prot · GK0970 · 1997-02-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:70Torsdagen den 27 februariKl. 12.00 - 17.17Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------1 § Anmälan om kompletteringsval till justi-tieutskottetFörste vice talmannen meddelade att Socialdemo-kraternas riksdagsgrupp under ledighetanmält hans ersättare som suppleanti justitieutskottet.Förste vice talmannen förklarade vald tillsuppleant i justitieutskottetCinnika Beiming (s)2 § Ledighet, m.m.Förste vice talmannen meddelade att () ansökt om ledighet den 21 april-31 maj.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen meddelade att () skulle tjänstgöra som ersättareför § Meddelande om fördröjda svar på interpel-lationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1996/97:187Till riksdagenInterpellation 1996/97:187 av () omKosova och kosova-albaner.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den11 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 25 februari 1997Pierre SchoriInterpellation 1996/97:199Till riksdagenInterpellation 1996/97:199 av () om ubåtar.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den21 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finna endebattdag som passar.Stockholm den 21 februari 1997Björn § Svar på interpellation 1996/97:141 omIranAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! Mot bakgrund av de omfattandebrotten mot de mänskliga rättigheterna i ställerEva i en interpellation en rad frågor röran-de regeringens Iranpolitik särskilt vad avser förföljel-serna av intellektuella, vilket fall ärdet senaste exemplet på.Eva frågar vidare vad regeringen tänkergöra i internationella fora för att öka världens medve-tenhet om brotten mot de mänskliga rättigheterna iIran och vad regeringen avser göra för att bekämpairansk statsterrorism inom och utanför gränser.Låt mig först betona att jag helt delar upprördhet inför de brott mot de mänskligarättigheterna i som vi tyvärr regelbundet får vitt-nesbörd om. Av bl.a. en att döma harläget förvärrats , med ett ökatreligiöst och ideologiskt förtryck.Fallet är det senaste exemplet -och ett mycket upprörande sådant - på detta förtryck.Det mesta tyder på att han arresterats på otillräckligrättslig grund. Jag har, tillsammans med mina nordis-ka utrikesministerkolleger, krävt att omedelbartsläpper fri. Vidare har den svenska rege-ringen, i våra diplomatiska kontakter med ,mycket tydligt uttryckt vår oro och krävt klargörandeinformation om öde. Den information vifått har dessvärre inte stillat min oro för vad som kanha hänt.Det har kommit till min kännedom att inbjudits att föreläsa vid iStockholm. Jag vill uppmana den iranska regeringenatt inte förhindra att bereds tillfälle att hör-samma denna inbjudan.Den iranska regeringen kan inte sväva i tvivelsmålom den inställning till det för-tryck som iranska intellektuella lever under. I vårasamtal med iranska regeringsföreträdare kommerregeringen att fortsätta att med eftertryck kräva re-spekt för de mänskliga rättigheterna i Iran.Jag är medveten om uppgifter som gör gällande attden iranska regeringen aktivt stöder olika former avterrorism. Från svensk sida kommer vi även fortsätt-ningsvis att vara ytterst uppmärksamma på dessaaspekter.Jag kan vidare försäkra om attmedvetenheten om brotten mot de mänskliga rättighe-terna i är hög även inom EU. Detta ämne är gi-vetvis centralt när diskussioner förs inom ramen förden kritiska dialogen. och övriga EU-länderär också initiativtagare i såväl generalförsamlingensom FN:s kommission för de mänskliga rättigheternatill årliga resolutioner rörande situationen för demänskliga rättigheterna i Iran.EU:s samlade tyngd utgör ett potentiellt kraftfulltinstrument för att påverka . skriveri sin interpellation att inte är intresserat av endialog med EU. Jag delar inte den uppfattningen. Iranhar visat stort intresse för en dialog. vill jagpoängtera att den kritiska dialogen inte är något själv-ändamål. Den upprättades för att söka påverka idemokratisk riktning, och för att förbättra respektenför de mänskliga rättigheterna i landet. Erfarenheternavisar att dialogen inte givit förväntat resultat.Förenta staterna har som bekant prövat en alterna-tiv strategi gentemot . Erfarenheterna av dennaisoleringspolitik är inte positiva. Min bedömning äralltjämt att någon form av tydlig och kritisk dialogutgör det bästa sättet att påverka Iran.