prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — Från svensk ut-gångspunkt ser vi ingen anledning att börja ge förmå-ner som tillkommer ambassader i andra länder.Jag vill gärna ha ett positivt samarbete med Mi-chael i den här frågan. Jag tycker att dentaiwanesiska saken förtjänar det. Men just i den härfrågan kommer vi inte överens i den här debatten.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 5 (fördelningen av resurser inom utrikesför-valtningen mellan handläggning av enskilda organisa-tioner och marknadsföring av JAS)1. utskottet2. 1 (v, mp)Votering:273 för utskottet32 för res. 17 avstod37 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 146 s, 72 m, 24 c, 24 fp, 7 kdFör res. 1: 18 v, 14 mpAvstod: 7 kdFrånvarande: 15 s, 8 m, 3 c, 2 fp, 4 v, 4 mp, 1 kdInger () anmälde att hon avsett att avståfrån att rösta men markerats ha röstat ja.Mom. 9 (skattefrihet för representation iStockholm)1. utskottet2. 2 (m, fp, kd)Votering:186 för utskottet127 för res. 236 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 146 s, 21 c, 18 v, 1 mpFör res. 2: 73 m, 3 c, 24 fp, 13 mp, 14 kdFrånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 2 fp, 4 v, 4 mp, 1 kdMom. 10 (svensk representation i )1. utskottet2. res 3 (fp, kd)Votering:269 för utskottet40 för res. 34 avstod36 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 146 s, 68 m, 23 c, 18 v, 14 mpFör res. 3: 1 m, 1 c, 24 fp, 14 kdAvstod: 4 mFrånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 2 fp, 4 v, 4 mp, 1 kdGullan () anmälde att hon avsett att röstanej men markerats ha röstat ja.Mom. 11 (representation i )1. utskottet2. 4 (m)Votering:226 för utskottet73 för res. 414 avstod36 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 146 s, 24 c, 24 fp, 18 v, 14 kdFör res. 4: 73 mAvstod: 14 mpFrånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 2 fp, 4 v, 4 mp, 1 kdÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.4 § Internationellt biståndFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1997/98:UU2Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop.1997/98:1 delvis)Övergripande frågorAnf. 32 ():Herr talman! 1,2 miljarder människor somnarhungrande . Den absoluta fattigdomen ärvärldens största gissel. Fattigdomen är det enda somär gemensamt för alla de fattiga folken. Det är densom skall utrotas och ersättas med tillväxt. Det ärdärför vi moderater sätter tillväxt och fattigdomsut-rotning som det övergripande målet för alla våra in-satser för u-världen.Vi har alla ett gemensamt ansvar för att utrota fat-tigdomen i världen. I det ansvaret ligger också attgöra detta så snabbt och effektivt som möjligt. Mångaländer i har visat att det är möjligt att på 20-30år gå från absolut fattigdom till relativt välstånd -t.o.m. i avsaknad av rika naturresurser.Vi skall inte hymla med att orsaken till fattigdo-men i alla är eller har varit vanstyre. Det ärden egna regeringen i landet som har hindrat utveck-lingen. har det handlat om brott mot mänskligarättigheter, avsaknad av ett rättssamhälle, korruptionoch enpartivälde. har landets befolkninginte tagit tillräckligt ansvar för vem som har fått rege-ringsmakten.Södra har varit hårdare drabbat än de flestaandra på grund av sina tre konsekutiva katastrofer -slavhandeln, kolonialismen och socialismen. Vårasvenska ambitiösa försök att etablera oss som koloni-satörer och slavhandlare i Cabo Corsa på Guldkustenblev ju aldrig så där riktigt framgångsrika. Men närdet gällde att sprida planekonomi och socialism isödra kan vi inte avsvära oss en betydandeskuldbörda. Detta innebär naturligtvis ett specielltansvar för när det gäller fattigdomsutrotning-en i just dessa länder.Fattigdomsutrotningen är redan framgångsrik påmånga håll. Stillahavsasien har utvecklats snabbast -även om ett visst bakslag nu har kommit. Troligen ärdet dock tillfälligt. Många länder i harpå gått från att vara tidsinställda bomber ivärldsekonomin till att bli magneter för internationelltkapital, och man har också lyckats