prot · GL0917 · 1997-10-22 00:00:00 — Man skall då vetaatt med kompromissen är det kristallklart att vi i Sve-rige också fortsättningsvis kommer att följa i vår asylpolitik. Det enda som vi harförbundit oss till via EU i det här sammanhanget är attunderrätta EU om vi börjar en process där vi prövaren asylansökan från en EU-medborgare.Det behövs inget undantag för att starta den pro-cessen, som när har gjort en deklaration ef-teråt. Det behövs inte. Den här möjligheten finnsredan i det som står. Vi vill inte devalvera det somstår i protokollet. Det ger möjlighet för oss att arbetavidare på samma sätt som vi har gjort tidigare.När jag hör den här kritiken mot Amsterdamför-draget, slås jag ändå av en viss inkonsekvens i debat-ten. sägs det att fördraget är betydelselöst. Detär bara tomma ord på papper. säger man attsamma fördrag får de mest ödesdigra konsekvenser.Moderaterna fortsätter att vifta bort sysselsättnings-frågorna. Ändå vet man ju att EU, trots att fördragetinte är i bruk , har börjat arbeta med sysselsättings-frågorna på ett mycket ambitiöst sätt, och det kommerett toppmöte till hösten.Det går en röd tråd från det arbete som vi social-demokrater inledde inom ramen för vårt Europaparti iprogrammet Sätt i arbete till det kommandetoppmötet. är väldigt besvikna över attvi har kunnat påverka detta så kraftfullt. Folkpartietansluter sig också till denna besvikelse. Jag tyckerändå att och folkpartisterna borde kunnalätta litet på prestigen här och i stället faktiskt se po-sitivt på våra möjligheter att inom EU samarbeta isysselsättingsfrågorna. Det är inte så att EU tar överansvaret. Det är ett nationellt ansvar. Men EU-länderna kan samarbeta.Det är, , litet väl magstarkt attanklaga EU för arbetslösheten i . EU har juinte haft någon samsyn i sysselsättningspolitikentidigare. Det är nu EU-länderna skall börja hjälpavarandra och dra åt samma håll. Det är innebörden avdet här.Så till de här riktiga rallarsvingarna från Vänster-partiet och . Det är verkligen fråga om agerar såsom en viss potentat gör när han läserBibeln. Först kallar man saklig information för propa-ganda. Det är klart; tycker man alls inte om den sakli-ga informationen och resultatet av Amsterdamfördra-get så måste man skriva om det som att det är någonannan typ av verklighetsredovisning vi gör och kalladet för propaganda. Man nonchalerar betydelsen avkampen mot arbetslösheten. gjordeockså försök att blanda bort korten med ett EMU-resonemang i stället. Men det är faktiskt kampen motarbetslösheten det handlar om, och den förstärks i ochmed fördraget.När det gäller andra framsteg, t.ex. på miljöområ-det, försöker man säga att man ville ha det ännu bätt-re. Men man får ju bestämma sig för om man tyckeratt det som vi nu har uppnått är bättre eller sämre ändet som vi har , nämligen Ma-astrichtfördraget.Öppenheten kritiseras. Det har inte hänt något ,säger . Men kära nån, fördraget ärinte i kraft! skall fatta beslut om det. Det ärbra att har en positiv uppfattningom detta, men det får vara någon måtta på hastigheteni det hela.Jag vill också på stort allvar ordentligt tillbakavisavad säger om försvarsfrågorna. Detfinns inte en gnutta sanning i detta. Det är självfalletpå det sättet att om svenska soldater skall delta i enfredsbevarande operation, skall det vara på FN-mandat eller mandat från . Något annat har detaldrig varit fråga om. Det är inte så att det håller påatt tillskapas något gemensamt europeiskt försvar.Vad de EU-negativa partierna vill är ju bara skall isolera sig i . Det är vad det handlarom. Men är det inte den diskussionen det gäller.Nu handlar det om huruvida vi skall vara med ocharbeta under Amsterdamfördraget eller Ma-astrichtfördraget. Var god och välj!Slutligen bara några ord om det som kommer efterdetta fördrag, nämligen förhandlingarna om att ta innya medlemmar. Vi har i denna riksdag varit överensom gemensam förhandlingsstart eftersom det är detenda rimliga i förhållande till de länder som ansöker.Inget av länderna är redo att bli medlem . Allabehöver