prot · GK0983 · 1997-03-21 00:00:00 — Först vill jag tacka för det allmännasvar som och jag har fått på vårafrågor om vårdköerna.Detta gäller ett mycket allvarligt ämne, om männi-skor som har fysiska problem som de kan få åtgärdademed hjälp av modern medicin och där läkare harbedömt att de kan ha glädje av en operation. Det harlänge varit ett stort problem inom svensk sjukvård,men problemet minskade mycket kraftigt under denborgerliga regeringen. Detta skedde bl.a. på grundvalav den vårdgaranti som föreslog i januari1991, som hela kammaren ställde sig bakom och somvi sedan kunde träffa en överenskommelse om medLandstingsförbundet.Under de tre åren 1992-1994 skedde både ensnabb ökning av antalet operationer 1992 jämfört medläget före och en minskning av köerna. Det var en visstillbakagång , men slutresultatet var på-tagligt gott jämfört med tidigare.Socialdemokraterna kritiserade i op-position mycket kraftigt den borgerliga regeringen föratt det gjordes så mycket åtstramningar i den offentli-ga sektorn. Det är väl inget tvivel om att detta till-sammans med löftet om att minska arbetslöshetenkraftigt var starkt bidragande orsaker till att vi fick ensocialdemokratisk regering.Nu har , med ensocialdemokratisk regering och med socialdemokrateri ledningen i 25 av 26 landsting, redovisat läget . Det är en ganska förskräckande läsningsom man där kan ta del av. Jag kan ta bara någraexempel från den genomgång som Landstingsförbun-det har gjort.I får man vänta på en kranskärlsutredning,om läkaren har bedömt att det finns anledning till oro,mellan . Om man behöver hjälp meden framfallsoperation får man i vänta 40veckor och i . Om man har problemmed urininkontinens och skulle behöva hjälp med detfår man på vänta . Om manhar problem med prostataförstoring kan man i Kalmarfå vänta mellan . Om man skullebehöva hjälp med gråstarr, med en operation som ivärsta fall tar , får man på Sahlgrenskavänta 52 veckor.Att situationen är avsevärt sämre nu än när densocialdemokratiska regeringen tillträdde hösten 1994är klart belagt. Det finns ingen möjlighet att ifrågasät-ta detta. Vi kan alltså konstatera att man under densocialdemokratiska regeringen har återställt vårdköer-na till den nivå som fanns innan regeringen tillträdde.Ett instrument för att hjälpa till med att minskavårdköerna som infördes av den gamla socialdemo-kratiska regeringen, efter många års tjat av den bor-gerliga oppositionen, var möjligheten att föra överpengar från försäkringskassorna till landstingen efterlokala uppgörelser. Där skulle man ta hänsyn till delokala förhållandena och se var man kunde göra mestnytta med pengarna. På den punkten lyckades rege-ringen få igenom ungefär en halveringav de pengarna . Några goda skälför det har inte framförts i någon kammarde-batt eller i propositioner, utan man har allmänt sagt skall utvärdera frågan.Fru talman! Interpellationsdebatter är ett instru-ment som är till för att man skall kunna få svar på defrågor man har ställt. Jag tyckte att jag ställde ganskaenkla och konkreta frågor. En fråga rörde regeringensambitioner, och en rörde om regeringen hade föravsikt att ändra sig på en konkret punkt. På ingen avdessa frågor har jag fått något svar, och jag blir därförtvungen att upprepa dem.Den första frågan var: Har regeringen någon am-bition att , dvs. fram till hösten1998, få ned köerna till den nivå som rådde när rege-ringen tillträdde ?Den andra frågan var: Är statsrådet nu beredd attföreslå att ta tillbaka nedskärningen av depengar som gick till försäkringskassorna och helst ökadem?Jag hoppas att statsrådet under de närmaste minu-terna har möjlighet att ge svar på mina frågor.Anf. 11 ():Fru talman! Jag vill också tacka socialministernför den redovisning som vi har fått, men jag tyckerinte heller att den är till freds.Många gånger har vi stått här i kammaren och dis-kuterat vårdköer. Socialministern har vid varje tillfäl-le varit överens med oss om att det här är ett problemoch att det är viktiga frågor. Ändå verkar det som attköerna