prot · GK0957 · 1997-01-30 00:00:00 — Detta kommer förhoppningsvis att tvingakabelbolagen att ta större hänsyn till tittarnas önske-mål, eftersom det då kommer att finnas alternativ,alltså konkurrens.Avslutningsvis håller jag alltså med om att kabelföretagens nuvarande starka ställningkan ifrågasättas. TV är inte en vara vilken som helst.Televisionen är inte bara den inflytelserikaste nyhets-förmedlaren, utan den är också den största underhålla-ren, en viktig kunskapsförmedlare, ett viktigt forumför samhällsdebatt och en av våra största kulturbärare.Anf. 15 ():Fru talman! Jag ber att få tacka kulturministern försvaret.Några tidningsrubriker i den debatt som har blos-sat upp om kabelbolagen: "Stoppa Kabel-TV:s mono-pol", "Konsten att kränga kanaler", "De fyra svenskakabelbolagen anmäls för ","Programbolagen dikterar villkoren på kabeltevenä-tet", "Kabelbolagen lurar kunderna", "Hyresgäster tillstorms mot kabelföretagvägrar visanorsk och dansk TV".I grunden handlar detta om kabel-TV-bolagensrelation till individen, och jag menar att individensvalfrihet måste sättas i centrum. Denna valfrihet mot-verkas av att bolagen utnyttjar sin monopolliknandeställning gentemot konsumenterna vid programsätt-ningen. Detta förhållande uppmärksammades senastgenom en anmälan från tidningen tillKonkurrensverket. har medhänvisning till konkurrenslagen skickat anmälan vida-re till kabelbolagen och har ifrågasatt missbruk avbolagens dominerande ställning. I skrivelsen står detbl.a. : "Enligt uppfattning har ka-bel-TV-operatörerna en stark ställning gentemot kon-sumenterna. Konkurrens mellan kabelnätsoperatörer-na om kunderna förekommer i princip endast vid ettupphandlingstillfälle. Försök från kabel-TV-operatörer att etablera sig i ett område där en kabel-TV-operatör redan är etablerad kan inte sägas före-komma i praktiken." - - - Sammantaget kan konstate-ras att den befintliga kabel-TV-operatören åtnjuterbetydande marknadsmakt eftersom kunderna inom detbefintliga området inte har någon alternativ operatöratt vända sig till. "Kulturministern hänvisar till yttrandefrihetsgrund-lagen. I dess 3 kap. 1 § står det att det inte föreliggerhinder "att det i lag meddelas föreskrifter i fråga omskyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för vissaprogram i den utsträckning det behövs med hänsyn tillallmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplys-ning".För att göra ett understatement vill jag säga att vinog är överens om att det främsta kännetecknet förkabel-TV-bolagens programurval knappast är konsu-mentintresset, som ju denna paragraf utgår ifrån.Därför är det rimligt att det sker en översyn av kabel-bolagens ställning, i synnerhet då kabelbolagen kom-mer att erbjuda en rad andra tjänster och därmedutvidga antalet produkter på denna marknad, vilketjag hörde i den tidigare debatten med kommunika-tionsministern.Konsumentverket skrev till den dåva-rande regeringen om situationen med kabelbolagensställning utan att över huvud taget få något svar. I detbrevet aktualiserades också frågan om en offentligtillsyn över kabelmarknaden. När yttrandefrihets-grundlagen antogs markerades från att vissafrågor kunde komma att tas upp på nytt. Jag menar attden situation vi står inför, eller är på väg in i, under-stryker detta, liksom det faktiska monopol som finns.Kulturministern hänvisar till . Det är alldeles utmärkt, men tyvärr tror jaginte att det räcker med denna. Vi måste höja ambitio-nerna. Därför kvarstår frågan om vilka åtgärder mannu kan vidta för att skydda och stödja den enskildekonsumenten i förhållande till de monopolistiskakabel-TV-bolagen.Anf. 16 ():Fru talman! Även jag ber att få tacka kulturminis-tern för svaret på denna interpellation. Jag skulle viljaställa ett antal frågor med anledning av den.Kulturministern diskuterar nu själva kabel-TV-företagens utbud. Det kan man förvisso göra, men detproblemet löses mycket enkelt genom att digitalise-ringen av