fortsatt reformverksamhet. Man måste se dethär på i varje fall - och kanske t.o.m. . Då är det ologiskt och orättvist att delaupp länderna i två grupper. Det är orättvist mot dessaländer att ställa fyra av dem i väntrummet.Detta berör också vår syn på hela reformproces-sen. Den behöver ständig stimulans. Lyssna bara påvad och tycker om det här! Jag väl-komnar verkligen att och så starkt går ut mot och mot detlappkast som gjorde i den här frågan. Tidi-gare var vi ju helt överens. Länderna är olika. Dekommer att komma in som medlemmar vid olikatidpunkter. Men de bör inkluderas i en förhandlings-process. Det vore den enklaste sak i världen för ossatt ställa oss bakom kommissionen, att ställa oss bak-om förbundskansler breda rygg, och vara rea-listiska. Men vi har faktiskt, , högreambitioner än så från den sida -och tack och lov från de flesta partierna i denna riks-dag.Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag kan försäkra utrikesministern attjag kan hantera min besvikelse över innehållet iAmsterdamfördraget. Där finns en del framsteg, mentyvärr är de otillräckliga vad avser den viktigastefrågan, nämligen institutionella förberedelser, ändradebeslutsprocesser, för att kunna genomföra en utvidg-ning till kanske tio nya medlemsländer.Även om det är riktigt att ratifikationen ännu inteär klar, är Amsterdamfördraget för mig något som viegentligen har lagt bakom oss i det politiska arbetet.Nu ser jag fram emot, och ägnade därför större delenav mitt anförande åt, Agenda 2000 och det forsattareformarbetet.Men utrikesministern återkommer då till syssel-sättningsfrågan. Jag skall ge några ytterligare syn-punkter på den. Jag vidhåller att regeringen, genomatt profilera inhemska hjärtefrågor under förhandling-en, har försökt att imponera på hemmaplan snarare änatt påverka beslutsprocessen inom EU. Det här är pånågot sätt typiskt. Det är likadant när det gäller vårtförhållande till EMU. Genom sitt uppträdande bidrarman inte till lösningen av de viktiga frågorna utanåstadkommer tvärtom en minskning av infly-tande i det europeiska samarbetet. Det är den internasplittringen som hindrar påverkan på de stora fram-tidsfrågorna i det europeiska samarbetet.Tvärtemot vad socialdemokrater vill ge sken av,inleddes EU:s arbete med sysselsättningsfrågor inte ioch med att inträdde i unionen. Där fannstidigare vitboken om tillväxt, sysselsättning och kon-kurrens, och där fanns framför allt de fem Essenpunk-terna som ju vi i gång efter annan vid topp-möten har bekräftat att vi står bakom. Men det konsti-ga är då att utrikesministern aldrig besvarat dennafråga: Om det är så viktigt med samordning av syssel-sättningspolitiken, varför har man då sagtatt man inte avser att efterkomma två väsentligapunkter, nämligen sänkta löneskatter och avregleringav arbetsmarknaden?När konferensen startades, lanserade Socialdemo-kraterna tanken på en sysselsättningsunion. Grundtan-ken är att medan ett enskilt EU-land inte på Keynesi-anskt maner kan expandera sig ur problem, skulledetta vara möjligt om hela EU samfällt gjorde det.Man skulle alltså kunna få en efterfrågestimulans föratt minska arbetslösheten. Det är ju egendomligt medhänsyn till att statsministern nu ligger vaken på nät-terna för att han oroar sig för en samordning av fi-nanspolitiken, men det var den uppläggning manhade. Detta stämmer inte överens med andra länderssträvan att med utbudspolitiska åtgärder angripastrukturfel. Vi kan erinra oss starka för-ord för flexibilitet på arbetsmarknaden.Den här kampanjen var inte utan missljud. Marga-reta kom till en gång och för-klarade att hon med kraft skulle bekämpa försök tillsamordning och harmonisering. Det var bara det attdet var vad Socialdemokraterna sade sig syfta till. Nublev det ett särskilt sysselsättningskapitel. Men det ärsom jag sade förut: Ett nytt avsnitt i fördraget ger inganya jobb. Det här kapitlet öppnar verkligen inte, ochdet ser jag med tacksamhet på, för en gemensam ef-terfrågestimulans. Innehållet är ju tämligen besked-ligt. Det