har blivit längre och längre för varje debatt.För den enskilde, som väntar i en vårdkö, är det enoerhört . För den enskilde är det inte avgöran-de vad vi säger här i kammaren utan vad vi gör. Löf-tena riskerar ju snarare att göra människor ännu merupprörda över att de inte kan lita på oss. Mångamänniskor är besvikna på oss som politiker föratt vi accepterar de långa vårdköerna.Man kan fråga sig vad en lång vårdkö är. För enmänniska som har ständig värk, som har kärlkrampoch skall bli opererad för sina kranskärl, är en månadoerhört . Det är , och är det24 timmar.När man som enskild blir sjuk är man i ett utsattläge. Alla vi människor, utan undantag, blir bekymra-de och oroliga när vi drabbas av sjukdom. På någotsätt ändras livets inriktning , och livetsvärden förändras. känner jag att det verkar somatt man själv måste drabbas för att riktigt förstå dethär. Det är inte så att värdet av en god vård och ensnabb vård är en enskild fråga, utan det är en trygg-hetsfråga för oss alla, även om vi inte är drabbade.Jag har diskuterat vård och om-sorg. Jag har påtalat det oriktiga i långa vårdköer. Jaghar jämfört med en bilverkstad, när vi lämnar in vårabilar. Vi accepterar inte hur långa väntetider somhelst. Det är långa väntetider till bilbesiktningen, mendet är inte jämförelsevis så långa väntetider som fördem som blir sjuka. Jag har undrat omdet finns någon enda vinnare på vårdköerna. Jag harännu inte hittat någon som vinner, utan alla förlorar.Det värsta är ju de humanitära frågorna; den enskildamänniskan som har ångest och oro.För några månader sedan lyssnade jag på Ring såspelar vi en lördagsförmiddag. Det var en man frånFrösön som ringde, och den trevliga damen frågade:"Vad gör du?" Han svarade: "Jag väntar på en opera-tion av mina kranskärl. Jag har täppt i två av minakranskärl och har kärlkramp." Hon frågade vidare:"När skall du bli opererad?" Han sade: "De säger attdet skall ta , och jag vet inte hur jag skallstå ut. "Jag fick på nytt ett bevis för att det är det som lig-ger överst. Vederbörande kunde ha pratat om att hanskulle gå ut med hunden, gå på kalas eller titta på TV.Men det handlade om vårdkön.Vi måste göra någonting. Det är bra att patientenskall få inflytande. Det är utmärkt. Men om patientensinflytande ändå inte hjälper, om det patienten sägerändå inte har någon funktion, är det snarare ett hån.Man kan kritisera vad vi gjorde när vi satt i rege-ringen, men jag vill fråga: Vad vill Socialdemokrater-na göra för att råda bot på proble-met?Anf. 12 ():Fru talman! Vårdköer kan och får aldrig accepte-ras, säger socialministern. Där är vi alla överens - dettror jag mig kunna säga.Jag vill understryka vad sade, nämli-gen att under den borgerliga regeringen arbetadesvårdköerna bort helt och hållet. Men redan den 14juni 1991 fanns det en artikel i , därlandstingsrådet i sade: Vi"kan få räkna med längre väntetider", och vi "klararinte vårdgarantin ". Det blev direkt ett resultatnär den socialdemokratiska regeringen tog över. Jagbeklagar detta.I dag står 68 000 människor i vårdköer.Jag reser runt ganska mycket i landet, och jag varför någon vecka sedan nere i . Jag hörde då avvårt oppositionslandstingsråd att man där tidigarehade haft en total vårdgaranti, dvs. att alla patienterskulle få den behövliga operationen eller behandling-en . Där har de nu väntetider på upptill och mer för vissa operationer.I kan man inte ge de egna patienternasom har kranskärlsbesvär någon vård, medan mansamtidigt tar emot patienter från andra län, som harpengar kvar för att köpa in en plats. Hur känns det dåför invånarna i när de ser att de själva intefår någon vård medan man kan ta emot patienter frånandra län? Det finns också exempel på att man i dagbörjar se sig om efter patienter från . Jag vet gör det i , t.ex. Det har blivit så undersocialdemokratiskt styre att vård handlar om att hapengar. Detta kan väl inte vara en socialdemokratiskambition? Det är åtminstone inte ambitionen hos ossinterpellanter. Vi tycker att alla människor har