prot · GK0968 · 1997-02-25 00:00:00 — Om denkompetensen försvinner tar det att åter byggaupp den.Det är också viktigt, tycker jag, att kunna kräva ettregionalt ansvar av bolagen, även om de finns påbörsen, såväl av som av t.ex. Omman inte kan komma åt problemet på annat sätt än viabolagsstämman, vill jag ställa frågan så här: Är nä-ringsministern beredd att på bolagsstämman drivafrågan om inriktningen av verksamhet,så att man inte lägger ned verksamhet där det intebehövs?Nu går det inte att på något enkelt sätt få framuppgifter om hur det har sett ut just i Kvarnåsen,därför att man slår ihop uppgifterna när man redovisarplus och minus. Men under de då företaget varprivatägt har det gått med vinst. Man har återinveste-rat vinsten och man har sett till att hålla en hög kom-petensnivå. Litet pinsamt måste man säga att det är attnär tar över, och många tror att man skallfå en garanti för långsiktighet, blir företaget börsin-troducerat och man struntar i princip i det. Man kaninte ens redovisa om det går med vinst eller medförlust. Därför skulle jag vilja fråga: Är näringsminis-tern, såsom varande majoritetsägare, beredd att drivadenna fråga på bolagsstämman?Anf. 45 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill ta upp två saker. Först ochfrämst tycker jag att det är viktigt att vi är mer aktivapå den internationella arenan. Det som känns mestangeläget för mig är faktiskt att försöka rikta en störredel av EU:s forskningsprogram mot skogen. EU för-ändrades ju dramatiskt när och blevmedlemmar. Vi fick dubbelt så stora skogsarealer. EUblev helt plötsligt en exportör av skogsindustriproduk-ter från att ha varit en stor importör. Det måste ocksåprägla EU:s forskningsprogram. Det är jag djupt in-volverad i. Den förändringen tycker jag är viktig attåstadkomma, förutom att vi nu också har fått merresurser för forskning i Sverige.Däremot vill jag litet grand argumentera mot GöteJonsson när det gäller förhållandet mellan miljöpoliti-ken och produktionsmålet. Jag har levt med denkonflikten . Eftersom jag bor på en av deorter i där skogsindustrin kanske är störst harjag haft den konflikten ständigt levande i 20 års tid.Min bild är att skogsindustrin ofta varit alldelesför konservativ, alldeles för ofta har sett miljömåletsom ett hot i stället för som en möjlighet. Sedan manväl tvingats att ta miljömålet på allvar har skogsin-dustrin efteråt definierat detta som den stora möjlighe-ten. Om vi inte hade ställt de krav som vi ställde påskogsindustrin , hade svenskskogsindustri inte överlevt. Det var ett enormt re-sursslöseri. Med de vedpriser vi har och med deenorma utflöden av vedråvara i , i Bottenvi-ken, i var det inte bara en miljöförstö-ring, det var egentligen en enorm ekonomisk försnill-ning. Samma sak var det också med kemikalierna somgick ut i luften.Jag har en tro, att de här två målen egentligen intestår emot varandra. Jag vill inte måla upp det motsats-förhållande som gör.Till sist frågan om , som inte var medi interpellationen. Staten skall som aktieägare i inte reglera driften av bolaget, var man harsina produktionsanläggningar eller hur de sköts. Detär en fråga för bolagsstyrelsen. Vi skall tillsätta kom-petent folk i styrelsen i samband med bolagsstämman.Det är vår insats. Sedan skall vi naturligtvis som statställa samma krav på som på ochandra företag.Anf. 46 ():Fru talman! Hur blir det med spånskatten?Jag tror att näringsministern missuppfattade mig.Jag tycker, precis som näringsministern, att det är braatt svensk skogsindustri har satsat många mil-jarder på just miljösidan. Där är vi överens. Svenskskogsindustri ser också detta som framtidsinveste-ringar. Det är inte det frågan gäller.Som miljötalesman vill jag säga att jag inte hellerser någon motsättning mellan miljömål och produk-tionsmål om avvägningen blir riktig. Risken utifrånmiljöbalksarbetet är att skall ta överskogsvårdslagstiftningens balans när det gäller miljö-och produktionsmålen. Det är där jag vill att