handlar om informationsutbyte, statistikin-samling och rekommendationer. Möjligen kan, somjag sade, de regelbundna uppföljningssammanträdenai kommittén göra det svårare för Socialdemokraternaatt undvika åtgärder som andra är överens om skulleminska arbetslösheten.Vi behöver göra det här - och den möjlighetenfinns, det skall vi arbeta för - till en union för arbeteoch företagande, och det förutsätter sänkta skatter ochavreglering.Jag har berört angelägenheten av att vi nu hastarfram, att vi får fram en lösning i fråga om de institu-tionella aspekterna. Vad avser regeringen göra för attta upp de här frågorna, så att de lyfts fram och gör ettinval av nya medlemsländer möjligt?Anf. 10 Utrikesminister ():Fru talman! kan inte riktigt hanterasin besvikelse över att vi faktiskt vann kampen omsysselsättningsfrågorna. Han visar fortfarande att hantycker att det är väldigt illa att vi socialdemokrateranser att frågan om högre sysselsättning, tillsammansmed miljöfrågan, är den som skall stå högst på agen-dan. Det är de två sakfrågor som folk i allmänhettycker är viktigast, och folk i allmänhet i harockså en regering som faktiskt tycker som de. Det härvill inte riktigt acceptera, och när vinår framgång måste han därför förringa den fram-gången.Jag tycker att detta är ganska ynkligt. Försök istället se det positiva i att EU-länderna nu skall sam-arbeta i sysselsättningspolitiken - inte så att vi allaskall göra precis samma sak, men vi kan hjälpa ochstödja varandra.Jag nämnde i min inledning att jag redan har tagitupp de institutionella frågorna. Jag vill att vi snabbtskall komma vidare till de frågorna och nå en kom-promiss som behövs.Jag skulle också vilja att ägnadenågon minut åt det underliga lappkast som ni har gjortvad gäller att acceptera att fyra länder skall få stå iväntrummet när de andra börjar förhandla.Anf. 11 () replik:Fru talman! Utrikesministern fortsätter att försökage intryck av att genom Socialdemokraternas inträde iEU och genom insatser i samband med regeringskon-ferensen har man nu plötsligt nått därhän att det skallske ett samarbete om sysselsättningsfrågorna. Vad jagpåpekade är att man har samarbetat om sysselsätt-ningsfrågor långt innan inträde. Ett sådantsamarbete fanns t.ex. i de fem Essenpunkterna, derekommendationer som regeringen då till stor delvägrade att efterkomma. Vad som skall komma ärett särskilt kapitel. Det ger inga jobb. Det skall kom-ma en särskild kommitté. Det ger inga jobb. Vad somi stället skall bedrivas är fortsatt samordning i denmeningen att man utfärdar rekommendationer. Kom-mer regeringen att efterkomma de rekommendationerom sänkta löneskatter och om avregleringar på ar-betsmarknaden som blir resultatet av det här arbetet?Jag skall gärna ta upp frågan om förhandlingsstar-ten. Talet om en sysselsättningsunion är ett exempelpå inrikes utrikespolitik, och regeringens sätt att efterkommissionens besked driva den här frågan in absur-dum har varit ett utslag av samma taktik. Regeringenförsöker demonstrera sin omtanke om de tre baltiskaländerna genom att söka sak i den här frågan. Jagmenar att det riskerar att missgynna baltiska intressen,inklusive och ställning.Vi drev kravet på en gemensam förhandlingsstartför att förhindra att de baltiska länderna ställs vidsidan av. Det fanns starka intressen i den riktningen.Nu blev det inte bara de tre blivande Natoländernasom togs med i första omgången, utan även Estlandkom med. Det ligger, menar jag, även i ochLitauens intresse. Det är inte fråga om någon uteslut-ning, som jag tror att beskyllde oss föratt verka för. Tvärtom är det klarlagt att medlemskapstår öppet för alla, t.o.m. för om landetbättrar sig på det demokratiska området. Här skall skeen återkommande prövning när det är klart för för-handlingsstart med dem som tills vidare får avvakta.Vi ser gärna att den prövningen sker oftare än ,vilket jag tror är vad som har antytts skall gälla.Inrikta arbetet på att åstadkomma en smidigareprocess för att ta med efterkommande länder in iförhandlingsarbetet snarare