kabel-TV-nät kommer att ge ett enormtbrett utbud av program. Problemet att välja mellanolika kanaler i de olika utbuden kommer att försvinna.Dessutom kommer den multimediala utvecklingenmed sändningar via satellit, eller t.o.m. via telefontrå-dar, att göra att den enskilde kommer att ha väsentligtmycket mer att välja på i varje givet medium. Dettagäller oavsett om det rör sig om sändingar via kabelmed den digitala tekniken, via satellit med den digita-la tekniken, via telenätet eller, som det blir fråga omännu längre fram, via elnätet.Det är intressant att kulturministerns inställning ide här fallen är den rakt motsatta. Hon har lagt framett förslag till som innebär att den digitalatekniken inte skall användas för att ge den här bred-den. I stället skall man fånga upp en teknik som mins-kar utbudet så mycket som möjligt så att, uttalat,staten kan ha kontroll över det utbud som publiken fårta del av.Då skulle jag vilja ställa den första frågan: Hurkan det komma sig att kulturministern i det ena falletsäger sig värna att publiken skall kunna ha en mång-fald, men sedan lägger fram förslag som gör att denhelt nya teknik som kommer i själva verket blir metod att begränsa publikens utbud?Den andra frågan är: Om det är så att kulturminis-tern vill vidga publikens möjligheter att välja, varfördå inte omgående låta sändadigitalt via satellit så att denna teknik kan tas emot iSverige och av de andra nordiska ländernas televi-sionsföretag?Den tredje frågan är: Om det finns ett uppriktigtuppsåt att bredda publikens möjligheter att välja ochbli mindre beroende av det enskilda kabelföretaget,varför då inte omgående göra det som omgående kangöras, nämligen att öppna M4 och M5, de frekvensersom vi skulle kunna använda i för att redanunder se till att ett ökat program-utbud kommer publiken till del? Det skulle kunnavara fråga om regionala eller om natio-nellt samverkande TV som också sänder t.ex. utbudfrån de övriga nordiska länderna. Det skulle innebäraett bredare utbud än vad publiken har och ettbredare utbud vid sidan av kablarna, och det skulle gejust den mångfald som ligger i yttrandefrihetens upp-riktiga tanke.Varför säger kulturministern nej till en teknik sominnebär att man får den bredd som gör att publikeninte blir beroende av det enskilda kabel-TV-företaget?Varför föreslår kulturministern i stället en teknik sominnebär att publikens utbud skall begränsas, som harsom syfte att ge staten kontroll och som bygger på attstatliga eller offentliga myndigheter, inte publiken,skall fördela och bestämma vilka som skall få sända?Varför tar kulturministern inte initiativ till att vi ut-nyttjar de frekvenser som publiken i skullekunna välja program från genom att öppna M4 ochM5?Anf. 17 ():Fru talman! Det blev en annanvinkling på den här debatten än jag hade trott. Jagskulle vilja återgå till det ministern själv slutade med,nämligen televisionen som en av våra största kultur-bärare. Jag skulle vilja förstärka bilden av det allmän-na, utbredda missnöje som finns . Till mig hörfolk av sig för att de anser sig lurade, och det tyckerjag är allvarligt. De säger att de betalar för en produktsom förändras. Den förändras , och den försämrasnu. Jag undrar om kulturministern är beredd att stärkaden utsedde utredarens, alltså ,uppdrag så att konsumenternas inflytande blir reellt.Sedan undrar jag när vi i den här delen av ,, skall kunna ta in övriga i vår allmän-na TV.Anf. 18 Kulturminister ():Fru talman! frågade vilka åtgär-der man kan förvänta sig från regeringen på det härområdet. Låt mig börja med att säga att jag tror attredan den debatt som har kommit i gång, och detfaktum att har tagit kontakt medkabelföretagen, kan vara en inledning till att saker kanhända på detta område. Sedan skall vi avvaktaBodströms översyn. Han kommer ju med denna inomkort. Sedan kommer vi att ta ställning till hur vi skallgå vidare och till om man skall gå vidare på det legalaspåret. Där kommer ju inte att