AndersSundström bevakar produktionsmålet. Det är i detsammanhanget jag ställer min fråga till : Är som näringsministerberedd att se till att den balans vi har utifrånskogsvårdslagen också skall gälla ?Det har faktiskt skett en revolution i skogen underde när det gäller balansen mellan miljöoch produktion, och där är näringen den aktiva parten.Skogsvårdsstyrelserna och har nyligengjort en nyckelbiotopinventering där det visar sig attenskilda skogsägare sköter sig utomordentligt bra påden punkten. Där finns ingen oro. Min oro bottnar justi det faktum att man nu vill gå längre i de här sam-manhangen.Jag vill ytterligare understryka vikten av forskningpå det här området.Jag vill också ytterligare understryka behovet avsamarbete internationellt, eftersom detta är oerhörtangeläget för svensk skogsnäring . Det ärockså viktigt att man bevakar de konkurrensförut-sättningar som vi som politiker kan påverka i detsammanhanget, bl.a. när det gäller framtida skatteroch avgifter.Anf. 47 Näringsminister ():Fru talman! Helt kort: Vi har ett ansvar för attspånskiveindustrin överlever. Jag vill inte sägaatt vi skall komma med någon särskild beskattning,men vi ser däremot på andra lösningar för att se till attvår möbelindustri behåller sin konkurrenskraft.Den andra frågan, om balansen mellan miljö- ochproduktionsmålet, svarade jag på redan i mitt skriftli-ga interpellationssvar. Den balans som råderskall gälla också i fortsättningen. Den är bra både förmiljön och för produktionen.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1996/97:149 om pri-vatiseringarAnf. 48 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig om vil-ka åtgärder jag avser att vidta dels för att få till ståndfortsatta privatiseringar, dels för att skapa en korrektbild av förutsättningar för och fördelar med privatise-ring av verksamheter som bedrivs i offentlig regi.Ägandet är inte en ideologisk fråga för oss social-demokrater på samma sätt som det är för er modera-ter. Det är som politiserar och driverdenna fråga på ett i mitt tycke inte helt ansvarsfulltsätt. Enligt vår uppfattning är det lämpligheten i detenskilda fallet som avgör om något skall vara statligtägt eller inte. För oss socialdemokrater är det klart attnäringslivet i huvudsak skall vara privatägt, men dethindrar inte att det offentliga i vissa fall kan vara bådeen lämplig och en bra ägare.Det här visar sig också i den beskrivning som görsi interpellationen av fördelarna med privatiseringar.Där används argument som inte håller. Jag får natur-ligtvis acceptera att för fram ideolo-giska argument, men vad gäller en objektiv beskriv-ning av fördelarna måste jag tillbakavisa påståendenaavseende några av de effekter som hävdas i interpel-lationen.Vad gäller beror det påpekade förhållandetom granskning från amerikanska myndigheters sidainte på det statliga ägandet i sig. Granskningen harskett och sker fortlöpande, . Vadgäller och hade de förvärv somde bolagen gjort med hjälp av nyemissioner mycketväl kunnat genomföras utan att bolagen hade varitnoterade genom kontant betalning. Det var inte ettkrav från respektive säljares sida att valutan skullelämnas i aktier.Det som kallar oklarhet beror på attjag inte vill göra ägarspridning till ett självändamål.Min inställning till ägande av företag är att statenmycket väl kan vara en lämplig ägare till företag. Dettycker jag också att historien visar. Det finns företagdär jag mycket väl kan tänka mig att det vore bra förstaten och för företaget att det statliga ägandet mins-kade, och regeringen kunde i enskilda fall begärariksdagens bemyndigande att minska statens ägande ivissa företag. Att sälja vissa innehav kan mångagånger vara ansvarsfullt.Det som sades av den tillträdande regeringen år1994 var att de ideologiskt betingade försäljningarnaskulle upphöra. Däremot sades det inte att alla för-säljningar skulle upphöra, som tyckersig ha läst. Det har varit fullständigt klart hela tidenatt det finns en enighet mellan de