än att driva linjen att detär absolut nödvändigt med en gemensam förhand-lingsstart, där ändå vissa länder inte kan komma igång från början därför att de inte är riktigt klara fördet. Det är genom att framställa och Litauensom förfördelade av EU som regeringen skapar miss-stämning och möjligen framkallar känslor av utstöt-ning, som kan leda till att man kommer av sig i sittinterna reformarbete. Det skulle vara olyckligt om vispelade bort den vinst som ligger i att är med.Om vi insisterar på att alla skall vara med från börjanriskerar vi att göra utvidgningstakten beroende av denlångsammaste båten i konvojen. Det handlar inte baraom och utan även om åtminstoneRumänien och Bulgarien.Jag har noterat att de som stöder en gemensamförhandlingsstart är de i södra som kanske ärminst angelägna om en utvidgning. Jag har ocksånoterat att bland dem som företräder den här linjen iEuropaparlamentet finns vad jag brukar kalla för-djupningsfundamentalister från , somen gång röstade emot tillkomsten av EES och Sveri-ges EU-inträde. Funderar inte det sällskapet?Jag menar att skillnaden mellan vår och regering-ens ståndpunkt är obetydlig, men genom att bita vid den här formfrågan försitter regeringen möj-ligheten att påverka reformprocessen i EU i sak. Dehär frågorna är så viktiga att vi bör ta möjligheten attsamarbeta om förberedelserna för Agenda 2000 sna-rare än att diskutera den här formfrågan.Anf. 12 Utrikesminister ():Fru talman! Låt mig klargöra: Det viktigaste är attöka samarbetet mellan EU-länderna för att öka syssel-sättningen. Det är inte paragrafer, avdelningar ochkommittéer som är det viktigaste, utan det är denprocess som har startat. Arbetslösheten är faktisktden allra viktigaste frågan i just , och dåmåste vi göra mycket mer, . Er ambi-tionsnivå är för låg.Beträffande processen för att uppta nya länder iEU är det precis samma sak. säger att visöker sak i frågan. Den här var heltenig om en gemensam förhandlingsstart. Så kom CarlBildt hem och gjorde ett lappkast. Han bestämde förModeraternas räkning att så skulle inte längre varafallet, utan nu skulle man ställa sig bakom förbunds-kansler . Jag beklagar att det blev på det sättet.Jag uppskattar att de andra partierna står fast vid sinståndpunkt. Det är en alldeles för låg ambitionsnivåatt nu bara ställa sig bakom kommissionen i"realismens" namn. Det är som att lämna walkoverinnan matchen har börjat. Jag är mycket förvånadöver sätt att hantera denna fråga.Tidigare har i väldigt hög grad ståttpå barrikaderna i denna fråga. sade i Paa-sikivisamfundet om och Fin-land:Bägge våra länder bör ge klart besked om att enutvidgningsförhandling som inte ger , Lettlandoch samma startmöjlighet som de främsta iövrigt icke kommer att vara möjlig, genom att deninte kommer att godkännas av oss.Carl Bildt hotar alltså här med veto om inte Lett-land och skulle få komma in somEstland. har ni bara lämnat walkover och säger attdet räcker att starta förhandlingar med . Det ärni som bör förklara er. Säg inte att det är vi som sökersak!Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag skall be att få kvittera artighetenfrån utrikesministern genom att hålla med henne.Dubbelspel är mycket dumt. Det är väldigt dumt attsäga en sak hemma och en annan sak någon annan-stans. Det problem som jag pekade på är att regering-en gör just det. Det bemötte inte utrikesministern,men ett uteblivet svar är väl också ett svar.Jag tog t.ex. upp sysselsättningsfrågan. Där menarjag, vilket möjligen utrikesministern inte uppfattade,att ett sysselsättningskapitel kan vara bra. Det kanvara bra om det inte används till att lura människor atttro att bara det att orden finns där gör att man harnärmat sig lösningen på sysselsättnings- och arbets-löshetsproblemet - för det har man ju inte. Orden ochparagraferna ger ingen lösning.Utrikesministern pekar nu på den process somdärvid sätter i gång, och det var ju lovande. Det varett steg framåt. Denna process får antas bygga på deord som står i det här papperet. Där talar man omolika