prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Vi vuxna uppfattar gymnasieskolan somnästintill obligatorisk. Att det inte skall vara så när detgäller synen på skolmat är obegripligt för mig.Vi har i beslutat att primärvår-den skall vara avgiftsfri för ungdomar upp till ,för att hälsan är så viktig i den åldern. Det är ocksåallmänt vedertaget och vetenskapligt bevisat att bramat under skoldagen betyder mycket såväl för skolre-sultaten som för hälsan. Och ändå vägrar utskottsma-joriteten att inse detta faktum och dra konsekvensernaav det.Om man hårdrar argumenteringen och vill varaelak skulle det vara konsekvent av utskottet att tillåtaavgifter även för gymnasieskolan, för den är ju ändåfrivillig. Men, herr talman, jag vill inte gå så långt attjag misstror utskottet på den punkten. Däremot villjag även fortsättningsvis slåss för en lagstiftning påden här punkten.Anf. 54 ():Herr talman! Mobbningen är en dold tragedi ochett direkt folkhälsoproblem i . 100 000barn beräknas vara utsatta för mobbning. Därtillkommer alla föräldrar, syskon, far- och morföräldraroch andra anhöriga som lider när barnen far illa.Sammanlagt är det kanske uppåt en halv miljonsvenskar som mer eller mindre regelbundet är berördaav mobbningsproblemen.Mobbningen finns, det vet vi, på snart sagt allaskolor. Den förstör många barns möjligheter att till-godogöra sig sin utbildning. Den gör dem olyckligaoch sätter inte sällan djupa spår i själen för hela livet.Det är inte acceptabelt att alltifrån självbild till yrkes-val längre fram i livet tillåts styras av kränkningarsom skett i skolan.Mobbningsfrågan är för mig en djupt ideologiskfråga. Den handlar om våra barns grundlägganderättigheter, rätten att få vara sig själv, rätten att fårespekt för sin person, sina känslor, sitt sätt att vara.Det handlar om rätten att välja sin egen väg i livet,rätten att få respekt för sitt sätt att tänka och rätten attfå vara i fred.Mobbning handlar inte om att barn ibland gruffasoch retar varandra. Det rör sig om att barn regelbun-det får lära sig att de inte duger, inte hör hemma igemenskapen och att de saknar värde. Det handlar omkränkningar, om att barn löpande misshandlas fysiskteller psykiskt. Det är ofta fråga om att flera starka gersig på en svag.Vi har skolplikt. Våra barn är ålagda att kommatill skolan. Det är därför vår skyldighet politiskt att setill att skolplikten ackompanjeras av en plikt för sko-lorna att skapa en god studiemiljö för barnen. Atttvinga barn att gå i en skola där vi inte kan garanterasäkerheten eller där de mobbas är fullständigt oaccep-tabelt och ett politiskt misslyckande.Herr talman! Politiker erkänner ganska ogärna attden verksamhet de ansvarar för inte fullt ut klarar attfylla sitt uppdrag. Jag har hört många lokala politikersom resonerar som om mobbning är ett allvarligtproblem i allmänhet, men tack och lov inte just där deär verksamma.Rektorer och lärare på många berörda skolor tonarned problemen. Jag förundras över att bilden av densociala situationen på en skola kan vara så olika bero-ende på vem man frågar.När en rektor först försäkrar att ingen mobbningförekommer på skolan och elevrådet senare räknarupp ett tiotal mobbade elever är det lätt att inse attnågot inte fungerar. Man anar hos många rektorer enfrustration över att problemet är svårt att hantera.Många rektorer är rädda att ett erkännande av pro-blemen skulle brännmärka skolan. Resultatet blir attingen riktigt tar tag i problemen.Det inger inte förtroende när skolledningar förne-kar att problem förekommer eller riktar upprördhetenmot att offentlighetens ljus drabbar skolan. Det ingermer förtroende när problemen erkänns, men mansamtidigt säger att man gör allt man kan för att kom-ma till rätta med problemen.Den traditionella bilden är att den som mobbarandra själv är svag och osäker. Det är säkert så medden s.k. svansen, de som ofta hänger med när andratar initiativ. Rädslan för att själv bli utsatt spelar sä-kert också in för många av dem som deltar. Men detfinns också