prot · GL0947 · 1997-12-15 00:00:00 — Missbrukarna kostarsamhället mer när de är på gatan än när de är i vård.Då skall vi även komma ihåg att missbrukaren orsakarstor skada för många av medborgarna genom inbrott,rån, osv.Vi vet att tobaken orsakar många hälsoproblem.Det är väl knappast något som man behöverorda så mycket om. Alla känner vi till problemet medatt rökningen bland många unga flickor ökar. Vi tyck-er därför att det är viktigt med ytterligare insatser iskolorna och har därför föreslagit en satsning på 20miljoner extra till information i skolorna när det gällertobakens hälsorisker - pengar som vi vill skall satsaspå En rökfri generation och liknande frivilliga organi-sationer.Herr talman! Även om vi i den här kammaren ärväl medvetna, så finns det många som tror att hemlös-het är något som bara förekommer i andra länder.Tyvärr har vi en hel del hemlösa i vårt land, mest i destora städerna, men även på många mindre orter. Dethär är en grupp som lever i en svår situation där detmånga gånger finns både missbruk och sjukdom med ibilden. Det är inte heller ovanligt med en stark miss-tänksamhet mot myndigheter bland de hemlösa, vilketgör att de har svårt att söka vård ochhjälp.Vi anser att det måste bli en samverkan mellanlandsting och kommuner för att hjälpa den här grup-pen. Vi anser också att det borde finnas en bra uppsö-kande verksamhet utöver den som de frivilliga organi-sationerna bedriver. Jag tänker då främst på Stads-missionen och . Vi har därför avsatt50 miljoner för projekt. Vi anser att det kan vara enbra start för att hjälpa den här gruppen människor.Vi vill också förstärka budgetmed att användas till att utvecklafamiljerådslag. anser att familjerådslag ären bra metod för att göra släkt och anhöriga delaktiganär sociala problem i en familj uppstår.Slutligen anser vi att regeringen borde ha avvaktatmed besparingskrav på Apoteksbolaget tills den ut-redning som berör Apoteksbolagets verksamhet slut-förts och en konsekvensutredning genomförts.Herr talman! Jag står bakom alla Miljöpartietsförslag som berörs i det här betänkandet och det sär-skilda yttrande som jag har lämnat.Anf. 175 ():Herr talman! Mål för utgiftsområdet står det somöverskrift. Det kristdemokratiska målet för det härutgiftsområdet är att alla skall kunna känna trygghet -trygghet som innebär att om man drabbas av ohälsaskall man få den vård och behandling man behöver.Jag tänkte ägna mina minuter åt att försöka ge någrasynpunkter på varför det är så viktigt med vård.Vi människor är olika och har olika önskemål förett gott liv. Somliga vill satsa på resor eller hästsport,medan andra prioriterar äkta mattor och frimärken.Det är nästintill omöjligt för omgivningen att bedömavad som ger livskvalitet.En sak är vi dock rörande överens om: Hälsanspelar en avgörande roll. Visst finns det många män-niskor som trots svår sjukdom eller handikapp leverett gott liv. Men det har oftast varit en smärtsam pro-cess att genomgå för att acceptera det och sedan göradet bästa av sin situation.När hälsan sviktar känner man sig rädd och utsattoch kan ofta inte njuta av livets glädjeämnen. Närman dras med svåra smärtor kan man inte tillgodogö-ra sig vare sig en jorden-runt-resa eller en fjällsemes-ter. Vid sjukdom ändras prioriteringarna och pers-pektiven. Då finns absolut inget viktigare än att till-friskna. Ändå får inte alla adekvat vård i rätt tid.Herr talman! Utbildningsnivån inom svensk sjuk-vård är internationellt sett hög. Den tekniska ochmedicinska utvecklingen har gått framåt snabbt och kan man bota många sjukdomar som varobotliga. Trots detta dör människor i väntan på be-handling. Detta är helt oacceptabelt. Människor vän-tar inte i en operationskö på grund av brist på vare sigteknisk utrustning eller mänsklig kompetens, ej hellerbrist på operationssalar, utan på grund av brist påekonomiska resurser.Varför får då inte sjukvården tillräckliga resurserför vård och omsorg? Ja det är en stor och viktigfråga. Enligt hälso- och sjukvårdslagen har alla rätttill