saker. nämnde ett antal punkter;jag har pekat på två. Jag har frågat statsministern, jaghar frågat finansministern och ingen behagar egentli-gen säga någonting. Det vore alltså väldigt bra omutrikesministern nu kunde tydliggöra detta.I dessa ord, som nu anser sig stolt över attha fått på pränt, står det mycket tydligt att det är vik-tigt att sänka skatten på arbete och att skapa en merflexibel arbetsmarknad för att få fram tillräckligtmånga nya arbeten. När nu utrikesministern säger attdet är processen som är viktig tolkar jag det, tillsnågot motsatt sagts, som att man avser att lägga ompolitiken och också genomföra den sortens åtgärder iSverige. Det tror jag skulle vara ett utomordentligtglädjande besked för väldigt många människor.Låt mig ställa en annan och kanske något enklarefråga, som kanske också skulle kunna få ett positivtsvar. Det handlar om möjligheten att bredda det folk-liga intresset och förståelsen för det europeiska sam-arbetet som något positivt. Jag tror att ett litet inslag idetta skulle kunna vara att vi fick ett betydelsefulltEU-organ till . ställde en frågaom detta . Jag vet inte om något svar haravgivits, men det kunde ju tänkas att utrikesministernkan ge ett svar . och är de tvåländer som inte har något sådant organ. Det skall nuinrättas ett antal, och jag tycker att det skulle varaväldigt positivt om utrikesministern kunde säga attSveriges regering arbetar mycket ambitiöst för att viskall få ett sådant organ. Det vore väl bra.Jag hade tänkt få en diskussion med det här med gemensam förhandlingsstart, meneftersom han inte har någon taletid kvar nöjer jag migmed att säga att den som skapar känslor faktiskt inteär den som håller fast vid det som alltid har varit dengemensamma, eniga linjen i . Den som skaparkänslor är den som bryter en sådan enig svensk linje -beklagligtvis.Anf. 14 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag försöker göra mina repliker kor-ta, eftersom det är många som har frågor. Är det så attsex talare ställer en mängd frågor till mig får utebliv-na svar inte innebära att jag håller med talarna. Såenkelt får man inte göra det, vi nu arbetar med beträffande sysselsättnings-frågorna inom EU - och här är EU-kommissionenmycket aktiv - är att ta in en mängd saker som vidrivit länge från svensk sida, sådant som har varitlyckosamt i vår sysselsättningspolitik. Framför alltgäller det aktiv arbetsmarknadspolitik, aktiva åtgärderoch satsning på människors kompetens. Det här kanman säga är kungslinjen. Sedan finns det en del andrasaker, och bland dem finns det vissa som vi tyckermindre om. Det är bara så. Vi har malt fram det häroch får en rekommendation, och det ärklart att vi kommer att följa rekommendationen. Mendet är en process fram till dess där alla regeringar harsina favoriter och sådant de tycker mindre om. Låtden här processen fortgå!Anne skall inte heller skriva in saker ochting i fördraget som inte finns där. Sänkta skatter påarbete har i varje fall inte jag återfunnit i fördraget.Sedan kom frågan om att få något EU-organ tillSverige. Jag hoppas att vi kan vara eniga om att viskall göra allt vi kan för att få detta. Det vore bra förSverige och ge arbetstillfällen, och det skulle ocksåsätta oss på EU-kartan. Vi arbetar aktivt med det här,men det har än så länge inte funnits så många organsom varit möjliga att lokalisera hit. finns det någrastycken, och vi skall naturligtvis kämpa för dem. Dethoppas jag att vi skall göra tillsammans.Anf. 15 () replik:Herr talman! Det vore väl bra om regeringen arbe-tade aktivt och kanske lade på några extra kol, efter-som det uppenbarligen inte har gått så bra attfå hit ett EU-organ. Jag läste i tidningen en lång listaöver olika institutioner som skulle inrättas, och jagtror att det finns en bred förståelse för att villha ett sådant organ. Vi får hoppas att regeringen full-följer detta ordentligt.Det var ett mindre lyckat svar när det gäller fråganom jobben. Regeringen sade att man från svensk sidadriver det som har varit framgångsrikt i den