prot · GK0959 · 1997-02-04 00:00:00 — Däremothar jag några generella frågor kring detta.När SJ:s ekonomiska lönsamhetsproblem och re-sultat blev kända utbröt en stor oro. Framför oss sågvi problemen med de olönsamma sträckorna. Dåuppmanade kommunikationsministern politiker attbesinna sig och låta SJ få arbetsro. Den arbetsron harnu lett fram till en sparplan, som jag förstår har redo-visats för nu i januarioch som kommunikationsministern har anledning attta ställning till senare.Men regeringen har redan nu uttalat att man inte ärberedd att skjuta till mer pengar för upphandling avolönsam tågtrafik. Då kan man fråga sig vad det fårför konsekvenser. Om Delegationen för köp av visskollektivtrafik tillskjuter medel till sträckan , blir en annan sträcka lidande, en blandmånga.Frågan är vad man skall göra om man inte är be-redd att skjuta till mer pengar, och framför allt är detintressant att se vilket ställningstagande detta innebär.Är det en medveten, långsiktig åtgärd att inte skjutatill mer pengar nu när det verkligen behövs? Är manhelt enkelt medveten om att trafiken på räls antagligeninte kommer att uppstå här igen och att man förlorarresenärerna realt sett? Eller är man inte medveten omdet? Vet man inte riktigt vad man skall göra mer änatt man vill åstadkomma en spariver?Vi får dubbla budskap från regeringen, som sägeratt man skall ha en regional balans somkulturministern säger att man skall satsa på Göte-borgsregionen. Vi känner till vissa ekonomiska pro-blem som har, i form av arbets-löshet osv. Andra har talat om den betydelse trafikenskulle ha, inte minst ur miljösynpunkt. Men frågan äralltså vad som händer när man inte skjuter tillmer pengar. Tror kommunikationsministern att det gåratt få tillbaka den här tågtrafiken? Eller vill kommu-nikationministern lämna ett arv efter sig i form av ettrealt sett minskat antal tågresenärer?Anf. 25 Kommunikationsminister ():Fru talman! Det finns mycket att säga om järn-vägstrafiken rent generellt, men vi skall väl hålla osstill persontrafiken och kanske mest till . Jagvill dock ta min utgångspunkt i de akuta ekonomiskaproblem som SJ har att brottas med just nu.Som en åtgärd har man redovisat att det är tvålinjer som man inte anser sig kunnaköra på företagsekonomiska grunder. Det ena ärMittlinjen mellan och , och denandra är linjen . Jag inser att bäggedessa linjer regionalpolitiskt är mycket viktiga, ochdet ligger i upphandlingskriterierna att den typen avlinjer skall kunna ingå i delegationens köp av s.k.olönsam trafik. Jag tycker egentligen att det är ettförskräckligt uttryck.Men det finns inga möjligheter för regeringen att ijanuari 1997 bestämma att pengar skall direktstyras ijanuari 1998 för att utöka upphandlingspåsen. Vad vihar kunnat göra för att inte förlora tempo i den härdiskussionen är att lägga in också dessa två banorbland det som skall granskas, prioriteras och diskute-ras av delegation för upphandling avolönsam trafik.Nästa steg är - vilket jag är övertygad om att ElisaAbascal är väl medveten om - en budgetfråga.Man kan säga att det är fråga om en prioritering inomutgiftsområde 22, men det kan naturligtvis också varafråga om en prioritering emellan andra saker. Detta ärnågonting som faktiskt förfogar över - hurbudgeten 1998 skall se ut.Uppenbarligen har jag talartid kvar. Jag kan dåockså säga något om konkurrensen mellan buss- ochtågtrafik. Det faktum att det inte går att säga hur storbanavgifternas andel är på just den här linjen beror påatt detta är ett generellt belopp, som betalas till från SJ:s sida. Men generellt sett vet vi attungefär av kostnaderna för drift och underhålltill infrastrukturen betalas av banavgifter. Förmodli-gen ligger det ungefär på den nivån också när detgäller denna linje. Men varken SJ eller kansärredovisa linje för linje, utan det rör sig om enklumpsumma.Statens Institut för Kommunikationsanalys ochKonkurrensverket har räknat ut skadeverkningarna förSJ vad gäller busstrafiken. Förändringarna i konkur-renssituationen handlar inte om mer än