prot · GK0954 · 1997-01-23 00:00:00 — Jag vill därför passa på att frågautrikesministern: Hur går det med arbetet att etablerasubstitutionsprincipen som en fråga för regeringskon-ferensen?Herr talman! Det är ett svaghetstecken att de nor-diska EU-länderna nått så klena framgångar när detgäller öppenhet och insyn. Om det irländska utkastetavspeglar ambitionsnivån hos en majoritet av med-lemsländerna, inger detta en djup oro, och det rimmardåligt med ansatsen att "anpassa Europeiska unionentill förmån för dess folk".Centerpartiet vill därför uppmana regeringen tillett nytt nordiskt initiativ för öppenhet, insyn ochmeddelarfrihet.Artikel J 4 i var ett bekymmerför förhandlare och regeringar under medlemskaps-förhandlingarna. Här i utgjorde artikeln enknäckfråga i diskussionerna om det svenska EU-medlemskapet. Paragrafens kryptiska formulering varkontroversiell för NATO-medlemmen ochär minst lika kontroversiell för ett militärt alliansfrittland som . Den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken skall inkludera "utformningen påsikt av en gemensam försvarspolitik som med tidenskulle kunna leda till ett gemensamt försvar". I rege-ringens proposition om medlemskapet konstateradesatt paragrafen kommer att diskuteras vid den över-synskonferens som pågår. har markerat attvi själva kommer att avgöra om vi skalldelta i en eventuell gemensam försvarspolitik.I denna del av det irländska dokumentet återfinnsockså det mest avgörande förändringsförslaget. Kanden tilläggskrivning till artikel J 4 som presenteras idet irländska dokumentet lotsas genom regeringskon-ferensen, förändras i grunden denna del av samarbe-tet. I tillägget görs nämligen en tydlig avgränsning avvad som menas med en gemensam försvarspolitik ochett gemensamt försvar. Vad som avses är "humanitärainsatser och räddningsinsatser, fredsbevarande upp-drag och insats av stridskrafter vid krishantering in-klusive fredsskapande". Införs detta förtydligandeupphör artikeln att vara kontroversiell för Sverige.Hotet om en militarisering av EU förklingar. Omförslaget vinner gehör i samtliga medlemsländerskulle detta vara regeringskonferensens mest betydel-sefulla framsteg och en triumf för det svensk-finskainitiativet om samarbete i fredsfrämjande uppgifter.Det senare förslaget är också något som vi stödde ivår motion med anledning av regeringens skrivning.Men om vårens förhandlingar inte innebär att den-na insnävning blir av är det nödvändigt att behålla detsvenska förbehållet mot att delta i en gemensam för-svarspolitik och ett gemensamt försvar. Detta måstegaranteras också i förhållande till det reviderade för-draget. Det får inte finnas paragrafer som omöjliggörför dagens medlemsstater eller tillkommande med-lemsstater att vara militärt alliansfria. På denna punktär det av central betydelse att regeringen tillsammansmed andra militärt alliansfria länder värnar möjlighe-terna att stå utanför ett fördjupat försvarssamarbete.Grundlösa spekulationer om att planerar attöverge sin militära alliansfrihet bidrar inte till klarhetom våra avsikter.Herr talman! Många komplicerade frågor kvarstår- röstviktningen och beslutsprocedurerna, parlamen-tets inflytande, kommissionens sammansättning ochden flexibla integrationen. Den senare frågan harvisserligen kommit upp till diskussion, men jag hop-pas att utrikesministern i sitt anförande tar upp vadsom där har hänt under den allra senaste veckan.Det är nödvändigt att vi har realistiska förvänt-ningar på vad som blir resultatet av regeringskonfe-rensen. Risken är annars stor att resultatet kan uppfat-tas som ett misslyckande. Jag bedömer halvtidsresul-tatet som hyggligt. På några punkter görs viktigagenombrott, på andra områden förefaller det vara merav på stället marsch. Det viktiga är att översynenmynnar ut i ett reviderat fördrag som kan få stöd i de15 parlamenten och i förekommande fall i de folkom-röstningar som skall föregå en ratificering.Det är också viktigt att den svenska regeringenmed kraft markerar att östutvidgningen inte