prot · GK09109 · 1997-05-28 00:00:00 — Det är vi som stökar omkring i landskapetoch i den biologiska mångfalden. Man skulle kunnasäga att vi trampar omkring som en elefant i en glas-butik. Det är så det har varit när vi har använt kvick-silver, bly och DDT, för att nämna några exempel. Såär det också nu litet grand när vi börjar med genmani-pulering av arvsmassa och sådant.Vi har i och med och på andrasätt förstått att detta inte går. Därför har vi börjat attvidta åtgärder. De akuta bekymren vi har är natur-ligtvis väldigt många. Försurningen är en sådan stor-skalig förändring i naturen som gör att den biologiskamångfalden förändras och i vissa fall försvinner.Övergödningen är också en sådan förändring, bådeden som kommer genom vattnet och den som kommergenom luften över våra marker. Den favoriserar vissaväxter och tar bort andra.Resursförbrukningen, att nyttja resurser och göra slutpå dem, är också något som är negativt för den bio-logiska mångfalden. Vi sprider gifter, osv. Dettamåste vi göra någonting åt. Jag tror inte att naturenoch den biologiska mångfalden en gång för alla ser utpå ett visst sätt. Jag tror att det finns en utveckling ochen naturlig förändring, att vissa saker försvinner ochnya kommer till. Men vi hjälper ju till att få bort sakeroch ting i alldeles för stor utsträckning. håller viockså på att skapa nya saker på ett sätt som inte ärfullt så bra.Vi måste lära oss att bruka utan att förbruka. Viskall skapa ett uthålligt samhälle, och då är den bio-logiska mångfalden en tillgång. Det är i den vi kanhitta allt vi behöver för vår levnad. Jag tror inte allsatt vi kommer att få ett fattigare liv därför att vi tarhänsyn till naturen, till miljön och till den biologiskamångfalden. Men livet blir kanske inte lika enkeltsom det ibland kan vara när man kan slå till mednågonting som stökar till i tillvaron, gifter t.ex. Därförär det nödvändigt att fundera på detta.Vi har i och i världen fantastiska tillgång-ar. I har vi vårt fjällandskap som är en viktigdel av vårt ekosystem, men som är känsligt. Vi måstenaturligtvis ta speciell hänsyn till det, vilket ocksågörs i stor utsträckning.Vi har också vårt jordbrukslandskap som innehål-ler mycket. Det är ett varierat landskap - ett odlings-landskap, ett brukningslandskap, ett kulturlandskap.Vi har ängar och betesmarker, vi har vattensamlingaroch åkerholmar. Vi har en artrikedom som är ganskastor.Genom de saker som vi kommit överens om attnyttja i EU-sammanhang, framför allt miljöstödet, harvi skapat bättre förutsättningar för att skydda alltdetta. Men grunden för alltihop är att vi har ett jord-bruk, att det finns människor som är intresserade ochvilliga att bedriva jordbruk och att det finns boskap ilandskapet.Därför är det viktigt att vi skapar de förutsättning-ar som krävs för att inte bara de som har varit jord-brukare utan även de som kan tänka sig att bli det kanstarta nya verksamheter och på så sätt se till att detfungerar även . Vi kan inte behålla det härlandskapet om vi inte har ett aktivt jordbruk. Sedan ärdet naturligtvis viktigt att jordbruket bedrivs på ettriktigt sätt. Jag skulle vilja påstå att stora och kraftful-la förändringar i positiv riktning har gjorts undersenare år.Samma sak gäller skogslandskapet. Den nyaskogslagstiftningen har givit den enskilde ett betydligtstörre ansvar, som också tas i väldigt stor utsträck-ning. Jag har litet svårt att hänga med resonemangetnär i reservation 8 tar uppatt det privata ägandet inte tillåts i tillräcklig ut-sträckning i det sammanhanget. Förutsättningar fördetta har ju skapats genom t.ex. na-turvårdsavtal.Genom dem kan man få ersättning för att man dri-ver verksamheten med ett större hänsynstagande änvad som annars skulle vara rimligt. Det är viktigt attvi kan fortsätta att utveckla detta så att mer kan gåden vägen. Det är ofta små områden som behöverskyddas, och då passar ett sådant sätt bäst.Det här är något viktigt som tillkommit under se-nare år, och jag kan säga att har varitpådrivande