prot · GK0994 · 1997-04-23 00:00:00 — I de flesta fall är detnågon annan i ursprungslandet än modern som i egen-skap av särskilt förordnad vårdnadshavare lämnarsamtycke. Modern kan t.ex. långt innan frågan ominternationell adoption blev aktuell ha lämnat sittsamtycke in eller ha fråntagits vårdnaden ombarnet.Det är alltid adoptionsorganisationens ansvar attse till att sådant samtycke föreligger att adoptionenkan fullföljas i Sverige.Inte heller i fortsättningen torde den svenskasamtyckesregeln komma att innebära ett hinder föradoptioner till . För övrigt innebär Haagkon-ventionen att de situationer där det är nödvändigt medbeslut i svensk domstol kommer att bli väsentligtfärre, eftersom adoptionsbeslut som meddelats i ur-sprungslandet automatiskt blir giltiga i andra konven-tionsstater.Fru talman! En tredje reservation som jag särskiltvill bemöta handlar om kontroll av de tilltänkta adop-tivföräldrarnas kunskaper om barn.I artikel 5 i om skydd av barnoch samarbete vid internationella adoptioner sägsbl.a. att en adoption inte får komma till stånd förränmyndigheterna i den mottagande staten "säkerställt attde blivande adoptivföräldrarna har fått den rådgivningsom kan vara nödvändig".Att det nu skrivs in i lagen att medgivande fårlämnas endast om "den eller de som vill adoptera hartillfredsställande kunskaper om barn och deras behovoch har blivit informerade om den planerade adoptio-nens innebörd" är en nyhet i lagtexten. Men det är,som ju sagts tidigare här, ingen nyhet i praktiken.Det måste anses som en självklarhet att den somskall bli förälder också måste ha sådana kunskaper ombarn att man kan ta hand om sitt barn på ett riktigtsätt.När det gäller adoption av ett utländskt barn till-kommer behovet av speciella kunskaper. Det måste vialla ändå vara överens om. De blivande adoptivför-äldrarna måste ha insikt om vad det innebär för ettbarn att ha varit utsatt för kanske flera separationeroch kanske även andra traumatiska upplevelser. Demåste vara införstådda med vikten av öppenhet införbarnet om dess ursprung och allt vad som rör barnetsliv innan det kom till sina adoptivföräldrar, samt vik-ten av att ta reda på så mycket som möjligt om dettaoch bevara kunskapen till dess barnet är moget nog attta del av det.Socialsekreteraren kommer, liksom tidigare, attrekommendera de studiecirklar om internationelladoption som finns på orten eller den distansutbild-ning som finns. Men i samtalet med de sö-kande måste socialsekreteraren förvissa sig om att desökande verkligen har den insikt som behövs för att tahand om ett adoptivbarn.Fru talman! Slutligen vill jag säga att internatio-nella adoptioner innebär mycket gott för vårt land. Vihar all anledning att vara stolta över somadoptionsland och känna glädje över den lycka ochtillgång som adoptivbarn från andra länder ger oss.Jag yrkar härmed bifall till betänkandet och avslagpå samtliga reservationer.Anf. 30 () re-plik:Fru talman! började sitt anfö-rande med att uttala sin åsikt om att debatten omregeringens proposition och utskottets betänkande harfått överdrivet stora dimensioner.Det tycker jag tyder på att ochde som står bakom henne i det här ärendet fortfarandeinte har tagit till sig alla de fakta som ligger bakomden stora oro som finns hos blivande föräldrar, hos deauktoriserade adoptionsorganisationerna och även hosväldigt många av oss andra.Vi får i det här anförandet över huvud taget intenågra argument som tyder på att socialsekreterarenskall kunna klara av en utredning , såskyndsamt som man här stipulerar att det skall göras.Vi som har varit ute i verkligheten och sett hur arbetetgår till förstår inte hur man skall kunna klara detta om det skall bli en saklig och ordentligtgjord utredning. Annars blir den ju, som jag tidigarehar sagt, bara formell, och då har vi över huvud tagetinte vunnit någonting med det här.