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret på interpellationen. Jag vill inledningsvis kon-statera att jag naturligtvis är till freds med att vi äröverens om bedömningen av det allvarliga läget förmänskliga rättigheter i Iran.I interpellationen och i utrikesministerns svar tarvi upp några exempel på de flagranta övergrepp somäger rum. Till det vill jag bara tillägga något vad detgäller intellektuella. skrev 134 författarepå ett upprop för att bilda fackförening, för att överhuvud taget kunna organisera sig och verka förmänskliga rättigheter. Av dem är det flera somär mördade och flera som är försvunna.Vi vet från rapporter från Amnesty och många fleratt det förekommer omfattande tortyr, spöstraff ochavrättningar. Bara förekom det minst 50avrättningar, varav ett flertal var offentliga. En avdem tillgick genom att man stenade personen tilldöds. FN-rapporterna som har kommit under föregå-ende år har inte heller visat några tecken på att det harhänt någonting i positiv riktning. Det är alltså ettsynnerligen allvarligt läge.Jag har nämnt de intellektuella. Till bilden börman väl också lägga att kvinnor över lag är diskrimi-nerade i lagstiftning och i praktiken.Jag har nämnt exemplet , och det harblivit oerhört uppmärksammat. Vi bör varaklara över att detta är toppen av ett , som Mari-na Stagh och många andra kännare av hävdar.Det har bara sedan interpellationen skrevs och sedansvaret kom från utrikesministern kommit bevis på attytterligare en journalist, nämligen den kvinnliga jour-nalisten som arbetade vid sammatidning som , tidningen , ocksåfängslats. Hon har därefter släppts, men är försvun-nen. Ingen vet var hon finns.Vi fick också kunskap om omfattandestrejker bland oljearbetare som ägt rum i ochpå flera andra håll, som bemöttes med våld. LO, bl.a., skickade i går ettprotesttelegram till om dessa händelser.Vi kan göra listan oerhört lång. Jag menar att detär väldigt positivt att utrikesministern och de nordiskautrikesministrarna har tagit upp situation,därför att det tydliggör en ohållbar situation för män-niskor i Iran.Samtidigt blir jag nästan litet full i skratt, måstejag erkänna, när jag läser svaret. Utrikesministernsäger att har arresterats på otillräcklig rätts-lig grund. Då är min följdfråga: Vad hade varit till-räcklig grund? Finns det över huvud taget en rättsliggrund? Den information jag har fått tyder på att detinte finns någon rättslig grund. Den är alltså inte otill-räcklig. Man kan tolka svaret så, att utrikesministerntycker att det hade krävts ett par åtalspunkter till föratt arresteringen skulle ha varit till fyllest. Det är intemin bedömning.När det gäller det här fallet är det alltså viktigt attse som en enskild person. Det finns mångamänniskor som känner honom i sedan tidigarebesök. Han har en bror och andra släktingar somverkar för honom. Därför är det angeläget att man harkontakter med svenska ambassaden och att man stän-digt ligger på i fråga om vad som händer just i hansfall.Regeringen vill föra en kritisk dialog. Den tyckshittills inte ha givit resultat. Det anger utrikesminis-tern själv. Därmed är det inte sagt att vi skulle beteoss på samma sätt som man gör från sida ochtillgripa den typen av sanktioner. har ju ett heltannat förflutet i med närmast militära ingripan-den. Därför menar jag att det skulle vara befogat, justi fallet , om väljer att gå en annan väginom EU och att på annat sätt diskutera sanktioneroch andra åtgärder.Anf. 3 ():Herr talman! Grundläggande mänskliga rättighe-ter, såsom yttrandefrihet, mötesfrihet och religionsfri-het samt rätten