för att det över huvud taget skulle kommatill. Vi är naturligtvis också väldigt intresserade av attutveckla detta. Man kan hitta nya former, som attkanske fondera pengar som man vill använda för dethär ändamålet. Detta har vi beskrivit i ett särskiltyttrande.Vi har mycket vatten och många våtmarker i vårtland. Det kan man se när man flyger och tittar ut - detär vatten och skog. Vatten och våtmarker är viktigt.Mycket av det biologiska livet finns där. Men det ärnödvändigt att vattnet håller en bra kvalitet.Försurningen är ett stort bekymmer som för storadelar av vårt land har utgjort ett hot mot den biologis-ka mångfalden. Kalkningsverksamheten, som startadeför ungefär , har haft en stor betydelse.Det är därför viktigt att den får vara kvar den tid sombehövs - innan vi har kunnat balansera utsläppen iluften och vattnen - så att inte försurningen får fortgå.Vi har ju fortfarande för stora utsläpp för att kunnasluta med kalkningsverksamheten. Vi måste behålladen på ungefär nuvarande nivå i ytterligare 15, ,skulle jag tro. Kalkningen har inneburit en stor för-ändring till det positiva för dessa vatten, och det bio-logiska livet har kommit tillbaka.Haven är också viktiga i det sammanhanget. De ärju en stor resurs på många sätt, och i haven hamnarmycket av de föroreningar som vi släpper ut på landoch i luften. Våra hav är hotade, och det är viktigt attvi tillsammans med andra länder ser till att hitta regleroch ett sätt att bruka vår omgivning, så att inte havenförstörs. Då skulle vi vara illa ute.Det är ytterst viktigt att vi bevarar den biologiskamångfalden. I vår reservation nr 17, som jag vill yrkabifall till, har vi tagit upp genmodifierade jordbruks-grödor. Jag har debatterat med jordbruksministern omdet ett antal gånger, och deltar jag ien interpellationsdebatt om detta. Man tar alldeles förlätt på de faror, risker och fel som uppstår.Vi tar nu fram grödor som är tåliga mot gifter,men nyttjandet av dem innebär en risk för den biolo-giska mångfalden. För det första tar man bort mångaogräs som annars skulle finnas kvar. De är också endel av mångfalden och på det sättet en tillgång. Deogräsen kan finnas i en odling utan att störa den. Menmed det här systemet försvinner de. För det andrafinns en risk att vi enkelriktar nyttjandet av utsädet.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till re-servation 17 och i övrigt till utskottets hemställan. Jagvill understryka vikten av att vi alla hjälps åt att skapagoda förutsättningar för biologisk mångfald.Anf. 5 ()replik:Herr talman! sade i sitt inläggatt vi människor är problemet i naturen och att viklampar omkring som elefanter i landskapet. Jagtycker att skall erkänna att detfaktiskt är vi människor som skapat det odlingsland-skap som vi vill bevara, med den biologiskamångfald som detta inrymmer, liksom även de skogarmed de värden som dessa inrymmer. Det är bl.a. justLennart Brunanders förfäder som danat detta.Den biologiska mångfalden får givetvis inte utar-mas. Det får vi inte medverka till. Men vi måste nogvara beredda på att låta den förändras, just genom deförändringar som vi skapar i odlingslandskapet i formav ändrade odlingsmetoder, ändrade skogsbruksmeto-der, osv. Vi ser kanske att vissa arter minskar i popu-lation, men vi ser att andra arter ökar. Vikan inte försöka finna någon statisk lösning på hurden biologiska mångfalden skall se ut. Det är frågaom en dynamik, och den måste vi också vara bereddaatt bejaka.Lennart Brunander förstår inte vad vi menar i re-servation 8. Vi vill se en mångfald - och det finnsredan en sådan - i skötsel och ägande av naturreserva-ten. Men vi vänder oss mot att markägare skulletvingas avsätta stora områden utan ersättning.Anf. 6 () re-plik:Herr talman! För att börja med det sista så förstårjag visst vad menar med reservation 8,men jag tyckte att den var onödig. Det som sägs där äregentligen att man skall skapa större möjligheter förprivata initiativ, men det finns redan.Peter sade att markägare inteskall behöva