prot · GL0948 · 1997-12-16 00:00:00 — I stället har man ofta byggt ut sidoverk-samheter som slukat såväl kompetens som pengar somborde ha stått till förfogande för att garantera kvaliteti det man skall ägna sig åt.Jag har själv med stigande förvåning i min hem-kommun sett hur detta skett. förstärks bildenav dyrbara låtsaslekar med beställar-utförar-modellermed nästan enbart interna aktörer. Inte förvånandetyder aktuell statistik på att kommuner nu satsar merpå overheadverksamhet och byråkrati, medan manförra mandatperioden effektiviserade verksamhetensamtidigt som man koncentrerade resurserna dit.Produktiviteten i kommunsektorn ökade då som aldrigförr.Vems är då ansvaret när missförhållanden ochbristande kvalitet uppdagas? Vems är ansvaret om enkommunal kärnverksamhet som äldreomsorgen intefungerar? Jo, det här är den berörda kommunens, desspolitiskt valda lednings, ansvar. Jag har redan sagt attdetta för de flesta kommuner inte i första hand är enpengafråga. Med en total budget på 425 miljarderkronor i intäkter inser var och en att pengarna skallräcka till det väsentligaste. Det finns faktiskt metoderoch vägar som står öppna för att god kvalitet ocksåkan åstadkommas utan att det krävs stora resurstill-skott i form av pengar. Däremot krävs det ofta resur-stillskott i form av kompetens, kunnande, omtankeoch, inte minst, lyhördhet för nya och bättre vägar attåstadkomma önskat resultat. Monopolverksamhetdäremot är inte den bästa grogrunden för den typen avresurstillskott.Herr talman! Just mot denna bakgrund är det tristatt konstatera att utskottsmajoriteten i detta ärende,som handlar om ekonomi, valt att på nyttstänga dörren för den förnyelse av verk-samhet som vi moderater förordar och som statenmåste bejaka för att kommunerna skall kunna skötasitt uppdrag på ett bra sätt.Det är än mera trist att märka hur Socialdemokra-terna nu i sin debatt ute i landet tillåter ett eventuellttillskott på och tillkommunala budgetar som totalt omsätter mer än 500miljarder kronor. De här 4 miljarderna påstås varaavgörande för välfärden. På detta enkla sätt skall mankanske få människor att rösta på Socialdemokraternaoch mobilisera dem mot Moderaterna.Herr talman! Avgörande för vår välfärd är att depengar som kommunerna disponerar an-vänds på bästa sätt, att de kan öka när landets eko-nomi växer på grund av en sådan ekonomisk politikfrån statens sida som främjar en uthållig tillväxt.Det är onekligen cyniskt, men kanske symtoma-tiskt, när socialdemokrater resonerar som om det är desista slantarna på marginalen i ökat statsbidrag somskall användas till bättre äldreomsorg. från i det här sam-manhanget inte okända - skall strax föra so-cialdemokraternas talan här och hon vet säkert bättre.Det finns pengar hos kommunerna somkan användas bättre, som kan användas till att få engod kvalitet på kärnverksamhet t.ex. Passasamtidigt på att höja debattnivån ute i landet genomatt här säga det som är en självklarhet, dvs. att det ärviktigt använda pengarna väl!Herr talman! I övrigt skall jag helt kortfattat taupp den inomkommunala skatteutjämningen, som juinfördes och som enligt moderatuppfattning är grundlagsstridig. Därför bör den ersät-tas med ett nytt system där staten tillför bidrag till dekommuner som har en för sina uppgifter otillräckligegen skattekraft.Dagens inomkommunala skattesystem gör ocksåkommunerna helt oberoende av hur den egna skatte-kraften utvecklas. Det är bara medelskattekraften iriket som är intressant. Ett sådant system uppmuntrarinte precis kommunerna att medverka till ekonomisktillväxt.Det är intressant att notera att ibland när ekonomeroch andra diskuterar vad enskilda kommuner kan göraför att förbättra sin ekonomiska situation - det talasom diverse satsningar, t.ex. om idrottsevenemang somi den debatt som vi hade om i år 2004- säger man att skattekraften då kanske ökar ochkommunen får in mera pengar. Det hela skulle dåkunna gå ihop. Då tror man att ökade skatteinkomstertill den egna kommunen skulle påverka