Även den juridiska kompetens som så många frå-gar efter tar upp. Hon menar att detinte finns några som helst problem med den heller.Framför allt vill jag påpeka att att hela har inspirerats avvårt svenska system. Nå, , svara dåpå frågan: Varför skall vi då nu gå in och ändra pådetta system som uppenbarligen har fungerat så braatt det ligger till grund för ?Anf. 31 () replik:Fru talman! Skillnaden är ju den, , att det har tillkommit ytterligare ett moment iden här prövorätten. Jag kan bara konstatera att mittförtroende för politiker i de kommunala socialnämn-derna är mycket större än har dessutom den uppfattningen att man intekan lägga prövorätten när det gäller barnets bästa påen organisation med egenintresse. Denna rätt måsteligga på en myndighet, och det är därför som vi harvalt att lägga den på socialnämnden, som redan har enmängd kunskap om familjen. Den har redan haftmycket kontakt med de blivande adoptionsföräldrarnaoch kommer också att få mycket stöd av för att tadet sista samtyckesansvaret.Jag tycker att vi genom våra förslag har jämnatvägen för att det här skall kunna gå så snabbt sommöjligt.Anf. 32 () re-plik:Fru talman! Jag måste faktiskt säga att det låtersom om här har blandat ihop äpp-len och päron. talar om attsocialnämnderna skall fatta beslutet om det slutgiltigasamtycket utifrån att det faktiskt är de som känner deblivande adoptionsföräldrarna. Det är de som hararbetat med dem tidigare och gjort det tidiga medgi-vandet. Javisst, men det är inte det som är den storafrågan här. Det gäller ju den juridiska kontrollen avhuruvida lagarna stämmer överens i givarlandet och imottagarlandet.Detta är exakt den sak som adoptionsorganisatio-nerna har hållit på med , och det har fungeratalldeles utmärkt. Jag kan inte förstå varför de inte kanfå fortsätta med detta.Den andra fråga som tar upp,nämligen en upprepad kontroll av att föräldrarna ärlämpliga för adoption, gäller något som inte alls ärstipulerat i , utan det är faktisktregeringens eget påfund. Det är klart uttryckt i förklarande rapport till konventionen attartikel 17 b, som tydligen är den som stöder sig på, bara handlar om att man skall se tillatt ett första medgivande de facto finns, inte om attdet skall behöva göras en ny utredning.Vi har inget emot det nya som gäller en slutgiltiglegal kontroll - det är ju det som Haagkonventionentalar om - men vi anser att den skall göras av demsom kan det, nämligen av adoptionsorganisationerna.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag har definitivt ett förtroende föradoptionsorganisationernas arbete, och jag vet att deär bäst på att klara frågor om lagstiftning osv. Därförskall de i fortsättningen också få göra detta. Om detarbetet är fullt utfört, kommer det inte heller att blinågot större problem för socialnämnderna att ta detsista samtyckesansvaret.Tycker inte att det är juri-diskt något märkligt om de här organisationerna själ-va skall ha kontrollen över sitt eget arbete och dess-utom kunna överpröva socialnämndens beslut? Det ärju det som kommer att hända, om organisationerna fården här prövningsrätten.Anf. 34 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! sade att prövningenmåste ligga på en myndighet. Vi har just hört att detinte är så. Man kan välja att förlägga den där, men detär inte ett tvång.Marianne ifrågasatte också vårt förtroen-de för socialnämnderna, för politikerna och för soci-altjänstemännen, men det handlar här om att kompe-tensen sprids på ett sådant sätt att den minskas. Dekan inte ha den kunskap om internationella juridiskaproblem som finns hos organisationerna, där man haren mångårig erfarenhet. Det går helt enkelt inte tro-värdigt att påstå att tidsåtgången inte blir längre.Marianne sade att det är viktigt att föräld-rarnas behov av skyndsamhet blir tillfredsställt. Detkan jag förstå, men här handlar det om barnets bästa.Har förståelse för att tidsåtgångenmåste dras ned för att barnen inte ytterligare skallskadas?Anf. 35 () replik:Fru talman! Om jag hade trott att barnen skulleskadas av det förslag som vi står bakom, hade jag inteför anslutit mig till det. Jag tycker attdet är en mycket snäv vinkling när man påstår någotsådant. Det är ju så att föräldrar