rätt tillvård. Man skall ha den rätten oavsett om man harpengar eller inte.Jag var i på en vårddebatt för ettpar veckor sedan. Där sitter 90 politiker i s.k. bestäl-larstyrelser, och de kostar naturligtvis väldigt mycketpengar. Men vårdköerna bara växer och växer förvarje dag. När socialministern säger att hon är bereddatt se över organisationen är det sannerligen angelä-get. Jag tror att vi har för många politiker och en förtung administration. Den måste tas bort, och i ställetmåste professionen i vården ges ökade uppgifter.Nu skall det gå mer pengar till vården. Jag måstesäga att jag inte är alldeles övertygad om att det är detallra bästa. Jag litar inte på landstingen. Jag tror i ochför sig att är exceptionellt,men där har man med landstingspengar sysslat medfladdermusinventering. beviljade man pengartill en socialdemokratisk sångkör, och man har egeninkassobyrå. Detta är pengar som skulle gå till vård.Landstingen måste lära sig att prioritera vården.Jag vill ändå fråga om socialministernkommer att öronmärka de pengar som regeringentydligen är beredd att ge till landstingen, så att deverkligen går till vård och ingenting annat. Jag miss-tänker att det annars bara är att sila mer vatten i ettstörre såll.Anf. 13 ():Fru talman! De ökade vårdköerna äroroande. Jag ser dem som en varningssignal. Vårdkö-erna kan i vissa fall bero på att man har dragit in såmycket i verksamheten att det saknas vårdplatser påvissa ställen, trots att det finns operationskapacitet.Det är signaler jag har fått från vårdpersonal. Det ärkanske inte något genomgående, men det förekom-mer. undrar jag om statsrådet har fått liknandesignaler.I interpellationssvaret tar statsrådet upp att ledaremåste rekryteras och tränas för att kunna leda och tatill vara medarbetarnas kompetens. Här har det inträf-fat någonting på grund av de stora neddragningarnasom jag tycker är oroande. Man skall ta till vara per-sonalens kompetens, men personalen i vården hartystnad på grund av de stora neddragningarna. De villinte ta upp problem. De är oroliga för att deras huvu-den skall rulla. Detta har jag hört både från överläkareoch från vårdpersonal.I mitt län, , har landstingsledningent.o.m. åkt ut till sjukhus och talat om för personalenatt den inte skall kritisera verksamheten. För man ettsådant resonemang ute i landstingen lägger man pålocket. Man får inte kännedom om brister därför tystar all kritik. Det hämmar verksamheten.Statsrådet tar i interpellationssvaret också upp attregeringen lovar ökade resurser till vården. Jag undrarom resurserna ökas sett mot bakgrund av det generellabidrag som staten ger , eller om ökningen baramedför att den planerade minskningen av resurser tilllandstingen bromsas. Jag har sett en lista frånLandstingsförbundet som visar stadiga minskningarav statsbidragen till landstingen fram . Detär mycket pengar som kommer att försvinna. Därförär det viktigt att veta om det är en ökning i förhållan-de till dagens bidrag eller i förhållande till denminskning som kommer att ske.Anf. 14 Socialminister ():Fru talman! Det är inte första gången vi möts i de-batt om detta ämne. Jag skulle uppskatta om vi för-sökte göra debatten någorlunda intellektuellt hederlig.Bo Könberg vet mycket väl att den nya vårdgrantinkom i och med detta år. Det kan inte vara den endaanledningen att köerna växer.De borgerliga glömmer också att tala om - det sä-ger också i sin rapport - att del av ökningen kan förklaras av att vi hade ensjuksköterskestrejk som gjorde att köerna ökade av-sevärt. Samtliga landsting är överens om att det måstenämnas i detta sammanhang. Man fick den effekten.Det var Socialdemokraterna som skrev förslagenoch fanns med vid genomförandet av vårdgarantin.Det fanns inget motstånd från Socialdemokraterna. Vivar med och jobbade för vårdgarantin. Samtidigtgenomfördes ädelreformen, som innebar att mycketav ansvaret fördes över till kommunerna. Det blevkraftiga resultat. Jag tycker att det är viktigt att redo-visa att frågan inte är så enkel. Man kan inte säga