prot · GL0930 · 1997-11-19 00:00:00 — När det nu också finns ett överskott istatens finanser skall vi värna om dem som har haftdet tungt . Dit hör barnfamiljer-na och de arbetslösa. Det är därför riktigt att satsa pådem liksom på vård och omsorg.Herr talman! Till slut vill jag rikta ett tack till An-ne när hon nu deltar i en finansdebatt för sistagången innan hon övergår till ett nytt och förhopp-ningsvis spännande jobb på . Jaghade förmånen att under den förra mandatperiodenvara ordförande i finansutskottet. Det var trevligt att samarbeta medhenne. Det var tuffa tider. Vi har fortsatt att hålla denpolitiska debatten levande. Vi har inte alltid varitöverens , vilket det senastereplikskiftet visade, men det har inte hindrat oss frånatt föra en saklig, intressant och spännande debatt.Sedan finns det en sidan hos som kan-ske inte alltid har framkommit och varit känd. Bakomdet djupa politiska allvaret och engagemanget förekonomi och politik finns det också en stor portionhumor och glädje och närhet till skratt som vi i olikasammanhang har fått uppleva. Tack frånmig personligen och från för en finarbetsinsats under den politiska gärningen.Anf. 44 () replik:Herr talman! I denna jovialiska anda skall jagöverraska med att svara på de tvåfrågor som han ställde. Han undrar varför vi skriveratt det är ett misstag att ge sjuka vård. Det har vinaturligtvis aldrig skrivit. Det som vi skriver är att detär ett misstag att gå på Perssondoktrinen, dvs. att maninte kan sanera statens finanser som manbedriver en tillväxtpolitik. Däri ligger misstaget somAnne har beskrivit.Frågan till blir: Har det inte varitett misstag att den saneringspolitik som regeringen,med hjälp, har bedrivit har lett fram till attsjuka faktiskt inte får den vård som de behöver? Detär det som vi kritiserar i detta sammanhang.Den andra frågan var: Är det rätt att inleda en nymandatperiod med återställare och att riva upp ener-giöverenskommelsen? Låt oss ta det litet lugnt, , och se hur det går. Hur har ni tänkt attfinansiera de miljarder som jag antar att Sydkraftsaktieägare vill ha för att ni skall stänga av och snab-bavveckla framöver? Det tyckerjag är mycket viktigt att reda ut. Det verkar som omdetta inte kostar något. Jag vill ställa en fråga till . Vi har en knapp resurssituation. Vad ärdå viktigast, att snabbavveckla eller att setill att de gamla och de sjuka slipper att bli undernär-da på de kommunala sjukhemmen? Det som skallsnabbavvecklas är enligt min uppfattning inte Barse-bäck utan vanvården av gamla och sjuka, vilket i dagsker i fråga om sju av tio åldringar på de kommunalasjukhemmen.Anf. 45 () replik:Herr talman! Mycket skall man lyssna till i enpolitisk debatt i kammare. Här står genera-len för linje 3 och säger att vi ägnar oss åtatt snabbavveckla . var ju med ilinje 3, där han ville ha en snabbare avveckling avkärnkraften än den vi nu ser. Är det att snabbavvecklaBarsebäck och kärnkraften när det har gått se-dan folkomröstningen om kärnkraft? Det måste finnasnågot rim och reson i orerande. Det ver-kar som om han bara talar rakt ut i luften utan atttänka på sammanhanget, sambanden och innehållet idet han säger. Följande fråga måste nu ställas tillKristdemokraterna: gett uppsin gamla energipolitik? Skall kärnkraften inte längreavvecklas? Vill nu behålla ochutveckla kärnkraften och låsa fast oss i ett miljöskad-ligt energisystem och inte se möjligheterna att krets-loppsanpassa energisystemet, skapa nya jobb inombioenergin, osv? De möjligheterna gör ju att Sverigekan utvecklas. Man möter inte framtiden, ,med gamla betongfundament. Man möter framtidenmed att satsa på det nya. Om går tillbakalitet grand till de anföranden som han höll i början av80-talet i energidebatterna, då kanske han skulle på-minna sig om vad han då stod för. Eller har MatsOdell gjort helt om i energipolitiken och därför nu förModeraternas talan?Anf. 46 () replik:Herr talman! Det är svårt att finna ord inför en så-dan verklighetsflykt som ägnar sigåt. Låt mig upplysa om vad linje 3 