skatteintäk-terna i kommunen. Man räknar med att det rimligen ärså. Men dagens system gör kommunerna helt obero-ende av hur den egna skattekraften utvecklas. Incita-mentet för att öka den är helt borta. Vi moderater har idet avseendet lagt fram ett förslag som är sådant attsamtliga kommuner skulle återges ett fullständigtincitament för att höja den egna skattekraften. Om detgenomfördes skulle man på ett helt annat sätt skapamöjligheter för kommunerna att bidra till ekonomisktillväxt i landet.När regeringen nu valt att inte lägga fram förslagom en grundlagsändring som skulle göra den inom-kommunala utjämning som införts förenlig medgrundlagen - man har avstått från detta trots att enstatlig utredning har lagt fram ett förslag om en sådangrundlagsändring för att så att säga åstadkomma kon-vergens mellan dagens system och grundlagen - ochinsikten finns att vi inte skall gå fram med en grund-lagsändring, tycker jag nog att vi skall tolka detta somatt också regeringen börjar inse att dagens systemmåste ändras. Jag inbjuder gärna socialdemokraternasföreträdare att ansluta sig till denna min uppfattning.Herr talman! Slutligen vill jag kommentera ytter-ligare ett moment som berörs i betänkandet. Det gäl-ler de inkomstrelaterade avgifter som många kommu-ner tillämpar, bl.a. för barnomsorg och äldreomsorg,och som det finns statligt författningsstöd för - fak-tiskt i strid med den kommunala likställighetsprincipsom i övrigt gäller.I en nyligen utkommen beskrivs dethur sådana här inkomstrelaterade avgifter gör att detofta inte lönar sig att arbeta. Det gäller bl.a. för per-soner som är arbetslösa men också för personersom inte har alltför märkvärdiga inkomster.Vi moderater hävdar att fördelningspolitiken skallbedrivas av staten. Att ovanpå detta lägga inkomstre-laterade avgifter i kommunerna får orimliga margina-leffekter för många, inte minst för låg- och mellanin-komsttagare. Vi vill ta bort den särskilda författningsom ger kommunerna rätt att i vissa fall ha inkomstre-laterade avgifter - i strid mot den likställighetsprincipsom i övrigt gäller enligt kommunallagen.Herr talman! Jag avstår från att yrka bifall till allade reservationer som vi moderater står bakom ochnöjer mig med att yrka bifall till reservation 1 undermom. 167 ():Herr talman! Anslagen till kommunerna kan låtatorrt och tråkigt när vi talar om en verksamhet somhandlar om bortåt . Men om vivänder på steken handlar det framför allt om det somär mycket av kärnan i vår vardag - vården, äldreom-sorgen, skolan och barntillsynen. Det handlar omtrygghet för oss människor att veta att det fungerar näroch om vi skulle behöva hjälp men också om att fak-tiskt få vardagen att fungera. När det här fallerar såfallerar också tilliten till skattesystem och skattefi-nansiering. Det är självklart att människor inte harnågon lust att betala skatt för verksamheter som intefinns där den dag man själv verkligen behöver dem.Vi i har tillstyrkt det tillskott som re-geringen har föreslagit av den enkla anledningen att viser att kommuner och landsting skulle behöva ytterli-gare extra pengar för att få näsan över vattenytan. Vihar varnat för det här länge och i våra egna tidigarebudgetalternativ och budgetförslag lagt på mer än vadregeringen har gjort.Det handlar inte om att lösa de ekonomiska pro-blemen eller att bygga ut den kommunala servicenutan, som vi skriver i vår reservation, om att bromsatakten på uppsägningarna. Bara i går hörde jag i en rapport från ekonomergör prognosen att det med hjälp av de här pengarnahandlar om att det bara är omkring 7 000 personersom blir uppsagda eller får en naturlig avgång i ställetför 20 000 . Det är viktigt att i retori-ken hålla reda på att det inte handlar om några utök-ningar utan om att bromsa minskningarna.Det handlar om att ge något större förutsättningarför att säkra kvaliteten.Det här räcker inte. Som många har påpekathandlar det framför allt om vad man gör med de storasummor pengar som man redan disponerar och i kommuner