skall gesen möjlighet till en viss betänketid när de har fåtterbjudande om ett barn. Dessa tider kommer att kunnasammanfalla. Betänketiden kan ungefär överens-stämma med den tid som krävs för att få samtycketfrån socialnämnden.Anf. 36 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag skulle önska att talesman för majoriteten ville redovisa den do-kumentation som ligger till grund för att adoptions-föräldrarna inte skulle ha tillräckliga kunskaper, åt-minstone i somliga av de fall som man nu vill kommatill rätta med. Vilken dokumentation finns av att ad-optionsorganisationerna inte har skött sitt åliggandetillräckligt bra? Är inte i själva verket nästintill exemplariskt?Jag skulle också vilja höra om anledningen till att man inte ställer sigbakom en översyn av kostnaderna för internationellaadoptioner. Delar inte majoriteten synen att förhållan-dena ekonomiskt och ur jämställdhetssynpunkt ärorimliga och orättvisa?Anf. 37 () replik:Fru talman! Jag har ingen annan uppfattning änden som tidigare här har redovisats, att adoptionsför-äldrar har mycket goda kunskaper och en mycket storvilja att lära sig så mycket som möjligt. Detta sam-manfaller också med statens önskemål. Jag tyckeralltså inte att det finns något som helst motsättningmellan den här lagen och önskemålet om att adop-tionsföräldrarna skall ha goda kunskaper.Tuve Skånberg talade om kostnaderna. Anled-ningen till att vi inte anser att det behövs enutredning är att vi inte har några pengar. Även om viskulle tycka att det vore bra att föräldrarna fick er-sättning för resa, för förlorad arbetsinkomst osv.,finns pengarna för detta inte i budgeten.Anf. 38 () replik:Fru talman! Vi biträder i stort sett regeringensförslag, . Det är positivt att rege-ringen väljer att införliva . Det ärviktigt att man får den här överblicken över adop-tionsfrågor och att reglerna blir i stort sett lika överhela världen. Det är vi ytterst positiva till.Men varför i fridens dagar kan man inte välja ensmidig väg? Ni har verkligen valt den riktigt byråkra-tiska vägen. Det händer faktiskt att givarländer-na ringer adoptionsorganisationerna för att kontrolleralagligheten och att dessa då i sin tur tar kontakt medsocialsekreteraren. Det tar på sin höjd en halvtimme.Detta har såvitt jag kan förstå inte krånglat tillnågonting.Marianne talade om att adoptionsorgani-sationerna eventuellt kunde ha något egenintresse idet här sammanhanget och att det strider mot någotslags anständighet att man prövar sina egna beslut.Kan det vara så galet att det avgörande är att det ärpolitiker som hanterar den här frågan i socialnämn-derna? Skall politiker vara inne och peta t.o.m. i dethär, som rör familjens innersta? Eller vad är det frågaom? Jag får inte riktigt kläm på av vilket skäl somman har valt den här krångliga vägen.Skall det bli så galet att det måste hända någontingmed ett presumtivt adoptivbarn för att man skall inseatt det finns en uppenbar risk för att den här fördröj-ningen kan inverka menligt på barnets hälsa och ävenpå kontakten med de blivande adoptivföräldrarna?Anf. 39 () replik:Fru talman! Oavsett vem som skall ha den sistaprövningsrätten har den tillkommit utöver den ord-ning som vi har , och oavsett vem som utövarden måste den ta tid.Jag tycker vidare att det är förvånande att modera-terna, som har rättsstaten och rättssäkerheten somhonnörsord, kan anse att det är juridiskt rätt att enenskild organisation skall kunna utöva kontrollen översina egna arbeten. Då finns det ingen mening med denandra prövningen. Vi vet att det internationellt finnsflera länder som väljer precis samma väg som vi, ochvi vet att det finns länder som väljer andra vägar. Menvi är inte unika genom att vi väljer att socialnämndenskall fatta beslutet.Anf. 40 () replik:Fru talman! Vi är unika, , därföratt vi från utskottsmajoritetens sida uppenbarligen intehar tagit intryck av den oro som finns bland organisa-tioner och blivande adoptivföräldrar.Jag har fullt förtroende för adoptionsorganisatio-nerna. Jag har fullt förtroende