totalt settungefär 40 miljoner. Det gäller hela landets samtligalångväga busslinjer. SJ har möjlighet att så att sägavetolägga samtliga linjer innan regeringen godkännerdet om man kan visa att dessa leder till skada till SJ.Tyvärr har man inte från SJ varit särskilt aktiv när detgäller detta - tyvärr för SJ, men inte tyvärr för passa-gerarna. De har nämligen fått billigare tågresor också.Anf. 26 ():Fru talman! Det var ju gott och väl att sträckanKarlstad-Göteborg bedöms kunna platsa inom upp-handlingsramen. Vi på Värmlandsbänken har redantidigare bestämt oss för att uppvakta och med trafikpolitiska beslut laderiksdagen fast att en viktig princip är att människoroch företag skall ges möjlighet att själva avgöra hurde skall ordna sina transporter och att kundens behovskall sättas i centrum. Samhällets påverkan skall iförsta hand ske med sådana styrmedel som ger ut-rymme för denna valfrihet för konsumenten. Detta ären princip som jag helt ställer upp på. Men tyvärrverkar styrmedlen nu vara direkt negativa - till järn-vägstrafikens nackdel.Hur skall man annars tolka siffror som enligt SJvisar att en personvagn på järnvägen har i det närmas-te så hög skattebelastningsom en buss? Jag talar nu om banavgifterna. Kom-munikationsministern säger att de bara utgör en litendel. Det är möjligt, men de upplevs ändå som mycketbetungande i konkurrenssituationen. Det är den dethandlar om.Man kan också läsa i Kommunikationskommitténsdelbetänkande att medan banavgifterna har höjts harfordonsskatterna för tunga dieselbilar sänkts med20 %. För bussar har de sänkts . Det är väluppenbart att de dryga banavgifterna gör att tågtrafi-ken inte lönar sig gentemot de betydligt lägre beskat-tade bussarna.Hur menar statsrådet att de olika kommunika-tionsmedlen skall kunna konkurrera med likartadeförutsättningar? Eller menar statsrådet att konkurren-sen är likvärdig ? Är i så fall SJ:s sifferuppgifterfelaktiga?Statsrådet hänvisar till den sittande kommunika-tionskommittén och vill avvakta det kommande tra-fikpolitiska beslutet innan några ytterligare åtgärderskall kunna vidtas när det gäller konkurrensfrågorna.Men har ju regeringen och beslutatom en stor investeringsvolym för järnvägen. Innan detförslaget lades fram för måtte väl regering-en ha analyserat järnvägens framtid?I dag anser man sig inte ha råd att köra tåg mellanKarlstad och - linjen går med ca 20 miljo-ner kronor i förlust. Hur skall man då få råd att köratåg efter omfattande investeringar? Man kan sätta de20 miljonerna för emot de 36miljarderna, som visserligen gäller . Vore detinte bättre att investera mindre och i stället läggapengar på driften, genom att t.ex. sänka banavgifternaeller ta bort dem helt under exempelvis , dvs.den tid som banarbete pågår och trafikanterna irriterasav störande tidsförseningar? För Värmlandsproblemetskulle det vara väldigt välgörande om banavgifternakunde tas bort under något år.Anf. 27 ():Fru talman! Som jag sade i mitt första inlägg ärdetta en viktig fråga för . Jag tror också attstatsrådet uppfattade det vid sitt besök i det som sades då uppfattade jag det som att stats-rådet är mycket positiv till att problemet med den härsträckan får en bra lösning. Jag vill också tolka stats-rådets svar här som positivt.Även om SJ nu är affärsdrivande är det viktigt attregeringen visar en positiv viljeinriktning - att dettaär en viktigt trafik som måste behållas på alla möjligasätt. Från den regionala sidan; dvs. länsstyrelser,kommuner och landsting är man också villig att görainsatser för att klara av detta. Med gemensammamarknadsföringsinsatser kan man öka resandeunder-laget på banan.Man kan diskutera om det går att effektiviseraverksamheten ytterligare. Går det t.ex. att sänka bil-jettpriserna ytterligare? var inne pådet. Och går det att sänka banavgifterna? Om det integår på något annat sätt måste problemet få sin lösninggenom medel för olönsamma järnvägar. Jag hoppasatt den lösningen blir möjlig. Det värsta som kanhända oss vore nämligen att banan läggs ned. Jagskulle