och landsting måste dels göra rättsaker, dels göra saker och ting på rätt sätt. Det handlarom att satsa på vård, omsorg, skola och en och annangatlykta, inte någon annan verksamhet som kommu-nerna också lägger ut pengar för. Det handlar om attgöra saker på rätt sätt med effektivitet, konkurrensut-sättning, upphandling, entreprenad, valfrihet osv., omatt inte bedriva verksamheter i obskyra bolagsformer.Om kommunalpolitikerna vill leka affär föreslår vi iFolkpartiet att de skall starta eget i stället.Vi hade i vår budgetram en del andra förbättring-ar: 380 miljoner till förbättrat högkostnadsskydd förvård och medicin så att barnfamiljer och gamla män-niskor inte skall ställas inför valet att antingen gå tilldoktorn eller ta ut medicinen. Den innehöll ett fortsattstatligt ansvar för assistansersättningen - på det visetbehövde man inte föra över en summa till kommuner-na som ändå gick med minus - och ett förslag om skulle införa ett stimulansbidrag för äldreboende.Eftersom vår budgetram redan har röstats ned har viinte möjlighet att hålla fast vi våra förslag. Folkparti-ets budget kan inte plockas i delar utan måste antas isin helhet.Jag tänkte, herr talman, avsluta med att säga någraord om en fråga som alldeles för ofta kommer bort närvi talar om ekonomi och verk-samhet. Det är det som jag skulle beteckna som vårtids riktigt stora utmaning, att häva utanförskapet ochbryta den vanmakt som finns för människor som oftabor i storstädernas utsatta förorter. Segregationengräver allt djupare diken i vårt samhälle. Det går åthelt fel håll. För oss i handlar det om attbryta vanmakten och häva utanförskapet och göra detgenom att se till att människor får jobb och egen för-sörjning och makt över sitt eget liv. Då kan vi brytautanförskapet och byta det mot ett innanförskap.Hur kommer de här frågorna in här? Ja, vissakommuner har en större andel människor som stårutanför arbetsmarknaden som gör att man har högrekommunala utgifter och lägre kommunala inkomster.Därför har vi förordat ändringar i utjämningssystemet.Jag har reserverat mig till förmån för ett förslag omatt kommuner och staten skall ta ett delat ansvar försocialbidragen. Då kan varken kommun eller stattjäna på att man försöker skjuta människor mellansystemen. Man kan i stället koncentrera krafterna påatt det skall bli det bästa för den enskilda människan istället för det bästa för systemen.Vi har också föreslagit att de s.k. Blommancheck-arna och de s.k. kommunakutpengarna i stället skalldelas ut generellt och förutsägbart, utan tjocka pärmarmed ansökningshandlingar, till de kommuner där manhar stadsdelar med många människor som lever iväldigt utsatta situationer, men så att man inte behö-ver ansöka och gå med mössan i hand på Inrikesde-partementet för att kunna få ut de här pengarna.Det här löser givetvis inte några problem i sig,men det kan vara med och skapa förutsättningar så lokalt kan ordna den bästa skolan åt de barn ochungdomar som verkligen behöver den bästa utbild-ningen, så att man kan satsa på en bättre infrastrukturbåde socialt och på andra sätt, så att man t.ex. har rådoch möjlighet att erbjuda förskola åt de barn som allramest skulle behöva förskolan men vars föräldrar stårutanför arbetsmarknaden och därför inte har rätt tillbarnomsorg.En förnyelse av verksamhet som vi iFolkpartiet har strävat efter både länge och väl hand-lar till viss del både om att göra rätt saker och om attgöra sakerna rätt. Det handlar inte bara om effektivitetoch ekonomi, utan det viktigaste är att människorskall kunna få den service och den omsorg och varamed i den verksamhet som passar just dem bäst ochatt själva kunna forma verksamheten. För oss är val-frihet och inflytande ingen lyx för de starka utan engrundläggande förutsättning för att alla människorskall kunna ha makten över sina liv. Det är så, herrtalman, att de människor som har pengar och som haringående kunskaper och vassa armbågar har alltidkunnat ha makt över den här typen av tjänster. Det