fårförsinkas av att vissa länder eller kommissionen anseratt de institutionella förändringarna är alltför små.Regeringskonferensens ursprungliga syfte var inte attförbereda för en utvidgning utan att göra en mindreöversyn av . Dessutom har EUheller inget egentligt val vad beträffar östutvidgning-en. Den är en skyldighet, och den går att genomföraockså med ett i det närmaste oförändrat fördrag.Det är värt att notera att ett pressmeddelande somi går läckte ut från kommissionen tydde på att detkrävs radikala institutionella förändringar för enöstutvidgning - även om pressmeddelandet genastdrogs in av en tjänsteman inom kommissionen. Det ärviktigt att uppmärksamma att det ofta i debatten sägsatt oerhört stora förändringar är en förutsättning föratt det skall bli en östutvidgning. Det gäller här ettpolitiskt beslut och en markering från det europeiskarådet att detta kan ske. Jag hoppas att regeringen stårbakom att detta är den viktigaste frågan.Låt mig avslutningsvis redogöra för Centerpartietssyn på hur vi här i bör behandla det färdigaförhandlingsresultatet. har deklarerat atten väsentlig utvidgning av EU:s beslutsbefogenheterkräver stöd i en rådgivande folkomröstning. En folk-omröstning är i sig inget som partiet eftersträvar.Vägval inom det europeiska samarbetet bör behandlassom nationella vägval i politiken. Vad som hittillsframkommit inom ramen för regeringskonferensenföranleder inte en önskan från oss om en folkomröst-ning inför ratificerandet av ett nytt fördrag. Center-partiet koncentrerar sig i stället på att ett beslut omsvenskt inträde i EMU:s tredje steg underställs enfolkomröstning, eftersom denna fråga inte avgjordesgenom folkomröstningen om medlemskap.Anf. 14 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag vill till säga att viär ganska överens om den syn på Europols operativaroll som hon gav uttryck för. Det var rätt långtgåendeställningstaganden som gjordes i , men denformulering som finns i dokumentet därifrån skall intetolkas som ett mandat att utveckla ett europeiskt FBIutan som en strävan att ytterligare utöka Europolsförmåga att samarbeta med de nationella polismyn-digheterna.När det gäller miljöfrågorna har vi kommit en bitpå väg i förhandlingarna, men vi är från svensk sidainte nöjda. Vi fortsätter t.ex. att driva substitutions-principen, som inte finns med i det irländska utkastettill fördrag. Den militära alliansfriheten består natur-ligtvis. Vi har i ganska slagit fastden, och det är regeringens linje.Utifrån denna säkerhetspolitiska position har vikunnat driva mycket viktiga frågor om utrikespolitikoch försvar inom EU. Det gäller framför allt det finsk-svenska förslaget om att ta in viktiga fredsbevarandeoch konflikthanterande uppgifter i fördraget.Helena nämnde också det nordiska sam-arbetet. Jag tycker faktiskt att det fungerar väl, mendet är ganska tyst omkring det. hade stats-sekreterare ett möte med sina medspelare i dennordiska gruppen, och där kunde konstateras att det ären väldigt stor samsyn när det gäller hur EU-frågornadrivs just , särskilt i regeringskonferensen.Anf. 15 () replik:Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför dessa klargöranden när det gäller regeringens synpå Europol och att den skrivning som finns i det ir-ländska dokumentet tolkas av regeringen på ett sådantsätt att det inte för regeringens del innebär någonfördjupning av detta samarbete.Jag hälsar också med tillfredsställelse att regering-en deklarerar att det skall ske ett fortsatt stort, inten-sivt och aktivt arbete när det gäller miljöfrågorna.Alla de krafter som kan hjälpa till att understrykavikten av att man kommer fram på dessa fyra punkteruppmanar jag att jobba tillsammans.Jag delar också utrikesministerns uppfattning attSverige med andra militärt alliansfria länder har enmycket viktig roll att spela just i fördragsarbetet närdet gäller det utrikes- och säkerhetspolitiska samarbe-tet.När det gäller det nordiska samarbetet skulle jagvilja ställa en fråga till utrikesministern. Vi är intenöjda med