prot · GK09103 · 1997-05-15 00:00:00 — I det här övervägandet borde detäven ingå om UV i stället skulle kunna knytas tillStatens historiska museer för att på så vis kunna knytade museala fornfynden till de arkeologiska undersök-ningarna.Utan UV skulle få en merrenodlad roll som beskyddare av fornlämningar, ochden koppling av ekonomisk art som finns mellande två skulle brytas. Trots att jag tycker att det härnog kan vara bra , yrkar jag inte bifall till re-servation 2. Den innebär att UV skall bilda en särskildjuridisk person i t.ex. ett bolag. Jag är inte säker på attdet är rätt modell. Det är faktiskt inte riktigt så enkelt.Jag kommer att följa den här frågan och eventuelltkomma med förslag längre fram. Det kommer att varaförslag med en mer samlad syn på hur utgrävningar,forskning och museal verksamhet kan skapa en natio-nell arkeologi som är mer intressant för vanligt folk.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att avsik-ten med den här propositionen är att få ned kostnadenför arkeologisk utgrävningsverksamhet. Man villlägga större ansvar på markexploatörer vad gällerkostnader och bevarande av utgrävt material. Lagför-slaget bringar också klarhet i att arkeologi inte är enmarknad som kan upphandlas till lägsta pris. Samti-digt tas det också ett större helhetsgrepp över vårtgemensamma kulturminnesarv. finns detockså ett utrymme för privata företagsinitiativ påarkeologins område.Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandet.Anf. 161 () replik:Fru talman! Precis som ärjag införstådd med att det förekommer arkeologiskundersökningsverksamhet i en mängd olika formeräven vid universitetsinstitutioner och inom ramen förRiksantikvarieämbetets verksamhet. pratar vi omden typ av undersökningar som är föranledda av attfornminneslagens regler i samband med byggnadspro-jekt och anläggningsprojekt skall tillämpas. I detsammanhanget är det alltså som UV:s koppling tillämbetet är en belastning för ett förnuftigt beslutsfat-tande.Charlotta Bjälkebring hänvisar till att hon vill hamer erfarenheter av UV:s nya organisation. Men detär ju faktiskt så som det står i betänkandet att UV:sverksamhet särredovisas såväl finansielltsom verksamhetsmässigt. De utgör ju en egen enhet.De har sina egna underavdelningar UV-syd, UV-mittoch vad de nu heter. På det viset har de så gott sombrutit alla band med ämbetet men är ändå en belast-ning på ämbetet i deras myndighetsutövning. Det ärdärför som vi reservanter bakom reservation 2 tyckeratt det vore ett bra sätt att snabba upp den lösbryt-ningsprocess, som vi alla egentligen vill åstadkomma,att regeringen tillsätter en utredning nu.Anf. 162 () replik:Fru talman! Jag vill använda precis samma argu-ment som . Eftersom det redan i dagförekommer särredovisning och eftersom UV i dagockså är finansierad med avgifter så kan man alltsåsärskilja detta från övrigaverksamhet. Det är också ett argument för varför manfaktiskt kan vänta i dag.Sedan vet vi ju alla att den här processen redan ärpå gång. Eftersom jag inte är helt säker på hur minvision av det här skall se ut, tycker jag att det kännsfel att låsa sig för ett sådant här beslut. Jag villvänta och se och forma min modell. Sedan kan jag haen vision om vilket uppdrag en utredning skall ha ochvad den skall titta på.Anf. 163 () replik:Fru talman! Vår vision är inte heller så väldigttydlig. I reservationen föreslår vi att det skall tillsättasen utredning. Om den kommer fram till att UV böravskiljas från RAÄ, bör man överväga förslaget i vårmotion att uppdragsverksamheten bör handhas av ensärskild juridisk person, t.ex. ett bolag. Det utesluterju inte den möjlighet som anty-der, nämligen att skullekunna ha ett finger med i det spelet som bolagsägareeller något annat. Klarheten kommer att skapas avutredningen och inte av att biträda reservationen.Anf. 164 () replik:Fru talman! I mitt ställningstagande utesluts intedet som säger heller.Anf. 165 () replik:Fru talman! Jag är litet nyfiken på varför CharlottaBjälkebring egentligen tror att det i