att bli av med alladiktatorer utom . har en hyfsatgod, om än något instabil, tillväxt. Arabstaterna ochNordafrika står och stampar trots mycket stora bi-ståndsflöden och ofta stora naturrikedomar i form avolja - tillgångar som ofta högbelånats i onödan.Det finns således anledning till betydande opti-mism. Fattigdomen kan utrotas - och det kan skerelativt snabbt om man bygger vidare på vunna erfa-renheter.Bistånd skall inte vara välgörenhet utan kun-skapsöverföring och samarbete. Det vi traditionelltkallar bistånd - gåvobiståndet - bör kunna utrangerasöver en tjugoårsperiod.De stora problemen finns i söder om . Det är här som fattigdomen ökar. Det är här sombarnantalet ligger på nästan sex barn per kvinna. Detär här som aids skördar sina flesta offer. Det är härsom våra insatser behövs som allra mest. Det är härsom vi behöver kraftsamla.Att Sida tror att man bäst leder och följer upp in-satser i de fattigaste byarna från ett marmor-palats på är ännu ett exempel på Parkin-sons lag och byråkratins triumf.Den svenska diskussionen om biståndet har oftafastnat i en sifferexercis. Utbetalningsmål som det alltövergripande målet gör att krav på kvalitet och resul-tat hamnar i bakvatten. Visst är det enkelt - och ford-rar föga av tänkande - att räkna sina moraliska kvali-teter i procent av BNP i stället för i effektivitet, t.ex.antalet flickor som fått basal utbildning, antalet män-niskor som fått basal hälsovård eller hushåll som fåttrent vatten.Vi moderater kräver effektivitetsmål i stället förutbetalningsmål. Vi är inte ute efter välgörenhet, utanvi vill att fattigdomen skall utrotas så snabbt ocheffektivt som möjligt. Den årliga kostnaden får beropå tillgången på bra projekt.Vad är det som skapar tillväxt? Främst på listankommer frihandel. handel är tio gångerstörre än biståndet. Att vi öppnar våra marknader förderas produkter är angelägnare än något annat. Spe-ciellt gäller detta på jordbruksområdet. Här måsteSverige arbeta aktivt inom både EU och WTO. Allde-les särskilt viktigt är att inte falla undan för alla dessakrav på dolda handelshinder, t.ex. miljö- och ar-betsmiljökrav, som fack och hotade inhemska bran-scher så ivrigt kommer dragande med. Låt i ställetSida hjälpa att förbättra sin arbetsmiljö.På många håll har framstegsinriktade regimer av-löst gamla utvecklingsfientliga. De har då ofta tving-ats att från sina korrupta företrädare överta en orimlignationell skuldbörda. Vid sådana tillfällen är skuldav-skrivning en mycket viktig insats för att skapa förut-sättningar för tillväxt.Men skuldavskrivningar får inte ske villkorslöst -för en korrupt regim skapar det ju bara nytt låneut-rymme. Då är statsbankrutt med efterföljande regim-skifte oftast att föredra. metod attkräva välskött ekonomi före skuldavskrivning-ar vill vi rekommendera. Även kyrkans kampanj,Jubel 2000 - låt den fattigaste miljarden människorbli skuldfria, ställer upp på linje. Komihåg att det är vi moderater som i budgeten har enspecifik post för skuldavskrivningar för skuldsattalåginkomstländer.Vi anser för vår del att det inte finns någon somhelst anledning att samarbeta med regimer som intedelar vår grundläggande syn på mänskliga rättigheter,demokrati och marknadsekonomi. Visst kan befolk-ningarna i sådana länder behöva stöd från ,men då skall det stödet kanaliseras via enskilda orga-nisationer och inte via staten.Alltför mycket bistånd skapar biståndsberoende -regimen kan bli mer beroende av biståndsgivarna änav det egna folket. Sådant är förödande. Det urholkarsjälva grunden för demokratin. Vi tycker därför attbistånd sällan bör överstiga av BNP i ett land.Katastrofhjälp kommer alltid att behövas, och detkanaliseras bäst via enskilda organisationer som Rödakorset, och kyrkorna.Så går jag över till de direkta, tillväxtfrämjandeinsatserna.Respekten för de mänskliga rättigheterna och de-mokratin som styrelseform är basala faktorer, somInger kommer att belysa i detalj. Det gällerlikaså ett fungerande rättssamhälle. Jämställdhet är