dokumentet när det gäller den offentligainsynen och meddelarfriheten. Ser utrikesministerndet som en möjlighet att det kan bli ett nordiskt initia-tiv för att intensifiera det arbetet?Anf. 16 Utrikesminister () replik:Herr talman! Vi har samarbetat väldigt nära medDanmark i den frågan. Den finska regeringen får lovatt svara för sig själv. Den har kanske inte haft likahög profil. Men danskarna och vi driver samfälltfrågorna så hårt vi kan. Vi har haft viss framgång,men en hel del återstår.Anf. 17 () replik:Herr talman! Var finns egentligen proppen, utri-kesministern? Vad är hindret för att man skall nåframgång när det gäller offentlighet och meddelarfri-het?Anf. 18 BO ():Herr talman! Frågan om östutvidgningen är, somvi har upprepat i denna kammare ochpå andra ställen, den allra viktigaste frågan i sambandmed den regeringskonferens som pågår. Möjlighe-terna att nu göra helt under de kommandeåren måste tas till vara, och alla förslag måste ses i detljuset.Det kommer att behövas förändringar vad gällerjordbrukspolitik, strukturfonder och inte minst vadgäller beslutsreglerna om vi under överskådlig tidskall ha ett EU med drygt 25 medlemsstater. Detkommer att kräva övergångstider av olika slag förflera av de ansökande länderna. Det kommer att krävamånga ansträngningar av dem för att de skall kunnafullgöra de skyldigheter som måste fullgöras av densom vill vara medlem i EU, och det kommer att ocksåatt kräva mycket av oss.Regeringskonferensen har förstås inte in-neburit några stora genombrott. Jag säger förstås,eftersom de riktigt stora frågorna naturligtvis kommeratt avgöras på sluttampen, som vid många andra för-handlingar, inte minst inom EU. Man kan hysa farhå-gor för att förhandlingarna inte kommer att bli klaratill . Därmed finns det risk för att för-handlingarna med de ansökande länderna skjutsframåt. Det är mycket angeläget att vi så snart sommöjligt kan komma i mål. Jag hoppas att det kan skeredan före halvårsskiftet, eller annars ganska omedel-bart därefter.I det vi har fått veta finns förslag ochskrivningar som vi tycker går åt rätt håll. Det somsägs om jämställdheten, sysselsättningen och en delav det som är på gång när det gäller den gemen-samma utrikes- och säkerhetspolitiken är enligt vårmening ett steg åt rätt håll, men det är otillräckligt påflera områden. Det är otillräckligt om offentlighetenoch miljöfrågorna, även om det tas några små steg påbägge dessa områden. Vad gäller offentlighetsprinci-pen borde det vara möjligt för EU att ta stegsom närmar sig den position som lyckades taför sedan.Inför regeringskonferensens start hade vi här iriksdagen en utförlig debatt där man från olikahåll framförde sina ståndpunkter, och det gjort förståsockså . Vi betonade då att samarbetet inomEU måste utgå från en närhetsprincip. Det är en prin-cip som handlar om att beslut skall fattas så näramänniskor som möjligt. Det är de beslut som man intekan fatta på nationell nivå i som skall fattas påEU-nivå och inga andra.Det finns exempel - vi har tagit många genomåren - även från där man på EU-nivåfattar beslut som inte skulle behöva fattas på dennivån. Jag tänker på sådana saker som föräldraför-säkringen och olika förslag som handlar om hur manskall detaljreglera tobaksreklamen inom respektiveland. Denna liberala närhetsprincip är släkt med denkatolskt inspirerade subsidiaritetsprincipen, även omkällorna är helt olika.Folkpartiet föreslog inför ställningsta-gande om arbetet inför regeringskonferensen att manskulle förstärka subsidiaritetsprincipen i sambandmed arbetet inom regeringskonferensen. Det var fleraandra partier som också delade den uppfattningen.Men regeringen och tyckte inte att detfanns anledning att förstärka subsidiaritetsprincipen ide diskussioner vi hade inom , inomutrikesutskottet och sedan här i kammaren.Flera andra länder tycker som vi i . Detycker att man skall förstärka subsidiaritetsprincipen.Det gör man - vilket kanske är självklart - från , men man gör det även från ochFrankrike. hör i den här frågan, såvitt jag