god vård och omsorg. Att ge alla god vård är dju-past sett en etisk fråga, en fråga om synen på männi-skovärdet. Om vi går till oss själva så är det nästintillomöjligt att tänka sig att vi själva eller våra närmasteinte skulle få god vård. Det är omöjligt att tänka sigatt någon närstående skulle dö i onödan.Med den insikten borde det vara självklart att allahar samma rätt att få bot och behandling. Den gylleneregeln är här väl tillämpbar. Allt vad ni vill att andraskall göra för er, det skall ni göra för dem. Ingenmänniska har mer än ett liv. Ingen människa kan fåtillbaka sitt liv. Ingen människa kan ersättas mednågon annan. Varje människa är unik. Att värna livetär därför en huvudfråga. Materiella ting kan oftastersättas, men inte livet.Herr talman! I välfärdsambitionerna finns en upp-enbar risk att det svenska samhället i alltför hög gradblir materialistiskt. Att ha god livskvalitet är förmånga det samma som att ha en hög materiell stan-dard. Inget kan vara mer felaktigt än detta. Alltförmånga jagar prylar och på grund av det hinner mankanske inte med att leva. Man hinner inte att ha ge-menskap med närstående och vänner. Det resulterarockså i att ångesten blir ännu större när någon drabbasoch kanske oväntat dör, när man känner att man hargått miste om tid tillsammans.Att varje människa är unik och har ett lika värdeberor inte på vad man gör eller vad man kan, utanvärdet finns de facto i att man är människa. Av ochtill hör man i debatten att exempelvis de äldre skall haen god vård därför att de har byggt upp vårt välfärds-samhälle. Detta är visserligen sant, men det är inte detsom djupast berättigar dem till god vård och omsorg,utan det är att de är människor. Hur skulle det annarsgå för alla som inte har bidragit till välfärden vare siggenom en personlig insats eller med ekonomiskamedel? De kanske har varit handikappade i hela sittliv. Det är oerhört angeläget, herr talman, att ständigtpåpeka detta så att inte elitsamhället får grogrund.Alla människor har ett absolut, unikt och lika värde.Alla människor har rätt till en god och välanpassadvård och omsorg när man behöver den.Under senare år har det blivit allt vanligare att detär efterfrågan som skall styra vården. Självklart skallmänniskors val i möjligaste mån respekteras, men detär viktigt att inte likställa begreppen behov och efter-frågan. Den som har de största behoven orkar ellerkan oftast inte efterfråga dem. Därför måste det varaden enskildes behov som styr vårdinsatsen ytterst.När materiella saker går sönder vill vi fortast möj-ligt laga dem. Det finns också insikt om att reparatio-nen skall gå så snabbt som möjligt och få av oss ac-cepterar långa väntetider exempelvis på bilverksta-den. Men resonemanget är ett annat blandsjukvårdspolitiker. En del betecknar t.o.m. vårdköersom något naturligt, och man kan med rätta fråga sigvem det är naturligt för. Åtminstone inte för den sjukeoch vårdbehövande!Jag skulle utifrån ett männsikoperspektiv vilja på-stå att allt annat materiellt kan vänta till förmån förmänniskan och hennes livsvillkor. Vi måste prioriterasamhällets resurser efter människors viktigaste behovoch inte i första hand efter de materiella. Jag hävdarsjälvfallet inte att de materiella frågorna är oviktiga,men jag vet att de ickemateriella är ännu viktigare.Ofta är också de ickemateriella värdena en förutsätt-ning för att de materiella skall bli värdefulla.Vi människor hamnar lätt i tron att vår livsväg all-tid skall vara kantad av sol och framgång. Det vackra,det fina och det friska skall alltid vara hos oss. Viplanerar materiellt gott på många sätt och ägnar storkraft åt att bygga upp en materiell trygghet.Nästan alla av oss tecknar försäkringar för att haen materiell trygghet om något skulle hända. Men hurär det med tryggheten om man drabbas av sjukdom?Ja, många är oroade för utvecklingen. I Sverigehar vi haft ett system med en allmän sjuk-försäkring där avgifterna tas ut via skattsedeln, dvs.de betalas solidariskt efter bärkraft. Detta system