till ett liv fritt från förtryck, terror ochsocial diskriminering är fundamentala för en rättsstat.Det är också av vital betydelse för det internationellasamarbetet att de stater som bekänner sig till världs-samfundets regler också medverkar till att dessa efter-levs.Vad som sker, och vad som har pågått , i avviker dramatiskt från detinternationella samarbetets grundprinciper. Den is-lamiska fundamentalism som där praktiseras innebärbl.a. kraftiga inskränkningar i mötes- och yttrandefri-heten och ständiga och allvarliga kränkningar avandra mänskliga rättigheter.Iran har vid åtskilliga tillfällen dragit på sig inter-nationell kritik på grund av repression och systema-tiska kränkningar av mänskliga rättigheter. Enligtsamstämmiga rapporter från människorättsorganisa-tioner som och Human RightsWatch har landet ett betydande antal politiska fångar.Många har fått långa fängelsestraff och summariskarättegångar. Tortyr förekommer i stor omfattning.Spöstraff och dödsstraff är likaså vanligt förekom-mande.FN:s särskilde emissarie för , den kanadensis-ke professorn slår efter ingå-ende undersökningar av MR-situationen i landet fastatt statsterrorism, kvinnoförtryck och förföljelse avoliktänkande förekommer i minst lika stor omfattningi dag, dvs. efter det att den s.k. kritiskadialogen med inleddes.På senare tid har vi också kunnat konstatera hurförföljelser av författare och journalister i hartrappats upp. Fallet med författaren ,som torteras och förnedras för sin vägran att böja sigför regimen, illustrerar på ett tydligt sätt karaktären avden iranska statens övergrepp mot sina medborgare.Författare, journalister och parlamentariker har träffatSarkoohis maka och broder här i och kunnatkonstatera att kritiken mot terrorstatens rättslösa age-rande är mycket välgrundad. Dessa missförhållandenkom bl.a. till uttryck i ett upprop till regeringundertecknat av författare, journalister och parlamen-tariker representerande samtliga partier i Sverigesriksdag.Omkring 2 000 parlamentariker i ca 15 länder,bl.a. , har framfört krav på diplomatiska eko-nomiska och politiska inskränkningar och sanktionermot den iranska regimen. bildarföreträdare för samtliga riksdagspartier en kommittéför mänskliga rättigheter i . Syftet med kommitténär att förstärka opinionsbildningen i och att till-sammans med parlamentariker i andra EU-länder, iförsta hand våra nordiska grannar, arbeta för åtgärdersom leder fram till bättre efterlevnad av världssam-fundets spelregler och respekt för mänskliga rättighe-ter i Iran.Utrikesministern ger i sitt interpellationssvar ut-tryck för en mycket realistisk syn på missförhållande-na i . Hon känner uppenbarligen samma oro sommånga andra som har följt utvecklingen gör över attIran terroriserar sina medborgare i samma utsträck-ning som . Slutligen konstaterar utrikesminis-tern helt riktigt att den s.k. kritiska dialogen mellanEU och inte har givit förväntat resultat.Slutsatsen av detta synsätt måste väl ändå bli attdenna dialog blir föremål för någon form av ompröv-ning och att man överväger andra och kraftfullareåtgärder för att förmå regimen i att respekteramänskliga rättigheter?Anf. 4 ():Herr talman! , State Depar-tement, Human Rights Watch och flera olika organtalar om systematiska kränkningar av mänskliga rät-tigheter i Iran.I otaliga rapporter finns uttryck som olagliga av-rättningar, summariska avrättningar, omfattande brukav tortyr, grymma förhållanden i fängelserna, god-tyckliga arresteringar, bristande rättssäkerhet, in-skränkningar i privatlivet, åsiktsförtryck, inskränk-ningar i pressfriheten, inskränkningar i organisations-friheten, inskränkningar i religionsfriheten, inskränk-ningar i rörelsefriheten, diskriminering av kvinnor ochåterupptagande av offentliga avrättningar.Vi måste fråga oss hur länge det iranska folketskall behöva lida under sina förtryckare. Hur längeskall resten av världen vara handlingsförlamad? Hurlänge skall den iranska internationella terrorismensprida skräck över