kanförstå, till eftertruppen. Jag har på den punkten enfråga till utrikesministern. Är utrikesministern bereddatt föreslå att skall ändra sig på den härpunkten och ställa sig avsevärt mer positivt till att påett eller annat sätt i samband med fördragen klara utatt det är en närhetsprincip som skall gälla inom sam-arbetet inom EU, precis som den skall gälla inom våreget land?Vilka frågor är det då som EU bör syssla med?Vårt svar är enkelt. Det är det gränsöverskridandefrågorna, de frågor som vi inte kan avgöra själva. Detfinns många viktiga sådana. Tre områden där det ärviktigt att vi får mer av samarbete och inte mindre avsamarbete är den gemensamma utrikes- och säker-hetspolitiken, kampen mot den gränsöverskridandemiljöförstöringen och kampen mot den gränsöverskri-dande brottsligheten.Vad gäller den gemensamma utrikes- och säker-hetspolitiken tycker jag, som jag nämnde , att detär framsteg på gång på denna punkt och att man när-mar sig positioner som vi från liberalt håll har före-språkat. En annan mycket stor och viktig fråga ärfrågan om den gemensamma valutan. Den är viktigför den inre marknadens funktionssätt och för våramöjligheter att skapa välstånd i vår världsdel, menden står inte på dagordningen för regeringskonferen-sen.Jag vill därför i detta anförande upprepa en för-hoppning jag har uttryckt tidigare i kammaren, och dåtill statsministern, nämligen att den debatt som manfrån regeringens och Socialdemokraternas sida sägersig vara så angelägen om är en debatt där alla kommeratt delta. Det gäller alltså inte bara de socialdemokra-ter som är negativa, utan även dem som är positiva.Därför tyckte jag att det var extra skojigt att läsa denartikel som fanns i en av morgontidningarnaskriven av en person som har ett förflutet inom densvenska socialdemokratin, nämligen den svenskakommissionären huvudfrågor som jag vill ta upp i anförandetär kampen mot den gränsöverskridande miljöförstö-ringen och kampen mot den gränsöverskridandebrottsligheten. De luft- och vattenföroreningar somsprider sig över gränserna, ozonutsläpp eller annatsom påverkar alla på vår jord, växthuseffekten, och dåframför allt koldioxidutsläppen är saker som manborde använda detta samarbete till att bekämpa effek-tivare än hittills.I har vi successivt kommit fram till attekonomiska styrmedel är ett av de mest kraftfullamedlen för att bekämpa miljöförstöringar. Inom EU ärdet än så länge så att det är vetorätten som gäller. Detland som vill stoppa att man beslutar om en lägstanivå för t.ex. koldioxidskatt kan göra det. I ett lägedär andra länder, och då inte minst , tar sittansvar och lägger skatt på koldioxid blir det förstås såatt de som inte vill inte bara slipper utan t.o.m. tjänarpå att de slipper.Detta var en stor fråga i debatten ikammaren. och alla andra partier i kam-maren utom Socialdemokraterna och Moderaternaville avskaffa vetorätten. Den danska regeringen hartagit upp det i sitt förslag efter beslut i den danskariksdagen. Här i kammaren har vi gång på gång fåtthöra socialdemokrater säga att det inte går att göradetta eftersom vi i vill slå vakt om att vi själ-va bestämmer om skatter. Då har man från regering-ens sida menat att vi skall bestämma sådana sakersom kommunalskatter och socialförsäkringsavgifter ivårt land. Det är en ståndpunkt som vi helt och hålletdelar.Diskussionen har gällt: Vad skall vi göra för attkunna använda ekonomiska styrmedel mot miljöför-störing? Vår position har varit att det går att skilja påen miljöskatt och en socialförsäkringsavgift, och attdet går att skilja mellan en miljöskatt och en kommu-nalskatt. Regeringen har egentligen aldrig gett sig in iden debatten på annat sätt än att gång på gång pape-gojaktigt upprepa att skatter som har med välfärds-politiken att göra är sådana som skall bestämmas ivarje land. Jag har en fråga till utrikesministern ävenom det centrala området som handlar om att bekämpagränsöverskridande miljöförstöring: Är regeringen tillslut beredd att ompröva sin negativism när det gällergemensamma beslut utan