avsätta stora områden utan ersättning.Det problemet finns ju egentligen inte, därför att detbehöver man inte göra. Jag delar uppfattning att det inte skall vara på det sättet.Den som äger mark, om det är fråga om jordbruks-mark eller skogsmark, skall ju ta den rimliga hänsynsom måste tas för att den biologiska mångfalden skallfungera i nyttjandet av marken. Detta är det storakravet som vi skall ställa på markägare. Att avsättaområden för reservat och annat är ett gemensamtansvar som vi skall ta, och så sker ju. Det har gjortsbetydande ökningar av resurser för detta. Även om deinte räcker, så har det ändå avsatts betydande resursertill detta, vilket vi gemensamt har hjälpts åt att göra.Som jag sade är människan bekymret och PeterWeibull sade att det är vi som har skapatdet. Båda påståendena är ju sanna. Jag sade att dettainte är något statiskt förhållande, att det säkert kom-mer att ändras. Det är inte så att alla växter har funnitsfrån början och kommer att finnas i all evighet, utandet sker naturligtvis en successiv förändring.Att bonden har skapat jordbrukslandskapet, kultur-landskapet, är ju fullständigt korrekt. Så är det ju.Men däremot har vi ju åstadkommit saker och tingunder åren som inte har varit bra. Försurningen är ettexempel. Klimatförändringar genom växthuseffekterär ett annat. Alla utsläpp av olika kemikalier är ytter-ligare ett exempel.Anf. 7 ():Herr talman! Naturen är en fantastisk skapelse.Särskilt märker man det så här en försommarmorgonnär man nästan kan se hur det växer, blommar ochgrönskar. Fåglarna kvittrar som om voreden sista. Tack och lov så är det inte det. Det är intesista dagen för fåglarna, även om vi har ställt till meden massa skada i vår livsmiljö, som är själva förut-sättningen för vår existens. Det är ju faktiskt så, för attanknyta till tidigare replikskifte, att naturen klarar sigutmärkt bra utan oss människor. Men vi klarar ossinte alls utan naturen.Det är ju faktiskt jorden, skogen, vattnet och solensom skapar förutsättningarna för allt liv, från allraminsta kryp till de allra största djuren som vi har påjorden, i de allra mest skiftande betingelser - i öknen,i glaciärerna och i havsdjupen.Evolutionen har skapat djur och växter som är an-passade till de mest skiftande livsbetingelser. Det ären anpassning som har tagit årmiljoner och där denbiologiska och genetiska variationen har varit garan-ten för att just denna anpassning har kunnat ske.Nu hotar vi denna variation. På grund av männi-skans rovdrift på naturen har vi rubbat de biologiskasystemen och utrotat många arter. Vi, människan, harutropat oss till herre över naturen. har viåstadkommit mycket, mycket mer än vad naturensegen evolution kan åstadkomma.Det är ju sant att det är svårt att veta hur allvarligaskador detta har åstadkommit, eftersom naturen har enotrolig läkförmåga. Vi människor är ju förvisso ocksåen del av naturen. Vi är en av alla de många arter somskall bevaras. Men problemet är att vi inte har någrafelmarginaler. Om något eller några av de grundläg-gande försörjningssystemen kollapsar, t.ex. på grundav försurningen, om koldioxidutsläppen leder tillförändrade klimatförhållanden och om t.o.m.havsströmmarna ändrar riktning, vilket ju vissa fors-kare befarar, då är vi verkligen illa ute.Därför är det bra att det finns en internationellkonvention om biologisk mångfald - en konventionsom inte bara handlar om att bevara den biologiskamångfalden utan också om att vi måste utnyttja natur-resurserna på ett uthålligt sätt och, vilket inte är minstviktigt, fördela dem rättvist.Det är också sant att mycket av ansvaret för bio-logisk mångfald måste hanteras i internationella foraoch omfattas av internationella överenskommelser,t.ex. åtgärder i havsmiljön. Haven består av sammavatten överallt och om några länder begår misstag, sådrabbar det alla andra. Det kan också gälla riskernamed genmodifierade organismer, som ju får förödan-de konsekvenser. Här krävs internationella överens-kommelser. Vidare gäller det risker