vilja påstå att det skulle vara det värsta som hardrabbat på mången dag. Det skulle ge enmycket negativ klang för vårt län och innebära ennegativ utveckling. Jag hoppas alltså att statsrådet görallt för att vi skall få en bra lösning på problemet.Anf. 28 ():Fru talman! Jag ser att vi får jobba dels på lång,dels på kort sikt. De långsiktiga besluten, som komupp här förut, hade sin grund trafikpolitiskabeslut. har vi drabbats av dem när det gällersträckan . Kommunikationsminis-tern sade själv att vissa sträckor inte kan köras påföretagsekonomiska grunder. De blir inte lönsamma.På kort sikt kan vi sätta vår förhoppning tillatt banan blir föremål för upphandling av olönsamtrafik, men därom vet vi ingenting . Därmed blirdetta en budgetfråga, som kommunikationsministernsade. Det blir en fråga under utgiftsområde 22. Mankan bara sätta sin förhoppning till att alla som hardeltagit i debatten också i en budgetdebatt tardetta på allvar och behandlar frågan seriöst.Det viktigaste av allt är att vi i detta läge inte sittermed armarna i kors och bara ser på när tågtrafikenKarlstad-Göteborg läggs ned, utan att vi verkligengör någonting. Som jag sade förut tror jag inte att detgår att starta om en tåglinje som en gång har blivitföremål för nedläggning.Anf. 29 ():Fru talman! Det är bra att kommunikationsminis-tern så klart uttalar att bl.a. linjen så regionalpolitiskt viktig som den är. Vikten förnäringslivet och för vårt blivande universitet har be-tonats här. Jag vill inte minst betona miljöfrågorna.En järnvägslinje är faktiskt en viktig miljöfråga. Detär bra att vi har statsrådets ord på att detta är en viktigfråga för oss värmlänningar. Det visar också denuppställning vi ser här : Vi ställer allihop upp förvår järnväg.Frågan har naturligtvis varit uppe i länsstyrelsenoch i andra sammanhang. Det råder inga delade me-ningar om vikten av att behålla denna järnvägslinje.De uppgifter som gavs från SJ-ledningen innebaratt bandelskostnaden handlar om motsvarande 20-25miljoner kronor. Jag hävdar återigen att jag tycker attdet är en väldigt liten kostnad i hela vår stora budget.Det skulle finnas en möjlighet att klara av detta underen i varje fall.Jag säger som någon sade tidigare att man kanskekunde ta det av medlen för olönsam järnvägstrafik omdet inte går på annat sätt. Jag hoppas naturligtvis attlinjen blir föremål för upphandling.Anf. 30 ():Fru talman! Jag håller med kommunikationsminis-tern om att det här är en budgetfråga i slutändan. Vihade ju en debatt om storleken på det här anslagettidigare. Den här diskussionen är ju också om inte enfavorit, så i alla fall i repris. diskuterade viju tågförbindelserna mellan och södra . Då var det den linjen. är det mittlinjen mel-lan och . Liksom de andra talarnaär jag väldigt glad över att kommunikationsministernså tydligt uttryckt att det finns ett stort samhällseko-nomiskt värde i att ha trafiken kvar på de här linjerna.Men talar vi om sträckan . Om vi inte skall uttrycka oss riktigt sågenerellt, kan vi konstatera hur ministern och rege-ringen avser att agera . Man kan inte lova ut merpengar till anslaget, men man kan åtminstone ge enfingervisning om hur man kommer att hantera frågan iframtiden. Den signal som regeringen ger nu kommeratt vara väldigt talande för hur det blir med den olön-samma trafiken i . Det är en fråga somär oerhört viktig för och , menäven för och svensk tågtrafik.Jag delar inte den uppfattning som framkommit skall ta bort banavgifterna. Jag anser att det ärrimligt att underhållet avspeglas något i biljettpriser-na. Däremot tycker jag förstås att miljöfrågan ärmycket viktig. Kommunikationsministern har ju ocksåuttryckt att miljöfrågan är en tung fråga. Kan mantänka sig att miljöfrågan kommer att vara en priorite-rad fråga för den här delegationen när det gäller köpav viss kollektivtrafik? var det bara regio-nalpolitiska hänsyn som skulle vägas in. Kan miljönockså få vägas in där?Anf. 31 Kommunikationsminister ():Fru talman! Låt mig slå fast att det riksdagsbeslutsom vi lever