princip inte görsannat än offentliga arkeologiska utgrävningar i dag.Sedan undrar jag också hur säga att man låser sig för ett beslut genom atttillsätta en utredning. Jag trodde att en utredning vartill för att skapa större kunskap.Anf. 166 () replik:Fru talman! Det blir mycket tro i den här debatten.Efter vad jag har förstått finns det mycket okunskapgenom att det är väldigt få aktörer på den arkeologis-ka marknaden. Det är en väldigt smal nisch.Sedan tror jag att just lagen om offentlig upp-handling egentligen kan försvåra det här arbetet ochställa till med problem. Den tydlighet som vi nu för-söker skriva in gör att det blir ett renare upphand-lingsförfarande där man inte behöver processa omkronor och ören. Arkeologisk verksamhet är mycketviktigare än att få det lägsta priset. Det handlar omvårt gemensamma kulturminnesarv. Det måste vi ta ettsamlat ansvar för. Jag tycker att det är bra att länssty-relsen tar det samlade ansvaret.Anf. 167 () replik:Fru talman! Okunskap är alltid ett stort problem.Faktum är att det i princip inte görs annat än offentli-ga arkeologiska utgrävningar , och det vet vi. Föratt bringa klarhet i den här okunskapen kan man till-sätta en utredning för att undersöka och bli klokareoch fatta kloka beslut här i kammaren. Jag är fortfa-rande nyfiken på varför avvisaren sådan möjlighet.Anf. 168 () replik:Fru talman! Jag tycker inte att jag avvisar en sådanmöjlighet, eftersom diskussionerna fortgår även om viavslutat det här sammanträdet i kammaren. Dessadiskussioner fortgår på , påvåra museer, på UV och även i de politiska försam-lingarna.För mig är det viktigt att ha en målsättning och envision för det jag vill med en utredning. Jag vill intebara ha en utredning och så låta regeringen utformadirektiven. I sådant fall vill jag på ett mycket merkonstruktivt sätt vara med och styra hur det skall seut, och jag är fullt öppen för en sådan diskussion.Anf. 169 ():Fru talman! Jag har i en motion föreslagit dels attlagen om offentlig upphandling, , skall tillämpasockså vid arkeologiska undersökningar, dels att skall skilja på myndighetsutövning-en och uppdragsverksamheten genom att den senaredrivs i särskild juridisk person, t.ex. ett bolag.Anledningen till att vi har en lag om offentligupphandling är insikten att konkurrens är bra genomatt den stimulerar teknik- och metodutveckling ocheffektivitet och därigenom gör att uppdrag kan utförasbättre och billigare. I ord förefaller utskottet deladenna inställning i princip, men när man är för något iprincip så brukar det som bekant innebära att man äremot samma sak i praktiken, i varje fall inom sitt egetområde. Majoriteten anför i huvudsak två argumentför att just arkeologiska undersökningar inte bör upp-handlas enligt LOU.Det första argumentet är att det som är kostnadsef-fektivt i det enskilda fallet kan innebära en förlust förhelheten. Att en utomstående entreprenör får ett upp-drag efter upphandling i konkurrens kan således inne-bära att t.ex. förlorar kompetens. Mendetta resonemang kan, mutatis mutandis, föras avmonopolister i alla branscher. Det finns nämligenalltid särskilda omständigheter att hänvisa till.Det andra argumentet är att ett upphandlingsförfa-rande är tidskrävande. Jag kan inte tycka att detta ärnågot starkt argument heller. Också i andra samman-hang förekommer serier av upphandlingar som var försig kan sägas ta tid och fördröja det stora projektet,men som ändå bidrar till ett gott slutresultat, ekono-miskt och på andra sätt.Det system som rekommenderas i departe-mentspromemorian, propositionen och betänkandetmåste uppfattas som godtyckligt och oklart. Iblandskall anbudsupphandling ske, ibland inte alls, ochibland skall uppdragen fördelas mellan olika institu-tioner utifrån ett dunkelt rättviseperspektiv. Det äruppenbart att en enskild entreprenör kan känna sigutlämnad och rättslös i ett sådant system. Ett konkretexempel på detta, som har berörts tidigare här ,har vi i firman i Väs-by, som vi också känner till bl.a. genom ett brev somnått många av