komma mednågra konkreta förslag. Han kommer mer att göra enöversyn. I så fall måste man tillsätta en juristutredningoch ha en genomgång av vad yttrandefrihetsgrundla-gen skulle kunna medge. Jag skall inte förekomma ensådan diskussion. Det är litet för många "om" påvägen. Om en sådan utredning skulle tillsättas, vadskulle den i så fall kunna föreslå? Jag ger mig inte inpå den diskussionen.Detta är de tre punkter det handlar om: Den debattsom nu har kommit i gång, som naturligtvis ocksåpåverkar kabelföretagen, det är inte bra reklam fördem om man säger så, översyn och efterden sedan som nummer tre ställningstagandet till hurvi skall gå vidare och till om vi skall tillsätta en ju-ristutredning.Hökmarks frågor är så polemiska att de är litetsvåra att svara på. Det är naturligtvis inte så att för-slaget om den digitala marksända TV:n, som ju är ettgemensamt projekt mellan socialdemokratin, rege-ringen, , och , handlar omstatlig kontroll och om en teknik som skall göra detsämre för TV-tittarna. Det handlar om det rakt motsat-ta, alltså om att inte låta marknaden få begränsa tittar-nas möjligheter till valfrihet - något som kabelbola-gen är ett ganska bra exempel på.Det handlar om att se till att utbudet med den nyatekniken kan komma alla i hela landet till del. Detskall finnas en möjlighet till valfrihet över hela landet.Det skall finnas öppna avkodare så att man inte ham-nar i den situationen att man måste skaffa sig ny tek-nisk utrustning om man vill välja fritt. Dessutom skallvi se till att vi kan upprätthålla en viss nationell, dethandlar ofta om det, lagstiftning när det gäller reklam-regler och liknande, detta just för att upprätthållamångfalden. Jag kan bara inte ställa upp på den för-vanskade verklighetsbild som jag anser att GunnarHökmark redovisar i sina frågor.Ewa frågar om det ökade konsumentinfly-tandet och om man skulle kunna stärka LennartBodströms uppdrag. Vi har ju låtit ut svängarna inom det befintliga uppdraget, sombara handlade om de norska TV-sändningarna, justdärför att han i det uppdraget kom in på kabelbola-gens makt och styrning. Vi kommer inte att ge honomnågra tilläggsdirektiv. Däremot kommer den översynhan redovisar att ligga till grund för de eventuellabeslut vi fattar om att gå vidare med t.ex. en juristut-redning.Anf. 19 ():Fru talman! Jag delar naturligtvis kulturministernsuppfattning, att en öppen debatt i en demokrati ocksåkan påverka opinionen. Jag är kanske inte lika för-hoppningsfull, att döma av de hittillsvarande reaktio-nerna från företrädare för kabel-TV-bolagen, omvilken vilja eller förmåga de har att ta till sig den härdiskussionen. Den hittillsvarande reaktionen har juvarit att de stora elefanterna i det här sammanhanget istort sett har sagt att det är bra som det är. Och det ärdet ju, ur deras synpunkt.Det handlar också om mycket pengar. Det genere-ras höga vinster åt kabel-TV-bolagen, i stor utsträck-ning beroende på den här monopolställningen. Svens-ka redovisade 1995 en vinst på 42 miljonerkronor efter att ha lämnat ett koncernbidrag på 38miljoner. gjorde en vinst på 6 miljonerkronor efter att ha lämnat ett koncernbidrag på 59miljoner kronor till . Det är mono-polsituationen som medger detta.Den andra punkten gäller hänvisningen till Len-nart utredning. Den kommer snart, ochden skall vi allihop naturligtvis med stort intresseläsa. Men skall jag vara riktigt uppriktig tror jag attden nuvarande yttrandefrihetslagens 3 kap. 1 §, somvi ingående måste diskutera i det här sammanhanget,gör att de känner sig trygga så länge som vi som före-träder eller regeringen inte säger att vi ärberedda att ifrågasätta detta, allra helst som riksdageni anslutning till beslutet om yttrandefrihetsgrundlagensade att den medietekniska utvecklingen bl.a. innebäratt får anledning att komma tillbaka till dethär. Det kan lämpligen ske i form av att regeringentillsätter en utredning och sedan kommer med förslagtill lagstiftning på de här