prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Svårig-heterna beror delvis på den kraftiga ökningen av nyaansökningar, bl.a. genom att de 100 000 vuxenstude-rande i har tillkommit. harutöver regeringens förslag avsatt 10 miljoner kronorsom en förstärkning av Centrala studiestödsnämndensarbete.Jag ser att jag har litet taletid kvar, och vill gärnautnyttja de sekunderna till att ta upp frågan om dys-lexi, som har uppmärksammats både av MargittaEdgren från och av frånModeraterna. Vi i har drivit frågan underhela mandatperioden. Vi har noterat att de motioneroch förslag som vi har lagt fram inte har vunnit någotsärskilt stöd. Vi har en motion som ger omfattandeförslag till hur dyslexiproblemet skall kunna åtgärdasmed hjälp av stora insatser. Det gäller dels ekonomis-ka insatser, som vi har täckning för i budgeten, delsutnyttjande av de resurser som redan finns i samhället.Jag har inte reserverat mig till förmån för den härmotionen eftersom jag tänkte att vi som vanligt intekommer att få stöd från något håll. Men skall detbli intressant att se om och Moderaternaför första gången stöder ett sådant här förslag. Jagyrkar därför bifall till reservation nr 7 under mom. 9.Anf. 60 ():Herr talman! För att bidra till att minska vote-ringstiden eller yrkar jag barabifall till UbU1, reservation 5 under mom. 6.Vi har konstaterat att skolan är enframtidsinvestering - både för varje enskild personoch för samhället i stort. harvarken kommunerna eller staten levt upp till sinaåtaganden när det gäller skolan.Det har lett till att skolorna har tvingats göra kraf-tiga nedskärningar. Genomsnittskostnaden för under-visning per elev har minskat i fasta priserunder . Lärarna har fått ta ansvarför allt större undervisningsgrupper som denelevvårdande personalen har sparats bort. Alltförmånga skolor har en standard som inte kan ansestillräcklig för att de mål och riktlinjer som finns iläroplanen skall kunna uppnås. Vi kristdemokrateranser att utbildningssatsningar i första hand måsteinriktas på och gymnasieskolan därgrunden och motivationen till fortsatt utbildningläggs. I vår budgetmotion anslår vi därför 1,8 miljar-der kronor utöver regeringens förslag tillkommunerna, bl.a. för att de skall kunna genomföranödvändiga satsningar inom skolans område.Det är många gymnasieskolor som brottas medstora problem . Störst tycks de vara på de yrkes-förberedande programmen. Studietrötta elever förvän-tas klara samma kurser i kärnämnena som sina merstudiemotiverade kamrater på teoretiskt inriktadeprogram. Många har inte tillräckliga kunskaper frångrundskolan, och det finns inte nog med resurser, varesig personella eller pedagogiska, att möta deras be-hov. Både elever och lärare känner sig frustrerade avatt inte kunna leva upp till de krav som ställs på dem.Betygsresultaten visar att en stor andel elever är un-derkända i ett eller flera kärnämnen. Främst handlardet om svenska, engelska och matematik.Mycket beror säkert på inkörningsproblem. Gym-nasiereformen är ju fortfarande ny. Men det är intehela sanningen. För alla elever räcker det inte baramed ett förändrat arbetssätt. Det är inte rimligt attkraven på högskolebehörighet för alla program fårleda till negativa följder för ett stort antal elever. Demest omfattande kärnämnena bör därför indelas idelmål, där eleverna kan läsa kurser med olika ambi-tionsnivå och i olika takt, främst inom ämnena svens-ka, engelska och matematik. Möjligheter skall själv-klart finnas att senare komplettera och läsa in en hög-re kurs. Detta innebär inte sänkta ambitioner för gym-nasieskolan. Snarare skulle det höja kvaliteten genomatt en grupp elever slipper att ständigt ställas införöverkrav som leder till att de förlorar sin självkänslaoch tappar all motivation för att fortsätta att utbildasig under resten av livet.Den försöksverksamhet med lärlingsutbildningsom nu startar i form av ett pilotprojekt är efterläng-tad. Det är ett steg i rätt riktning. Förhoppningsviskommer försöksverksamheten att visa att vi kristde-mokrater har