under nu är trafikpolitiska be-slut. Om en månad, knappt eller drygt beroende påhur tidtabellen hålls, kommer med ett betänkande som bl.a. kommer attta upp konkurrenssituationen mellan de olika trafik-slagen. En viktig del av detta betänkande kommer attinnefatta hur SJ:s långsiktiga konkurrenssituationskall se ut.Jag vet redan nu att har gjort teoretiska beräkningar somhandlar om det som på byråkratspråk kallas för inter-nalisering av externa effekter. Det gör att man skullekunna kostnadssätta de olika trafikslagen, inklusivemiljöeffekter och t.ex. trängseleffekter, trafiksäkerhetoch olyckor. Men dessa beräkningar visar inte atttågtrafiken skulle bli särskilt gynnad i den typen avresonemang. Det trafikslag som skulle gynnas, vilketinte hjälper den här banan alls, är sjötransporterna.Det kan sägas som en knorr, men det kan vara intres-sant av miljöskäl också.Många tror att banavgifterna skulle lösa proble-men. går de ju in till staten, dvs. till Finansde-partementet, sedan är det staten, dvs. ochregeringen, som beviljar anslag till för driftoch underhåll av banorna. Egentligen är ju detta enrundgång med pengar, och alltihop hamnar igen i denbudgetdiskussion som vi började den här debattenmed. Om man skall sänka eller inte sänka banavgif-terna är också en budgetfråga, eftersom vi då får enannan budgetbalans.Om vi skall vara realistiska handlar det under1998 om det s.k. anslaget för olönsam trafik ellerupphandling av viss kollektivtrafik. Tycker riksdagenatt det belopp som gäller är lagom stort, ellerskall det höjas eller sänkas? Vi kommer att beredadetta i den sedvanliga budgetprocessen. Det skullevara mig alldeles främmande att utlova någon-ting om detta anslag, om det skall höjas eller sänkaseller vara oförändrat. Jag är övertygad om att de äradeledamöterna är helt införstådda med att man inte kanarbeta så.Anf. 32 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet ochmina meddebattörer i den här för så viktigafrågan.Apropå Vänersjöfarten vill jag säga att vi gillarden också, men vi tycker att den går litet väl långsamtför personbefordran. Jag hoppas och tror att den härdebatten har inneburit att statsrådet känner vår orooch tar med sig våra förväntningar om en god lösningför tågsträckan . Med det vill jagavsluta den här debatten.Anf. 33 Kommunikationsminister ():Fru talman! Låt mig säga en sak mycket kort. nya propositionen har jag just föreslagit att riks-dagen skall satsa offensivt på järnvägsinfrastrukturen.Det hade varit mig alldeles främmande att göra så omjag inte hade trott på järnvägstrafik. Det gäller såvälgodstrafik som persontrafik. Järnvägstrafik är oerhörtviktig i vårt avlånga land av miljöhänsyn, men detfinns också rent trafikala aspekter på detta.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1996/97:105 omdrivgarn i ÖstersjönAnf. 34 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omjag kommer att verka för ett upphörande av detsvenska fisket med drivgarn alternativt en begräns-ning som skulle innebära en maximal längd för driv-garn om . Vidare har frågatom jag i EU-samarbetet kommer att ta initiativ till enbegränsning av drivgarnslängderna i Östersjön.Först vill jag klargöra att de regleringar som Gud-run nämner i sin fråga omfattas av och disku-teras inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik- CFP. Detta hindrar inte att vi i nationellt harkompletterande bestämmelser för vårt eget fiske.Beträffande den nationella delen är frågan om driv-garnen en integrerad del i beredningsarbetet av utredning Lax i sikte. Den beredningen ärinte avslutad, men låt mig i korthet belysa några vikti-ga punkter i den här frågan.Beståndet av tumlare i har enligt en ve-tenskaplig avhandling bedömts vara genetiskt särskiltfrån tumlarebeståndet i . Fiskeriverketanser emellertid, med utgångspunkt från tillgängligauppgifter, att ett drivgarnsförbud inte är motiverat omdet enbart är avsett att skydda tumlarebeståndet. Ettförbud mot drivgarnsfiske i är enligt motiverat om effekterna på vildlaxbeståndetoch