borgerliga och so-cialdemokraterna att aktierna i skullesäljas. Det har inte blivit någon helomvändning, somKarin Falkmer vill ha det till. Det finns också andrainnehav som är under försäljning. Exempel på detta ärEnator och SBL Vaccin. Det är alltså inte vi som ärideologiskt fastlåsta, utan moderaterna.Staten var visat att det går att förvalta företag såatt det leder till värdestegring, vilket i sin tur kommerskattebetalarna till del. Jag är väl medveten om att detfinns ett stort, men minskande, budgetunderskott ochatt det kan vara så att försäljning av tillgångar kanmedverka till att ytterligare minska detta. Engångsvisaposter av detta slag får emellertid inte dölja att det ärdet löpande underskottet som måste minskas.Karin Falkmer ställer också frågan vad jag ämnarvidta för åtgärder för att skapa en korrekt bild avförutsättningar för och fördelar med privatisering avverksamheter som bedrivs i offentlig regi. Om jagförstår frågan rätt vidgar interpellanten här plötsligtfrågan till att bli mer generell än vad som gällerägarspridning i statligt ägda företag. Detta är dock enfråga som spänner över ett vitt fält och som egentligenkräver sin egen debatt.Genom att använda orden "korrekt bild" verkardet som om vill påskina att jag med-verkar till att sprida en icke korrekt bild. Det anser jagnaturligtvis att jag inte gör, men eftersom vi står långtfrån varandra när det gäller ideologi, kommer vi integemensamt fram till vad som är korrekt. Jag hålleremellertid med om att det är väsentligt att vi diskute-rar den gemensamma sektorns roll i samhället.Anf. 49 ():Fru talman! Jag tackar för sva-ret, men jag har väldigt svårt att förstå bortförklaringar om ideologiska privatisering-ar. Varje privatisering som skett har varit sakligt mo-tiverad, i och i utlandet. Det är faktiskt endastden socialdemokratiska partiapparaten som beskriverprivatiseringsarbetet som annat än sakligt motiverat.Däremot kunde ju inte någon som lyssnade på social-demokraterna under den borgerliga regeringsperiodentro annat än att de motsatte sig alla privatiseringar,oavsett sakliga skäl. Under den privatiseringsperiodenvar alla privatiseringar utan undantag föremål förkritik, och alla skulle stoppas.Statens uppgift i näringspolitiken är att formaregler för näringslivet som ger näringslivet bästamöjliga chanser att vara konkurrenskraftigt i en inter-nationell värld, inte att äga företagen. Om staten bådeskall bestämma spelreglerna och delta i spelet, skapasoundvikligen intressekonflikter som snedvrider kon-kurrensen och som försämrar utvecklingsmöjligheter-na för företagen. Enbart detta är ett starkt skäl för attgå vidare med fler ägarspridningar i de statliga bola-gen. Men minst lika viktigt är att privatiseringar är braför de privatiserade bolagen. Erfarenheterna frånStorbritannien, där partikamraterfaktiskt stödjer privatiseringarna, visar att staten därpå detta sätt har fått i skat-ter från de privatiserade företagen, förutom inkomsterfrån själva försäljningarna. Detta gagnar alltså staten.När det gäller såväl som , och & har privatiseringarnaunderlättat utvecklingen för företagen. Ingen behövernu längre tvivla på affärsmässigheten i dessa bolag. Ifallet kan man konstatera att problemen med deamerikanska tullmyndigheterna, som pågått undermånga år, upphörde i och med att blev privati-serat. må ha vilken bortförklaringsom helst till detta, men faktum kvarstår.När det gäller måste väl även AndersSundström medge att det innebär en fördel om företa-get har valmöjligheter att finansiera ett förvärv genomnyemissioner. Det finns ett tydligt behov av kapital-tillskott hos många av de statligt ägda bolagen, exem-pelvis . Ett erbjudande till institutionella ägareoch den breda allmänheten att bli delägare i Teliaskulle ge företaget kapital till nödvändiga investering-ar, och därmed finns ett starkt sakligt skäl för enägarspridning.Vi ser också tydliga behov av att i åstad-komma en sundare konkurrens med en tydligare roll-fördelning