forskning som tyder på motsatsen. Desom utsätter andra för mobbning gör det i själva ver-ket för att få en kick. De har ett behov av att få domi-nera andra och få uppmärksamhet. De rent av njuterav att få trakassera andra människor. Gissningsvis ärdet de barnen som ofta tar initiativ till mobbning.Den vanliga bilden av dem som blir mobbade ärbarn som är osäkra och har svårt att hävda sig i engrupp. Den bilden verkar stämma bättre. För pojkarkan svagheten bestå i mindre fysisk styrka, för flickorkan den bestå i extra känslighet för konflikter.Många mobbade barn verkar ta på sig skulden föratt de mobbas. De söker rationella förklaringar till attjust de utsätts, trots att inga rationella förklaringarfinns. De kan känna skam över att vara utpekade ochatt inte få höra till. Vissa känner t.o.m. skam införsina föräldrar för att de är drabbade och vill inte be-rätta. Det skapar en känsla av att inte duga och inteuppfylla de närståendes förväntningar. Skuldpåtagan-det är ett av skälen till att det är så viktigt att slå fastatt mobbning aldrig är den drabbades fel.Det faktum att många som drabbas är litet känsligaeller svaga gör mobbningen än mer fruktansvärd. Eneller flera starka, stundom livligt påhejade av ensvans, ger sig på dem som inte kan försvara sig. Detär också tydligt att ungdomsvåld på gator och torghänger samman med mobbningen. De som mobbarandra är senare i livet överrepresenterade iannan kriminalitet. Polisen menar att mobbning ärförsta tecknet på att en person är på väg att hamna påglid. Man bedömer att risken för kriminalitet ochdrogmissbruk är "betydligt förhöjd" för dem sommobbar andra i skolan.Polisen menar att det finns en påfallande kun-skapsbrist i skolan om vilka beteenden som är brotts-liga. Mobbning tenderar till att urarta om den tillåtsfortsätta. Det som börjar med gliringar slutar medvåld och misshandel. Det är därför nödvändigt förbåde den som drabbas av mobbning och den somutsätter andra att skolan griper in tidigt och stoppar.Många av de saker som i skolans värld kallasmobbning är i själva verket saker som är brott enligtsvensk lag. Misshandel, olaga hot och förtal är exem-pel på sådana brott. Trots detta anmäls inte de flestavåldsbrott som begås i skolan av skolan själv. I ställetär det föräldrar och barn som polisanmäler våldet.Detta är ett misslyckande.Alltför ofta försöker skolan hantera våld internt.Men det sänder fel signaler. Det får inte finnas skildarättssystem i samhället. Misshandel och olaga hot iskolan är detsamma som misshandel och olaga hot isamhället. Det skall anmälas till polis.I stället har vi en situation där enskilda skolor ochlärare tvingas till kontroversiella och svåra, principiel-la avgöranden när politiker duckar, t.ex. vad gäller omvåld skall polisanmälas. Man hamnar då i en svårsituation. Rektorn vet att om han polisanmäler hamnarhan i de lokala medierna. Det är kontroversiellt. Polisanmäler han inte, vet han att hankan kritiseras för undfallenhet och kanSkolverket komma och kritisera.Jag menar att det är en politisk uppgift att läggafast vilka regler som skall styra skolans verksamhet.Våld skall alltid polisanmälas.Herr talman! Mer än hälften av landets kommunerhar inte undersökt hur vanligt förekommande mobb-ning är i de lokala skolorna. Mer än en tredjedel avskolorna har inte heller undersökt hur vanligt före-kommande mobbning är. Då man inte vet hur vanligtmobbning är och hur den tar sig uttryck, är det omöj-ligt både att bemöta den på rätt sätt och att utvärderavilka resultat insatserna ger.Vi vet också att av skolorna uppges fortfa-rande sakna handlingsprogram. Kvaliteten i de pro-gram som finns är verkligen en annan femma. Det kanvara allt från ambitiösa, genomarbetade aktionsplaner,till en halvsida som möjligen till formen uppfyllerkravet på handlingsplan. Sammantaget är bilden attskolan inte lever upp till de regler som finns. Proble-met tas inte på tillräckligt stort allvar, inte vare sig ipolitiken eller i skolan. Det måste vara en prioriteraduppgift att ändra detta.Jag beklagar att skolministern har väntat så längeoch gjort så litet . Hon har på sig att vidta de åtgärder som alla vet behövs.Tyvärr har det inte skett.I motionen Ub202 utvecklas ett tiotal olika punk-ter som borde genomföras i för att komma tillrätta med mobbningen.I detta anförande instämde ().Gymnasium och vuxenutbildning, kunskapslyftetAnf. 