stod för. Det varatt all kärnkraft skulle vara avvecklad . Jagtycker att står närmare dem som i såfall skall förklara varför dessa aggregat fortfarandegår.Jag skall tala om för vad dagensverklighet handlar om. Gå ut till de gamla som svälterpå våra kommunala sjukhem och tala om för dem attdet inte finns några pengar, eftersom vi skall användadessa pengar för att snabbavveckla Barsebäck.Hur har ni satt av i budge-ten? Var finns förhandlingsresultatet, som vi inte serutan som är dolt bland de olika beloppen? Varförsvälter folk på sjukhemmen? Är det viktigare attsnabbavveckla än att snabbavveckla van-vården på de svenska sjukhemmen? Svara på det, ! Inga fler retoriska undanflykter, tack!Anf. 47 () replik:Herr talman! Inledningsvis ställde jag till Modera-terna, och en fråga omdet energipolitiska beslutet. Ni talar i en gemensamreservation om att riva upp det energipolitiska beslu-tet. har ni en chans att svara på följande fråga:Skall vi inleda nästa mandatperiod med att mötaframtiden baklänges, dvs. börja med återställare? Detär en utomordentligt viktig fråga.För att klara en bra vård av de äldre och av de sju-ka samt en bra skola för våra barn medverkar vi till attkommuner och landsting tillförs ökade resurser. Dettaär möjligt tack vare att vi nu har sanerade statsfinan-ser. Det skulle inte ha varit möjligt för ett antal årsedan, då vi hade obalans i vår ekonomi. Vi har alltsåmedverkat här. Jag tycker att tar litet välstora ord i sin mun som denna, när riksdagensnart skall fatta beslut om kraftfulla resurstillskott tillkommunerna och landstingen för att värna vården,omsorgen och skolan. har inte rätt tillytterligare replik, men jag tycker nog att ett senare tillfälle borde revidera sina anförandenså att de något mera hänger ihop med sanning ochverklighet.Anf. 48 () replik:Herr talman! Jag skall inte förlänga debatten sär-skilt mycket mera. och stårju bakom regeringens förslag. Ändå kan man iblandfundera över politik när det gäller ekonomin.Ansluter ni er verkligen till den beskrivning som gesbåde i propositionen och i betänkandet, nämligen attden högkonjunktur som vi nu upplever är på väg ochsom vi alla naturligtvis gläder oss åt kommer att i sträck? Det är ju kalkylen. Det är alltså förut-sättningen för att räkna hem en mängd positiva effek-ter . Eller ställer ni bara upp på nästa års budgetså att säga? Ställer ni alltså upp på den kalkyl somvisar på en bestående hög tillväxt på omkring 3 %under tre år framåt?I mitt huvudanförande tog jag upp prioriteringenvad gäller utgifterna. Vi har ju, tyvärr, fått se ganskadramatiska neddragningar på miljöområdet. Tycker nii verkligen likadant, eller är det här någotsom ni har tvingats till i samband med svåra komp-romisser? Hur skulle ni alltså egentligen ha velatfördela det hela?Anf. 49 () replik:Herr talman! , mycket tyder på attkonjunkturutvecklingen blir bättre än vadman räknar med i det här betänkandet, som baseras påden budgetproposition vars utarbetande vi har med-verkat till. Mycket talar för att det under de därpåföljande åren blir en mycket positiv utveckling. Det ärinte en bedömning som bara gör, utandet är en bedömning som många i vårt samhälle gör.Det gäller då banker, prognosinstitut av skilda slagoch näringslivets organisationer. Det är bara att lyssnapå företagarna, som ger en för framtiden mycket po-sitiv bild.Sedan vill jag säga några ord om miljöfrågorna.Roy , man kan inte bedöma miljöpolitikenenbart utifrån anslag på område.Beakta också att MISTRA har tillförts mycket storaresurser för miljöforskning. Vidare har vi anslagitpengar, kretsloppsmiljarden, som används tillväldigt fina miljösatsningar. Genom Östersjöfonden,som också omfattar , satsar vi påmiljöområdet. Programmet för det hållbara Sverigeomfattar under de närmaste åren.Dessutom har vi resurserna för en omställning avenergisystemet så att vi kan börja kretsloppsanpassaenergisystemet. Vi har även fullt ut utnyttjat miljöstö-det till jordbruket. Detta är också en viktig miljöåt-gärd. En bit som ibland kanske kommer bort i debat-ten är satsningen på etanolproduktion, på biobränsle-baserade drivmedel. Även det är en ordentlig ochkraftfull satsning på miljöpolitiken.Det finns också enskilda budgetanslag på miljö-området. I motioner har vi markerat att vi där har enannan syn, men det är detaljer. Här rör det sig om destora miljardbelopp som satsas för att stärka miljöar-betet.