ärinte det vi är ute efter, det räcker inte för oss. Därförvill vi skapa sådana förutsättningar att skolan, vården,barnomsorgen och den kommunala servicen skallkunna fungera även längst ut på linje 13.Jag står givetvis bakom alla de reservationer somvi har i betänkandet men yrkar bifall till reservation 2.Anf. 168 ():Herr talman! Efter nästan av höjdastatsbidrag syns ännu inga tecken på att sysselsätt-ningen ökar i kommunerna. I stället har personalstyr-kan minskat . Precis dessa rader kundeman läsa i ett nummer av Kommun Aktuellt i . Artikeln bygger på SCB:s arbetskraftsunder-sökning. Man konstaterar att minskningen i förstahand skett bland kvinnor som varit anställda inomvården och omsorgen. Förhoppningarna om att detökade statsbidraget snabbt skulle medföra ett ökatantal sysselsatta har tydligen kommit på skam.Den här situationen bekräftas också i . Man bekräftar naturligtvisatt kommunernas ekonomiska situation har förbättratsunder hösten. Man säger t.o.m. att genomsnittskom-munen borde kunna klara kravet på budget i balans år2000 men - och det här är viktigt - det är en storvariation bland kommunerna. Man spår att 140 kom-muner, alltså nästan hälften av landets kommunertrots de ökade statsbidragen måste göra nedskärningaroch därmed personalminskningar fram till år 2000.I den andra hälften av kommunerna finns det ut-rymme för expansion. Då är bara frågan: Hur mångakommuner kommer att utnyttja det läget för att utökaverksamheten och hur många kommer att användapengarna till att förbättra ekonomin?Jag tycker naturligtvis att det är bra att Socialde-mokraterna nu har kommit med förslag om mer peng-ar till kommunerna. Men problemet är att det uppen-barligen inte är tillräckligt. däremotsäger inte bara nej till ökade statsbidrag ochframåt. Man anser också att det nu finns utrymme attgenomföra skattesänkningar ute i kommunerna. Mo-deraterna bedömer uppenbarligen behoven i kommu-ner och landsting på ett helt annat sätt än andra.Förändringarna i befolkningssammansättningengör att behovet av verksamhet kommer attöka. Det är det växande antalet äldre och den växandegruppen av barn och ungdomar mellan sju och femtonår som gör att det kommer att ställas högre krav påäldreomsorg, sjukvård och skola. SCB säger att om viskall kunna upprätthålla nuvarande nivå och serviceår 2000, behöver vi ytterligare ca 11 000 anställda ikommuner och landsting.Vi har nog alla upprörts av situa-tionen inom åldringsvården. Egentligen borde viskämmas för att vi inte har förmått att ta hand om våraäldre på ett bättre sätt. I vissa fall har det egentligenvarit fråga om direkt vanvård. Det är inte bara denmedicinska delen av vården som har blivit eftersatt.Det handlar också om omvårdnad. Det handlar om attdet finns någon där som kan trösta, någon som kanlindra, någon som har tid med en liten pratstund. Vaddet egentligen handlar om är ju värdighet och med-mänsklighet.Vi har också sparat på våra barn. Större skolklas-ser, sämre undervisningsmaterial och en nästan obe-fintlig elevvård har blivit allt vanligare. Samtidigtsäger vi att det är oerhört viktigt med satsningar påutbildning. Men försämrar vi förutsättning-arna.I , som jag kommer från, har man påinitiativ från mitt parti i nubeslutat att upprätta barnboksslut. Det betyderatt man nu synliggör på vilket sätt de politiska beslu-ten i kommunen påverkar barnen. Liknande förslaghar vi lagt fram i vår budgetmotion här i riksdagen.Där tycker vi att regeringen skall följa den norskaregeringens exempel och ta fram en barnbilaga i bud-geten, alltså en bedömning av hur budgeten påverkarbarnens rätt och barnens situation.Det kan naturligtvis vara svårt att avgöra hur barnpåverkas av övergripande ekonomiska beslut. Men vitror ändå att det finns ett stort värde i att anlägga ettbarnperspektiv. Jag hoppas verkligen att regeringentar till sig detta och att man behandlar det här positivt.Verksamheterna i kommunerna utgör stommen iden generella välfärden. De skall, tillsammans medsocialförsäkringarna, de