oss.Jag vill också erinra om alla vackra ord om före-tagare och entreprenörer som näringsministern yttradefrån denna talarstol så sent som i går.Under alla omständigheter vore det lämpligt attEG-domstolen fick pröva om förslaget verkligen ärförenligt med om offentlig upphand-ling.I andra sammanhang brukar man betona att det ärviktigt att skilja mellan myndighetsutövning och upp-dragsverksamhet mot betalning. Annars uppkommer,som bland andra påpekat, risk föratt skattemedel på ett eller annat sätt används för attsubventionera den konkurrensutsatta verksamheten.Detsamma gäller förstås för Riksantikvarieämbetet.Man kan inte som majoriteten avfärda dessa invänd-ningar genom att utan motivering i övrigt bara skrivaatt uppdragsverksamheten vid Riksantikvarieämbetetminsann är avgiftsfinansierad och dessutom finansielltsärredovisad.Det finns även i majoritetens skrivningar här ochvar antydningar om att ståndpunkter kan komma attomprövas efter att ytterligare erfarenheter har vunnitsosv., men kanske är detta mest en läpparnas bekännel-se, vi får väl se. I grunden verkar ändå förståelsensaknas för att upphandling i konkurrens och en tydli-gare boskillnad mellan myndighetsutövning och upp-dragsverksamhet skulle gynna den viktiga verksamhetsom vi nu diskuterar. Däremot ligger reservanterna iutskottet, som är ganska många, nära den uppfattningsom jag har redovisat i motionen och antytt här. Jaghar därför inget särskilt eget yrkande.Anf. 170 () replik:Fru talman! hävdade i in-ledningen av sitt anförande att vi i princip skulle an-sluta oss till tanken på att andra än offentliga utförareskulle kunna delta i det arkeologiska arbetet. Men hansade också att det brukar innebära att man är emotdetta i praktiken.Jag vet ju inte vad har förerfarenheter av det vi beslutar om och diskuterar här iriksdagen. Men min erfarenhet är nog att myndighe-terna tar fasta på det vi faktiskt säger i den här kam-maren och också försöker följa det mycket noggrant.Sedan vill jag i sammanhanget påminna NilsFredrik om att det är under den nuvarandelagstiftningen, inte under den föreslagna, som t.ex.Arkeologikonsult upplever det som svårt att bedrivasin verksamhet.Jag menar att det nya lagförslaget - när vi har fat-tat beslut om det - innebär att det blir lättare för upp-dragsverksamhet i det här sammanhanget.Anf. 171 ()replik:Fru talman! Vi får väl hoppas att länsstyrelsernaupplever en klarhet i majoritetens synpunkter som ärsvår att se för oss andra, och att det därför blir enförändring i förhållandena, t.ex. för ett sådant företagsom som vi har nämnt här. Detär ju ändå väldigt påfallande att de inte har haft enrimlig miljö att verka i.Därför tycker jag att det hade varit bättre att geklarare och tydligare besked. Det tydligaste är ändåatt säga att lagen om offentlig upphandling skall gälla.Det är för övrigt inte så att lagen om offentligupphandling skulle omöjliggöra att man t.ex. inteupphandlar i konkurrens i vissa brådskande fall ochannat. Det finns ju mängder av speciella paragrafer,som säkert känner till.Anf. 172 ():Fru talman! Det var första anfö-rande som fick mig att efteranmäla mig till den härdebatten. Han sade ungefär: Det är inte lagstiftarnasavsikt att privata aktörer skall stängas ute. Men omdet sker beror det på olika tolkningar hos länsstyrel-serna.Det här är egentligen mer en fråga om hur vi skallarbeta här i när vi stiftar lag. Lämnar så stort utrymme för tolkningar och oklarheter attdet trots allt sker, hjälper vi ju till med att skapa ensådan situation som tycks leda till att alla formerav konkurrens upphör.Vad leder då det till? Då är ju alla påstådda inten-tioner om valmöjligheter bara tom retorik.Fru talman! Vi kan allt för ofta, när vi ser hur vårabeslut genomförs och hur våra lagtexter tolkas, sägaatt det inte var detta vi avsåg. Lagstiftning är det viminst av allt ägnar oss åt i kulturutskottet. Då frågarman sig: Är det nödvändigt att även vi är med ochskapar sådana oklarheter genom vårt arbete och vårtställningstagande?Jag kanske också skall