rätt inte bara när det gäller efterfråganpå lärlingsutbildning utan också när det gäller inrikt-ningen på den. Vi anser att den arbetsplatsförlagdadelen måste finnas med redan från början och varvasmed teoretiska studier för att detskall bli en lärlingsutbildning i ordets rätta bemärkel-se. Att inleda en lärlingsutbildning med teore-tiska studier tror vi tyvärr inte kommer att leda till ettså stort intresse för lärlingsutbildningen.Den kvalificerade yrkesutbildningen som har visatsig hålla hög kvalitet och som kan ta emot betydligtfler elever borde ha tilldelats fler platser. Jag instäm-mer i vad flera talare har sagt angående detta tidigare.En viss omfördelning har gjorts, men i förhållande tillden stora efterfrågan på just dessa platser tycker viinte att den är tillräcklig. När det gäller den framtidakvalificerade eftergymnasiala yrkesutbildningen anservi att en yrkeshögskola med en tydlig egen identitetpå ett positivt sätt skulle markera utbildningens särart.En högskola med en kultur som inte är utpräglat aka-demisk men ändå har en relevant forskningsanknyt-ning tror vi skulle stimulera fler ungdomar att satsa påhögre utbildning.Herr talman! Den utbildningssatsning för vuxnasom har beslutat om har som hu-vudsyfte att ge vuxna med dåliga baskunskaper möj-lighet till vidareutbildning och kompetensutveckling.Ingen kan väl ha något emot att människor får möjlig-het till utbildning, särskilt inte om det är ett alternativtill att gå arbetslös. Men förutsättningen är ändå attutbildningen upplevs som meningsfull och utvecklan-de och inte bara som en tidsutfyllnad bland andra iväntan på ett eventuellt framtida jobb.Även om långt ifrån alla platser inom det s.k. kun-skapslyftet är nya rör det sig ändå om en kraftig ochsnabb utbyggnad av vuxenutbildningen. Det handlarom en tredubbling . Det innebär enormakrav när det gäller att få fram kvalificerade lärare,ändamålsenliga lokaler och studiematerial och inteminst vägledning för dem som söker utbildningarna.Vi kristdemokrater har pläderat för en linjesom innebär en jämn och hög utbyggnadstakt som gervettiga planeringsmöjligheter och bibehållen högkvalitet. Därför innebär vårt förslag också en utökningav platserna men inte i samma höga takt som ut-skottsmajoriteten föreslår. Stickprov har visat att viredan delvis fått belägg för våra farhågor när detgäller kvaliteten på vissa av de utbildningar som be-drivs inom . För att klara att pressa inett så stort antal elever har kommunerna helt enkelt ien del fall tvingats göra så snabba upphandlingar attkvalitetskontrollen inte har hunnits med. Samtidigthar inte folkbildningens resurser tagits i anspråk på ettrelevant sätt, trots att deras kvalitetstänkande ochtidigare lyckade insatser är väl dokumenterade fråntidigare utvärderingar. De som blir lidande är de ele-ver, mest lågutbildade kvinnor, som hoppats på ettkunskapslyft men i stället hamnar i överfyllda lokalerdär de förväntas bedriva utbildning på egen hand. Detgår inte att komma ifrån tanken att det till varje pris ärviktigast att få bort dessa människor ur arbetslöshets-statistiken och att innehållet i utbildningen får kommai andra hand.Herr talman! I vårpropositionen föreslog regering-en att bidragen till den svenska undervisningen i ut-landet skulle sänkas med fr.o.m.1998, vilket är en orimligt hård besparing med baraett halvårs varsel. Vi kristdemokrater hörde till demsom avfärdade besparingen. I höstbudgeten modifie-rades förslaget så att besparingen nu läggs ut över treår. Det är bra, men vi anser fortfarande att det är vik-tigt att standarden på undervisningen för de svenskabarn som bor utomlands under längre eller kortareperioder är likvärdig med den som vi har i Sverige.Därför yrkar vi avslag på den besparing på 13 miljo-ner kronor som föreligger . Det kan låtasom en liten summa pengar, men i en redan liten bud-get är mycket.Jag vill sluta mitt anförande med att tacka Margit-ta för ett trevligt och gott samarbete i utbild-ningsutskottet. Även jag beklagar att hon lämnar oss iförtid.Anf. 