punkterna.Det är närmast patetiskt att ta del av informations-skriften om digitala sändningar. Telias kabel-TV gicki höstas ut till ett antal konsumenter och sade så här: Ihöst blir det stora förändringar bland dina TV-kanaler. Det var rubriken, sedan säger man: förbe-reder vi oss för den digitala framtiden med möjlighetatt sända upp till 250 TV-kanaler. I och med det be-höver vi redan nu möblera om programutbudet.Dessa sändningar finns inte i kabelnäten i dag.Vad man gjorde var att slänga ut franska för atti stället ta in en annan kanal, som man ur kommersiellsynpunkt tyckte var bättre. När man av kommersiellaskäl vill vidta en åtgärd skyller man på de digitalaförändringarna. Sanningen är att vi här pratar om entioårsperiod, beroende på hur man kan puffa på dethär, innan vi har ersatt de analoga mottagarna ochgenomgående fått digitala sändningar över hela lan-det. Och att nu stuva om i programutbudet med hän-visning till new brave world tycker jag är litet kons-tigt. Digitala sändningar är bra, det skall vi ha. Menman kan inte använda det som ursäkt för att stuva omi sändningarna.Jag konstaterar alltså att som det ser ut hind-ras konsumenterna från att se de kanaler som deskulle vilja ha tillgång till, och de utsätts för ett stortgodtycke när kabelföretagen tar bort och lägger tillkanaler i sitt utbud, utan att konsumenten har någotsom helst inflytande. Det är faktiskt de som skallbetala i slutändan.Anf. 20 ():Fru talman! Varje typ av monopol är någontingsom man bör undvika och som man skall bort ifrån såsnabbt som möjligt. Det var därför jag tog upp dendiskussion som uppenbarligen integillar, därför att den visar på en uppenbar paradox idet hon säger.Problemet är att det med det rätt omfattande antalkanaler som med dagens teknik är möjliga i kabel-TV-kanalerna blir trångt om utrymmet. Då blir detolika typer av utbud. I en utveckling där man använ-der sig av den digitaliserade tekniken blir antaletkanaler, precis som pekade på, såbrett och så omfattande att den typen av problem intelängre uppstår. Om man dessutom lägger till de möj-ligheter som finns via satellit och alla andra sätt förden normala TV-mottagaren att ta till sig program-men, bortfaller också problemen med att någon väljerprogramutbudet. I en miljö där man bara i ett nät kanvälja mellan 250 olika kanaler finns inte det problemsom är upptakten till dagens situation.När det gäller tidsutvecklingen skulle jag vilja attÅke litet närmare studerade det som sker.Det handlar inte in i framtiden.Jag kan bara konstatera, , att möj-ligheten finns att politiskt bejaka en utveckling sominnebär att den digitala tekniken löser de problemsom vi här debatterar. Men är ansva-rig för ett förslag som innebär att man begränsar anta-let kanaler i den teknik som hon föreslår. Det är detuttryckliga syftet, fru talman, i den utredning somfinns och i hennes egen argumentation, att det offent-liga skall ha kontroll över utbudet. Då urholkar egna resonemang. Se i stället till att bejaka allade möjligheter som finns med den analoga televisio-nen, genom fler kanaler och genom att se till att varapositiv till en digitalisering av våra kabel-TV-nät. 21 ():Fru talman! Demokrati innebär också att ha möj-lighet att välja bort, tycker jag.I det svar som kulturministern har gett står det klart och tydligt att man för att för-bättra konsumenternas inflytande behöver titta överolika tänkbara lösningar. Då undrar jag: Varför sägerministern att hon avser att återkomma med eventuellaåtgärder? Det måste väl bli så att åtgärder vidtas. Somutvecklingen ser ut, vilket andra har utvecklat ingåen-de här, och som lagstiftningen ser ut, kan man intesäga "eventuella" åtgärder om man vill stärka konsu-menternas möjligheter att välja och även välja bort.Då måste man återkomma med åtgärder.Sedan ställer jag frågan igen: När blir det möjligtför oss i den här delen av att i vår allmännaTV se alla program från ?Anf. 22 Kulturminister ():Fru