för socialnämnderna ifråga om de delar de handhar . Men de har i dagvarken resurser eller kompetens att klara frågan. Re-geringen och har inte för avsikt att skickamed några ytterligare medel. Man utgår från att fråganskall hanteras inom ramen för gängse verksamhet.Var och en som har kontakt med en social-nämnd vet omfattningen på arbetsbelastningen. I frågaom kommunernas totala ekonomi sker överskridandetpå budgeten i socialnämnderna. Att i detta läge läggaytterligare ansvar på socialnämnderna är minst sagtmärkligt.Jag vill gärna kommentera frågan om kontroll avde tilltänkta adoptivföräldrarna. Jag är fullständigtövertygad om att blivande adoptivföräldrar av egenkraft informerar sig om kultur, var barnet kommerfrån osv. utan att detta skall behöva skrivas in i en lag.Det är fullständigt löjligt och absurt.Anf. 41 () replik:Fru talman! Jo, vi har verkligen tagit intryck av alldebatt och diskussion. Det är just därför vi föreslår ibetänkandet att det inte får dröja mer än 14 dagarinnan beslut om samtycke fattas.Anf. 42 () replik:Fru talman! Min fråga till ärföljande: Varför är det större säkerhet i att social-nämnderna gör den slutliga bedömningen än att ad-optionsorganisationerna gör det? det som att adoptionsorganisationerna intekan kontrollera sin egen verksamhet. Men det helahandlar ju inte om det. Det handlar ju om en slutligbedömning om adoptionen kan fortsätta. Det gäller juinte en kontroll av organisationen.Vidare var det frågan om adoptivföräldrarna hartillfredsställande kunskap om barn och deras behov.Det står i konventionen att föräldrarna skall varainformerade om innebörden av den planerade adop-tionen. Sedan har regeringen byggt på detta ytterligaremed en kontroll av att det finns tillfredsställandekunskap.Anf. 43 () replik:Fru talman! har vi diskuterat denna fråga såotroligt mycket att det blir fråga om en upprepning.Vi har alltså en juridisk tradition i att inteöverlåta åt ideella organisationer att utöva prövobiten,som egentligen är ett myndighetsansvar.De barn som kommer hit, , är redanutsatta. Det är barn som har varit med om så svåraupplevelser att vi måste göra allt för att trygga framti-den för dessa barn och för att stötta föräldrarna attmöta de problem barnen bär med sig. Det är förkla-ringen till det som frågade efter.Anf. 44 () replik:Fru talman! Det var inte riktigt svar på hela frå-gan. Jag vill gärna ha svar på om det blir större säker-het om socialnämnderna fattar besluten än om adop-tionsorganisationerna gör det. Jag tycker att detta ärden springande punkten. Det måste finnas en väsentligskillnad. Det finns en risk att det blir fråga om mer än14 dagar. Tidsfördröjningen väger tungt i samman-hanget. Det handlar ju om att skynda på adoptioneneftersom barnen ofta lever i en svår miljö.Anf. 45 () replik:Fru talman! Om det skall vara en mening med denandra prövningen, om det skall vara juridiskt korrekt,bör detta ligga på en myndighet. Då blir det den abso-luta rättssäkerheten för barnet. Dessutom överprövasinte socialnämndens beslut av någon annan.Anf. 46 ():Fru talman! Att adoptera ett barn är ett beslut somi de allra flesta fall har föregåtts av en lång tids över-väganden, och innan barnet anländer har också enförhållandevis passerat. Hemutredningeninför beslut om att få adoptera ett barn kan ta lång tid.När sedan alla andra handlingar är klara kan beskedom att få adoptera ett visst barn också ta mer än ett år.Det vore önskvärt att tiden kunde minskas avsevärtnär det gäller tid för hemutredningens genomförande,eftersom det oftast är den längsta väntetiden i helaadoptionsförfarandet.Fru talman! Att besluta sig för att adoptera bortsitt barn är för de allra flesta ett mycket svårt beslut.När det gäller internationella adoptioner handlar det inästan alla fall om att man av ekonomiska och socialaskäl inte kan ta hand om sitt barn och att hemlandetinte kan erbjuda annan hjälp än att barnet placeras påbarnhem eller adopteras bort.Internationella adoptioner blir därmed också extrakänsliga eftersom man indirekt