kommentera något av vadCharlotta Bjälkebring sade. Hon talade om att detpågår diskussioner. Det är samma sak där - medan dediskussionerna pågår dör alternativen. Vad leder dåden diskussionen till? Det är också tom retorik.Både och hartalat om kompetens. Man kan konstatera att ju flersom tänker och som tänker från olika håll, desto bätt-re. Man brukar ju säga att om alla tänker lika blir detinte mycket tänkt. På ett område som det här, på dethär vetenskapliga fältet, gäller definitivt att ju fleridéer som dyker upp, ju fler metoder som utvecklas,desto bättre för den samlade arkeologin.Därför är det så oerhört väsentligt att det kan fin-nas flera alternativ. Det kommer också att vara tillgagn för utbildningen, för den fortsatta forskningenoch därmed också för grävningsverksamheten samt islutändan även för de museer som jag och annars gemensamt brukar fajtas för.Därför tycker jag att det är synd att det här age-randet ger möjligheter till att tolkas så snett att maninte kommer att utnyttja de alternativ som finns ochatt vi därmed heller inte kommer att ha några alterna-tiv kvar . Ett sådant ställningstagande frånriksdagen tycker jag snarare är skadligt än till gagnför fortsättningen.Anf. 173 () replik:Fru talman! Det är svårt att förstå hur kan dra slutsatsen att alla former av konkurrensupphör.Jag ber att än en gång få ta en text ur det betän-kande som ligger på bord. Där står det attdet råder samstämmighet mellan innehållet i motion34, alltså den som nu pläderar för, ochi propositionen, dvs. regeringens förslag, dels om attarkeologiska undersökningar skall vara av god veten-skaplig kvalitet och genomföras till en kostnad sominte är högre än vad som är motiverat dels om attarkeologiska undersökningar skall kunna anförtros åtprivata aktörer.Jag tror faktiskt på det som står i propositionennär det står på det här sättet. Jag menar att det ärsjälvklart att detta inte bara är tomma ord. Det är i allafall inte min erfarenhet av det som sägs i propositio-ner och de beslut vi tar här i att det upplevssom tomma ord av myndigheterna. Riksantikvarieäm-betet har ju nu skyldighet att utbilda länsstyrelsernasfolk i den här frågan. Då får man väl ta fasta på detta.Om det nu är så att länsstyrelserna inte beaktardetta får man väl tala om för länsstyrelserna att detskall vara möjligt också för privata aktörer att delta iden här verksamheten.Anf. 174 () replik:Fru talman! Både i sitt första anförande och irepliken säger att han befarar att dettrots allt skall kunna ske. På annat sätt kan man intetolka det när han säger: om det trots allt sker får vitala om för dem. Det är det jag menar. Man skall intestifta en lag där man lämnar den typen av möjlighetereller risker. Om det är sådana oklarheter att det ledertill att det inte finns några alternativ till den offentli-gägda grävningen har vi faktiskt fattat ett dåligt be-slut.Det är rent principiellt viktigt när det gäller attstifta lag. Det är kanske mer en fråga om principernakring detta än just det här speciella ärendet. Vi skallinte hjälpa till med att skapa oklarheter och därmedfatta de dåliga besluten.Anf. 175 () replik:Fru talman! Det uttrycker somoklarheter hade jag kunnat förstå om det hade varit såatt själv hade föreslagit att lagen omoffentlig upphandling skulle gälla rakt av. Men detgör man inte i reservationen. I reservationen sägerman att det skall finnas en rad inskränkningar i detsom egentligen är lagen om offentlig upphandling. Såuppfattar i alla fall jag det jag möjligen tycker är bra iden reservation som har ställt sigbakom.Anf. 176 ():Fru talman! Jag blir litet orolig när jag hör hurLennart tycks se på våra länsstyrelser. Länssty-relserna bildades ju för att vi skullekomma bort från det godtyckliga feodalsamhället.Man byggde upp länsstyrelserna för att vi skulle få enmer demokratisk beslutsapparat som omgärdades avlagstiftning och som såg till människornas bästa.På något sätt andas den här debatten att vi inte li-tar på länsstyrelserna, att vi inte tror att de kommer attfölja den