enkärnfråga.Basal utbildning för alla, inte minst för flickorna,är en oerhört viktig insats. Det hindrar barnarbete,ökar jämställdheten och reducerar effektivt födelseta-len. Detta och en basal sjuk- och hälsovård kostaraldrig av BNP i ett u-land. Biståndet äroftast mycket högre än så. Vi kan inte acceptera attdessa behov inte tillgodoses i majoriteten av bi-ståndsländer.Marknadsekonomi är nödvändig för all tillväxt.Ekonomisk frihet som inkluderar individuell frihet,äganderätt och fri företagsamhet är nödvändiga förut-sättningar. Vad vi skall göra är att hjälpa till medkunskapsöverföring och uppbyggnad av marknadse-konomins institutioner.Mycket av den övergripande ledningen för bistån-det bör återföras till UD. Det har också revisorernatalat om i sin granskning av UD. Den bör integreras iden samordnade politiken gentemot våra samar-betsländer. Den statliga egenregiverksamheten börsuccessivt minskas, som biståndshierarkinreduceras. Vi bör gå över till mer av kontraktsbundetbistånd. Projekten bör upphandlas i konkurrens frånföretag och organisationer. Sidas nuvarande utbild-ningar bör köpas från universiteten, och Sidas konsti-ga svenska reklamkampanjer, om snuttinsatser över-allt i världen, bör skattebetalarna slippa - både att seoch att betala. Ett bra bistånd är bästa reklamen.En fristående utvärderingsorganisation behövs,inte minst för erfarenhetsåterföringen till riksdagen.Detta hindrar självfallet inte att Sida har egna control-ler.Alltmer av biståndet bör kanaliseras via de enskil-da organisationerna, som ofta har både den lokalatraditionen, förankringen och erfarenheten. De nårfram med biståndet, oavsett vilken regering landethar. Det är också enligt vår uppfattning så man ökarbiståndsviljan här hemma i . Efter överlägg-ningar med åtskilliga NGO:er har vi funnit att en årligökning är vad de enskilda organisationernaanser sig klara av att ta hand om på ett bra sätt. Dettaär därför vårt förslag.Fattigdomen kan - och skall - utrotas. Det kan -och skall - göras snabbt och effektivt. Bistånd är inteen fråga om kontinuerlig välgörenhet. Det är en frågaom ett temporärt och effektivt samarbete, för att göraalla länder till framgångsrika välfärdssamhällen på enintegrerad världsmarknad.Fru talman! Jag står självfallet bakom alla de mo-derata reservationerna i detta ärende, men jag nöjermig för tids vinnande med att yrka bifall endast tillreservation 2, som sammanfattar våra viktigaste ut-gångspunkter.Anf. 33 ():Fru talman! Att dimensionera biståndet efter be-hoven är orealistiskt. Behoven är därtill alldeles förstora. I stället tvingas vi politiskt besluta om hurmycket av våra samlade resurser vi är beredda attavsätta som vårt bidrag till att lösa de globala pro-blemen.Under saneringen av de offentliga finanserna, somhar pågått , har besparingar varit nöd-vändiga också på internationella utveck-lingssamarbete. Det har varit nödvändigt men mycketsmärtsamt. Ett land som inte kan hantera den egnaekonomin klarar inte att med lånade pengar behållasin trovärdighet som långsiktig biståndsgivare. Vi fårinte glömma bort att var tredje krona i våra utgifter1994 var lånad. Det betyder att en tredjedel av bi-ståndspengarna också var lånade kronor 1994. Vårtrovärdighet som biståndsgivare urholkades också närvi i devalverade och deprecierade kronan föratt få bukt med de ekonomiska problemen här hemma.För att uppnå en fortsatt bred uppslutning blandmedborgarna för ett generöst tilltaget bistånd hardenna anslagspost också fått bära en del av bördan ien ekonomiskt svår tid. Nedskärningen av resursra-men har framför allt åstadkommits genom indragningav reservationer. Den löpande verksamheten i defattigaste delarna av världen har prioriterats. Center-partiet har tillsammans med regeringen tagit ansvarför denna politik.Det är utomordentligt glädjande att biståndsramenför 1998 ökar med . När dettaadderas till den svenska kronans ökade värde och tillambitionen om ett bättre utnyttjande av reservationerblir resultatet att de svenska