bifångster av sjöfågel läggs samman med behovetav skydd för tumlare under förutsättning att bifångs-terna av tumlare i drivgarn överskrider vad beståndettål. framhåller vidare att situationen förtumlaren i är bekymmersam med ett be-stånd som troligen inte överstiger 1 000 djur. Samti-digt är antalet rapporterade bifångster mycket litet.Det pågår en undersökning i EU:sregi som innefattar att observatörer medföljer ombordpå drivgarnsfartygen. Någon rapport från den under-sökningen har ännu inte presenterats. De under-handsuppgifter jag har fått tyder dock på attdet inte gjorts några observationer som påvisar före-komst av tumlare i drivgarnen. Jag skulle gärna se attkommissionen fortsättningsvis i projektet använderäven svenska laxfiskefartyg för sina undersökningar.Drivgarnsfisket utgör enligt de undersökningar somgjorts inte något hot mot sjöfåglar. Vi ser fram emotslutresultatet av EU:s undersökning av bifångster ochföljer denna fråga noggrant.I rapporten i sikte föreslår etts.k. laxpaket med ett flertal åtgärder i syfte att lång-siktigt säkra östersjölaxens överlevnad. Vid en extra-session med för nu islutet av februari skall en aktionsplan för Östersjölax-en behandlas. Aktionsplanen innehåller ett flertalförslag till skydd för den vilda laxen, dock inte någonspecifik åtgärd beträffande drivgarn.Ett förbud mot drivgarn utgör ett avflera alternativa sätt att minska havsfisket efter laxoch därigenom även minska eventuella bifångster avtumlare. Detta skulle naturligtvis få sociala och eko-nomiska konsekvenser för dem som fiskar meddrivgarn, och det är något som bör belysas närmare.Emellertid skulle möjligheterna till en positiv utveck-ling av det kustnära regionala laxfisket längs densvenska öka, något som kan skapa nyaarbetstillfällen. Det är alltså många aspekter som börövervägas i den här frågan.Sammanfattningsvis kan jag konstatera att den be-kymmersamma situationen för Östersjölaxen, somockså förvärras av sjukdomen M74, samt oklarheternakring tumlarens situation i innebär att jag ärberedd närmare granska vilka effekter en begränsningav drivgarnen i skulle få. Jag villdock framhålla att ett beslut måste fattas i enighetmellan de berörda Östersjöstaterna för att få full ef-fekt.Anf. 35 ():Fru talman! Jag vill tacka så mycket för svaret.Det är inte första gången jag står i den här talarstolenoch diskuterar drivgarn och drivgarnsfiske.Det finns vissa öppningar i svaret, vilket har gjortmig mycket glad. Det känns som om situationen harförändrats litet grand, som om det ändå börjar finnasen vilja att diskutera frågan på ett sätt som kanske intehar gjorts tidigare.Bakgrunden är att FN i en resolution har föreslagitatt drivgarnsfiske skall förbjudas. EU har valt att tolkabestämmelsen så, att man förordar som längstadrivgarn i men i . Förutsätt-ningen för att ha så långa drivgarn i är attdet inte får några ekologiska konsekvenser.Nu får emellertid drivgarnsfisket i eko-logiska konsekvenser. Det beror på att det finns etttumlarebestånd i som har visat sig varagenetiskt skilt från alla andra bestånd. Det är en litenpopulation på ungefär 1 000 djur, som enligt densvenska undersökning som finns faktiskt fångas. I denrapporten, som kom , sägs det att såmycket som i värsta fall fångas. Det är densvenska tumlarerapporten. Den internationella val-fångstkommissionen säger att är oacceptabelt,och är det är det oroande och måste åtgärdas.Vi vet inte riktigt om den här siffran stämmer.Undersökningen är alltså gjord i svenska vatten.Det visar sig också att det fångas en hel del sjöfå-gel i drivgarnen. I det fallet är det, måste jag säga,mycket svårt att som jordbruksministern säga att deundersökningar som har gjorts tyder på att det inte ärnågot större problem. Det har nämligen gjorts mycketfå undersökningar. Såvitt jag har funnit finns det en,där man har tittat på sillgrissla och tordmule. Denundersökningen är liten. Det är möjligt att man skullebehöva göra fler undersökningar. Det finns så vitt jaghar sett t.ex. inte någon undersökning av