lagstiftning som har omgärdat dem. Vi troratt de kommer att bilda monopol och att de kommeratt klia varandra på ryggen och inte se till samhälletsbästa.Jag tycker att det är oroande.Jag litar på länsstyrelserna. Jag tycker att en sådanhär smal arkeologisk och kulturminnesvårdande verk-samhet har ett stort inslag av att vi på något sätt måsteomgärda det med lagstiftning och trygghet. Det är intelagen om offentlig upphandling och det billigaste somskall gälla. Man måste forma upphandlingen utifrånandra kriterier. Jag tror att det här är rätt väg.Anf. 177 ():Fru talman! Det här är inte rätt plats att hålla enhistorielektion, men det är lockande för mig somhistoriker när jag hör tala omdet godtyckliga feodalsamhället och demokratiskbeslutsapparat . Det skulle jag kunna talalänge med om. Det kan vi göraprivat vid sidan om måhända.Det viktigaste är inte bara att det finns lagar, utanvad som står i dem. sade att detär viktigt att det finns lagstiftning kring detta. Visst,det tycker vi också. Det viktiga är ju att lagarna ärutformade på sådant sätt att de inte lämnar utrymmeför tolkningar som närmar sig den godtyckessituationsom själv vänder sig emot. Såenkelt är det.Anf. 178 ():Fru talman! Jag har tyvärr inte med mig artikeln,men i omnämndes för några nummersedan ett annat upphandlingsförfarande. Det gälldearkitektoriska upphandlingar. Där blev det så att trotsatt lagen om offentlig upphandling låg i grunden änd-rade sig upphandlaren i sitt upphandlingsförfarande.Det gjorde att man fick en dom på sig, och det företagsom låg lägre med sitt anbud överklagade beslutet.Man vann i länsrätten. Man fick rätt. Det var intelagen om offentlig upphandling som skulle gälla vidsådan här typ av upphandling.Om det gäller för arkitekturupphandling, är det ettprejudikat även för arkeologiupphandling. Den lag-stiftning som vi nu håller på att stifta ger en tydlighetatt lagen inte skall gälla. Den ger inte otydlighet somdet blir med ert förslag.Anf. 179 ():Fru talman! Man skulle mycket väl kunna säga attdet ger den klara tydligheten att man inte behöver brysig om den lagen. Vad vi har sagt är att vi skall plockabort de där orden så att man hamnar i den situationenatt man skall utgå från den. Sedan måste man lagaefter läge, som det heter. Man måste se till att man,för de speciella frågor som man skall ta hänsyn till,kan göra de nödvändiga avstegen från lagen. Detbehöver inte vara några oklarheter så länge man talarom vilka de avstegen kan vara.Genom att man tillför orden om att lagen om of-fentlig upphandling inte skall gälla medför det att maninte i något läge behöver bry sig om det. Därmed harman egentligen lämnat utrymme för en hel del god-tycke. Precis tvärt emot vad villha.Anf. 180 ():Fru talman! När säger så säger hanatt länsstyrelserna inte följer det regelverk och denlagstiftning som finns för deras verksamhet. Jag hållerinte med. Jag tror på länsstyrelserna. Jag tror att degör rättvisa och bra upphandlingar.Anf. 181 ():Fru talman! Det är nu lätt att göra sig lustig. Jaghar tydligen snabbt förflyttat mig i rummet eftersomjag plötsligt fick heta . Det är en myckettrivsam person. Jag har inget emot att av misstag fåhans namn, om än bara tillfälligt.Faktum är att om man ser på de erfarenheter vi harpå det här området ger den här lagskrivningen ytterli-gare möjligheter att faktiskt fatta så galna beslut somvi tycker att man inte bör göra på det här området.Det är för arkeologins och utgrävningarnas bästa vivill detta. Inte av några andra skäl.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Strålskydd och kärnsäkerhetFöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1996/97:JoU16Strålskydd och kärnsäkerhetAnf. 