generella stöden och de be-hovsprövade bidragen, bilda en helhet. Jag tycker kan säga att dessa saker tillsammans utgör vårasocialpolitiska system. Dessa system är beroende avvarandra. Förändringar inom ett område får betydelseför ett annat.Så kan man t.ex. säga att den höga arbetslösheten,besparingarna i kommunerna och försämringarnainom bl.a. sjukförsäkringen i hög grad har påverkat debehovsprövade bidragen. Då handlar det i första handom socialbidragen.Socialbidragen är en tung post i kommuner-na. fick över 400 000 hushåll socialbidrag.Med andra siffror kan man säga att 753 000 männi-skor fick socialbidrag . Detmotsvarar av den arbetsföra delen av befolk-ningen. Det är en ökning tidigare. Men detsom kanske är allvarligast är att mer än hälften avsocialbidragshushållen hade ett långvarigt socialbi-dragsberoende, alltså mer än . Det finnsalltså en väldigt stark tendens att socialbidragen hållerpå att överge sitt ursprungliga syfte att vara ett tillfäl-ligt ekonomiskt stöd. I stället håller det på att bli enförsörjningskälla för stora grupper.Socialbidragen är alltså dryga. betala-des det ut i socialbidrag.Eftersom höga socialbidragskostnader tränger ut an-nan verksamhet, blir detta litet av kommu-nernas moment 22. Men det finns också en ojämlikhetmellan kommunerna, eftersom kostnaderna varierar.I en reservation som vi har tillsammans med Folk-partiet tas den här problematiken upp. Vi pekar pånödvändigheten av att se över om staten och kommu-nerna kan dela på kostnadsansvaret - men på ett förstaten kostnadsneutralt sätt. Frågan börjar aktualiserasnu, inte minst mot bakgrund av att vi från den1 inför en riksnorm.Vänsterpartiets förslag för kommunsektorn inomutgiftsområde 25 finns i ett särskilt yttrande. Enligtvåra förslag kommer kommunsektorn att få ett netto-tillskott på . Dessa resurser skaparvi genom att avskaffa grundavdrag vid högre inkoms-ter. Vi säger också nej till höjningen av allmännaegenavgifter från , alltså höjningen från5,till . Vi föreslår också en riktad sänk-ning av arbetsgivaravgifterna i kommuner och lands-ting med 5 miljarder kronor.Utöver de här förslagen föreslår vi att man gör enöverflyttning av arbetslöshetsmedel på 3,3 miljarderfrån utgiftsområde 13 till utgiftsområde 5. Avsikten äratt skapa extra jobb åt långtidsarbetslösa inom kom-munsektorn, jobb till ordinarie löner. Det är ett sätt attfå pengar som annars skulle betalas ut i form av pas-siva bidrag att i stället bidra till aktiva åtgärder. Mangör på det här sättet något åt den smått absurda situa-tion som det innebär att utbildad, kunnig arbetskraftstår utanför arbetsmarknaden medan behoven är oer-hört stora.Vi har även inom andra utgiftsområden förslagsom påverkar kommunernas ekonomi. Det gäller t.ex.assistansersättningen. träder lagenom stöd och service till vissa funktionshindrade ochlagen om assistansersättning i kraft. En av rättigheter-na enligt lagen var ju just rätten till personlig assi-stans. En grupp svårt funktionshindrade människorkunde nu få hjälp och stöd att leva ett mycket merinnehållsrikt liv. Reformen blev dyr, och man åläggernu kommunerna att betala de första 20 timmarna.Samtidigt inför man en schablonisering i timersätt-ningen. På utgiftsområde 9 har vi därför reserveratpengar för att lyfta av kommunerna den här kostna-den.Jag har ett annat exempel. , 1997, drogs ocksåett stimulansbidrag till landstingen för rehabiliteringoch habilitering av äldre och rörelsehindrade in. Dehär pengarna var ett led i handikappreformens genom-förande. Jag vill på det här sättet rikta litet kritik motatt man från regeringshåll med ena handen ger pengartill kommunerna, men tar tillbaka med denandra. Med hänvisning till att man har givit kommu-nerna pengar, övervältrar man kostnader. Vi tyckerinte att det är något lyckat sätt att resonera.Kommunernas inkomster är inte bara statsbidrag.Det handlar ju också om skatter. Och bästa sättet attöka skatteintäkterna är naturligtvis att få kommunin-vånarna i arbete. Det