55 ():Herr talman! Socialdemokraterna har under helahösten gjort ett stort nummer av att arbetslösheten gårned. Det heter att är på rätt väg.Men är vi det? Är det så att arbetslösheten sjun-ker?I en viss statistisk bemärkelse kan man säga attden öppna arbetslösheten sjunker. Men bakom defriserade siffrorna ligger det s.k. . Därhar man fört över 97 000 människor från den öppnaarbetslösheten till den dolda arbetslösheten. Rege-ringen försöker dölja sitt misslyckande genom attbekämpa arbetslösheten med diverse konstlade åtgär-der.Det är bra att vi ger människor möjligheter attutbilda sig. Ser vi på samhällslivets och arbetslivetsutveckling krävs det mer av kunskap och kompetens ibåde allmänna ämnen och yrkesämnen. Sedan går detatt diskutera i vilka former utbildningen skall förmed-las.Vad vi från moderat håll är kritiska mot i kun-skapslyftet är att många kommuner har "dammsugit"arbetslösa för att få in dem i . Det finnsde som är omotiverade och som egentligen inte vill gåen utbildning men som ändå gör det. Det är inte bra.Utgångspunkten när man deltar i en utbildning måstealltid vara att man själv är motiverad. Är man inte detär det bortkastade pengar.Kunskapslyftet måste vara mer målinriktat . Man borde satsa mer på yrkesutbildningar, dvs.utbildningar som ger jobb. Det räcker inte att somvuxen skaffa sig litet kunskap i allmänna ämnen.Regeringen borde vara mer konkret.För några dagar sedan kom ett pressmeddelandefrån . Där framgår att enligtSkolverkets preliminära uppgifter deltog 226 000individer i vuxenutbildning. SkolministerYlva hävdar att resultatet visar att kun-skapslyftet har blivit en succé, både därför att kom-munerna har klarat av utmaningen att bygga ut ut-bildningen och därför att människor har strömmat tillvuxenutbildningen.Är egentligen en succé? Är det inteett stort misslyckande från regeringens sida? Ni sadeföre valet att den öppna och totala arbetslöshetenskulle vara nere på . Vad som har häntär att allt färre är sysselsatta i arbetslivet och att ar-betslösheten har ökat. Det är ganska talande siffror påett misslyckande. Många som egentligen vill vara utei arbetslivet tvingas in i utbildning.Om siffrorna hade sjunkit till de utlovade , hurmånga hade funnits i ?En annan intressant fråga i det här sammanhangetär finansieringen. har man ett särskilt utbild-ningsbidrag . Men hur kommer det att bliframöver? Hur många kommer att vara kvar när manskall ta ett särskilt vuxenstudiestöd eller eventuellt ettstudielån? Är succén då så total som regeringen sä-ger? Låt mig tvivla på det.Det är viktigt att vi har en gymnasieskola med enhög kvalitet som kan möta de krav som ställs både utei samhället och i arbetslivet. Det finns problem i da-gens gymnasieskola. Många elever blir inte godkända,framför allt i kärnämnena svenska, matematik ochengelska. Den arbetsplatsförlagda utbildningen funge-rar inte fullt ut. Vi har elever som inte är motiveradeatt gå i gymnasieskolan. De vill egentligen göra någotannat, men det finns inte något annat att göra.I utvecklingsplanen skrev regeringen en delsaker. Man skulle se över programstrukturen ochantalet kärnämnen. Man skulle införa en form avmodern lärlingsutbildning, ett nytt teknikprogram.Man skulle också tillåta någon form av yrkesexamenför några program.Jag tycker att det är bra att socialdemokraternaäntligen insett att man måste göra förändringar i gym-nasieskolan. Men då hade jag också förväntat mig,herr talman, att regeringen skulle ha återkommit medlitet förslag i budgetpropositionen. Men vad fanns detdär? Jo, litet allmänt tyckande om att kvaliteten igymnasieskolan skulle höjas. Man nämnde sammasak, att man ville ha en modern