med introduktionav nya arter och organismer.Men att det finns ett behov av internationellaöverenskommelser betyder ju inte att vi kan slå oss tillro på hemmaplan. Som sade har viåtagit oss att bevara de nödvändiga betingelserna ochden biologiska variationen i . Vi måste ocksååterskapa förutsättningarna för en rik biologisk mång-fald.Naturvårdsverket har en aktionsplan för biologiskmångfald, där man har redovisat vilka åtgärder somkrävs för att bevara och återskapa de olika landskap-styper som vi har i . Det framgår ju av denproposition som vi behandlar att regeringen, åtmins-tone i stort, stöder de prioriteringar som har gjort, och det är ju bra. Det som sedanåterstår är att se till att skapa både förutsättningar ochresurser för genomförandet av prioriteringarna ochplanerna.Man kan ju undra om det gäller fjällmiljön t.ex.Naturvårdsverket menar att flertalet av domänreserva-ten ovanför odlingsgränsen skall ombildas till naturre-servat. Detta har regeringen inte kommenterat i sinproposition. Vad säger i den frågan?Gäller det åtgärder i jordbrukslandskapet? har ju redovisat att fram - ochdet är ju faktiskt bara 2 ½ år kvar till dess - måsteminst ängar och naturbe-tesmarker bevaras och hävdas.Jordbrukslandskapet är ju, som också sagts tidiga-re, en naturtyp där människan har påverkat den bio-logiska mångfalden på ett avgörande sätt. Under stör-re delen av odlingslandskapets historia har jordbru-kandet bidragit till en stor biologisk mångfald. Dethandlar om skogsbetning, myrslåtter och svedjning,som är några av de brukningsmetoder som harersatts med ett väldigt högeffektivt jordbruk där le-dorden snarare är monokulturer, storskalighet ochkemikalier.Den biologiska mångfalden har utarmats. Mankan faktiskt tala om biologiska öknar. Vi har ett stortansvar att se till att rädda och återställa åtminstone endel av det som vi har förlorat. Ett sätt att göra dethade t.ex. kunnat vara att använda den sista delen avde framförhandlade miljöstöden i EU. vet vi ing-enting om vad regeringen har tänkt sig när det gällerde sista sju miljonerna. Har möjligennågra insikter här att dela med sig av?Ett annat viktigt område, där ny teknik och nyabrukningsmetoder har lett till biologisk utarmning, ärskogslandskapet. Det sker ju, vilket är viktigt att säga,en positiv utveckling, och insikten om betydelsen avden biologiska mångfalden har ökat inom skogsnä-ringen. Men trots det behöver vi avsätta fler områdenför s.k. fri utveckling. Vi i har underflera år kritiserat att anslag harvarit för låga. Vi har i vårt förslag anslagit mer pengartill inköp av skyddsvärd skog. Framför allt gäller det isödra och samt i Norrlands kust-land, där det har avsatts väldigt litet anslag. Det ärbara att beklaga att bolagiseringen och utförsäljningenav sköttes så dåligt att man inte tog tillvara möjligheten att skydda arealer.Även våtmarker har unika biologiska värden. Isödra har våtmarkerna i stort sett dikats ut.Det är angeläget att återskapa dem, också med tankepå deras egenskap av kvävefällor som nämndes tidi-gare. Vi har en reservation tillsammans med Miljö-partiet om myrarealerna och våtmarkerna.Sjöar och vattendrag är en annan naturtyp, därman faktiskt vet väldigt litet om de biologiska värde-na. har föreslagit en rikstäckandeinventering och en värdering som sedan kan ligga tillgrund för en bevarandeplan.Kalkningsanslaget har diskuterats tidigare, så jagtänker inte gå närmare in på det. Det är väl känt attVänsterpartiet har drivit krav på ökadeanslag.Den sjätte och sista naturtypen som jag vill nämnanågot om är havsmiljön. Det är också ett område somhar nämnts av flera talare före mig. I havsmiljön finnsstora hot mot det biologiska livet. På havsbottnen iÖstersjön är stora delar döda. Halterna av kadmiumoch koppar ökar och oljeutsläppen fortsätter. Vi får infrämmande arter via ballastvatten och vattenbruk. Detfinns alltså mycket som behöver göras på detta områ-de.Jag tänkte också kort beröra några av de övrigaförslagen i betänkandet och de