insatserna i mottagarlän-derna nu kan växa i omfattning. Trenden har väntockså för biståndet.Centerpartiet står bakom utgiftsramen om för utgiftsområde 7 och den beräkna-de biståndsramen om av BNI , vilketberäknas till 12 418 miljoner kronor.Med detta kan vi inte nöja oss. Ett tydligt långsik-tigt mål måste vara att återupprätta omfattningen avvårt bistånd till av BNI. Ökad rättvisa mellanvärldens rika och fattiga är en förutsättning för fredoch en långsiktigt hållbar utveckling.Enligt propositionen beräknas budgetbalans råda i1998 års statsbudget. Om så blir fallet bör regeringendärefter kunna inleda återtagningen av enprocentsni-vån. Kravet på budgetbalans och återbetalningskravenpå statsskulden sätter restriktioner för hastigheten idenna återtagning. konstaterar att detmed nu prognosticerade förutsättningar torde varamöjligt att uppnå enprocentsnivån under den förstahalvan av perioden 2000-2010.Jag vill inskärpa behovet av att återgången till en-procentsnivån bör ske successivt och på ett planeratsätt. Detta är bakgrunden till reservation 7 från Cen-terpartiet, som gäller mom. 7, vilken jag härmed yrkarbifall till.Centerpartiet anser att regeringen bör ge Sida iuppdrag att planera för en återgång till en biståndsrampå av BNI - detta för att säkerställa att utökning-en av biståndsramen sker med bibehållen kvalitet.Regeringen bör återkomma till med dennaredovisning i samband med vårproposition.Därför vill jag ställa frågan till statsrådet regeringen är beredd att göra detta. Det finnsalltså inte en majoritet i utskottet för det, men jagtycker att det är angeläget att regeringen hörsammardetta önskemål.I reservation 6, från "regnbågsalliansen" fp, kd, v ochmp, vill man också ha en plan för återtagandet. I re-servationen väljer man emellertid att föregå återtag-ningsplanen med bestämda ställningstaganden omtakten i återtagningen. gör bedömningenatt vi först vill höra Sida för att få en bibehållen kvali-tet när vi återtar biståndsmålet 1 %.Fru talman! har också framfört be-hovet av att se det samlade svenska biståndet i etthelhetsperspektiv. Olika utvecklingsländer har olikabehov för sin utveckling. De fattigaste länderna behö-ver bistånd för att säkerställa grundläggande behovoch bygga en plattform för en ekonomisk utveckling,medan andra är mer betjänta av tekniköverföringarmed miljöanpassad teknik, samarbete och bestämmel-ser om handelsvillkor och kapitalrörelser.Centerpartiet har också i sin kommittémotion be-tonat FN:s roll i det multilaterala biståndet och beho-vet av att FN arbetar problemorienterat, inte minstmed de gränsöverskridande miljö- och resursproble-men, men också med alla andra problem som är avbetydelse för det globala samhället.FN-systemet spelar också en mycket viktig roll ifattigdomsbekämpningen. plats i säkerhets-rådet och vårt aktiva arbete för att stödja generalsek-reterare förslag om en reformering ocheffektivisering av FN är utomordentligt viktigt just föratt FN skall kunna stärkas och för att FN skall kunnaspela rollen som en samordnare, inte minst på bistån-dets område.Anf. 34 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Biståndet och biståndsviljan är sattunder hård press , både internationellt och härhemma i . Opinionsundersökningar visar attbiståndsviljan stadigt sjunker år . I tider då detinternationella samarbetet borde öka och det interna-tionella utvecklingssamarbetet borde stärkas pekarutvecklingen åt motsatt håll. Detta är mycket allvarligtoch mycket olyckligt.SCB har så gott som frågatsvenskarna om deras inställning till biståndsanslagen.Man har ställt följande frågor: "Tycker du att bi-ståndsanslagsnivån är lagom? Tycker du att den börhöjas? Tycker du att den bör sänkas? Tycker du attbiståndet helt bör slopas? "Under dessa har andelen biståndspositivahalverats. 