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag kan konstatera att görsamma glamorösa bedömning, nämligen att utveck-lingen ekonomiskt är den att högkonjunkturen kom-mer att bestå i minst tre år.Uppenbarligen är man nöjd med prioriteringenvad gäller de olika anslagen och statens utgifter. har ju kraftfullt försvarat detta. Jag seratt han accepterar neddragningen av tillsynen på mil-jöområdet. Det gör att det är så att manpå länsstyrelserna inte längre bedriver någon aktivtillsyn. Den kraftiga försvagningen av Naturvårdsver-ket är tydligen helt okej för del.Kritik har kommit från ochRiksdagens revisorer mot att man bl.a. på grund avalltför små resurser på miljöområdet inte klarar av attuppfylla miljömålen. Detta är tydligen okej.Jag inbjuder gärna och räkna på alla miljöanslagen i budgeten. Ta hänsyntill helheten! Ni kommer då att upptäcka att det totaltsett faktiskt handlar om neddragningar, vilket jagverkligen beklagar.Anf. 51 () replik:Herr talman! Om framtiden vet man, som bekant,inte så mycket. Man kan bara hoppas att det blir enpositiv utveckling och att vi inte skall behöva mötaproblem. Det är ju alltid osäkert. Men just därför aldrig vet svaren är det viktigt att ha en buffert,en marginal. Vi arbetar på att skapa överskott i statensfinanser just för att kunna möta de krav som framtidenställer.Man skall vara optimistisk, och det finns skäl attvara det . Vi har ju nu i enstarkare ekonomi än vi hade sedan.När det gäller miljöarbetet tycker jag att det finnsskäl att alltid vara beredd till ökade resurser för mil-jöprövning, övervakning osv. Diskussionerna om t.ex.händelsen på visar på det.Inom kort kommer , hoppas jag, att få enmiljöbalk presenterad för sig. Vi får se vad den inne-håller. kommer att noga studera dessinnehåll och att lägga fram förslag. Vi kommer där attvisa att i miljöarbetet inte står i lä förMiljöpartiet.Anf. 52 Finansminister ():Herr talman! skall fatta be-slut om inriktningen av den ekonomiska politiken istort och om utgiftsramar och inkomster i statsbudge-ten . Det sker på grundval av det betänkandesom finansutskottet har presenterat.Jag vill ta tillfället i akt och tacka finansutskottet,dess ordförande och övriga ledamöter,för ett väl utfört arbete och ett gott samarbete underden gångna hösten.Det budgetförslag som skall ta ställningtill innebär att de samlade offentliga finanserna 1998är i balans. Det är en enastående budgetsanering somhar genomförts. har gått från ensituation med det största, eller möjligen näst största,budgetunderskottet bland alla industriländer till attvara ett av få länder som inte har något underskottöver huvud taget. Det är både internationellt ochhistoriskt en unik utveckling.Det har varit smärtsamt men nödvändigt. Det hargått fort, och det har varit bra. Visst hade vi kunnatgenomföra budgetsaneringen i långsammare takt. Mendet hade inneburit att vi haft framför oss medfortsatta nedskärningar och skattehöjningar. Då hadeden framtidsinriktade debatten behövt handla om hurvi skulle fördela försämringarna. Med en framgångs-rik budgetsanering beslutad och till allra största delengenomförd kan debatten nu i stället handla om hur viskall fördela förbättringarna, skapa ökade resurseroch använda dem på bästa sätt. Jag är övertygad omatt de flesta människor föredrar att tänkandet ochdiskussionen inriktas på dessa frågor.Nu när närmar sig sitt slut stiger spän-ningen i många europeiska länder om huruvida detskall vara möjligt att pressa ned det offentliga sparan-deunderskottet till högst av BNP. Oavsett hurutfallssiffrorna blir, och de blir klara en bit in på nästaår, vet vi att det har skett en