reservationer som vi iVänsterpartiet har och som vi stöder.Det första gäller det detta med fauna- och florare-laterad kriminalitet. Där har vi tillsammans med Mil-jöpartiet en reservation om utökade befogenheter förTullverket. Jag vill också yrka bifall till den reserva-tionen, nr 2.Det är bra att regeringen vill ge Kustbevakningenpolisiära befogenheter när det gäller den fauna- ochflorarelaterade kriminaliteten. Vi vet att är etttransitland, och det är någonting som vi bör skämmasöver. kan vi konstatera att medlemskapet iEU har inneburit svårigheter att kontrollera handelnockså inom EU. anser att bör få samma befogenheter som Kustbevak-ningen. Den uppfattningen har också Naturvårdsver-ket, , ochVärldsnaturfonden. Jag har svårt att förstå varförregeringen och utskottsmajoriteten har gått emot des-sa remissinstanser. Det skulle vara intressant att få enförklaring till det.Vi stöder också reservation nr 4 omen översyn av jaktlagstiftningen. Vi delar uppfatt-ningen att det är fel att det är tillåtet med skyddsjaktpå ett stort antal fågelarter . Detkan knappast heller anses försvarbart att jakt reduce-ras till prickskytte på levande föremål, såsom faktisktsker i dag.Tillsammans med har vi också en re-servation som handlar om behovet av skydd och sköt-sel av våtmarker. Vi har svårt att se att den myr-skyddsplan som finns skall kunna förverkligas inomramen för befintliga resurser. Det rimmar illa med denambitionsnivå som regeringen och utskottsmajoritetenhar uttalat i andra sammanhang om att ta steg på vä-gen mot ett hållbart samhälle.I en trepartireservation från , och har vi tagit upp detta med gen-modifierade jordbruksgrödor. Det har pratat om, så jag behöver inte säga något yt-terligare om det.Jag tänker slutligen säga någonting om två reser-vationer, nr 18 och 19. Den första handlar om hotenmot öring och i fjälltrakterna. Det är två artersom faktiskt är hotade . Det beror delvis på denförändring man gjorde när man införde friare jakt ochfiske i fjällområdena. Det utökade fisket ovanförodlingsgränserna har inneburit att många fler har fåttmöjlighet att fiska med nät i fjällsjöarna, vilket harlett till uppkomst av s.k. tusenbrödrabestånd. Dettahotar båda dessa arter. Det är ingen överdriftatt säga att det är ett hot. Öringen är väldigt unik på såsätt att den har egna varianter i nästan varje vatten-drag, medan rödingen å andra sidan är en av världensmest kallvattenanpassade fiskarter. Det är viktigt attvi ser till att vi får åtgärder som skyddar och bevararden här delen av den biologiska mångfalden.Fru talman! Den sista reservationen handlar omden baltiska kulturmiljön. I , med sin geo-grafiska och historiskt kulturella likhet med densvenska och skandinaviska typen, har vi ett kulturmil-jöarv som är värt att bevara. Den biologiska mångfaldsom vi har tappat på många sätt i och Skandi-navien finns kvar i . Detta är viktigt, och vihar krävt att inom och inomdet nordiska samarbetet skall lägga fram en strategiför hur man skall bevara den här kulturmiljön ochgöra den till en del av ett baltiskt kulturarv för framti-den.Fru talman! Jag har dragit över tiden men någonminut, men jag hoppas att det går bra.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 5, 6, 9 och 12. Jag ställer mig natur-ligtvis bakom alla de reservationer som Miljöpartiethar i det här betänkandet. Jag tycker att det är mycketviktiga reservationer.Låt mig börja med att säga att det är mycket braatt det kommer en proposition som handlar om bio-logisk mångfald. Det är dags att de här frågornakommer upp på den politiska dagordningen ordent-ligt. Det är också dags att diskussionen börjar sättaspår i naturen, dvs. att åtgärder följer som visar att vibörjar bevara den biologiska mångfalden och intebara pratar om den allmänt i vida ordalag.Det är bra att regeringen nu börjar införliva art-och habitatdirektivet och fågeldirektivet i svensklagstiftning. Vi hoppas att det också kommer att följasupp i jaktförordningen, eftersom detta numera intealls kommer