måste erkänna att detegna landet inte har resurser att ta hand om sina egnabarn.Jag tycker att vi bör ha stor förståelse för de kravsom ställs från ursprungsländerna för att de skalllämna sina barn till främmande land. Detsamma gällernaturligtvis också de biologiska föräldrarna, somlämnar bort sina barn utan att egentligen veta någotom det land dit deras barn kommer.Barnet som lämnas för adoption är i de allra flestafall så litet att det inte är medvetet om vad som hän-der. Av inte minst de orsaker som jag har nämnt , ärdet viktigt att det finns gemensamma regler för inter-nationella adoptioner. Det skall vara regler som bådede länder som lämnar barn för adoption och de ländersom tar emot barn har varit med om att arbeta framoch som de accepterar.Därför är det ett viktigt beslut vi med majoritetkommer att fatta att skall ratificera 1993 årsHaagkonvention. Inte minst viktigt är detta för barnenoch för att deras rättssäkerhet tryggas ytterligare.Fru talman! Propositionens huvuddelar godtas avde flesta partier. Men den fråga som har väckt mestdebatt tidigare och gäller tillämpningen avHaagkonventionens artikel 17 c. I den föreskrivs attcentralmyndigheterna i ursprungsstaten och motta-garstaten innan barnet överlämnas till de tilltänktaadoptivföräldrarna samtycker till att adoptionsförfa-randet får fortskrida, dvs. det hela gäller vem somskall utföra detta andra godkännande. I propositionenföreslås socialnämnderna, med möjlighet att delegeratill en enskild tjänsteman. I flera motioner föreslås detatt adoptionsorganisationerna skall handha dennafråga.De farhågor som har väckts är att den andraprövningen skall dra ut och att socialnämn-derna saknar erforderlig kompetens att pröva omrättsliga hinder föreligger.Folkpartiet har också i sin motion med anledningav propositionen framfört att prövningen i social-nämnden måste ske skyndsamt, och vi har också velatfå en viss tidpunkt angiven inom vilken ett beslutskall lämnas. Detta har utskottet tillgodosett i betän-kandet genom att skriva att ärendet skall avgörasinom , och man har även konstaterat att deti normalfallet skall kunna gå betydligt snabbare. Vianser därmed att tidsaspekten är väl beaktad och attdet är till stor fördel att det finns en så klar tidsangi-velse.I betänkandet klargörs också tydligt att svårighe-ten för socialnämnderna att fatta beslut till stor del haröverdrivits. Dels kommer de flesta länder att under-teckna , vilket gör att man hargemensamma regler. Dels kommer adoptionsorgani-sationerna att arbeta mot länder som har gemensammaregler med . Reglerna är alltså redan kända,och det gäller bara att se till att de uppfylls. Därförbehövs inte alls den juridiska kompetensen i varjekommun, då adoptionsorganisationerna redan arbetarbara mot de länderna.För är det viktigt att man säkerställeradoptionerna med beaktande av barnets bästa. Videlar uppfattningen att det andra beslutet är av klarmyndighetskaraktär. Det skulle dessutom vara prin-cipiellt olämpligt att låta organisationerna överprövasocialnämndernas beslut om adoptionssökandeslämplighet.Fru talman! I och med att har fått sittmotionsyrkande tillgodosett och att vi i övrigt stårbakom propositionen yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 47 () re-plik:Fru talman! Jag delar fullständigt uppfattning att vi skall ta hänsyn till givarlän-derna och deras önskemål på alla tänkbara sätt när detgäller internationella adoptioner. Det är också därförsom vi tillstyrker förslaget att ratificera Haagkonven-tionen, som på det sättet är ett utmärkt instrument.Däremot måste jag säga att jag tycker att KerstinHeinemann talar med kluven tunga, då hon börjarmed att säga att det vore önskvärt att tiden för hemut-redningarna kan minska som hon nu självställer sig bakom ett förslag till beslut som utan tvivelkommer att fördröja hela adoptionsprocessen. Oavsetthur många tidsaspekter som förs in i lagstiftningen,om att detta skall göras och att det barafår finnas synnerliga skäl till att fördröjsosv., måste vi trots allt se