kraftfull konvergens ochatt praktiskt taget alla länder har lyckats att nedbringasina underskott väsentligt.När jag presenterade budgetpropositionen i sep-tember var det min och regeringens bedömning attunderskottet i skulle bli av BNP,dvs. hamna en bra bit . när har gått kan jag konstatera att underskot-tet med stor sannolikhet blir ännu mindre. På grund avatt utgifterna tycks bli lägre än tidigare beräknatkommer underskottet att bli högst , even-tuellt ytterligare något mindre. Detta motsvarar på enfyraårsperiod en budgetförstärkning med ungefär 180miljarder kronor. Även skuldkvoten ser ut att bli lägreän tidigare beräknat genom att gå ned till inemot 75 %av BNP i slutet av detta år.Det finns de som hävdar att budgetpolitiken baraär ett uttryck för ett trist och snävt kamrerstänkandeoch att budgetsaneringen står i vägen för en kraftfullpolitik för tillväxt och sysselsättning. Vare sig detankarna kommer från höger eller vänster är det minbestämda uppfattning att de är felaktiga och bygger påett föråldrat synsätt. Det är precis tvärtom.Den framgångsrika budgetsaneringen är en absolutnödvändig förutsättning för just tillväxt och syssel-sättning. Det är genom budgetsaneringen som det harvarit möjligt att halvera räntenivån och attminska ränteskillnaden till till en bråkdel avvad den var . Det är genom budget-saneringen som vi får allt större trovärdighet när detgäller våra möjligheter att varaktigt hålla nere pris-och kostnadsökningar som så ofta förr har bringatfördärv i vårt land genom att slå ut arbetsplatser ochföretag. Det är genom budgetsaneringen som vi är påväg att återskapa självtillit och framtidstro i vårt sam-hälle och därmed bädda för den konjunkturuppgångsom blir allt starkare och tydligare.Vi ser det på exporten som fortsätter att gå starktefter uppgång, och detta trots att kronan harstärkts. Även nu när importen börjar ta fart - och detberor i sin tur på att hemmamarknaden blir allt starka-re - kommer exporten att hålla jämna steg. Det inne-bär att överskottet i bytesbalansen inte bara vidmakt-hålls utan t.o.m. växer. Vi amorterar successivt påutlandsskulden, och det stärker förtroendet för Sveri-ge i omvärlden.Vi ser det också på hemmamarknaden, som efterflera års svag utveckling nu äntligen börjar ta fart. Ettuttryck för detta är att den privata konsumtionen ochomsättningen i detaljhandeln ökar i god takt. Äveninvesteringarna, som dämpades något , ser ut attåteruppta en god tillväxt 1998 och därefter. Det ärviktigt, eftersom det är först när både exporten ochhemmamarknaden expanderar som vi kan få en or-dentlig draghjälp på arbetsmarknaden.Utvecklingen på arbetsmarknaden har av allt attdöma vänt uppåt . Arbetslöshetenminskar, och det i en snabbare takt än vad regeringensjälv förutspådde i budgetpropositionen. Det är gläd-jande att minskningen av ungdomsarbetslösheten serut att bli särskilt stor. Varslen har minskat, och antaletnyanmälda lediga platser har ökat. Även sysselsätt-ningen har ökat med undantag för densiffra som redovisats för oktober månad.Jag tycker inte att man skall dra några förhastadeslutsatser av siffran för en enstaka månad, särskilt intesom det var ett stort bortfall i statistiken. Andra siffrorför oktober, t.ex. den mycket kraftiga ökningen idetaljhandeln, pekar i motsatt riktning. Vi hari själva verket mycket starka belägg för att industri-konjunkturen går uppåt på bred front och att särskiltden privata sysselsättningen kommer att öka. Denoffentliga sektorn ligger något senare i tidsförloppet,men även här tyder det mesta på att den långa perio-den med stora neddragningar nu närmar sig sitt slutoch att vi i stället kan få en uppgång framöver.Ibland påstås det att den kraftiga nedgången av ar-betslösheten skulle bero på att regeringen genomallehanda manipulationer plockar bort människor frånarbetsmarknaden för att frisera siffrorna. Vi har i daghört ordet statistikpolitik. Vad är sanningen bakom depåståendena? Bortsett från några starkt begränsadeoch tillfälliga insatser - förtida