stora delar av världen?Vi har några symboler för detta. Det är bra fokuserar på några sådana här fall. Men vi fårinte glömma bort att det bakom detta finns en tystmassa av människor.Utrikesministern säger i sitt svar på interpellatio-nen att den iranska regeringen inte kan sväva i tvi-velsmål om den inställning tilldet förtryck som iranska intellektuella lever under.Det är, som sagt, inte bara fråga om intellektuella; detär fråga om ett helt folk. Det är viktigt att poängtera.Det handlar om familjer, kvinnor, män och barn -sådana som vill uttrycka åsikter av olika slag. Definns bakom siffrorna. Det internationella samfundetfår, kan och skall inte hålla tyst om allt det som skervad gäller iransk terrorism innanför och utanför Iran.Jag talade tidigare om grymma incidenter och för-följelser. Det finns mycket att ösa ur. I det engelskaparlamentet finns det en organisation - en samman-slutning av parlamentariker - för mänskliga rättighe-ter som har gett ut en bok just om terrorismen i Iran.Den kan vara värdefull att läsa. Jag vet inte om utri-kesministern har sett den. Jag överlämnar den, så atthon kan ta del av vad de engelska parlamentarikernasäger.Jag har en lista med namn på över 14 000 perso-ner som har blivit mördade. Det är bara en del av detsom har skett . Bakomvarje namn och fotografi finns det en människa avkött och blod som har fått sätta livet till på grund avden grymma regimen i Iran.Det finns Amnestyrapporter, och journalister hargjort undersökningar. fanns det en braartikel i där man berättade om det internationel-la nätverk som har för internationell terrorism.Jag har en fråga. Den har i och för sig ställts tidi-gare, men det gör ingenting att den upprepas. Interpel-lanten påstod att inte är intresserat av en dialogmed EU. Utrikesministern säger i sitt svar att hon intedelar den uppfattningen. Ändå säger hon senare atterfarenheterna visar att dialogen mellan EU och Iraninte har givit förväntat resultat. Då måste väl någotannat ske? Vad då, utrikesministern?Anf. 5 SKÅNBERG (kd):Herr talman! Vi har hört om de kränkningar av demänskliga rättigheterna som bedriver när detgäller egna medborgare. Jag instämmer i allt sominterpellanten och de övriga debattörerna har sagt.Jag vill här inför utrikesministern fästa uppmärk-samheten ytterligare på ett element som ingår i inter-pellationen. Det gäller stöd av statsterrorism.Det innebär ju att man inte bara förtrycker egna med-borgare utan hela , och man försätterMellersta Östern i en kritisk situation.Jag menar också att det är nödvändigt att öka detpolitiska trycket på , att EU lämnar den som jagmenar ofruktbara vägen med kritisk dialog och i stäl-let utsätter för kännbara sanktioner.Vi vet att har ökat det militära och finansiellastödet till terrororganisationen i södra från 1996 till . Det framgår av en rapport från dethöga iranska rådet för nationell säkerhet, som är denfrämsta politiska och militära myndigheten i Iran.Syriens vicepresident besökte ,och enligt tidningen har länderna slutit enöverenskommelse om hur Hizbollahs verksamhet iLibanon skall fortsätta.Den iranske presidenten sade enligtReuter vid ett massmöte i att"är en cancertumör". Vid samma möte sade detiranska parlamentets talman : "Må Allahge er palestinier seger. Jag hoppas att vi skallfå fira utplånande. "Hizbollahs generalsekreterare vid firandet av i Libanonpalestinierna att störta det palestinska styret och attavrätta dem som ingår i det. Han manade också pa-lestinierna att utöka Jihad, islams heliga krig, och attåteruppta intifadan.Det är som med iranska medel möjliggörHizbollahs verksamhet och terrorattacker mot ,eftersom i praktiken styrs av . Syrienvill inte, trots påstötningar, återuppta fredsför-handlingarna.Herr talman! och är båda medlemmarav FN, som enligt sina stadgar skall stå öppet för"fredsälskande stater". Som medlem i har nu möjlighet att bättre påverka ut-vecklingen i . måste ta ini-tiativ till ekonomiska sanktioner mot , som expor-terar statsterrorism och