61 ():Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall tillhemställan i utbildningsutskottets betänkande 1 ochavslag på reservationerna, förutom reservation 8 un-der mom. 20 som jag yrkar bifall till.Det moderna samhället kännetecknas av interna-tionalisering och av en förändringstakt inom allasektorer som aldrig varit högre. Det finns inga indi-kationer på att utvecklingstakten skall minska. Tvärt-om pekar alla tecken på att framtiden kommer attinnebära att individen får uppleva allt tätare föränd-ringar och ställas inför än fler alternativ.Därmed ställs nya och högre krav på kunskaperoch utbildning. En bred kunskapsbas är det viktigasteverktyget för att individen skall förmå att hantera enföränderlig verklighet.Utvecklingen medför risker för nyaklyftor i samhälle och arbetsliv. Därför är utbildnings-frågorna, som jag ser det, starkt ideologiska. En brist-fällig utbildning riskerar att bli ett allt större handi-kapp. Det gäller inte bara i arbetslivet utan även isamhällsdebatten. Individens möjlighet att påverka,göra sin röst hörd och ta ställning i viktiga frågor ärintimt förknippad med individens kunskaper.Vi kan se hur befolkningens genomsnittliga ut-bildningsnivå har ökat genom reformerna på skolansområde. ser vi att det framför allt är densysselsatta delen av människorna i arbetsför ålder somhar en högre genomsnittlig utbildningsnivå. Rationali-seringar och effektiviseringar har ökat industrinsproduktivitet och minskat behovet av arbetskraft, isynnerhet av arbetskraft med kort utbildning. Antaletsysselsatta med enbart folkskola har minskat inomalla sektorer, vilket visar att arbetslösheten för dessagrupper inte kan lösas genom att de byter sektor.Den allmänna utbildningsnivån måste fortlöpandeanpassas till samhällets och arbetslivets utveckling.För att gymnasieskolan skall ge alla en god grund,som den förbereder för vidare studier ellerett yrkesarbete, är det viktigt att slå vakt om principenatt samtliga program i den nya gymnasieskolan skallge en bred grund som möjliggör vidare studier och ettlivslångt lärande. Motsvarande krav ställs på gymna-sial vuxenutbildning. Av en årskull går direktfrån till gymnasieskolan och ytterligare1 % . Det innebär att praktiskt taget helaårskullen ungdomar nu går i gymnasieskolan, vilket ien internationell jämförelse är mycket bra.I diskussionen om kärnämnena är det viktigt attpåpeka att det inte är mindre angeläget nu att allaelever får möjlighet till lika kunskaper i kärnämnenaän när beslutet om den nya gymnasiereformen fatta-des. Det är helt klart att det är än viktigare i dag.Ett viktigt led i att utveckla gymnasieskolan kvali-tetsmässigt är att öka elevernas inflytande både for-mellt och i vardagsarbetet. Ökat samarbete mellanskola och arbetsliv är också mycket viktigt för att höjakvaliteten i gymnasieskolan.Under den gångna hösten har många fler än tidiga-re studerat på komvux. Förklaringen till den kraftigautbyggnaden av vuxenutbildningen heter kunskapslyf-tet. Det är socialdemokraternas stora satsning på vux-enutbildning för att bekämpa arbetslösheten.Satsning på utbildning har folkligt stöd. Mångavar de domedagsprofeter som sade:Det där går inte. Inte kan kommunerna klara så härmånga utbildningsplatser, sade somliga. Inte finns detså här många som vill studera, sade andra. Men resul-tatet har visat att de hade fel. Minst226 000 personer har deltagit i vuxenut-bildning. Det visar preliminära uppgifter.Dessa siffror visar att blivit en succébåde därför att våra kommuner har klarat utmaningenoch därför att människor har strömmat till vuxenut-bildningen när möjligheterna har öppnats.Kunskapen har en nyckelroll i socialdemokratinspolitik för att åter skall bli ett land med till-växt och full sysselsättning. Arbetslivet ställer alltstörre krav. Yrken förändras, teknik blir föråldrad ochbyts ut. De enkla handgreppens arbetsmarknad är påväg att försvinna.Denna utveckling erbjuder möjligheter för osssom individer och för som nation. Föränd-ringen kan ge oss ett samhälle där