1975 ansåg av svenska folket attbiståndet är lagom eller bör öka. är den siffrannere . De som vill minska eller helt slopabiståndet utgjorde 1975, men utgör i dag40 %.Om vi särskiljer ytterlighetsgrupperna, dvs. desom vill öka respektive helt slopa biståndet, ser vi änkraftigare svängningar. var det avsvenskarna som sa sig vilja se en ökning av biståndet.I dag - - är den gruppen nere på endast10 %. Antalet svenskar som helst vill se att biståndetslopas har tredubblats - från5 % till . av den svenska befolkning-en anser alltså att utvecklingsbiståndet helt skallslopas. Det är en skrämmande utveckling.Denna biståndsnegativa svenska opinionsutveck-ling har fått bra draghjälp av den socialdemokratiskaregeringen, som genom sina kraftiga neddragningarpå de svenska biståndsanslagen på sitt sätt bekräftaroch understryker opinionsutvecklingen. Det är enopnionsutveckling i fel riktning. Regeringens politikfår bra draghjälp här i av såväl Moderaternasom , vilket dagens betänkande bekräf-tar.Moderata samlingspartiet har i si-na motioner föreslagit kraftiga nedskärningar av bi-ståndet - så också i årets budgetförslag, där Moderatasamlingspartiet dels önskar se en neddragning avbiståndet totalt, dels gör en kraftig omfördelning frånbiståndet till världens allra fattigaste länder till östbi-ståndet. Men som sagt - detta är inget nytt. De senaste15-20 åren har nedskärningar inom biståndet varitmoderat politik. Det finns en konsekvens.Dock har det inte alltid varit så. Jag har framhållitdet tidigare här i . När enprocentsmåletuppnåddes framhöll Modera-ternas utrikespolitiske talesman, som var den inte heltobekante , följande: "Vi marscherarnu vidare och når en procent av bruttonatio-nalprodukt. Och det skall inte stanna härvid; därom ärutrikesutskottet enigt. Naturligtvis kan och skall vigöra mera. Stark åstundan härtill finns i alla partier. Åandra sidan finns också en annan opinion, vars mot-stånd det gäller att övervinna. Information och upp-lysning kan bidra härtill. "Det var då det. Det är något att fundera över ochbegrunda - kanske inte bara för Moderaterna.Dessvärre tvingas vi se hur även Socialdemokra-terna och fallit in i samma mönster. Detkänns onekligen trist att behöva konstatera det, efter-som dessa båda partier tidigare framtonat som pro-gressiva och biståndsvänliga och starkt försvaratenprocentsmålet. hjälps de åt med att parkera detsvenska biståndet på den nivå som biståndsministernkallat för skammens gräns - det historiskt låga 0,7 %.För bara några år sedan var detta en politik somenbart bedrevs av Ny demokrati här i . Jagvill åter citera från en riksdagsdebatt för att illustrera.Dan , nydemokrat, sade när han satt i riksda-gen följande: "långsiktiga biståndsmål börvara av BNI". Han talade för partiet.Nu har Socialdemokraterna med hjälp av Centernsett till att detta långsiktiga nydemokratiska bistånds-mål förverkligats. En skammens rodnad borde fram-tona på biståndsministerns kinder.Tyvärr kan jag konstatera att de ned-dragningar av de svenska biståndsanslagen som suc-cessivt skett inte enbart är ett svensktfenomen. Det samlade internationella biståndet harunder sänkts från till avBNI. Det är den lägsta nivån . Det är storasummor som döljer sig bakom dessa nedskärningarinom biståndsområdet. Vart är vi på väg?En annan intressant opinionsundersökning, därsvenskarna fått rangordna 14 olika samhälleliga in-satsområden, visar att ökad u-hjälp kommer längstned på listan. anger dessa svenskar att deallra viktigaste samhällsinsatserna bör vara att värnakommande generationer, skapa bättre miljö och käm-pa för freden. De ligger högst på listan. Det är områ-den som direkt kan kopplas till biståndet och utveck-lingssamarbetet.Det gäller att kunna se kopplingen mellan interna-tionella miljöfrågor, fredsfrågor, kommande genera-tioners framtid och ett generöst och effektivt bistånd.Uppenbarligen är det alltför många som inte ser denkopplingen. De som inte ser kopplingen blir, som jagframhållit tidigare, alltfler.Trots nedskärningarna i biståndsanslagen går storasummor av skattebetalarnas pengar till internationelltutvecklingssamarbete. Närmare 11,5 miljarder kronoranslås för detta ändamål , och Folk-partiet föreslår att