitisk fråga. Det exempelfrån som näringsministern tog upp är allde-les rätt.