lärlingsutbildning ochatt man skulle starta ett pilotprojekt. Det har ocksåstartats.Samtidigt ägnar sig tillsammansmed åt att skriva diverse debattar-tiklar i . Men det är ju inte där sombesluten fattas. De fattas faktiskt här i riksdagen.Skall vi göra något vore det att regeringenkom med en proposition. När kommer den? När får vien proposition så att vi kan fatta nödvändiga beslutnär det gäller gymnasieskolan?Det är också intressant att nu sä-ger att hon tycker att det är bra att det skall finnas enexamen för alla gymnasieprogram, om man så vill.Det är intressant. Det var något som vi i de borgerligapartierna - där räknar jag in , - föreslog i gymnasiekommit-téns betänkande. Vi föreslog att man skulle ha engymnasieexamen. Då sade Socialdemokraterna ochCentern nej till detta.Sedan går det innan samma par, Carlgrenoch , skriver en debattartikel i . Plötsligtskall man ha en examen. Men då vore det väl bra omskolministern också kom med en proposition i ären-det.Ola Ström hade en önskelista inför julen. Det ärklart att då måste man vara litet begränsad. Men omvi också lägger till att man kanske får litet presenternär man har namnsdag och födelsedag kan listan blilitet längre.Från vår sida tycker vi att det är viktigt att när ele-verna lämnar skall de vara förbereddaoch ha de kunskaper som krävs när man börjar pågymnasiet. Då måste vi också kunna tillåta en flexibelskoltid i , precis som var inne på. Det är ju undervisningsresultatetsom är det viktiga. Det är inte åren som är det viktiga,utan de kunskaper man har när man sedan går vidare.Därför måste vi ställa större krav på grundskolan.En annan del är att vi måste tillåta alternativa kur-ser i kärnämnena i gymnasieskolan för de elever sominte klarar sig. Man måste kunna välja så att fler harmöjlighet att nå godkänd-nivån. Det är naturligtvis ettmisslyckande i sig att man blir icke godkänd. För ossmoderater är det inte något självändamål att alla fåren högskolebehörighet. Många vill inte ha det utanvill ut i arbetslivet. Men man skall ha möjlighet attkunna komplettera och då få behörighet.Det är också viktigt att vi inför en modern lär-lingsutbildning. Jag tror att den modell som regering-en och har valt inte håller därför att det baraär skolan som har ansvar för hela utbildningen. Detmåste vara en kombination där skolan har ansvar ocharbetslivet har ansvar, och det måste också finnas enkoppling till en yrkesexamen. På den här punktenkrävs det en bättre samverkan mellan skolan ocharbetslivet.Jag skulle vilja ställa en fråga till budgetpropositionen nämns att man skall ha kontaktmed arbetsmarknadens parter när det gäller lärlings-utbildning. Har man haft de kontakterna, och vad är iså fall resultatet av dessa kontakter?Examen i gymnasieskolan måste också vara inter-nationellt gångbar. Den skall vara kopplad till deteoretiska programmen men även till yrkesprogram-men, och det skall finnas en form av kvalitetskontroll.Man kan kalla det för ett skolans ISO 9000.Herr talman! Jag skall avsluta med att tala litetgrand om kvalificerad yrkesutbildning. Har regering-en varit generös när det gäller har manvarit desto mer njugg när det gäller den kvalificeradeyrkesutbildningen. Där har man kommittraskandes efter med platser. Vi har i denkommitté som jag själv är ledamot i haft för få plat-ser. Signalen har varit att detta är en försöksverksam-het, men att det kanske eventuellt blir någonting.Vad är det för en signal, egentligen? Verklighetenvisar att det här behövs. Vi måste ha en ny typ avkvalificerad yrkesutbildning i . Från vår sidasäger vi att vi skall bilda en ny form av modern yr-keshögskola. Till den skall man föra över en del av deyrkesutbildningar som finns i högskolan, menockså en del av de påbyggnadsutbildningar som finnsute i kommunerna.Sedan måste man också ha ett mycket mer flexi-belt system. Man måste kunna ha olika former avexamina. Man måste också kunna se hur mycket avutbildningen som skall vara arbetsplatsförlagd ochskolförlagd.Det är viktigt, tycker jag, att regeringen