tycker vi är ganska självklart.Men vi har ytterligare en reservation. Den handlar omhur det blir om någon kommun skulle vilja öka ut-debiteringen. Då har vi ju en metod som gör att stats-bidragen minskas. Vi tar i en reservation upp vårkritik mot detta, som vi tycker är ett ingrepp i detkommunala självstyret.Herr talman! står bakom två reser-vationer, men jag yrkar bifall endast till reservation 3.Anf. 169 () re-plik:Herr talman! Det var en sak som som jag måste kommentera. Hon sade att vimoderater säger att det finns ett utrymme att sänkakommunalskatten. Det är en skillnad jämfört medVänsterpartiet och Socialdemokraterna.Ja, det finns ett sådant utrymme. Men det förutsät-ter en annan politik här på riksplanet så att man fåravregleringar av kommunalsektorn, t.ex. i fråga omsocialtjänstlagen. Men det förutsätter också kommun-ledningar som säger ja till konkurrensutsättning avkommunal verksamhet för att få ned kostnaderna medbibehållen kvalitet.I och med att Socialdemokraterna här i riksdagensäger nej till vad jag har sagt, och i och med att soci-aldemokratiska majoriteter ute i kommunerna intarden attityd som de gör, finns ju inte det här utrymmettill sänkta skatter. Fortsätter man i dagens spår, så blirdet fortsatt höjda skatter - och dessutom sänkt kvali-tet på kärnverksamheten. Jag vill göra det här tillrätta-läggandet utifrån vad sade.Anf. 170 () replik:Herr talman! Det kan vara viktigt med tillrättaläg-ganden. När jag läste motion förstod jagkanske inte att detta var villkorat på det sättet.Eftersom vi har startat ett replikskifte skulle jagvilja fråga en sak. i sitt anförande att krisen i äldreomsorgen inte ären fråga om pengar utan att det är andra orsaker till attvi har den kris vi har . Jag skulle vilja återknytatill den debatt vi hade här i den 5 novemberom äldrevården. Då sade representantatt äldrevården får kosta vad den behöver kosta omden sköts effektivt och med god kvalitet, men då fårockså kommunerna lära sig att prioritera. Hur stårdetta i relation till det uttalande som alldeles ?Anf. 171 () re-plik:Herr talman! Det står väldigt väl i överensstäm-melse med vad jag sade. Det är nämligen så att kom-munerna ägnar sig åt en massa sidoverksamheter somkostar mycket pengar. Om man i stället fokuserar ochsatsar på det man finns till för, och dit hör ju bl.a.äldreomsorgen, kan man kanalisera pengaresurser dit.Men om man skall få en bra och framåtsyftande kvali-tet på äldreomsorgen måste man också bejaka nyaidéer och se hur man kan göra saker annorlunda änvad man har gjort. Den grogrunden finns oftainte om man bedriver den här verksamheten som enren monopolverksamhet. Man måste ocksåöppna för idéer utifrån. Det visar erfarenheterna.Anf. 172 () replik:Herr talman! Jag har haft anledning att debatteraäven socialförsäkringsfrågor. Det gjorde vi i går här ikammaren. Jag noterar att t.ex. har för-slag om att ytterligare en karensdag skall införas isjukförsäkringen. Ni går emot en höjning av sjuker-sättningen osv. vill jag återknyta till utta-landet om att kommunerna måste lära sig att priorite-ra. Jag skulle vilja att tog tillfället iakt och preciserade vad det är som skall skäras bort ikommunerna. Vilken typ av verksamhet är det somskall bort? Jag tror att vi är väldigt många som väntarpå det svaret.Anf. 173 ():Herr talman! Regeringen och är stoltaöver budgetsaneringens kraft och konsekvens.Vi kristdemokrater har under hela saneringspro-cessen konstaterat att budgetsaneringen har genom-förts på ett sådant sätt att kommunerna inte klarar avsina kärnuppgifter inom vård, omsorg och skola. Vihar också vid varje budgetbeslut omprioriterat resur-ser så att kommuner och landsting får resurser för envärdig vård och omsorg.Herr talman! har det nu kommit larm-rapporter om tillståndet inom äldrevården. Bilden avSverige som en välfärdsnation har allvarligt skadatsnär bilder av direkt vanvårdade gamla nått oss alla.Socialstyrelsen har också slagit larm om en utbreddoch dokumenterad vanvård i äldrevården.