utvecklar kärnvapen. Sammatryck måste också utsättas för. och Syri-ens destabiliserande verksamhet i Mellersta Östernsområde måste förhindras innan ett nytt krig bryter ut.Anf. 6 (m):Herr talman! Det finns ingen anledning för mig atthär upprepa de sakuppgifter som herrar Silfverstrand,Biörsmark och Skånberg och även interpellanten EvaZetterberg har fört fram i debatten. De talar sitt tydli-ga språk. Vi är alla, och jag inkluderar givetvis medhänsyn till svaret även utrikesministern i detta, djuptengagerade av de otidigheter och övergrepp som ägerrum inom den iranska staten.Nu är förvisso inte det enda land i världensom kränker mänskliga rättigheter. Vi kan dock note-ra att det är ett ganska tydligt exempel på en stat somär mycket ohörsam mot de ansträngningar som görsfrån omvärldens sida för att försöka komma till rättamed problemen och komma till en dialog med stats-ledningen om kränkningarnas omfattning och inrikt-ning. Det gör att vi från moderat sida tycker att detfinns all anledning att uppmärksamma dessa oegent-ligheter och göra någonting mer kraftfullt, om möjligt,än vad som har skett.Utrikesministern anför som sagt att man i och försig inte är ointresserad från den iranska statsledning-ens sida av att föra en dialog. Bekymret är bara attden här kritiska dialogen inte lett någonstans.Man kan undra vilka åtgärder som skall vidtas.Från moderat sida har vi länge ställt oss tveksammatill huruvida handelsbojkotter och liknande är enlämplig form av demonstration. Om vi tittar på Irakvisar det sig ju att behandlingen av människor inomIrak inte har blivit bättre trots de sanktioner som harvidtagits. Man kan alltså fråga sig om inte sanktioner iförsta hand drabbar dem som redan har det besvärligt,dem som redan är sämst ställda i landet, och inte denstyrande elit som egentligen borde få känna av de häryttre signalerna.Likväl, utrikesministern, finns det kanske skäl attöverväga om man ändå inte måste vidta nya, andraoch hårdare åtgärder för att skärpa tonen gentemotIran. Jag vill för min del vädja till utrikesministern attöverväga om det finns några andra vägar, några andrametoder, som man skulle kunna använda för att, frånSveriges sida men också inom , ochEU, ytterligare sätta press på den iranska statsled-ningen.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Vi har det gemensamt, och det haralla också framfört här, att vi är mycket upprörda överhur mänskliga rättigheter kränks i . Detta är ocksåväl belagt från många olika källor. Just enigheten här iriksdagen är viktig att betona.Till vill jag säga att jag är ledsenom det jag nämnde om den rättsliga grunden vadgäller kunde uppfattas som att jag pånågot vis legitimerade det som hänt. Det var definitivtinte meningen. Tvärtom är det så att det han anklagasför naturligtvis är olagligt i , men enligt svenskuppfattning är det förhållandet inte acceptabelt. Vadvi förstår är det dessutom fabricerade anklagelser dethandlar om.När man har en sådan här besvärlig situation medett land får man diskutera vilka former kritiken skallframföras i. Det som heter kritisk dialog är inget ho-kuspokus, utan det är just en kanal för att framföravåra åsikter. Här har vi många tillfällen att tala medden iranska regimen, både bilateralt, genom EU ochockså i FN-sammanhang. Problemet är att det inte gerresultat. De positiva resultaten har definitivt uteblivit- det är alltid så.Då kan man undra: Vad finns det för alternativaformer för att föra fram våra åsikter och få föränd-ringar till stånd? Det är klart att man måste fundera påalternativa former, eftersom resultaten har uteblivit.Jag menar att vi nu är inne i ett skede där vi måsteskärskåda den form av kontakt som vi har haftoch inte utesluta nya metoder. Men naturligtvis måsteman se till det som ger bäst resultat. Det fårinte vara så att vi tar till metoder som känns bra förvårt samvete men som ändå inte innebär någon egent-lig förändring och förbättring på plats. Det är i denhär balansen vi är just nu.Det