människans rätt attutveckla sina möjligheter kan förenas med rättvisaoch omsorg om varandra.Kunskapssamhället gör också att vi kan planeraför ett samhälle där ekologisk hållbarhet inte står ikonflikt med tillväxt och välstånd.För att kunna ta till vara alla dessa möjligheter be-höver vi mer kunskap. Det räcker inte att vi låternågra få välutbildade specialister stå för tänkandet.Sverige måste bli ett rättvist kunskapssamhälle, däralla får tillgång till utbildning. Hur mycket man ärvillig att satsa på att ge människor kunskap blir där-med en bild av hur stor vår framtidstro är.Regeringen har avsatt stora pengar på utbildningför vuxna. Det handlar om totalt 90 000 nya platser påhögskolan och på den omfattande satsningen på kun-skapslyftet, som alltså redan under den gångna hösteninneburit 98 000 heltidsplatser och som fortsätteratt expandera. Hösten handlar det om totalt130 000 utbildningsplatser.Sverige skall möta framtiden med väl utbildad ar-betskraft. Det är ett mycket ideologiskt val vi social-demokrater gör - inte någon statistikpolitik, sommoderaterna kallar det.Vi vet genom forskning att det allra bästa sättet attfå jobb och att inte bli långtidsarbetslös är att skaffasig en högskoleutbildning. Därför är den kraftigaexpansionen av högskolan viktig. Och vi vet också attde jobb som inte kräver gymnasiekompetens numeraär försvinnande få. Därför är satsningen på kunskaps-lyftet helt avgörande, kanske framför allt för dem somhar förlorat sitt jobb, har brister i sin utbildning ochnu äntligen får en chans att utbilda sig.Detta är en av de tydligaste skiljelinjerna i svenskpolitik. är mest aggres-siva motståndare. När det första beslutet om kun-skapslyftet fattades ville inte vara med. Ivåras kröp de litet närmare regeringens uppfattning,och nu i höstens budgetförslag avsätter depengar till totalt 90 000 årsstudieplatser i kunskapslyf-tet - alltså 25 000 platser färre än vi socialdemokratergör.Det är dock på litet som moderaternasointresse för blir tydligt. När valdagennästa höst är passerad vill de kraftigt minska antaletplatser i . I budgeten 1999 har de avsattpengar för drygt 50 000 platser färre än den social-demokratiska regeringen, och är moderaternanere i 80 000 färre platser än regeringen. Dessutomräknar med att var och en av deras plat-ser skall vara billigare än vad regeringen utgår ifrån.Totalt skär 700 miljoner 1998. Modera-terna vill kort sagt i sitt alternativ till socialdemokra-ternas kunskapssatsning mer än halvera antalet platseri vuxenstudier.Det moderata samhälle som träder fram bakomdessa data skrämmer. Det är ett samhälle som inte tarsin utgångspunkt i alla människors möjlighet att växa.Det är ett samhälle som inte arbetar för att skapa denbästa arbetskraften. Tvärtom är det ett samhälle somvänder på spiralen från en uppåtgående rörelse därkompetens och utbildning skapar utveckling, som gertillväxt och möjliggör välfärd för alla till en nedåtgå-ende rörelse där utslagning skapar motsättningar somskapar stora kostnader, vilket i sin tur omöjliggörsatsningar på välfärd åt alla. Det är en samhällsut-veckling som vi socialdemokrater inte vill se.Kristdemokraterna vill ha en långsammare ut-byggnadstakt än den socialdemokratiska regeringen.De vill begränsa utökningen till 7 500 årsstudieplatserper år fram . betyder det ned-skärningar med . I årsstudieplatserbetyder det 109 000 platser jämfört med rege-ringens 114 300, 116 500 platser jämfört medregeringens 122 800 och 124 000 platser år 2000jämfört med regeringens 130 000.Miljöpartiet vill också göra besparingar på ansla-get med totalt , alltsåbetydligt mindre nedskärningar än moderaterna.Folkpartiet, och avsät-ter lika mycket pengar till som densocialdemokratiska regeringen. och mode-raterna vill att en större del av utbildningen skall skehos andra utbildningsanordnare än komvux. Vänster-partiet vill att samverkan mellan komvux och folk-bildningen bör stimuleras.Utskottsmajoriteten vill understryka att det är an-geläget att det verkligen är den studerande och