pensioneringar avlångtidsarbetslösa och den s.k. generationsväxlingen -handlar det i allt väsentligt om att bereda flera männi-skor möjligheter att förkovra sig, att utbilda sig ochatt utveckla sin kompetens.Vi genomför nu den största utbildningssatsningsom gjorts i i modern tid. Vi bygger ut denhögre utbildningen kraftigt. Vi ger genom kunskaps-lyftet ett mycket stort antal människor - och flertaletär kvinnor - möjligheter att skaffa sig en bättre ut-bildning än den de fick i sin ungdom. Vi förstärkerden kvalificerade yrkesutbildningen. Vi inför en mo-dern lärlingsutbildning. Det kostar mycket pengar.Men det är väl använda pengar, och det är åtgärdersom är fullt finansierade. Genom utbildningssatsning-en stärker flera hundratusen människor sin kompetensoch får bättre möjligheter att hävda sig på arbets-marknaden . som nation vinner pådetta.När jag hör de hånfulla tillmälena från höger omatt detta bara skulle vara att fiffla med statistiken -statistikpolitik - eller ett s.k. ansiktslyft, som är dentarvliga liknelse som används på vissa håll, kan jaginte annat än utbrista i en förhoppning: Låt inte hö-gerkrafterna få kommandot över sysselsättnings- ochutbildningspolitiken! Låt inte de bestämma som anseratt utbildning och förkovran skall vara förbehållna ettprivilegierat fåtal såsom det var i vårtsamhälle när Högern styrde!Nu har sysselsättningsfrågorna även fått en störreuppmärksamhet inom EU. Det är glädjande att så ärfallet, och det visar att ett långvarigt och tålmodigtarbete lönar sig. Arbetslösheten är störstaproblem. Inte mindre än 18 miljoner människor gårarbetslösa. När börjadedriva kravet på att tillföra fördraget en särskild syssel-sättningsavdelning var vi till en början ganska en-samma. blev uppslutningen så stor att ettbeslut om detta kunde fattas vid toppmötet i Amster-dam i somras.I morgon börjar det extra toppmöte i i sin helhet skall ägnas åt sysselsättningsfrågorna.Det är viktigt att mötet blir en framgång och att detkommer ut konkreta resultat och åtaganden från mö-tet. är ett av de länder som driver på för att såskall bli fallet. Det får inte bara bli ord och textmassorutan också någonting därutöver som visar att syssel-sättningsfrågorna verkligen ges hög prioritet. Vadsom har diskuterats inför toppmötet är bl.a. att ökainsatserna genom den europeiska investeringsbankenför investeringar på olika områden, och det gäller attöka insatserna på riskkapitalområdet. Det är ocksåviktigt att länderna kan lära mera av varandra genomatt sprida goda exempel på framgångsrika åtgärder påsysselsättningsområdet.Av särskilt stor betydelse är att på en europeisknivå kunna formulera mål för sysselsättningspolitiken,särskilt vad gäller åtgärder riktade mot långtidsarbets-lösa och ungdomsarbetslösa och att sätta fler arbetslö-sa i utbildning. Vår erfarenhet visar att konkreta mål,kombinerade med en tidtabell, har fungerat utmärktbåde när det gäller budgetsanering och i fråga ominflationsbekämpning. Sådana mål, om de är rättformulerade, får ett stort genomslag i debatt och opi-nionsbildning. De sätter en press på en själv och påandra. Därför verkar för att de målen skall bliså tydliga och konkreta som möjligt.Samtidigt gäller det naturligtvis att ha realistiskaförväntningar på vad som kan åstadkommas genomett toppmöte. Det utgör inte i sig lösningen på Euro-pas arbetslöshetsproblem. Ansvaret för sysselsätt-ningspolitiken kommer även att huvud-sakligen ligga på nationell nivå. Det är så vi vill hadet. Det är viktigt att dessa frågor får en större upp-märksamhet än på den europeiska nivån. Det äräven betydelsefullt av det skälet att det kan skapa enmer positiv syn på europeiskt samarbete och de möj-ligheter som det ger både för vårt land och för andraländer.Herr talman! Genom den framgångsrika budgetsa-neringen har det varit möjligt att avsätta mer pengartill vården, omsorgen om barn och äldre och skolan.Redan under andra halvåret 1997 har fyra friska mil-jarder tillförts kommuner och landsting. 1998 blirtillskottet 8 miljarder. 