talman! Jag håller verkligen med om att det nog inte räcker med en öppen de-batt för att hålla tillbaka dem som har ekonomiskaintressen på det här området. Jag håller också medhonom om beskrivningen av att konsumenterna, TV-tittarna, utsätts för ett monopolens godtycke i det härfallet.Yttrandefrihetsgrundlagen ger möjlighet till lag-stiftning om att konsumenterna skall kunna påverkautbudet i kabel-TV. Jag kanske är onödigt försiktignär jag säger att översyn eventu-ellt skall leda till en fortsättning i form av en juristut-redning. Jag vill ändå hålla fast vid det, därför att jagtycker att jag måste få läsa vad fram till. Jag vill verkligen inte alls utesluta,utan snarare säga att det är sannolikt att vi tillsätter enjuristutredning som går vidare med detta och somtittar närmare på vad en sådan lagstiftning skullekunna innebära.Det kan vara en komplikation att yttrandefrihets-grundlagen inte kan kompletteras med en sådan tittar-eller konsumentmakt som också innehåller en möjlig-het till sanktioner, men har jag gått händelsernaväldigt långt i förväg. Vi tycker i Kulturdepartementetatt det här är en väldigt viktig fråga. Vi följer denmycket noggrant, och vi kommer att successivt kom-ma med förslag för att så långt möjligt stärka tittarnasmöjligheter att själva göra val.Jag kan bara konstatera att idenna fråga, som i så många andra moderata frågor,står väldigt ensam. I förslaget om det digitala nätet förmarksänd TV är vi tre partier som står bakom detkonkreta förslaget. Jag vet också att Kristdemokrater-na känner stark sympati för huvuddragen i förslaget.Därmed står rätt ensam i sin argu-mentation om att detta skulle vara ett slags försök frånstatens sida att minska valfriheten i stället för tvärtom.Men det är klart: Har man en grundvärdering sominnebär att det bara är rena marknadslösningar somkan ge valfrihet är detta begripligt; då är det logisktatt resonera som . Jag har helt andragrundvärderingar.Vad gäller fråga om det nordiskaönskar jag att jag kunde säga när det blir möjligt föross att se nordisk TV. Denna nästan eviga fråga i detnordiska samarbetet är viktig, och jag tror att dettasamarbete skulle betyda väldigt mycket för det nor-diska, just i dessa tider då det löper risk att hamnalitet vid sidan av eftersom vi är så upptagna av deteuropeiska samarbetet. Jag vågar inte säga någontingbestämt, men i och med att vi tillsatte LennartBodström som särskild utredare när det gäller dennorska TV-frågan har vi ändå markerat att vi inte gerupp. Vi tror att den här frågan kommeratt gå att lösa.Anf. 23 ():Fru talman! Jag vill tacka kulturministern för densenaste kommentaren av mitt resonemang och dessafrågor. Jag hoppas att denna debatt rullar vidare. Vifår väl var och en på sin kant göra vad vi kan fördetta. Allmänheten har i varje fall tillräckligt längetvingats se kanaler de inte vill ha och inte fått möjlig-het att se kanaler de vill ha. Debatten måste alltsåfortsätta. Har man ett hot om lagstiftning över sigborde man också rimligen från kabelbolagens sida taintryck av debatten i det här sammanhanget.Den andra frågan som jag gick upp i debatten förgällde diskussionen om nordiska TV-sändningar. Detgäller då i första hand public service-företagen. Detparadoxala är ju att vi i politiska och ekonomiskasammanhang alltmer diskuterar vad som händer iEuropa som vi i de kommersiella TV-kanalerna i ökad utsträckning har en väldig dominansav det angloamerikanska programutbudet. Här hållervi på att få en obalans som jag finner mycket märklig.Jag tror faktiskt att det skulle vara värdefullt för detgrannskapsförhållande som vi har med de nordiskaländerna att arbeta med att utveckla gemensammapublic service-sändningar.Det har ibland hävdats att det kan vara problemmed upphovsrätt och sådant. undersökningarvisar dock att detta inte är något större problem. Detgår faktiskt att lösa. Av de totala kostnaderna för detransnationella sändningarna är, tror jag, justupphovsrättskostnader. De stora kostnaderna är dist-ributionskostnader, och detta får man hantera på nå-got sätt. Jag tror att om public service-företagen iNorden satte sig och diskuterade detta gemensamt ochvi politiker - i den mån det behövdes - hjälpte till,skulle det betyda väldigt mycket och vara väldigtpositivt, inte bara för den nordiska gemenskapen utanjust för mångfalden. Därmed skulle det också bidratill att stärka yttrandefriheten.