ärbra, men det måste fungera, eftersom det inte finnsnågra egentliga alternativ. Det är därför en huvudfrå-ga för framtiden att se till att vården prioriteras för attalla skall få del av en trygg vård och omsorg när mandrabbas av sjukdom och ålderssvaghet.Därför, herr talman, har vi kristdemokrater avsattmer pengar än regeringen och i åretsbudget för vård och omsorg. Vi anser att alla signalersom vi har fått harbekräftat att det måste ges mer resurser till detta.Självklart skall kommuner och landsting på alla sättförsöka att se till att man har en så rationell verksam-het som över huvud taget är möjlig, men i den del avvården som gäller omvårdnaden finns det inte särskiltmycket att rationalisera på. En äldre människa sombehöver omvårdnad måste få tid, tid och åter tid.Jag vill avslutningsvis hänvisa till mitt särskildayttrande vid detta betänkande, där jag har tagit upphur vi ser på sjukförsäkringen. Vi vill i denna gärna seen gemensam försäkring för tandvården. Vi återkom-mer till de handikappades situation, där vi inte accep-terar någon försämring. Vi vill förstärka det förebyg-gande arbetet inom alkohol- och narkotikaområdet,vilket har talat mycket väl för. Detgäller en jätteviktig grupp av människor som lätt blirbortglömd.Vi kristdemokrater tycker vidare inte att det är nå-got självändamål att Apoteksbolaget skall vara statligtägt. Också till det kommer vi dock tillbaka, herr tal-man.Anf. 176 ():Herr talman! Det har gått av mandat-perioden, år när statens finanser varit i svår obalans.Därför har varje budget som lagts fram under dennatid kännetecknats av nedskärningar på snart sagt allaområden, som också skattehöjningar ge-nomförts.Två av de områden som vi med all makt försöktfreda från besparingar, vård och omsorg, finns inomdetta utskotts ansvarsområde. De har ändå påverkats,bl.a. genom den höga arbetslösheten, som är en kraf-tig påfrestning på kommunernas ekonomi.Avsikten med våra åtgärder har varit att genomallas medverkan få ekonomin i god ordning, så attvåra välfärdssystem skall kunna tryggas för framtiden.Vi har kommit fram till en vändning, så att vi kanförstärka välfärden på flera områden. Vård och om-sorg tillförs mer pengar.Jag välkomnar därför att vi får tillfälle att prataom hur vi tycker att det svenska välfärdssamhälletskall se ut. I många delar är vi överens, men det finnsockså tydliga skiljelinjer.För socialdemokraterna är den generella välfärdenoerhört viktig. Den skall omfatta alla. De olika trygg-hetsförsäkringarna skall vara just trygga, något attlångsiktigt lita på för alla.Vi anser att alla efter förmåga genom skatternaskall bidra till välfärden, till ett socialt trygghetssys-tem, skola, vård och omsorg. Vi bidrar också, och iolika skeenden i livet får vi del av det som vi bidragittill. Det är solidaritet och fördelning mellan gruppersom den generella välfärden handlar om.Om alla som betalar skatt också får något tillbaka,är de också intresserade av att barnomsorgen, skolan,sjukvården och äldrevården skall fungera för alla ochha god kvalitet.Docent vid harundersökt hur den svenska välfärden har folkets stöd.Han konstaterar att stödet för vår gemensamt finansie-rade och offentligt drivna välfärd har varit starkt ochstabilt och i många fall också ökat de senaste 15 åren.Stödet för den skattefinansierade välfärden är starkt,och framför allt gäller det beträffande sjukvården ochäldreomsorgen.Herr talman! Ändå är den generella välfärden ifrå-gasatt, och det har inte minst med landets ekonomi attgöra. Det finns de som av ideologiska skäl vill ha heltandra modeller och som använder ekonomin som ettargument. De vill ha selektiva behovsprövade model-ler som innebär att bara de sämst ställda får bidrag,och de argumenterar för privata försäkringslösningar.Men då frågar jag: Vilket försäkringsbolag villförsäkra den som ofta är sjuk, den som har ett högris-kyrke? Och vad skulle det kosta? Vem skulle ha råd?Välfärd och ekonomi har ett starkt samband. Ge-nerell välfärd är beroende av statens ekonomi. Det varjust