svenskapolitiken, nämligen arbetsmarknadspolitiken. Detta ärtyvärr inte sant. Denna har pågått under väldigt mångaår, och resultatet nu är att det är ganska dystert påarbetsmarknaden. När det börjar komma fler jobb servi genast flaskhalsar dyka upp. Den aktiva arbets-marknadspolitiken tycker jag är viktig som princip,men jag tror inte att den inriktning den har haft i Sve-rige är något som manar särskilt mycket till efterföljd.Jag tycker att utrikesministern använde en fasligmassa tid till att säga att man inte skall tolka uteblivnasvar som svar. Det hade varit bättre om hon använttiden till att försäkra att regeringen inte framöveravser att föra det här dubbelspelet: säga en sak i All-männa råds- och regeringskonferenssammanhang ochsedan en annan här hemma. Detta är ju de facto vadsom har hänt. Det finns en rad tidigare dokument frånEU - Amsterdamfördraget, tillväxt- och stabilitet-spakten, Essenpunkterna - som alla har landat påprecis samma slutsats när det gäller vad man rekom-menderar för att skapa fler arbetstillfällen i ,nämligen bl.a. lägre skatt på arbete och en flexibelarbetsmarknad. Regeringen har konsekvent motarbe-tat sådana förslag i . Därför ser det också utsom det gör. Det är väldigt dystert. Men man skallaldrig ge upp om att folk kan bättra sig. Det är möjligtatt regeringen, efter att ha läst fördragstexterna ochdärtill hörande dokument ytterligare , såsmåningom inser att eftersom väldigt många bedöma-re envisas med att avge denna rekommendation förSverige är det förmodligen ganska mycket som är santi detta.Anf. 16 Utrikesminister () replik:Herr talman! Det är på inget sätt något dubbelspelfrån svensk sida! De saker vi står för här hemma,inom sysselsättningspolitiken eller annat, de står viockså för inom EU. Sedan är frågan: Hur mycket avdem anammar vi i vår egen politik? Det har inte varitså att EU har haft en tydlig och klar sysselsättnings-politik. Det är ju det som har varit problemet.Nu kommer ambitionen att höjas. Länderna kom-mer att samarbeta mer. Vi kommer då naturligtvisockså att vara mycket mer lyhörda för vad andra län-der säger, också i de delar där vi kanske inte tidigarehar agerat på precis samma sätt som en del av dessaländer. Det här ligger i samarbetets natur. Man tar ochman ger. Men vi har funnit att vi har väldigt mycketatt ge här. är känt för att ha hanterat syssel-sättningsfrågorna på ett mycket bra sätt. Dessvärre harvi en stor arbetslöshet , men vi har en historia där vifaktiskt kan visa på ett väldigt gott resultat.Anf. 17 () replik:Herr talman! Vi är inte med, ,och bygger upp några besvikelseberg eller utövarnågon form av jantelag och vill slå utrikesministern ihuvudet med det. Det är inte det som det är fråga omhär. Här är det fråga om att föra en saklig debatt ochatt tillstå att det finns olika sätt att se på saker. Då ärdet väl inte så självklart att man skall uttrycka enståndpunkt som någon form av sanning, när man inteens är säker på att det är det.I den här informationsbroschyren står det så härom offentlighetsprincipen, jag läser innantill: Nuinförs en offentlighetsprincip som liknar den svenska.Genom att konkreta regler införs ökar säkerheten förmedborgarna i EU:s hantering av öppenhetsfrågorna.Så står det: införs.Går man vidare och tittar på artikel 255 finnerman: Rådet skall efter Amsterdamfördra-gets ikraftträdande fastställa allmänna principer ochgränser för rätten till tillgång till handlingar.Inte ens när fördraget träder i kraft införs det somman i den här broschyren beskriver som , utan detär . Och sedan skall institutionerna, somockså skall omfattas av detta, utarbeta särskilda be-stämmelser för hur det här skall gå till. Där finns detingen tidsgräns alls. Då kan man inte skriva "nu in-förs". Om man läser detta och inte vet någontingannat tror man ju på det, att det nu införs. Vad bra,tänker man då. Sedan blir man väldigt besviken omverkligheten visar att det inte alls var så.Ett annat exempel rör passunionen. Där står det:De nya reglerna påverkar inte den nordiska passunio-nen.