ytterligare en och en halv miljardskall gå till det ändamålet.En berättigad fråga är naturligtvis: Används peng-arna effektivt? Eller, som det ofta uttrycks: Når hjäl-pen fram? Dessa frågor möter vi väl alla då och då.Information är svårt, men har Sida undersenare tid på ett föredömligt sätt via annonser i dags-pressen givit exempel på bra bistånd. Jag delar alltsåinte uppfattning att detta är fel använ-da pengar. Jag delar däremot den uppfattning somAllan en gång framförde här, att det ärviktigt med information kring biståndsfrågorna. Det ärhelt avgörande.Jag har tagit med mig några av de annonser somBertil helst inte vill se. Här står i en annonsfrån Sida "Ett annat slags fredsarbete", och sedanföljer hundratals exempel. I den andra annonsen, somBertil tydligen inte heller vill se, står "Det ärmånga som hjälper oss att minska klyftorna i värl-den", och sedan följer en massa exempel. Det är braanvända pengar för att informera om vad biståndegentligen är, vad utvecklingssamarbete går ut på,nämligen att bygga en säkrare, fredligare värld, attminska klyftorna i världen. Det är vad det är frågaom.Jag kommer i mitt nästa inlägg, i nästa debattrun-da, att komma in på hur vi i vill se etteffektivare och bättre bistånd. Vi lyfter i det samman-hanget mycket kraftfullt fram demokratifrågorna.Jag vill slutligen ställa ett par frågor, den ena tillCenterpartiets företrädare. skriver i sinreservation att Sida bör få i uppdrag att förbereda enmarsch mot enprocentsmålet. Det är ju enregeringsfråga. Det var regeringen som dirigerade ochsade att biståndet skulle ligga på , och sedanfick Sida anpassa sig efter det. Sida och biståndsor-ganisationerna klarar mycket väl av en återgång övernågra år till . Det behövs inte några längre utred-ningar för den sakens skull.Jag skulle också vilja ställa en fråga till bi-ståndsministern, eftersom han är här. Ser biståndsmi-nistern den koppling jag här har gjort mellan vadregeringen gör i fråga om kraftiga neddragningar påbiståndet och den sjunkande biståndsviljan i ?Anf. 35 () replik:Fru talman! Utbetalningsmålenvar de första mål vi satte upp för biståndet, och efterhand har man funnit att man bör förfina de användametoderna. Fattigdomsinriktningen lanserades först avModeraterna. Socialdemokraterna har följt efter meddetta. Jag tror att det är en betydligt klokare målsätt-ning.Moderaterna genomförde enprocentsmålet i rege-ringsställning. Sedan har vi funderat på var vi står ochfunnit att det är effekterna i de fattiga länderna som ärdet viktiga. Vad vi behöver är kraftinsatser för attutrota fattigdomen. I det sammanhanget tycker jag attSidas annonser är förödande, med sin plottrighet ochsitt utspillande av små insatser. Det är ett bekymmerför biståndsviljan.Tillämpar man procentmål och har gjort utbetal-ningen så är ju målet redan uppnått. Man kan lugnt slåsig till ro, men resultatet kan då bli, som det iblandhar blivit, penningflöden, i värsta fall benämnda im-portstöd, som får användas helt okontrollerat, t.ex. tillbilar åt parlamentsledamöter. Svenskt bistånd bör inteskapa incitament till korruption. Det finns det redannog av. Korruption är en förödande röta i samhället,som måste motverkas med kraft. Det är därför vi istället ställer upp för ett kontraktsbundet projektbi-stånd.Målsättningar som räknas i procent av svenskapengar är dessutom för mottagarna, som måste räkna idollar, beroende av både kronkursen och den even-tuella svenska tillväxten. Realvärdet av har juhalverats på 25 år.Anf. 36 ()replik:Fru talman! Det finns flera mål. Enprocentsmåletär ett av de mål vi har, det som kanske har svikitskraftigast av dem alla. Pengar i sig är ju bara ett me-del för att uppnå de andra målen. När behoven är såstora som de är, är det fel signal att som man nu hargjort skära så kraftigt i pengarna, i medlen man harför att uträtta det man vill åstadkomma.Småinsatser, säger angående de härannonserna. har alldelesnyligen stått och prisat enskilda organisationers hän-givna arbete i biståndet.