denstuderandes behov som styr vilken utbildning somerhålls och vilken utbildningsanordnare som kommeri fråga. Samverkan mellan olika utbildningsanordnareär värdefull både för ökad förståelse för och kunskapom varandra och också för pedagogiska utvecklings-möjligheter.Medel till försöksverksamhet med kvalificerad yr-kesutbildning anvisades att utgå från den 1 juli 1996.Försöksverksamheten leds av yrkesutbildning. Målet med försöksverksamhe-ten är att pröva nya eftergymnasiala utbildningar, nyapedagogiska former och nya anordnare. Utbildningenskall förena praktisk inriktning med fördjupade teore-tiska kunskaper. Under en tredjedel av utbildningsti-den genomförs utbildningen i form av lärande i arbetepå en arbetsplats. För /97 har kommitténfördelat 1 700 platser, vilka fördelar sig på 65 utbild-ningar. Till de två intagen och hösten1997 har långt fler ansökningar inkommit än kommit-tén haft resurser att fördela. Ansökningarna har inne-hållit välmotiverade förslag till utbildning som svararmot efterfrågan i arbetslivet. har därförefter förslag från regeringen ekonomiskavårproposition beslutat om ytterligare medel itilläggsbudgeten för motsvarande ytterligare1 500 platser i försöksverksamheten med den kvalifi-cerade yrkesutbildningen fr.o.m. år 1997.Regeringen har också beräknat utgifter för ytterli-gare utbildningsplatser för treårsperioden 1998-2000som innebär att den kvalificerade yrkesutbildningenkan omfatta 8 800 platser . Medanledning av den stora efterfrågan på den kvalificera-de yrkesutbildningen och utbildningens betydelse föratt tillgodose arbetslivets efterfrågan avser regeringentidigarelägga utökning genom 1 000 platser av de8 800 redan under våren.Regeringen har tillsatt en arbetsgrupp in-om som med utgångspunkt i för-söksverksamheten skall förbereda ett regeringsförslagom den kvalificerade yrkesutbildningens framtid.Undersökningar visar att av dem som söktsig till kvalificerad yrkesutbildning har varit anmäldaarbetslösa. yrkesutbild-ning har kunnat se att utbildningarna präglas av ettstarkt engagemang från arbetslivet och ett tydligtsamarbete näringsliv-högskola-kommun. Man kanförutse en naturlig rekryteringsbas från kunskapslyftettill kvalificerad yrkesutbildning och till högskolan.Man kan klart säga att även kvalificerad yrkesutbild-ning blivit en succé.Med de utbildningssatsningar som görs är be-tydligt fler människor rustade för ett arbetsliv och tillhögre studier. Det är mycket positivt för framtiden närnu arbetstillfällena ökar.Jag vill avsluta med att tacka dig din medverkan i utskottsarbetet. Tack för dinkunskap och din klokskap! Jag kommer att sakna dig.Anf. 62 () replik:Herr talman! analys av arbets-livets förändring, av utvecklingen i samhället osv.håller jag med om. Men tycker jag att manfrån regeringens sida är ganska ologisk. Man inser attdet är nödvändigt med flexibilitet etc., men ändå harman själv ett mycket oflexibelt system.Jag skulle vilja ställa ett par frågor t.ex. om detlivslånga lärandet.Vi vet att av eleverna lämnargrundskolan med dåliga färdigheter, vilket gör att defår problem senare i gymnasieskolan. Varför sägersocialdemokraterna nej till det moderata förslaget skall kunna ha en flexibel nio- eller tioåriggrundskola där man i stället ser till kunskaperna ochundervisningsresultaten?Min andra fråga gäller gymnasieskolan. Vi vet juatt det finns obalanser där. Ändå kommer det ingaförslag. Vad man presterar är bara t.ex. några debat-tartiklar och en inomdepartemental utredning som intekommer med något som är speciellt nytt. Varförkommer ni inte med förslag till som handlart.ex. om att få fram en modern lärlingsutbildning ochom yrkesexamina?Herr talman! Av anförande kanman få intrycket att satsar mindre pengarpå utbildning än vad socialdemokraterna gör. Så ärdet inte. Vi satsar mer än rege-ringen, men vi gör en del andra prioriteringar. Närman lyssnar på socialdemokrater får man alltid in-trycket att det som socialdemokraterna gör alltid ärrätt och heligt. skulle nog också socialdemo-kraterna