vetorätt om miljöskatter?Herr talman! Den gränsöverskridande brottslighe-ten är med rätta en av de saker som oroar medborgar-na i mest. Det gäller medborgarna i vårt landoch i de flesta andra EU-länder. Nästan alla som harkommenterat den frågan konstaterar att det nuvarandesamarbetet är otillfredsställande. Det har slagits fast inästan varje rapport inför . Det harslagits fast i material som vi själva har tagit fram iEU 96-kommittén och i samband med riksdagsbeslutetc. Den nuvarande ordningen är otillfredsställande.Folkpartiet liberalerna och ett annat av riksdagenspartier, nämligen , föreslog i marsatt vi skulle vara mer positiva, och att en del av be-slutsfattandet som handlar om hur inte minst gräns-överskridande narkotikabrottslighet skall bekämpasskulle kunna föras över till en gemensam nivå. Vibefinner oss fortfarande i ett läge där inte ens Euro-polkonventionen har godkänts. Europol finns egentli-gen inte . T.o.m. det dröjer. Den svenska kom-missionären har gång på gång efterlystbättre beslut på det här området.Under regeringskonferensens allra senaste måna-der har och , och kanske några ländertill, velat lyfta fram den här frågan som en viktigfråga. De har inte haft mycket hjälp av , så vittjag har förstått. Däremot har det förekommit att desvenska förhandlarna och ministrarna har återkommittill och berättat att det nu har hänt saker inomEU på den här punkten. Vi som vill att det skall händanågonting är förstås tacksamma för de rapporterna,men vi skulle vara ännu gladare om speladeen pådrivande roll på den här punkten. Även på dethär området, fru utrikesminister, har jag en fråga: Ärregeringen numera beredd att tillhöra dem som driverpå i riktning mot en effektivare kamp mot den inter-nationella brottsligheten i vår världsdel eller kommerSverige att fortsätta vara eftersläntrare i den frågan?Herr talman! Min summering av de tre områdenjag har nämnt; subsidiariteten, dvs. att besluten skallfattas nära medborgarna, kampen mot gränsöverskri-dande miljöförstöring och kampen mot gränsöver-skridande brottslighet blir tyvärr att den svenska re-geringen i den första frågan är eftersläntrare, i denandra bromsar och i den tredje är eftersläntrare.Herr talman! I de allra senaste diskussionerna in-om EU i samband med regeringskonferensen harfrågan om den s.k. flexibla integrationen tagits upp.Det finns många varianter på den. Det handlar ommed vilken hastighet olika länder kan utvecklas ochom sådana saker som att man skulle kunna få väljafritt mellan vilka delar av EU-samarbetet man villdelta i. Jag tror att man kan urskilja åtminstone treolika tolkningar eller undergrupper av den flexiblaintegrationen. I några fall tror jag att det är uppenbartatt flexibilitet behövs. Det kommer att gälla de nyamedlemsländerna, som förmodligen behöver på sigför att kunna nå fram till de nuvarande medlemslän-dernas nivå. Vi har några exempel där det redan nufinns en skillnad, t.ex. i frågorna om Schengen ochdet sociala protokollet.Men varifrån kommer det ökade intresset från vis-sa håll i - inte minst från ochFrankrikes sida - för s.k. flexibel integration? Om inteannat har det ett nära samband med frågan om detäven fortsättningsvis kommer att finnas vetorätt påväsentliga områden av samarbetet. Om man intekommer vidare på miljö- eller brottslighetsområdetkommer förstås intresset att öka hos dem som vill gåvidare.När det gäller de olika varianterna på flexibel in-tegration ser vi i fördelar med att ha olikahastighet för att nå ett gemensamt mål - inte minst föransökarländerna. Vi är emot tanken att skullevara något slags à la carte där man plockar precis detman vill ha från smörgåsbordet. Vi är tveksamma tillden ytterligare form som framförs från tysk och fransksida. Vi ser betydande risker med den.Herr talman! Det svenska vaktslåendet om vetorät-ten i arbetet med ekonomiska styrmedel på miljöom-rådet och i samarbetet mot brottsligheten bidrar för-stås till att andra länder försöker föra fram förslag oms.k. flexibel integration, med de betydande