182 ():Fru talman! Från bekymmer med forntiden tillmåhända bekymmer med framtiden. Det betänkandesom vi har kvar att behandla handlar om strål-skydd och kärnsäkerhet. Det är ett nytt område förjordbruksutskottet. Området har tidigare legat i nä-ringsutskottet.Jag får lätt associationer till kärnkraft när mandiskuterar strålskydd och kärnsäkerhet. Det är intres-sant att konstatera att det finns en stor och bred enig-het i om att kärnkraften inte hör hemma i ettkretsloppssamhälle. Vi skall förr eller senare avvecklakärnkraften. Vi har - tack ochlov - fattat beslut om . Avvecklingen av kärnkraf-ten skall påbörjas, vilket jag tycker är positivt.Med utgångspunkt i detta är det märkligt att Sve-rige som medlem i EU också är medlem i Euratom.Vänsterpartiets reservation till betänkandet handlarom detta.Euratom har till uppgift att bidra till en höjning avlevnadsstandarden i medlemsländerna, bl.a. genom attskapa förutsättningar för en tillväxt av kärnenergiin-dustrierna. Det hänger självfallet inte ihop med var-andra. Euratom borde avvecklas med det snaraste.Nu har utskottsmajoriteten svarat med att frågan ärunder beredning i regeringskonferensen. Det är ju santatt frågan diskuteras där. Men jag har inhämtat där inte har diskuterat att avveckla Euratom. Detär det vårt motionsyrkande handlar om. Det som ock-så är förvånande är att det i utskottsmajoritetensskrivning inte framgår något om en svensk hållning ifrågan.En arbetsgrupp har tillsatts med uppgift att kodifi-era och förenkla grundfördragen. De har lämnat enrapport om arbetsläget i fråga om Euratomfördraget.Men i betänkandet står det att i avvaktan på resultatetfrån regeringskonferensen bör motionerna inte föran-leda någon åtgärd. Men deltar ju i regerings-konferensen. Den borde rimligenha en ståndpunkt i frågan. Den enda rimliga stånd-punkten enligt är att Euratomfördragetinte bara skall göras om i de delar det är föråldrat,utan skall avvecklas och ersättas med ett mellanstat-ligt samarbete. Frågor om energisparande och ut-veckling av energisystem som baserar sig på förnyba-ra energislag skall behandlas.Det skulle vara intressant att veta vad sä-ger om , dvs. den organisa-tion som finns inom ramen för Euratom och som harett särskilt ansvar när det gäller , råmaterialoch klyvbart material. Det är en särskild byrå som ären självständig juridisk person med ekonomisktsjälvständig ställning.Tycker att denna byrå skall finnas kvar?Finns den med i de diskussioner som förs inom rege-ringsförhandlingarna? Det skulle vara intressant attveta. Det är synd att den inte är nämnd i utskottsbe-handlingen.Jag står självklart bakom vår reservation som ärfogad till betänkandet. Men huvudsyftet med betän-kandet handlar inte i första hand om regeringsför-handlingarna i . Därför yrkar jag inte bifall tillreservationen , utan vi bevakar frågan. Vi harhaft den upp till debatt i andra sammanhang.Anf. 183 ():Fru talman! Jag skall börja med att läsa ett avsnittur Bön för Tjernobyl. "- På TV började de plötsligt visa filmsnuttar - -- En av dem: en gumma mjölkar och häller mjölken ien bytta, reportern går fram till henne med en militärdosimeter och för den över byttan - - - Kommentar:Som ni ser är allt fullständigt normalt bara tio kilome-ter från reaktorn - - - De visar floden - - -Folk badar och solar sig - - - På avstånd syns reak-torn och rökmolnen - - - Kommentar: Västliga ra-diostationer sprider panik och avsiktligt förtal omhaveriet. Och så den där dosimetern igen - över entallrik fisksoppa, över en chokladbit eller engräddmunk från ett öppet stånd - - - Det var bedrä-geri. De militära dosimetrar som fanns i armén var inte avsedda för livsmedelskontroll utanmätte bara bakgrundsstrålning - - -""Vår lärarinna sa: 'strålning.' Jag ritade gultregn - - - Och en röd flod - - -"", , , , - - - Och nuAndrej - - -'Vi dör och blir vetenskap', sa . "Det är svårt att tala om strålskydd och kärnosäker-het. Det jag talar om syns inte. Det kanske knastrarnär man sätter på dosimetern. Jag har varit fyra gång-er i Kijev. Efter Tjernobyl blev det nedfall i mitthemlän. vill man dumpa kärnavfallet i Norrland.Men vi har fått nog! Man talar ofta om att tio årefteråt får man veta vad som egentligen hände. T.ex.Atoms for Peace. Vad var det som hände då? Jo, USAfick plutonium till sina ubåtar, och skickadeanrikat uran till . Det var Atoms for Peace -nyspråk.