1999 blir det 12 miljarder. År2000 tillskjuter vi totalt . Pengar-na tillförs i form av generella statsbidrag utan någradetaljregleringar. Det bygger på förtroendet att lan-dets kommunalpolitiker i allmänhet bäst kan bedömahur pengarna skall användas, men vi tillfogar denbestämda uppmaningen att pengarna skall gå till attförbättra kvaliteten i vården, i omsorgen om barn ochäldre och i skolan. Genom dessa insatser blir det möj-ligt att hejda personalneddragningarna och i vissa fall- kanske särskilt - nyanställapersonal.Det är ingen konst att i ord få en bred uppslutningkring dessa insatser. Det har vi också märkt i kamma-ren . Ingen vill gå ut offentligt och plädera motåtgärder för att höja kvaliteten i vården, omsorgen ochskolan. Tvärtom är det frestande för en del att begäraännu större insatser. Då får vi inte glömma vad som ären absolut nödvändig förutsättning för de insatser somgörs, dvs. att vi har lyckats genomföra den omfattandebudgetsaneringen. Pengarna till vården, omsorgen ochskolan skaffas inte fram genom lån på de utländskakapitalmarknaderna, utan det är hederligt intjänadeinkomster. Bland de partier som tävlar om att i ordvisa välvilja gentemot vården, omsorgen och skolanfinns det flera som inte orkade medverka i att skapade nödvändiga förutsättningarna för att vi skulle kun-na finansiera konkreta förbättringar.Men det är inte nog med det. Det går inte att på enoch samma gång utlova stora förbättringar i vården,omsorgen och skolan och stora skattesänkningar. Härmåste man göra ett val. Stora offentliga åtaganden föratt tillförsäkra alla människor i vårt land en god stan-dard på dessa centrala områden kräver motsvarandestora skatteinkomster. Rundhänta löften om sänktaskatter innebär å andra sidan mindre resurser till vår-den, omsorgen och skolan.Detta krav att bekänna färg riktar sig inte bara tillModeraterna, där man förvisso kan misstänka attskattesänkningarna har den högsta prioriteten. Kravetriktar sig lika mycket till de partier - ochKristdemokraterna - som mera ivrigt än Moderaternatalar om vikten av en god vård och omsorg, men somsamtidigt säger sig vilja regera tillsammans med Mo-deraterna och som rimligtvis måste tillgodose åtmins-tone en del av skattesänkningskraven för att man skallkunna komma överens.Att tala om vikten av en god vård, omsorg ochskola är inte särskilt svårt. Mera krävande och i grun-den avgörande är om man har förmågan att skaffafram de erforderliga resurserna även om det sker tillpriset av att vissa andra hjärtefrågor - t.ex. skatte-sänkningar - får träda i bakgrunden.Jag vill inte heller rekommendera att vi på nytttillgriper upplåning och skuldsättning. När jag är ute ilandet och talar om vikten av att minska skuldsätt-ningen, dvs. att amortera statsskulden, möter jag näs-tan alltid ett mycket starkt gensvar. Det är kanskeallra starkast bland våra ungdomar, för det är de somfår betala de skulder som vi andra lämnar efter oss.De och de flesta andra människor förstår att en skola,en vård eller en omsorg som bygger på lånade pengarinte är mycket värd och inte är beständig. Låt det varaen lärdom som bygger på hårdhänta erfarenheter. Viskall ha en bra skola, en bra vård och en bra omsorgom barn och äldre. Den skall vara solidariskt finansie-rad med riktiga hederligt intjänade pengar. Då ochendast då blir välfärden robust och hållbar.Herr talman! får jag höra att vi socialde-mokrater kanske är bra på budgetsanering men att viinte skulle klara av att genomföra de strukturreformersom får ekonomin att fungera bättre och som leder tillhögre tillväxt och sysselsättning. Den mer aggressivavarianten på det temat - vi har hört det också -är att den budgetsanering som vi har genomfört skulleha skett med helt felaktiga metoder så att tillväxt ochsysselsättning i själva verket skulle ha försämrats.Detta är ett egendomligt påstående med tanke på att vinu, när vi i det närmaste har genomfört budgetsane-ringen, uppenbarligen står inför en period med högretillväxt och stigande sysselsättning.