mellan regelsättaren-staten och företagen.Därför återkommer jag till min första fråga. Det ärutomordentligt viktigt, , att AndersSundström kan ge en klargörande beskrivning av delångsiktiga avsikter som regeringen har i privatise-ringsarbetet.Anf. 50 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig först erinra omatt de stora socialiseringarna i har genomförtsunder borgerliga regeringar. Den största socialisering-sperioden var 1976-1982. Däremot är det så att desocialdemokratiska regeringarna har både förvärvatföretag och sålt företag. är faktiskt ett företagsom sattes ut på börsen under en socialdemokratiskregering. Däremot förstatligades det till stor del underen borgerlig regering.Assi Domän, som innehåller NCB, förstatligadesju under en borgerlig regering. Jag tycker faktiskt attKarin Falkmer och hennes vänner har litet konstigverklighetsuppfattning.Jag hävdar, och den socialdemokratiska regering-en hävdar, att ägandet av företagen inte är primärt.Det viktigaste är att vi skall ha ett stort näringsliv somär privatägt. I de fall staten äger företag skall vi avgö-ra från fall till fall vad som är bäst.Vi har ett mycket litet statligt ägande. Länder somNorge, , , , ochItalien har alla ett större statligt ägande än , sådär finns inga problem.Men det är ingen tvekan om att den borgerliga re-geringen hade ideologiska motiv för sina privatise-ringar. Låt mig ta ett par exempel. När man gick ut föratt privatisera var det väldigt viktigt att det skulle varamånga aktieägare. För att uppnå det satte man storarabatter på aktierna. ansåg sig alltså haråd, i ett läge med ett gigantiskt budgetunderskott, atterbjuda stora rabatter för att få många aktieägare. Ochdet var väl avsiktligt. sade att det varviktigt att det blev fler aktieägare i , och honoch hennes vänner var beredda att lämna stora rabat-ter för att åstadkomma detta. Det var väl om någotideologiskt betingat.Ett annat exempel är , somju numera är ett privatägt företag. De börsnoteradeföretagen förvärvade . Denborgerliga regeringen privatiserade StockholmsFondbörs. sägs värdet på Fondbörsvara . När detta företag pri-vatiserades fastställde den borgerliga regeringen vär-det till . Vad är detta annat än att avideologiska skäl driva igenom fullständigt tokigasaker och enorma kapitalförluster för att gynna priva-tisering? Titta på affären med ,!Anf. 51 ():Fru talman! svarar inte på minfråga och ger tyvärr inte de klara besked som Sverigeoch de statligt ägda företagen behöver. Att socialde-mokraterna inte just nu står kvar vid kravet att det inteskall ske några privatiseringar över huvud taget äruppenbart, eftersom Nordbanken har sålts.Men hur blir det med fortsättningen, AndersSundström? Det råder en stor förvirring och osäkerhetkring vilka långsiktiga avsikter regeringen har, ochdet är detta min interpellation handlar om. Dennaosäkerhet gagnar varken nationen eller de bolag somstaten helt eller delvis äger.Om jag nu tar fram sakskäl för privatisering hop-pas jag att svarar på den fråga somjag har ställt en gång och kommer att ställa en gångtill, och dessutom kanske kommenterar mina sakskäl.Många företag behöver kapitaltillskott. De behö-ver kunna uppträda affärsmässigt i en föränderligomvärld. Det finns behov att åstadkomma en sundarekonkurrens. Det finns också behov för staten att an-vända inkomsterna från privatiseringarna till andraangelägna områden, exempelvis inom infrastruk-turområdet, vilket skulle gagna företagsamheten ochden svenska ekonomin.Det finns ett intresse , som förut, från denbreda allmänheten och från institutioner att delta iägandespridning, och där, , vill jagfaktiskt hävda att det är bra om så många som möjligtav det svenska folket köper aktier i svenska företagoch därmed stöder det svenska näringslivet. Det tyck-er jag att en näringsminister borde inse och instämmai.Anser näringsministern att det saknas sakliga skälför fler privatiseringar, eller kan vi äntligen ge om-världen beskedet att privatiseringsarbetet