mot den bakgrunden som vi valde att sanera lan-dets ekonomi.Detta har ibland tolkats så att vi socialdemokraterövergivit vår målsättning, men det är precis tvärtom.Om vi inte haft modet att göra någonting utan hadegått på i den borgerliga regeringens spår, hade landetsekonomi raserats, och då hade vi inte kunnat försvaravälfärden.Nu har vi genom den förda politiken råd att höjaden till mer rimliga nivåer igen, och vi har råd attprioritera vården, omsorgen och skolan. bliranslaget till vård, omsorg och skola 16 miljarderhögre.I debatten om äldreomsorgen här ikammaren sade , , bl.a.:"Jag är beredd att säga att äldrevården får kosta vadden behöver kosta om den sköts effektivt och medgod kvalitet. "Jag blev väldigt glad över att hon som moderat fö-reträdare uttalade detta. blir jag förbrylladnär jag ser de moderata motionerna och lyssnar tillandra moderata företrädare. säger nej tillnivåhöjningen till kommuner och landsting för 1999och 2000.Samtidigt menar de att kommunerna skall kunnasänka sina skatter med . Enligt derasegna beräkningar skall en skattekrona, motsvarandeomkring 9,6 miljarder, finansieras genom ytterligarebesparingar i kommuner och landsting. Vad kommerdet att betyda för vård och omsorg till barn och äldre?Dessutom vill sänka skatterna med ca100 miljarder kronor eller mer, och det oroar mig.Varifrån skall pengarna för att finansiera detta tas?Det går helt enkelt inte ihop att sänka skatterna såmycket och ha ett offentligt trygghetssystemsom lever upp till människornas förväntningar ochbehov. Var skall pengarna tas?Jag inledde med att säga att det finns tydliga skil-jelinjer, och här syns skiljelinjen väl mellan oss ochmoderaterna.Jag har också noterat att flera andra partier än mo-deraterna har olika förslag till höjning av anslag pådet här området. Jag har bemödat mig om att trängaigenom helheten i era förslag, men jag har inte funnitatt de är så genomarbetade att de ens är genomförbarai alla delar. Då kan de inte heller accepteras somgrund för budgeten 1998. Jag noterar dock med glädjeatt vi är överens om att vård och omsorg behövertillföras ytterligare resurser.Centerpartiet har dessutom varit med om att fattade svåra beslut som har gjort denna resursförstärkningmöjlig.Herr talman! har Sverigehaft anseende som ett framgångsrikt land när detgäller vård och omsorg. Men neddragningarna har sattspår. De ekonomiska förutsättningar som finns villvi använda för att rätta till bristerna. Vi vill utvecklavälfärden när det gäller rättvisan, och då är kampenmot arbetslösheten den viktigaste insatsen. Men denskall kompletteras med en politik som på område efterområde främjar rättvisa och samhörighet. Sänkt ar-betslöshet frigör resurser.Vi vill ha en generell välfärd, där målet är att allamänniskor ges förutsättningar att leva ett gott liv. Vitycker att vård och omsorg skall kännetecknas avtrygghet, kvalitet och delaktighet.Det kommer senare i denna debatt ett fördjupatavsnitt om sjukvårdspolitiken, men jag vill anföranågra exempel för att visa på att brister inom detnuvarande systemet kan åtgärdas. Det ger inte anled-ning till det systemskifte som föresprå-kar.Herr talman! Verkligheten visar att vårdköernamåste minska. Något annat är inte rimligt. Det är bl.a.till detta de nya pengarna måste användas. Vårdenskall ha god kvalitet.Det innebär att vi behöver använda nya och bättremetoder, och det kräver förändringar i strukturer. Detkan innebära att personal behöver utbilda sig ännumer. Personalen är kunnig, men ny viktig kunskap ocherfarenhet tillförs , och den måste föras utbrett genom kompetensutveckling.Det är viktigt att vi inser att de äldre som vårdas ieget boende är betydligt mer sjuka än vad som förut-sågs då ädelreformen genomfördes. Det måste vi takonsekvenserna av. Nya viktiga kunskaper behöverföras ut som handlar om vård av psykiskt sjuka ihemmen och de vi kallar äldre äldre. Det rör inteminst läkarkåren. Att bedöma symtom och förskrivamediciner för de äldre är en kvalificerad uppgift.