attvi i den socialdemokratiska regeringen närvi tillträdde förespråkade ökade köer. Jag har i mittsvar givit besked om att vi inte vill haköer. Det är klart att hälso- och sjukvården alltidmåste se till att få ned köerna - inte bara inom despecifika identifierade områden som angavs i vårdga-rantin, utan inom alla områden.Jag måste också säga att den nya vårdgaranti somvi har utformat har ett mycket starkt stöd hos profes-sionen. Man insåg att den svåra ekonomiska kris somSverige har genomlidit också skulle drabba landsting-en. Har vi massarbetslöshet innebär det också attlandstingens skatteintäkter minskar. Det har inneburitstora svårigheter. Det kan de borgerliga representan-terna inte bara skjuta ifrån sig eller inte låtsas om. Detär klart att det blir svårare.Man säger att det känns svårt att inte kunna klarade gamla människorna och vården i livets slutskedeoch i stället satsa på planerade kirurgiska ingrepp.Man kan undra varför just de diagnoserna skall finnasmed på listan. Därför tyckte man att det fanns anled-ning att jobba om listan så att den bättre motsvaradevårdverkligheten.Jag anser att har fått svar på sina frå-gor. Det finns inget annat svar på frågan om de ned-skärningar som vi har fått göra. Det beror på denbudgetsanering som vi har genomfört. Det har kostatockså på en del av dessa områden. Jag utgår ifrån attdet är ett sådant område som vi skall diskutera när vipratar om mer pengar till vård och omsorg.Jag kan svara på fråga att detblir mer pengar till vård och omsorg, och de pengarnaskall märkas. De skall gå till vård och omsorg. Det ärförstås de gamla och de svårast sjuka som vi måsteprioritera. Om detta har det rått en stor politisk enig-het. Det är dit pengarna måste gå först av allt.Jag anser att jag har försökt att göra en någorlundahederlig genomgång av vilka åtgärder som behövervidtas organisatoriskt för att vi skall kunna hanteradenna fråga framöver. Jag har ställt upp fem olikapunkter som exempel. Vi kan inte bara prata framförändringar i hälso- och sjukvården. Vi måste förståsse till att det blir pengar, och vi måste organisera pårätt sätt. Det är det som vi är fullt upptagna med.Anf. 15 BO ():Fru talman! Statsrådet har förstås alldeles rätt i attdet inte är första gången vi diskuterar denna fråga.Skälet är ju att problemen kvarstår och förvärras. Omde skulle minska skulle vi ju inte behöva diskuteradenna fråga utan kunna ägna oss åt några andra frå-gor. Jag kommer för min del att fortsätta att diskuteradessa frågor så länge de innebär problem för enskildamänniskor. Det är tyvärr ett problem för tusentalsenskilda människor att de behöver vänta på operation.Statsrådet efterlyser intellektuell hederlighet. Därkan vi nog enas. Det är en alldeles utmärkt idé. Jaghar inte påstått att det är avskaffande av vårdgarantinsom har orsakat förlängningen av köerna. Det jag harsagt är att vi fick en socialdemokratisk regering hös-ten 1994 och en socialdemokratisk majoritet i 25 av26 landsting och att köerna därefter ökade. Statsrådetkan försöka övertyga oss om att det är en slump attköerna är långa när vi har socialdemokratiska rege-ringar och korta när vi har borgerliga, och i så fall kanvi diskutera den frågan. Kopplingen är ändå att närköerna har växt mycket kraftigt har ni avskaffat envårdgaranti som går ut på att ta bort köerna.Statsrådet lyfter fram strejken som en mycket stororsak. Enligt skulle den svara förmindre än hälften. Enligt den rapport som jag förmo-dar att vi båda har läst och som jag har åberopat någragånger i dagens debatt har mindre än hälften att göramed strejken. Jag säger ändå gärna - om statsrådetblir glad av det - att strejken har spelat en roll här.Statsrådet vill ha beröm för att Socialdemokrater-na också är för den gamla vårdgarantin, den som mannu har avskaffat. Ja, det är riktigt att alla partier ställ-de upp bakom den . Det sade jag i mittförra inlägg.Om jag nu har gått igenom alla de saker som stats-rådet vill få klarhet i, få belagt och få diskuterat underdebatten kanske kan