kan återupp-tas? Vi behöver klara besked från landets näringsmi-nister i dag.Anf. 52 Näringsminister ():Fru talman! Förlåt att jag ler, men vilken ägare harmer precist talat om sin avsikt med sitt innehav änstaten? Staten har i redogjort för vilka före-tag som regeringen vill ha fullmakt för att kunnaminska ägandet i och vilka företag som man skall hakvar sitt ägande i. Kan nämna någonannan ägare i svenskt näringsliv som på samma publi-ka sätt har offentliggjort sina avsikter med ägandet?När använder klyschan "osäkerhet"blir det väldigt intressant att veta: Vilka andra ägar-grupper har förklarat på samma sätt som staten omman avser att sälja eller ha kvar företag? I statens fallhandlar det om riksdagsbeslut, och det kan inte deandra ägarna använda, men de kan ändå gå ut offent-ligt och tala om vad de har tänkt för någonting.Det gällde också ägarspridning. Ja, det är bra det.Men frågan var inte den, , utan fråganvar: Alla de som inte köpte aktier då? Aktier såldes avsvenska folket till aktieägare. Det svenska folketöverlät t.ex. till spridda ägare medstora rabatter. Tror att människorna iSverige tyckte att det var bra att de avstod förmögen-heter därför att några skulle köpa? Eller tycker KarinFalkmer att det är en glädjande privatisering attStockholms Fondbörs överläts för 8 miljoner kronoroch är värt ? Är det någontingsom känner stolthet över?Anf. 53 ():Fru talman! På min grundläggande fråga om pri-vatiseringarna svarar inte . Regeringen och näringsministern har aviseratförsäljning av Nordbanken och några små statligabolag, men inte en ordentlig framtidsplanering för allade övriga. Socialdemokraternas kamp mot ett sprittägande fortsätter. Det är tydligt vilken inställningAnders har gentemot de hundratusentalsmänniskor som blev nya aktieägare - många kvinnoroch många låg- och medelinkomsttagare - under denborgerliga regeringsperioden.Anders visar en sned uppfattning. Omman säljer någonting får man in pengar. Den inkoms-ten placerar staten förmodligen, eller förhoppningsvis,på ett klokt sätt, t.ex. i infrastruktursatsningar ellerannat.Sedan regeringsskiftet har regeringen befäst dennainställning till företagare genom diskriminerandebeskattning av företag. Genom försämrade villkor föraktiesparande har man starkt försvårat för företagenatt få in riskvilligt kapital. Det är dessa signaler omägarklimatet som sänder även här som är så förödande negativa. De ger omvärldenen bild av som är olycklig. I stället vore detvälkommet med ett klargörande besked från nä-ringsministern om fortsatta privatiseringar och fortsat-ta bättre villkor för företagen och deras riskkapitalan-skaffning.Än en gång vill jag ställa frågan: Har regeringennågon långsiktig planering för de statliga företagensfortsatta privatisering?Anf. 54 Näringsminister ():Fru talman! Staten har en mer långsiktig planeringav sitt ägande än någon annan ägare i , och detundvek säkert medvetet att kommente-ra.Jag anser inte att staten skall sälja tillgångar medrabatt. Staten skall sälja tillgångar och ta ut det fullavärdet av det. Det är skamligt att ge bort pengar medrabatt. Pengarna från de försäljningar som gjordesmellan 1991 och 1994 användes, trodde , till placeringar i tillgångar som var värdebestän-diga. Det man gjorde var i stället att genomföra skat-tesänkningar och låna utomlands.När man säljer skall man sälja, och då skall manvara klar över vem man företräder. Man skall inteföreträda köparen, utan man skall företräda säljaren.Vi har sålt. Vi har ett program på sammantaget50 miljarder kronor i försäljning av statliga aktier,men som i handlar det inte om rabatter,utan vi skall ta ut vad det är värt. Att ta ut 8 miljonerför , som sedan visade sig varavärt , är verkligen att ge skamligarabatter.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talman-nen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.9 § Svar på interpellation 1996/97:160 om ef-fekterna av statliga regionala stöd till näringsli-vetAnf. 