Över- och undermedicinering är tyvärr förekomman-de.Vi har också tidigare i vårt utskott uppmärksam-mat att läkarinsatserna för äldre i särskilt boende ärotillräckliga. Det får inte fortgå.Det har tydliggjorts i den offentliga debatten ochgenom tillsyn att det finns eller riske-rar att bli allvarliga brister inom äldrevården. Det tarvi på största allvar.Personalen har en oerhört viktigt roll i en bra vårdoch omsorg. Jag vill vara tydlig och säga: Vårdenbehöver förstärkning av personal, kompetens och engod arbetsledning.Som ni vet formuleras just nu av socialministernett nationellt handlingsprogram för äldre, och Social-styrelsen har fått tillskott för att förstärka tillsynen avvården. Många för patienten viktiga förändringarhåller på att beredas inom . Olikautredningar har lämnat förslag till åtgärder när detgäller ökad delaktighet och inflytande och valfrihetför patienten. Det handlar också om bemötandet ivården.Landsting och kommuner arbetar för att utvecklasamverkan mellan olika vårdformer. Läkartillgång ivårdformer med eget boende är ett exempel. Det ärmänniskors behov som skall vara utgångspunkten,och det finns utrymme för olika produktionsformer ivården. Lagen ställer nu samma krav på alla.Jag har redovisat brister. När vi nu fått en bättreekonomi, och vi har en tillsyn som kan analyserabristerna, kan vi sätta in åtgärderna precis där debehövs. Det är fullt möjligt att åstadkomma detta utansystemskiften som innebär övergång till olika försäk-ringslösningar eller att låta marknaden styra.Låt oss bilda en bred front mot alla idéer om attinföra ett hela havet stormar på vårdens och trygghe-tens område genom olika förslag pådessa områden.Socialförsäkringarna har diskuterats ,och jag hänvisar till den debatten.Herr talman! Detta är i korta drag hur vi social-demokrater ser på välfärden i . Det finns enviktig ideologisk skiljelinje i svensk politik. Den finnsi synen på den gemensamma sektorn. Vi kan inteacceptera uppfattningen att offentliganställda inte kanvara effektiva eller inte har riktiga jobb eller att vårasocialförsäkringar skulle skapa för mycket tryggheteller vara ett hot mot tillväxten.Välfärd medverkar till ekonomisk stabilitet ochtillväxt. För oss är det självklart att värna och utveck-la välfärden. På så sätt får vi ett bra samhälle för alla.Jag yrkar bifall till hemställan i socialutskottetsbetänkande.Anf. 177 () replik:Herr talman! Jag noterade att sade att den höga arbetslösheten är enkraftig påfrestning på kommunerna. Det är helt rätt.Också jag konstaterade detta i mitt anförande. Menvarför kan inte socialdemokraterna tillhandahålla enpolitik som avlastar kommunerna genom att öka sys-selsättningen och därigenom också höja inkomsternaför kommuner och landsting?Sedan tar upp frågan om vårtförslag till obligatorisk hälsoförsäkring. Alla är garanterade att få ersättning. Det är inteså att olika försäkringsbolag skall gå ut och erbjudadetta. Det handlar inte om det. Jag tror att IngridAndersson missuppfattade den missuppfattning somRoland tidigare stod för.Grunden skall läggas för alla. Vill man därutöverha en försäkring är det upp till den enskilde att kunnagå till ett försäkringsbolag och teckna en sådan. Menden grundläggande solidariska försäkringen som skallbetala alla kostnader mellan en eventuell patientavgiftoch den totala kostnaden skall man få via socialför-säkringssystemet, och den skall administreras av för-säkringskassan. Jag vill vara tydlig på den punkten såatt det inte blir några fler missförstånd.Sedan nämnde jag i mitt anförande att vi vill pri-oritera vård, skola och omsorg. Jag konstaterade att40 % av medlen används till annat inom kommuneroch landsting. Varför gör socialdemokrater som nusitter i ansvarsställning i så många kommuner ochlandsting en sådan prioritering inom den totalram på400 miljarder som man förfogar över inom detta om-råde?Vi moderater föreslår - vilket också framgår avfinansutskottets betänkande som ligger här på bordet- en neddragning på 4,3 miljarder när det gäller bi-draget till kommunerna . Men det kompense-ras av att vi inför en karensdag som minskar löne-kostnaderna för kommunerna motsvarande 1 ½ mil-jard. Vårdnadsbidraget innebär lägre kostnader förkommunerna motsvarande 2,4 miljarder. Förändring-en av assistansersättningen innebär lägre kostnaderför kommunerna med 1,6 miljarder. Fortsatt administ-ration av avgiftsintäkter för sjukvård innebär ett på-slag på 400 miljoner kronor.Vi kompenserar alltså neddragningen med andraåtgärder som gör att kommunerna inte drabbas avvåra förslag. Det gäller att läsa våra motioner nog-grant. Då ser man den här bilden.Anf. 178 () replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt att vi är heltöverens om att arbetslösheten är ett gissel och att detär arbetslösheten som vi måste bekämpa. Vi har före-tagit oss väldigt mycket för attförsöka att komma till rätta med den. Jag tycker nogatt vi nu börjar få se siffror som ändå verkar ljusnan-de. Vi tänker tappert att fortsätta. vetnog också att det inte är lätt att minska arbetslösheteni en handvändning.Varför använder inte landstingen alla pengar tillsjukvård? Jag kan titta på mitt eget hemlandsting. Omman gör en liten cirkel, delar upp i olika delar och servad det är som går till vad, går faktiskt huvuddelen tillsjukvård. En del går till vår vårdskola, och den tyckerjag väl är nödvändig. En del går till kommunikationer.Det tycker jag också är nödvändigt.Det är viktigt med arbeten, och att människor kanta sig fram och tillbaka till sina arbeten är också vik-tigt. Skulle inte landstingen sköta om det skulle någonannan göra det. Så har det varit i mitt område och imånga andra områden. Det har då visat sig att trafikenblivit mycket billigare och effektivare i landstingensregi. Jag tycker det är bra använda pengar.Sedan finns det en liten skärva till. Det handlar omkultur. Det må väl vara hänt om tyckeratt den är onödig. Men den skulle vi heller inte få såsärskilt mycket vård för, så det är inte mycket att prataom.Anf. 179 () replik:Herr talman! Jag förstår att det inte är lätt attminska arbetslösheten för socialdemokraterna när delägger ökade kostnader på företagen och envisas medatt ha en stor byråkrati. Jag tog exemplen med denförlängda sjuklöneperioden och förtidsinbetalning avmoms m.m. och den rigida inställningen i arbetsrätten.Det är klart att man inte är framgångsrik när man integör någonting som skapar ett näringsvänligt klimat.Det är vad det beror på.Sedan skulle jag gärna vilja fråga en sak. Vi ser nu att vårdköerna har fördubblatspå medan den politik som regeringen frene-tiskt angriper med enborgerlig regering faktiskt ledde till att köerna i prak-tiken försvann under den förra mandatperioden. Hurkommer det sig att köerna växte med en socialdemo-kratisk politik fram , försvann under denborgerliga regeringsperioden och kommer tillbakai hög fart? Är det inte något fel på den socialdemo-kratiska politiken när patienterna drabbas på det härviset?Anf. 180 () replik:Herr talman! Det är riktigt att vårdköerna börjardyka upp igen. Men det var inte bara så att ni tillfäl-ligtvis tog bort vårdköerna. Ni förskaffade oss ocksåett budgetunderskott som vi betalar 100 miljarder iränta på innan vi över huvud taget kan satsanågon krona på något angeläget område. Jag tyckeratt man skall ta det med i beräkningen när man klagarpå att saker och ting har brister. Ekonomin harinte tillåtit att vi har gjort så mycket annorlunda.Sedan har oerhört rätt i att jag harsvårt att förstå er motion. Jag har också bett att fåhjälp. Det måste ju ändå var genomträngligt. Men jaghar inte fått så mycket hjälp. Vi får väl ta ett samtalSten och jag efter debatten för att se om vikan klara ut saker och ting.Jag kan inte förstå hur man kan basera en budgetför kommande år på att säga att man skall sälja Apo-teksbolaget och få in en massa miljarder. Det är den15 december , och fattar beslutet , dvs. den 16 december.Det finns också förslag på olika utbrytning av för-säkringar för dem som blir trafikskadade. Det finnsingen lagstiftning - ingenting.