viktigaste nu tycker jag är att måste kän-na att man har ögonen på sig. Det gäller i hög gradfallet , det gäller naturligtvis, som vanligt,fallet - men också allmänt. Det är ocksåalldeles klart, som någon här sade, att det naturligtvisinte bara berör de intellektuella. Interpellationenhandlar delvis om det och därför svarar jag på det,men det gäller hela folket. Det är som måste visaresultat av det samtalsutbyte vi har inom ramen förden kritiska dialogen.Anf. 8 ():Herr talman! Det gläder mig att vi tycks varaöverens med utrikesministern om att man måste över-väga att ta till andra metoder, att ta upp diskussionenmed på ett annat sätt än vad som varitfallet. Jag tror att det är nödvändigt att man gör engenomgång, ser vad man har uppnått och när mansedan diskuterar andra alternativa metoder ser vadsom finns till hands. Vi kan då se på erfarenheternafrån sanktionerna mot , som har varit negativa. Vihar inte uppnått vårt syfte, och vi har också sett hur dehar drabbat en oskyldig befolkning. Det gör natur-ligtvis att man måste vara varsam med vilka metoderman anbefaller.Jag tror ändå att det skulle vara av största vikt - till att börja med inom EU-kretsen och even-tuellt också inom FN - tar upp frågorna om sanktio-ner. Det finns då olika att ta till. FolkrättsspecialistenOve har föreslagit att man skall se på det bilate-ralt, inom EU-processen och inom FN och betonatsåväl de ekonomiska som diplomatiska och kulturellaområdena. Att börja diskutera en markering av att EUskulle vara berett till detta därför att man inte haruppnått något resultat tror jag skulle vara väldigtangeläget.Vad gäller de bilaterala relationerna tror jag ocksåatt det är nödvändigt att skärper tonen. Därkan vi t.ex. på det kulturella området ta upp frågan omde studenter som finns här i , vilka mångahävdar är utskickade direkt av regimen och så att sägaär en del av statsterrorismen. Det kan jag inte självbelägga. Men jag menar att man bör fundera på möj-ligheterna där.Vi har också den nyupprättade flygförbindelsenmellan och . Är den av godo?Vilken markering skulle man kunna uppnå genom attt.ex. avbryta den?Jag vill också understryka att vi som ställer ossskeptiska till en fortsättning av dialogen är det i för-hållande till makten, till staten . Däremot måstenaturligtvis den dialog som pågår med representanterför islam och andra religioner, men framför allt medorganisationer och enskilda inom fortsätta, ochden är mycket positiv. Det handlar inte om någonensidig isolering eller ett avståndstagande från Iranoch dess befolkning.Jag vill också när det gäller statsterrorismen un-derstryka att det finns belägg för hur agerar iförhållande till världssamfundet och andra stater. Detvar Skånberg också inne på. Vi vet också i och andra länder agerar direkt motiranska medborgare som har flytt från landet. höra att de iranier i Sverigesom fått låna en lokal ute i har haft inbrottoch fått faxen stulen. Därmed har kommunikationenmed omvärlden definitivt försvårats. Jag menar att detdefinitivt bör utredas hur vi skall gå vidare för att setill att inte får möjlighet att agera på detta sätt.Till slut har vi naturligtvis också de som sökerasyl i vårt eget land. Hur bemöter vi dem? Om nuFaraj Sarkhooi får möjlighet att resa ut och besökaJournalisthögskolan, hur kommer vi då att bemöta eneventuell ansökan om asyl i vårt eget land? harvi haft negativa erfarenheter av regeringens agerandegentemot andra asylsökande. Jag menar att man ocksåmåste se vad vi kan göra konkret för dem som männi-skor.Anf. 9 ():Herr talman! Jag tror att det är en alldeles riktigslutsats som utrikesministern drar när hon säger attIran i och för sig är intresserat av en dialog. Jag trorockså att vill känna världssamfundets gemen-skap, delta i samtal och möten. Men det kritiska bort-ser man helt från.Har vi detta som grund tycker jag att vi harkommit en bit på väg. Har man inte i något avseenderespekterat och rättat sig efter de krav som exempel-vis EU har ställt är det för omprövning.