55 Näringsminister ():Fru talman! har frågatmig- dels om jag avser att vidta några åtgärder för attreducera omfattningen av de statliga företagsstö-den och i stället sänka arbetsgivaravgiften i mot-svarande utsträckning,- dels om jag avser att vidta åtgärder för att omprö-va principerna för statliga stöd så att de inte utgårselektivt och därmed konkurrenssnedvridande,- dels om jag är beredd att tillsätta en parlamenta-risk utredning med uppgift att se över den nuva-rande regionalpolitiken.Frågorna ställs mot bakgrund av dels en samman-ställning gjord av ivilken de statliga och kommunala företagsstödenuppges uppgå till ca , delsett referat av en kommande doktorsavhandling, sombl.a. uppges peka på att företag som fått statligt stödlångsiktigt inte skapar fler arbetstillfällen än jämför-bara företag som inte fått stöd.Låt mig först säga att jag tycker att det beloppsom och åberopar ärmycket vilseledande. I beloppet ingår således tillstörsta delen bidrag som har klart fördelningspolitiskaeffekter, t.ex. räntebidrag till bostadssektorn, läkeme-delssubventioner, stöd till kollektivtrafik och arbets-marknadspolitiska stöd inriktade på individer. Detbelopp som själv anger somregionalpolitiskt stöd uppgår således endast till 2,6 avde 104 miljarder kronorna.I sammanställning be-räknas vidare en reduktion av företagsstöden med 5miljarder kronor motsvara en sänkning av arbetsgi-varavgifterna i näringslivet med en procentenhet. Etttotalt borttagande av alla regionalpolitiska stöd skullemed detta sätt att räkna ge en sänkning av arbetsgi-varavgifterna med cirka en halv procentenhet. Möj-ligheterna att sänka arbetsgivaravgifterna för företa-gen utan att det starkt påverkar andra fördelningspoli-tiska mål är alltså mycket begränsade.Svaret på den första frågan är att jag inte har föravsikt att drastiskt minska omfattningen av de statligaföretagsstöden inom mitt ansvarsområde för att mar-ginellt minska arbetsgivaravgifterna.Så till andra fråga. Vad gällerden refererade doktorsavhandlingen har jag erfarit attden beräknas vara färdig först . Det är där-för inte möjligt för mig att nu kommentera avhand-lingens resultat.En statlig utredning har gått igenom före-tagsstöden inom närings-, regional- och arbetsmark-nadspolitiken. Jag är därför inte nu beredd att ånyoinitiera en större översyn av det selektiva företagsstö-det. Det hindrar inte att regeringen och andra statligaaktörer fortlöpande ser över och effektiviserar stöd-givningen.I detta sammanhang vill jag också erinra om attstödgivande myndighet i fråga om selektiva stöd, t.ex.det regionalpolitiska utvecklingsstödet, skall ta hän-syn till konkurrensförhållandena på marknaden närstorleken på ett stöd fastställs.Vad gäller den tredje frågan är vi nu inne i ettskede när flera förändringsprocesser pågår inom regi-onalpolitiken. Jag är inte beredd att föreslå enny parlamentarisk utredning med uppgift att se överregionalpolitiken.Anf. 56 ():Fru talman! Tack för svaret på min interpellation.Det kanske inte kommer som någon överraskning förstatsrådet att jag inte är särskilt nöjd med svaret. Intepå någon punkt verkar statsrådet vilja ha någon somhelst förståelse för den stora samstämmighet somfinns inom näringslivet om att förbättrade villkor förföretagen inte innebär företagsstöd utan ett bättreklimat för arbete, skattesänkningar och en tryggadelförsörjning.Förtroendet för regeringen är i botten. Allvareti detta går att utläsa i den artikel som 101 företagsle-dare skrivit i ett upprop till regeringen. I artikelnskriver de bl.a. att framtidens jobb och välstånd barakan byggas på ett näringsliv som skapar nya resurser,aldrig på snåriga regelverk, kapitalförstöring ochändlösa fördelningskonflikter. Eftersom statsrådet inteär beredd att sänka arbetsgivaravgifterna för företagenpå grund av fördelningspolitiska mål tar han inte tillsig kritiken från näringslivet. Det är kanske en avförklaringarna till att alltmer halkar efter i deninternationella välståndsligan.