jag få återkomma till de frågorjag har ställt. Statsrådet säger i svaret att hon tyckeratt hon har svarat på dessa frågor. Jag kan inte troannat än att statsrådet är ensam om att tycka att det ide tre sidorna i interpellationssvaret finns svar på defrågor jag ställde.Den första frågan var om regeringen har ambitionatt få ned köerna till den nivåsom rådde när regeringen tillträdde. Den frågan harjag ställt fem eller sex gånger i den här kammarenunder de gångna två åren, och jag har inte fåttsvar. Det som socialministern och hennes socialde-mokratiska företrädare gång på gång har sagt är baraatt regeringens ambition är att korta vårdköerna istörsta allmänhet, gärna inom alla områden. Det har viingenting emot. Men jag skulle ändå gärna vilja ha ettsvar på min konkreta fråga: Är det regeringens ambi-tion att under den här mandatperioden, dvs. före sep-tember 1998, minska köerna till den nivå som fannsinnan Socialdemokraterna tillträdde?Jag hittade heller inte i interpellationssvaret någotsvar på min andra fråga, men möjligen fick jag ettsvar i socialministerns senaste inlägg. Statsrådet för-svarade nu ånyo att man har skurit ned på de pengarsom, efter lokala uppgörelser, under hargått från kassorna till landstingen. Jag får väl då, ivarje fall tills vidare, tolka det statsrådet säger som attsvaret på min fråga är nej, dvs. att man inte är bereddatt göra någonting åt detta.Det skäl som statsrådet åberopar för att inte föraöver pengar från passiv sjukskrivning och passivaförtidspensioner till aktiva operationer, utan i ställetminska den överföringen, halvera den, är budgetsane-ringen. Detta är det argument som alla statsråd an-vänder i den här kammaren i alla frågor som handlarom de försämringar som har ägt rum på olika områ-den sedan valet . Om statsrådet använder detargumentet betyder väl det att hon inte anser att depengarna var så effektiva. Det tycker jag vi skulle föraen intellektuellt hederlig debatt om. Är det så att depengar som har gått över från kassorna tilllandstingen inte har gjort nytta, så att man har kunnatminska pengarna på försäkringskassesidan, är väl detnågot vi kan diskutera här. har inget statsrådfrån den socialdemokratiska regeringen sagt detta.Det vore intressant att få höra om det är så att mananser att den här överföringen ekonomiskt sett ärrelativt bortkastad, att den bara leder till minskathumanitärt lidande men inte ger de ekonomiska förde-lar som ju var tanken då man införde de här Dagmar-pengarna.Anf. 16 ():Fru talman! Det är bra att vi för det här samtaletoch att vi skall vara hederliga. Men jag blir ändåbekymrad varje gång jag hör socialdemokrater talaom att de de borgerliga partierna haderegeringsansvaret var med på att det var nödvändigtmed en budgetsanering och olika nedskärningar. Jagkan nämligen inte komma ihåg att Socialdemokrater-na vid något enda tillfälle då vi lade fram våra bespa-ringsförslag - som också jag led av - sade att dettavar nödvändiga åtgärder för svensk ekonomi. Dethandlade alltid om överbudspolitik. Det var storaopinionsmöten där Socialdemokraterna lovade att detförsta man skulle göra när man kom till makten var atthöja arbetslöshetsförsäkringen till och att manskulle ge mer pengar till kommuner och landsting förvård och omsorg. Det trodde väljarna på, och detgjorde naturligtvis att bilden sattes ute i landet. Närsedan Socialdemokraterna fick regeringsansvar börja-de man tala om att de enda som verkligen var månaom att få en god ekonomi i , det var Social-demokraterna. Titta på oss, och titta på er andra! Detär icke hederligt.Jag tycker att detta är viktigt att säga. Att fatta be-slut om att minska på pengarna till landsting ochkommuner var jättetufft för många av oss, men vi sågatt vi var tvingade att göra det. Men det legitimerarinte att nu göra något som är sju resor värre.Jag har tagit upp frågan om att mer resurser skallgå till kommuner och landsting för att man där skallkunna fullgöra sina uppgifter med ärligt och upprik-tigt uppsåt. Jag är glad över att vi får