själva vara eftertänksamma.Jag hävdar att egentligen handlarom att ni skall dölja att ni misslyckats med att få nedarbetslösheten. Om det hade funnits en logik skulle niju ha satsat mera på yrkesutbildning än vad ni hargjort.Anf. 63 () replik:Herr talman! Jag delar uppfattning omsatsningen på . Det är angeläget att detblir en större flexibilitet och att man satsar mera påkvalitet. Men jag vill tillägga att min bild av grund-skolan är väldigt varierad. Det finns många idéer ocharbetssätt som visar att man verkligen tar till varamöjligheterna att hjälpa eleverna. Det är klart att dettabehöver spridas.När det gäller barnens möjligheter att gå i skolanlängre och flexibiliteten där kan jag säga att manredan nu har möjlighet att gå extra i grundsko-lan - om nu tiden skulle vara avgörande. Min upp-fattning är dock att det inte alltid är tiden som är av-görande, utan avgörande är arbetssätt, arbetsformeretc. Framför allt är det viktigt med behöriga lärare iskolan.Ulf sade att är ett projektsom man använder för att dölja arbetslösheten, menjag känner inte igen den bild som här målas upp. Jaghar rest mycket ute i landet och besökt olika grupperinom ramen för . Jag brukar fråga: Hurmånga av er skulle sitta här om ni hade ett arbete? Dethar varit få händer i luften. De händer som åker iluften tillhör, tyvärr, män. Jag menar att det är att geuttryck för kunskapsförakt om man säger att kun-skapslyftet är bortkastat. Jag kan se framför migmånga av dem som deltar. De skulle nog bli ganskabesvikna om de hörde det. De satsar seriöst. Mångasäger: Jag tänker gå vidare till högskolan. Kunskaps-lyftet gav mig chansen att börja. Därmed kan vi kon-statera att detta är ett led i utbildningen.Anf. 64 () replik:Herr talman! När det gäller detta med elever somär motiverade att studera har vi samma uppfattning.Jag sade faktiskt i mitt huvudanförande att man måstese till att människor är motiverade. Jag har ocksåbesökt många som finns inom ramen för kunskapslyf-tet och har, tyvärr, en litet mera skiftande bild änAgneta . Det är många som menar att detinte finns något alternativ. Därför säger man: Jag villhellre arbeta.Jag menar att man är inne på en farlig väg. Det fårinte bara handla om friserade siffror, utan det gälleratt också ha en balans i det hela. Jag tycker att det ären obalans i det här avseendet. Vi lägger långt flerplatser inom den kvalificerade yrkesutbildningenjämfört med vad regeringen gör. Det är viktigt att haen struktur. Man måste kunna se vilka utbildningarsom leder till arbete och som kan möta de krav somställs ute i arbetslivet. Då kan man inte göra så ensi-diga satsningar som ni gör.Detta med är intressant. Det skall va-ra variation osv. Ja, visst skall det vara så. Det tyckerjag också. Men då förstår jag inte att ni kan vara såstelbenta när det gäller de nio åren. Jag vet att det gåratt förlänga med , men det gör man, tyvärr, inte.Ute på skolorna gör man många elever en björntjänst.Man så att säga trycker upp eleverna i systemet. Deklarar sig allt sämre och känner sig alltmer misslycka-de. I stället kunde man väl se till att förmedla de kun-skaper som eleverna behöver. Från vårt håll säger viatt det skall vara ett flexibelt system. Utan ett sådantblir det inga förändringar. Därför är det viktigt att viförsöker göra skolan mera flexibel - det gäller dågrundskolan, gymnasieskolan och andra utbildningar- för annars kommer skolan alltid att ligga efter, vil-ket inte är bra.Anf. 65 () replik:Herr talman! Jag vill påstå att det finns flexibiliteti systemet. har ju själv suttit med i , som har följt gymnasieskolan, och harskrivit att det finns flexibilitet i systemet men att maninte använt sig av den möjligheten. Jag tror att dethandlar om både kunskaper och fortbildning. Dethandlar t.ex. om hur man på ett flexiblare sätt använ-der tiden. Framför allt tänker jag då på de ungdomarsom inte lyckas nå så bra resultat.Sedan några ord om dem som finns inom ramenför och som inte är särskilt motiverade.Som jag redan sagt finns det ingen väg tillbaka.