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1996/97:106 om denförlängda sjuklöneperioden och de små företa-genAnf. 24 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig påvilket sätt jag ämnar leva upp till mitt löfte inför små-företagarna att finna "en mjukare lösning" för attkompensera företagen för den ökade kostnad somsjuklönebeslutet tillsammans med andra pålagor inne-bär.Låt mig först erinra om att de små företagensmöjligheter och villkor sätts i centrum i den social-demokratiska regeringens näringspolitik. I dagslägetär det de små företagen som kan generera tillväxt imotsats till förr då tillväxten främjades av storskalig-het. Därför måste politiken inriktas på att skapa sågynnsamma förutsättningar som möjligt för de småföretagen att utvecklas och expandera. Detta är ettarbete som sker fortlöpande. Regeringen har bl.a.genomfört en lättnad i dubbelbeskattningen och ensänkning av arbetsgivaravgiften och inrättat den sjätteAP-fonden med möjlighet att tillhandahålla riskkapi-tal till små och medelstora företag. En särskild dele-gation har tillsatts med uppgift att redovisa regel-förenklingar för småföretag.Skälen till införandet av sjuklöneperioden har ti-digare redovisats i kammaren, men jag anser att debör upprepas.Reglerna om sjuklön infördes den 1 januari 1992.Skälen var i huvudsak tre. Dels ökas arbetsgivarnasansvar för de anställdas arbetsmiljö och hälsa, delstillförsäkras de anställda en mer rättvis kompensationför inkomstförluster till följd av sjukdom och delsskapas en mer effektiv hantering av den korta sjuk-frånvaron.För små företag infördes en möjlighet att försäkrasig mot sjuklönekostnaderna avseende tiden från dentredje ersättningsdagen.Uppföljning av sjuklöneperiodens effekter sombl.a. genomförts av visar påstora fördelar för såväl den enskilde som arbetsgiva-ren och försäkringskassan.Sjukfrånvaron uppskattas ha minskat sedan sjuklöneperioden infördes . Detmotsvarar ca i minskade kostnaderför sjuklöner. Det är i huvudsak arbetsgivarkollektivetsom tillgodogjort sig de minskade kostnaderna.Fr.o.m. har sjuklöneperiodenförlängts från 14 . Motivet till detta är attregeringen inte anser att arbetsgivarna i tillräckligutsträckning har tagit sitt ansvar för det förebyggandearbetsmiljöarbetet och för tidiga och aktiva rehabili-teringsinsatser. Arbetsgivarnas ansvar måste nu stär-kas.Eftersom arbetsgivarna har överkompen-serats i och med införandet av sjuklöneperioden kom-penseras nu arbetsgivarkollektivet för hälften av denkostnad som den förlängda sjuklöneperioden innebär,dvs. motsvarande 1,1 miljarder kronor.Vi anser att den försäkring som de små företagenkan teckna har fungerat tillfredsställande. När sjuklö-neperioden nu förlängs blir försäkringen än mer vik-tig. Därför föreslog regeringen att det maximala löne-kostnadsbelopp ett företag får ha för att ha rätt attteckna försäkringen höjs från 90 till 100 basbelopp.Riksdagen fann detta otillräckligt och höjde beloppettill 130 basbelopp.Oro har uttryckts från vissa håll för att små företagkommer att drabbas hårt av den förlängda sjuklöne-perioden. Vissa menar också att försäkringen inte ärväl utformad. Eftersom regeringen arbetar för attsmåföretagen skall ha samma förutsättningar ochkonkurrera på samma villkor som stora företag tar jagen sådan oro på allvar.Regeringen avser därför att lämna ettutredningsuppdrag för att följa upp effekterna påsmåföretagen av den förlängda sjuklöneperioden samtsmåföretagarförsäkringens utformning.Anf. 25 ():Fru talman!