att stämma med det som står i § 5 i jakt-förordningen, dvs. att skyddsjakt bara skall tillämpasom ingen annan lösning finns.Vi tycker att det är bra att den nya CITES-förordningen blir svensk lag. Jag yrkar också bifall tillhemställan i betänkande 22 som innebär att lagstift-ningen gäller redan från den 1 juni.Det finns också mycket annat av det som står ipropositionen som är bra. Det är bra att man nu sätteri gång med utbildningsinsatser för att se till attCITES-förordningen efterlevs. Det har varit si och såmed det. Det är bra att regeringen jobbar vidare medNatura 2000. Än så länge har man avsatt 1 266 områ-den. Jag hoppas att det kommer att bli flera.Det är också bra att man lyfter fram att det är vik-tigt med de rödlistade arterna och att man också måstebörja titta på hela livsmiljöer. Det räcker inte att baratitta på enskilda arter. Vi måste också se till att detfinns en möjlighet för dem att överleva, dvs. att denmiljö och den mat de behöver finns kvar.Det finns alltså mycket som är bra i betänkandet,men när man skriver en motion och en reservation tarman naturligtvis upp det som man finner mindre bra.När man talar om sina reservationer kan det därförkanske låta mer negativt än det egentligen är.Det finns en rad konventioner på det här området,t.ex. , Bonnkonventionen, Riokon-ferensens konvention om biologisk mångfald ochäven Ramsarkonventionen som handlar om våtmark.Dessa konventioner är viktiga. Det är viktigt att Sve-rige gör allt för att leva upp till dem. Jag skulle viljapåstå att vi har ett speciellt ansvar. Vi har råd attbevara den biologiska mångfalden. Vi har också storamöjligheter eftersom vi är förhållandevis få männi-skor på stor yta.Artförändringen sker snabbt . Det är naturligtvisså som andra har sagt att det alltid kommer att ske enförändring av artsammansättningen. Det kan vi se iSverige. För ungefär 5 fanns ädla lövträdlångt upp i . Då var klimatet ett annat. I dagvandrar granen nedåt därför att klimatet börjar blikärvare. Sådana förändringar kommer alltid att finnas.Men går förändringen så mycket snabbare. Tidiga-re har vi sett att förändringar i ekosystem har handlatom 100 000-tals år. sker förändringarna på 10-talsår. De förändringarna är inte naturliga. Forskarna ärhelt överens om att dessa förändringar beror på hur vimänniskor beter oss.Det är precis som har sagt attvi människor ofta sätter oss själva i främsta rummet.Det finns t.o.m. homo sapiens som är så förmätna attde anser sig tillhöra något slags skapelsens krona. Jagtror att skaparen skulle bli ganska förskräckt om hanhör det, och om han nu finns. Vi måste se oss självasom en del av naturen. Naturen behöver inte oss, menvi behöver den. Vi behöver den kanske mer än vi harinsett.Det finns många arter utan vilka vi faktiskt fårsvårt att existera, och framför allt tar det kanske bortmöjligheterna för framtiden om de inte finns kvar. Detär saker som vi inte vet någonting om . I dagbörjar man hitta mediciner mot virussjukdomar i arterdär man inte ens har haft en aning om att den typen avsubstanser finns.Det finns också ett värde i sig i att bevara arter.Det finns etiska krav. Vi skall se till att de arter somfinns på jorden skall kunna finnas kvar i framti-den. Vi har inte rätt att leva på ett sådant sätt att dethåller under just vår livstid men inte . Vimåste se till att det finns en långsiktighet i det vi gör.I dag finns det ungefär 1 ½ miljard arter i världen.Ca 55 000 av dem finns i . Av dessa 55 000 är3 500 uppsatta på hotlistan, dvs. de är hotade på etteller annat sätt. En del har försvunnit, andra behöverett hänsynstagande. Men det finns också sådana somär akut hotade, sårbara och sällsynta. Dessa listorutökas tyvärr. Det finns en del arter som tyvärr flyttasupp i kategorier där de är mer hotade än tidigare.Ni behöver ju bara fundera själva. Man måste na-turligtvis ha en egen referensram på biologisk mång-fald. När ni är ute kör bil nu kan ni funderapå hur mycket insekter ni får på bilrutan. Är det likamycket som ?