kommertillbaka till med en proposition där manklargör hur verksamheten skall fungera såatt vi inte tappar tempo. Risken för att vi gör det ärnämligen ganska stor.Med det, herr talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 3 under mom. 6 i utbildningsutskottets betänkan-de nr 1.Anf. 56 ():Herr talman! Områdena gymnasieskola, vux-enutbildning och kunskapslyft omfattar flera storaområden som just nu är ämne för diskussion i denallmänna debatten.Gymnasieskolan är en skolform som omfat-tar nästan alla ungdomar. av en ung-domskull söker efter utbildning i gym-nasieskolan. Därför är det oerhört betydelsefullt attgymnasieskolan är till för alla elever. har denvarit en elitskola dit bara de mest studiemotiveradeeleverna sökte sig. Ännu tidigare var det dessutomendast de som hade välbärgade föräldrar som fickförmånen att ta studenten.Den nuvarande gymnasieskolan skall kvalificeraeleverna på tre olika områden. Den skall ge elevernamöjlighet att delta i ett demokratiskt samhällsliv, attdelta i ett utvecklande arbetsliv och att bedriva högrestudier.De här tre områdena är grundläggande i det sam-hälle vi vill leva i. Alla behöver kunskaperpå många olika plan för att kunna verka i det mångfa-setterade samhälle som omger oss . Att ocksåskapa intresse för humaniora och kultur hos elevernaoch att ge dem en god allmänbildning är grundläg-gande uppgifter för gymnasieskolan.Gymnasieskolan måste vara så utformad att allaelever får en bra grundutbildning som ger dem möj-lighet att få ett arbete eller att fortsätta sina studier.Den måste också öppna olika vägar för eleverna att tasig fram till en godkänd gymnasieutbildning. Här ärden moderna lärlingsutbildningen som prövas kommuner runt om i landet ett exempel. Dethar varit ett krav från både näringsliv och elever vill ha en mer praktisk utbildning som närmareanknyter till näringslivets behov. har denna satts isjön och kan vidareutvecklas i den takt behov ochönskemål framkommer.Ett tredje krav som skall ställas på gymnasiesko-lan är att den skall utveckla nya metoder i pedagogikoch arbetssätt. Programmens särart måste få synasäven i utformningen av undervisningen i kärnämnena.Komvux har stor betydelse i fråga om behörig-hetsgivande utbildning. Många medborgare har intehaft möjlighet att i sin grundutbildning få mer änkanske sjuårig folkskola. Andra har grundskola ellertvåårig gymnasieutbildning men saknar full gymna-siekompetens. För de här människorna är möjlighetenatt läsa på komvux viktig för att de skall kunna blidelaktiga i det livslånga lärandet, som är en annandiskussion i samhället.Kunskapslyftet har medfört att utbildningssats-ningar för framför allt arbetslösa kommit i fokus. Manhar gjort rekryteringskampanjer för att nå korttidsut-bildade, och ungefär 226 000 personer deltar i verk-samheten. Enligt obekräftade uppgifter är merpartenav dem kvinnor. Det stämmer bra med de uppgiftersom finns bl.a. inom om attkvinnor i stor utsträckning deltar i utbildning när defår möjlighet bl.a. vid arbetslöshet. Att bedöma resul-tatet av hela lyftet är för tidigt eftersom det skall pågåunder , men början har i alla fall blivit bra.Att andelen orienteringskurser är så lågt som Ut-bildningsdepartementets pressmeddelande visar, anserjag vara oroande. Har man inte lyckats nå dem somhar lägst utbildningsnivå, har kommunerna inte anlitatstudieförbunden i den utsträckning förutsatt eller vad kan annars orsakenvara?I kulturdebatten ifrågasattes bidraget till fackligaoch andra organisationer för uppsökande verksamhetriktad till arbetslösa, men i den redovisade statistikenfinns kanske svaret att bidraget behövs för just denverksamhet det skall vara till. De långtidsarbetslösamed kort utbildning har den sämsta ställningen påarbetsmarknaden, och de har ofta också dåligt själv-förtroende. Det krävs alltså extra insatser för att deskall bli motiverade och inspirerade att delta i utbild-ning av olika slag. En fortsatt noggrann uppföljningpå det här området är viktig i fortsättningen. De somhar sämst