riskerdetta har.Jag hoppas att utrikesministern är beredd att förkammaren, kanske i sitt huvudinlägg, utveckla hurhon ser på relationen mellan den svenska negativainställningen till ökat samarbete på de punkter jag harnämnt och de förslag som dyker upp om s.k. flexi-bel integration.Jag tror att vi har all anledning att se till att EUägnar sig åt de frågor som medborgarna bryr sig om.Där bör spela en större roll än hittills.Anf. 19 () replik:Herr talman! talade rätt mycket omsubsidiaritetsprincipen. Vad jag förstår likställer handen med principen om närhet i beslutsfattande. Det ärnog kanske inte riktigt så enkelt, utan med subsidiari-tetsprincipen menas att besluten skall fattas på rele-vant nivå.I det irländska ordförandeskapets förslag till för-dragsändringar anses detta fullt förenligt med attföreslå att i stort sett skall få sammaroll som ministerrådet när det gäller lagstiftning.Folkpartiet tycks inte ha några invändningar emotdetta.Detta innebär en betydligt stärkt makt för stormak-terna i , som jag ser det. Deras ställning i är nämligen betydligt starkare än i minis-terrådet. Det ser man också när presidiet i utses. Av de 14 vice talmännen är detingen som kommer från de mindre medlemsstaterna.Ingen kommer från , , , ,, eller Luxemburg.EU-parlamentet är ju också känt för sin narkotika-liberalism. antogs en starkt federalistisktsinnad resolution där man vill avskaffa det mesta avdet mellanstatliga samarbetet om utrikes- och för-svarspolitiken, inrikessamarbetet och det rättsligasamarbete. I stället vill man maximera de federaltverkande organens makt.Vill verkligen stärka EU-parlamentetsmakt inom EU?Anf. 20 BO () replik:Herr talman! Ja, vi i tycker att man påsikt skall utveckla relationer mellan institutionerna pådet viset att det direktvalda får enlikvärdig ställning med ministerrådet. När man lagstif-tar om saker som skall gälla i hela unionen inklusivevårt land bör det direktvalda ocksåha en förstärkt ställning. Det tycker jag är någontingsom kanske även och hans parti kaneftersträva. Det innebär nämligen ett ökat inflytandeäven för de medborgare som har röstat på opposi-tionspartier runt om i Europa.Till sist vill jag säga att närhetsprincip och subsi-diaritetsprincip inte är samma sak. Jag har försöktutveckla detta , bl.a. i den här kamma-ren. Men jag brukar påpeka att de för det mesta får enlikartad effekt. Om man eftersträvar ett beslutsfattan-de nära medborgarna bör man stödjakampen för ökad subsidiaritet.Anf. 21 () replik:Herr talman! Då är det väl bara att konstatera attdet mest tydligt i ärFolkpartiet. Så var det ju också före folkomröstningen1994.Anf. 22 BO () replik:Herr talman! Jag tror att ordet federalism leder fel.Det används huvudsakligen i den här kammaren avPeter och när de inte vill disku-tera sakfrågor, utan när de vill sätta en stämpel påuppfattningar som de av någon anledning är emot,exempelvis ett bättre samarbete i kampen mot brotts-lighet.Jag och många andra liberaler har gång på gång -jag gjorde det senast - utvecklat att vi tycker attbeslut skall fattas så nära medborgarna som möjligt.Vi tycker också att i de frågor som inte kan lösas pånationell nivå skall samarbeta med andrademokratier. Det är en ståndpunkt vi är stolta över.Anf. 23 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tror att alla som kan bedömaSveriges agerande under förhandlingarna vet att Sve-rige har drivit miljöfrågorna mycket hårt. Men vi harolika åsikter om miljöskatten. Vi tycker inte att denhör till de områden där det skall fattas beslut medkvalificerad majoritet.Naturligtvis driver också hårt frågorna omatt bekämpa den internationella brottsligheten, menregeringen tror inte att man skall gå in på överstatlig-het i det sammanhanget.Vi är i sak överens om närhets- och subsidiaritets-principen, skulle jag vilja säga.Det är självklart att beslut skall fattas på denlämpligaste nivån och naturligtvis så nära medborgar-na som möjligt. Men det behövs ingen ytterligarereglering av detta inom EU.Anf. 24 BO () replik:Herr talman!