alfågel. Detär också en sådan fågel som övervintrar ute på Öster-sjön.Men det allvarligaste är kanske ändå att driv-garnsfisket av lax bedrivs på blandade bestånd i . Vi vet att vildlaxen riskerar att slås ut. I dagär av laxbeståndet vildlax. Den siffrankan sjunka drastiskt. Därför har också många kom-missioner, t.ex. EU:s , föreslagit skall upphöra med fiske på blandbestånd i Ös-tersjön.Vi ser att 1997 kan bli ett ödesår. Det är nämligenförsta gången vi börjar fiska på bestånd som hardrabbats av sjukdomen M74. Vi vet att sjukdomentroligen har drabbat vildlaxen mer än den odladelaxen. Det kan alltså tyda på att det som sker fårförödande konsekvenser för vildlaxen.Ett sätt att komma till rätta med de här problemenskulle kunna vara att minska drivgarnslängden från 21km . Precis som säger isvaret får det naturligtvis konsekvenser för de tiobåtar som lever av att fiska lax . Det ärnämligen mycket tveksamt om det skulle löna sig attgå ut om drivgarnen inte var längre än 2,5 km.Jag och menar att den här fråganmåste tas på största allvar. Det här handlar om biolo-gisk mångfald, om vildlaxen skall ha en chans attöverleva. Det finns också rapporter som visar att viskulle kunna ta ut TAC, den fångst vi har på i år112 000 laxar, på ett annat sätt. Vi skulle kunna göraungefär som . I stället för att fiska på bland-bestånd i skulle vi kunna välja att läggafisket utefter . Då skulle det varalättare att veta vilket bestånd man fiskar på - på vild-lax som går till vissa älvar där den är född eller påodlad lax, som också går dit där den är född, utanförde kraftverk där man har satt ut den. Det skulle ocksåkunna vara ett sätt att fiska lax mer selektivt utan attriskera vildlaxbestånden.Jag tycker att det finns många öppningar i svaretsom visar att det ändå finns en vilja. En liten frågaskulle jag dock vilja ställa, men den får jag återkom-ma till.Anf. 36 ():Fru talman! Allra först vill jag be om ursäkt förmin ouppmärksamhet när fru talman anlände tillkammaren. Jag förblev sittande, läste, och uppmärk-sammade inte det.Också jag vill tacka jordbruksministern för svaret.Det är - det vill jag genast säga - med stor ödmjukhetsom jag närmar mig den här frågeställningen, efter-som den som jordbruksministern säger rymmer såmånga aspekter. Jag tycker ändå att en hel del av deuppgifter som nämnts är något såväl motsägelsefullasom generaliserade.Jordbruksministern säger i sitt svar: "Ett förbudmot drivgarnsfiske i är enligt Fiskeriverketmotiverat om effekterna på vildlaxbeståndet ochbifångster av sjöfågel läggs samman med behovet avskydd för tumlare under förutsättning att bifångsternaav tumlare i drivgarn överskrider vad beståndet tål. "sägs det att det inte gjorts några observatio-ner som påvisar förekomst av tumlare i drivgarn, ochvidare: "Drivgarnsfisket utgör enligt de undersök-ningar som gjorts inte något hot mot sjöfåglar. "Då vill jag fråga jordbruksministern: jord-bruksministern att det verkligen föreligger deförutsättningar som bör föreligga för att förbjudanuvarande drivgarnsfiske i ?Under våren 1995 presenterade vetenskapliga kommitté, ScientificTechnical and Economic Fishery Committies -STEFC kallas den - en rapport om drivgarnsfiske.Man stödde bl.a. det svenska kravet på undantag förÖstersjön. Man drog också ett antal slutsatser. Dennuvarande TAC-nivån, bortsett från M74, tillåter enåterhämtning av bestånden, och fisket i sig är därmedinte hotat, påstår man. Bifångster av andra fiskarterbestår främst av havsöring och regnbåge, och dessabifångster utgör inte något hot mot dessa arter.Däggdjur fångas ytterst sporadiskt i , sägerman. En undersökning av danskt drivgarnsfiske 1996visar inga bifångster av däggdjur. De socio-ekonomiska effekterna av en minskning av garnläng-den , alternativt förbud, blir att ett lönsamtfiske efter lax ute till havs skulle bli omöjligt.Jag ifrågasätter nog att ett förbud mot drivgarnöver skulle minska havsfisket efter lax. Jagtror knappast heller att det går att reglera laxfisketgenom att stoppa en speciell fiskemetod.