prot · GK0964 · 1997-02-12 00:00:00 — När det gäller den europeiska unionenfinns det anledning att vara orolig i ett avseende. Detgäller takten i regeringskonferensen. Vi menar, ochdet är vi ense om, att efter detregeringskonferensen skall vara klar skall förhand-lingar påbörjas med de nya medlemmarna. Det ärdärför viktigt att konferensen avslutas så attförhandlingar kan påbörjas detta år.Det kommer signaler från olika håll som tyder påatt man nu i åtskilliga huvudstäder och ibland även iBryssel är litet tveksam till om man hinner med detta.Därför finns det anledning att den svenska regeringendriver på och ser till att konferensen faktiskt blir klar.Där vill jag återigen upprepa vad vi tycker är centralt.Det skall vara möjligt för de första länder som uppfyl-ler kraven att komma med som medlemmar inom tretill , dvs. i detta läge kanske . Vihade hoppats att det skulle ske , men detär väl mindre sannolikt nu med tanke på den tidsut-dräkt som redan har skett.Fru talman! Låt mig avslutningsvis säga att för-ändringarna i har varit stora, men förändring-arna i världen utanför har i många avseendenvarit betydligt större. I u-världen har vi kunnat seländer som på en generation gått från absolut fattig-dom till ett visst välstånd. Det är en världshistoriskprestation. Det innebär att man inom vet inte är hänvisad till att vara fångad och fast ifattigdomen för lång tid.Det finns möjlighet att utrota massfattigdomen pårelativt . Det kräver en politik som innebär öppnar sig och ser till att låta utvecklingskrafter-na få utrymme, att man ger frihandeln chansen och attländerna öppnar sig mot omvärlden. Bara för ett pardecennier sedan var världshandeln en fråga mest för i-länderna och några få länder i . I dagens lägebryter många sin isolering bakom statsstyr-ning, statskontroll och höga tullmurar som har gjortatt man har stagnerat eller t.o.m. gått bakåt.Den globala marknadsekonomi som växer framhar störst betydelse för de fattigaste länderna som villutvecklas. Det finns dock fortfarande bekymmer. Detär inte alla som ändrar sig och bryter upp sinförstelning, utan en del väljer istället att ligga kvarbakom skydd. Vi ser det i de merkantilistiska länder-na i . Den afrikanska, arabiska och in-diska socialismen har fortfarande stort inflytande. Detgör att det går trögt på sina håll.Ett särskilt bekymmer är de länder som mottarväldigt mycket bistånd. Det finns länder som undermycket har mottagit mycket stora summor ibistånd från omvärlden. besökte ettsådant land som fått av BNP årli-gen under en tredjedels sekel. Vi var mycket bekym-rade när vi noterade avsaknaden av det som vi tyckteatt biståndet framför allt skall inrikta sig på - rättssta-ten, en allmän skolundervisning för alla, inklusive allaflickor, en fungerande hälso- och sjukvård. Vi hittadeegentligen ingenting av det.Detta visar på det stora bekymret i debatten ombiståndet, nämligen att se till att biståndet får deneffekt som är avsedd. Jag tror att en större del avbiståndsdebatten skall handla om vadbiståndet uträttar och kanske också om de bekymmersom finns i att ge ett stort bistånd till en statsmakt somär korrumperad och förhindrar utvecklingen i sittland. Det är tyvärr den bistra sanningen att statsmak-ten i åtskilliga fall är utvecklingens största hinder.Anf. 10 ():Fru talman! Í juni genomför FN en uppfölj-ningskonferens om miljötoppmötet i förpliktar. Den dåvarande regeringenmed och som miljö-ministrar höll en mycket hög profil vid om miljö och utveckling i flera avseenden var resultatet av Riokonferensenockså en stor framgång. Jag vill här särskilt lyfta framdet lokala perspektivet i , den ambitiösahandlingsplan för hållbar utveckling