ett löfteom att pengar skall gå till vård och omsorg. Jag ärmycket glad för det. Det jag däremot har reagerat påoch kritiserat Socialdemokraterna för är att detta är enrestpost i budgeten - om det blir pengar över kommerdet mer pengar till vården och omsorgen. Jag skullevilja att denna post läggs nästan först, att detta blir detviktigaste i välfärden. Jag är ändå glad över att peng-arna kommer, och det skall bli spännande att läsa omdetta i vårpropositionen.Jag vill också fråga , som är enärlig människa: Det sägs att vi måste ha vårdköer pågrund av ekonomin, men vilken ekonomisk förtjänstinnebär vårdköerna? Måste man inte inse att man pånågot sätt måste satsa pengar direkt, så att man kaparköerna? har här talat om hur man skullekunna göra det. Om vi inser att vi bara skjuter avgif-terna , så att människor blir sjukare ochsjukare och behöver mer och mer rehabilitering, dåinnebär väl inte vårdköerna någon ekonomisk vinst isig. Jag skulle vilja att försökteutveckla det här.Jag vill också ta upp en fråga till. Enligt statistikanvänds operationssalarna i till i ge-nomsnitt . förekommer däringen aktivitet. Ingen företagare med någon självakt-ning skulle acceptera en sådan kapitalförstöring, attinte på ett bättre sätt använda utrustningen. Samtidigtvet vi att vårdköerna finns och att kompetensen ochpersonalen finns, men av någon anledning säger mannej. När ett företag får större orderingång, då satsarman på mer personal, man kanske visstidsanställeroch personalen kanske går två- eller treskift. Men närvi får längre vårdköer sägs folk upp. Det måste jubetyda att samhället ser detta som mindre viktigt änallt annat. Det här är en ekvation som jag inte förstår.Det skulle vara väldigt bra om jag finge argument såatt jag kunde förstå den. Då skulle jag kunna varanöjd med det. Det skulle vara bra om socialministernville ägna litet tid åt den frågan.Anf. 17 ():Fru talman! Ja, vi skall vara ärliga i debatten. Detvar i som först drevfrågan om en vårdgaranti, och det var mot ett myckethårt motstånd från Socialdemokraterna. Dessbättreblev alla överens, och det var här i riks-dagen som verkligen utvecklade vårdgarantin ochsom gjorde att vi faktiskt lyckades kapa köerna ochhelt och hållet arbeta bort dem. Detta är sant.Den nya vårdgarantin innebär helt enkelt att vi fåren besöksgaranti, med en veckas väntetid till en dist-riktsläkarcentral. Det är ju ingen reform, utan på endistriktsläkarcentral kommer man in ganska snabbtredan i dag. Vad vi moderater vill är att den nuvaran-de vårdgarantin utvecklas och inte avvecklas på detsätt som sker.Sedan undrar jag: Hur pass motiverade är Social-demokraternas egna landstingsråd ute i landstingen? IDagens Medicin från rasar Bo Ringholmpå grund av att statsrådet har släppt framlitet pengar till privatläkarna. Om vi över huvud tagetskall klara av vårdköerna måste vi släppa fram eta-bleringsfrihet. Vi måste satsa mer på privatvården, såatt inte som i 100 000 patienter skallstå utan en ordinarie läkare.Vi skall organisera på rätt sätt. Det är jag all-deles medveten om, och det är jag överens med soci-alministern om. Men varför är då socialministern sånegativ till , i vilken man menar att viborde avskaffa landstingsskatten och i stället se till attriksdag och regering ger pengar och anger målen?Detta stämmer ganska väl överens med det moderataförslaget om en hälsoförsäkring, men till det sägersocialministern och de socialdemokratiska landstings-råden blankt nej. Jag tror att detta är alldeles nöd-vändigt i framtiden.Anf. 18 Socialminister ():Fru talman! De borgerliga vännerna här kanskeskall vara glada för att de i en interpellationsdebattinte behöver tala om hur de skall få fram pengar tillförbättringar. Det är klart att det kommer att behövas.Det här kostar pengar. Det är problem också förlandstingspolitikerna att få budgeten att gå ihop, attklara av det växande behov av hjälp som finns hos enåldrande befolkning i kombination med att vi kangöra mer.Ur den aspekten kommer vi kanske aldrig heltifrån köer.