förutsättningar får inte lämnas i sticket. Dehar rätt att kräva mer än de som redan har en hyggligutbildningsnivå.En annan fråga i den här debatten är hur fortsätt-ningen av skall finansieras för de en-skilda deltagarna. Regeringen förutsätter att den somhar börjat studera inom skall få förturtill svux och svuxa. Hur detta faller ut i praktiken ochom medlen räcker till för alla som vill studera måsteföljas upp noggrant. Att påbörja något som man sedaninte kan fullfölja kan bli traumatiskt för den enskilde.Budgetdiskussionerna bör under de närmaste årensärskilt följa utvecklingen på det här området.Kvalificerad yrkesutbildning är något som Center-partiet arbetat för att genomföra. pågår enförsöksverksamhet på ett antal platser i landet. Sålångt det nu går att bedöma har satsningen slagit välut. Utbildningarna har fått många sökande trots attinformationen om dem kom ut sent årsantagning. De som avslutat sina studier har ocksåvarit eftersökta på arbetsmarknaden.Den fortsatta utbyggnaden av den kvalificeradeyrkesutbildningen, som regeringen aviserar i proposi-tionen, välkomnar jag. Den behöver förstärkas ännumer eftersom utbildningarna är eftersökta. Dessutomhar man inlett ett samarbete med olika praktikföretag,och det slår väl ut. Från företagssidan har man i fleraår, bl.a. via SAF och , påta-lat behovet av en mer företagsanknuten utbildning.Man har också uttryckt tillfredsställelse med att ut-bildningen nu har kommit till stånd.För att utbildningen skall få rätt nivå och också tillvissa delar vara överförbar till andra högskoleutbild-ningar är det viktigt att den anordnas av högskolan.Det är däremot inte säkert att utbildningen skall ge-nomföras av högskolan. I t.ex. genomförs fleraträtekniska utbildningar i samverkan med Linköpingsuniversitet. Detta kan vara en modell som kan använ-das på andra områden. Man måste också göra klartvilka moment som kan överföras i en annan högsko-leutbildning. Därför, herr talman, yrkar jag bifall tillreservation nr 4 under mom. 6 i utbildningsutskottetsbetänkande nr 1. Reservationen är lagd av har lagt fram ett förslagom att man skall omforma studiemedelssystemet så attde studerande kommer att få en större delav sitt studiestöd i form av bidrag. Som det ser ut kommer vi inte till rätta med den sociala snedre-kryteringen bl.a. för att skuldbeloppen blir orimligtstora för många utbildningar. Att säga att vi i Sverigeskall satsa på en utbildning som ligger i framkantjämfört med andra länder och inte ha ett studiestöds-system som uppmuntrar detta är katastrofalt. FrånCenterns sida kommer vi att prioritera en satsning påstudiestödet för att kunna höja bidragsdelen av studi-emedlen i enlighet med förslaget i utredningen.En förändring av studiestödet är viktig inte minstur jämställdhetssynvinkel. Många kvinnor väljer ut-bildningar som leder till yrken med relativt låga löner.Att då dessutom ha höga studieskulder inverkar nega-tivt på deras ekonomiska situation under yrkeslivet.Herr talman! Utbildning är inte något man får delav en gång för alla i början av livet. I morgondagenssamhälle kommer alla medborgare att ta del i detlivslånga lärandet. Därför är det angeläget att allaskolformer görs flexibla och möjliga att anpassa tillmänniskors behov under hela livet. En sådan utveck-ling kommer vi i att arbeta för att för-verkliga.Anf. 57 ():Herr talman! Låt mig börja med att yrka bifall tilltre reservationer i UbU1. Det är reservation 1 undermom. 1, reservation 6 under mom. 9 och reservation11 under mom. 39.Herr talman! Jag lyssnade med stort intresse påLennart diskussion om dyslexi. Jag hadeockså tänkt att börja med det, men det viktiga är redansagt. Men jag vill ändå peka på dyslexi eller läs- ochskrivsvårigheter som en bakgrund till att vi har såmånga vuxna människor som har alltför låg utbild-ning. De stannade efter och gick intevidare. Jag är övertygad om att detta problem haravskräckt dem. De identifierades som dåligt begåva-de, lata osv. Därmed avskräcktes de också från att gåvidare i sin utbildning.