på verkligheten.Till måste jag säga att jagsjälv har arbetat som socialsekretera-re för att veta att ingenting sådant kan göra att jagprioriterar en adoptionsutredning, när jag t.ex. är mittuppe i ett barnmisshandelsfall. Det är en fullständigomöjlighet. Allt det måste gå före. 48 () re-plik:Fru talman! tycker att det ärlitet märkligt att jag anser att det tar att få enhemutredning gjord medan jag däremot kan accepteraatt det kan ta att få det andra beskedet.Jag tycker inte alls att det är att tala med kluventunga. Det första, dvs. att det tar väldigt attöver huvud taget få en hemutredning påbörjad ochavslutad, är ett uttryck för en omtanke om de blivandeadoptivföräldrarna. Detta med att den andra pröv-ningen skall gå rättsligt till är av omtanke om barnetsom skall adopteras. Det är alltså två skilda saker, ochdet talar man inte om med kluven tunga.Kerstin Warnerbring menar att man inte läggerundan ett barnmisshandelsfall för ett adoptionsärende.Det är litet konstigt, eftersom hon själv har sagt här italarstolen att det handlar om att någon dag kan varaavgörande för adoptivbarnets framtid, om det inte gårskyndsamt. Det blir en konstig prioritering som Kers-tin Warnerbring gör när hon arbetar som socialsekre-terare.Anf. 49 () re-plik:Fru talman! Jag har inte talat om någon dag, utanjag har talat om fördröjningar. Det kan få verifierat i protokollet i morgon.Kerstin vidhåller att det härskall ta . Jag kan tyvärr, fru talman,konstatera att ingen av dem som företräder denmajoritet som uppenbarligen kommer att rösta igenomdet här förslaget har kunnat komma med någon endakonstruktiv och vettig anledning till att detta skallligga på socialnämnden och hur man skall se till attdet inte blir en lång fördröjning.Alla vi som lever i verkligheten - vilket somligauppenbarligen inte gör - vet ju att det här inte kanfungera ute på socialkontoren. Man kan inte garanteraatt saker och ting blir gjorda , när så oer-hört mycket annat inträffar som måste gå före.Jag tycker att det är väldigt olyckligt att majorite-ten uppenbarligen ämnar rösta igenom någonting somkommer att ge fördröjningar av den allra sista, oerhörtbrådskande tidsperioden i en adoptionsprocess. Jagkan bara djupt beklaga detta, fru talman.Anf. 50 () re-plik:Fru talman! Vi lever väl i olika verkligheter. PåKerstin Warnerbring låter det som att de allra flestasocialnämnder nu kommer att få en mängd ärenden.De allra flesta kommuner har ett fåtal adoptionsären-den, förutom de stora kommunerna i landet. Det finnsstatistik på det. Statistik och verklighet stämmer välinte alltid, men här är det antalet barn, antalet fall,som räknas, och det är ganska klara siffror.Arbetsbelastningen är förvisso stor, men KerstinWarnerbring skall också lägga märke till att man ipropositionen nu föreslår att hemutredningen förlängstill att gälla . Det gör att vi också kommer attminska arbetsbördan för socialnämnderna. Det ärsäkert en hel del av hemutredningsfallen som intebehöver omprövas, eftersom de gäller bara ettår.Jag tror att verkligheten inte bara är den bild somKerstin Warnerbring visar här i kammaren, utan detfinns nog andra verkligheter också ute i landet.Anf. 51 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är väldigt trist att viinte kan komma överens i den här viktiga frågan. Viär ju överens när det gäller att ratificera Haagkonven-tionen, och det är märkligt att vi inte kan bli överens ien så här vital och viktig tolkningsfråga.Jag vill fråga : Vem är bäst påadoptioner? Är det auktoriserade organisationer ellersocialnämnden? Vem besitter den största kompeten-sen när det gäller den juridiska kunskapen och överhuvud taget när det rör sig om adoptioner?Sedan har - jag tycker att det är pate-tiskt - skrivit en motion där man föreslår att ordet"skyndsamt" skall föras in i förslaget, dvs. att ärendetskall hanteras skyndsamt.Vad händer , , om social-nämnden inte hanterar frågan skyndsamt? Får social-sekreteraren indragen semester eller ingen kanelbulletill kaffet? Vilken typ av sanktion blir det?