som antogs i Rio.Ett stort antal medborgare runtom i världen är enga-gerade i arbetet med att förverkliga pålokalplanet. Det är ett verksamt instrument för attimplementera resultatet från uppmärksammar i sin senasteårsrapport tillståndet 1997 och arvet efterRio. Bilden som målas upp i denna artikel är dyster.Under de fem år som gått sedan Riomötet har vårabiologiska tillgångar minskat drastiskt. Tusentalsväxter och djurarter har utrotats. Klyftan mellan rikaoch fattiga har vuxit . innehålleren tydlig koppling mellan kampen för en god miljöoch kampen mot fattigdomen. Miljö- och utvecklings-frågorna hänger intimt samman.När ekonomin försämrats i den rika världen harmånga länder tvingats överge sina åtaganden visaviutvecklingsländerna. Här är inget undantag,även om vi minskat från en biståndsnivå som mätt iBNI låg i världstoppen till en som är bland de fembästa. I stod man fast vid åtagandet atthöja nivån till av BNI. Detta åtagande klararalltså , trots minskningen av biståndet. Där-emot har genomsnittet nu sjunkit till sin lägsta nivåsedan 1973 - ynka av BNI avsätts till bistånd.Dessa nedskärningar har självfallet också drabbatFN:s miljö- respektive utvecklingsprogram.Finns det då något positivt att säga? Ja, på ett parområden har goda resultat redovisats. Som jag nämn-de har vi kommit vidare med det nationellaarbetet med den lokala . På det globalaplanet ser vi att produktionen av ämnen som bryterned ozonlagret minskar. Montrealprotokollet från1987 har alltså givit resultat, och produktionen av detallra farligaste ozonnedbrytande ämnet, som förkortasCFC, har minskat med 76 %.Om vi har ett litet längre tidsperspektiv än frånRiomötet , kan vi också konstatera att utsläppenav luft- och vattenföroreningar från industriländernahar minskat och att en striktare lagstiftning mot för-oreningar från trafik införts.Den framtida livsmedelsförsörjningen är en av desvåra frågor vi har att hantera globalt. Centerpartiethar upprepade gånger kritiserat vårt svenska biståndför att fokusera på det storskaliga och glömma detgrundläggande. har ju gärna stött industriali-seringsprojekt men först ägnat intresse åtstöd till ett hållbart jordbruk. Vi upplever nu attvärldsproduktionen av spannmål har stagnerat, ochlikaså fiskefångsterna. växer efterfrågan,eftersom världens befolkning ökar med ca 90 miljonermänniskor . Vi kan också se att det höjda väl-ståndet i ökar den här efterfrågan.Därför menar vi i att den gemen-samma jordbrukspolitiken måste ses i sitt globalasammanhang. Vi måste också inom EU agera så attden gemensamma politiken skapar förutsättningar fören bättre global livsmedelstillgång. Vi måste vårda deresurser och de gemensamma förutsättningar somfinns för livsmedelsproduktion i . Men för denskull skall vi inte ge överskottet i bistånd, utan stödjabiståndsländerna att själva utveckla sin egen livsme-delsproduktion. Lokal livsmedelsproduktion är entrygghet för den enskilda familjen och också för nä-rområdet, regionen och landet. Brist på mat är nämli-gen en orsak till både oro och konflikt.Rovdrift och miljöförstöring är också en grund tillkonflikter. Därför blir miljöpolitiken både nationelltoch globalt så viktig för att vi skall kunna uppnå ge-mensamma lösningar för fred och utveckling. Därförhoppas jag att regeringen - förutom vattenproblema-tiken, som tidigare nämnts - också mycket målmedve-tet driver miljöfrågorna både inom EU och FN, justför att vi skall få fred och utveckling.Anf. 11 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Indragningarna måste också drabbabiståndet, sade utrikesministern. Men så var det intetänkt, när , och formulera-de sig . Tanken var ju att vi skulle seproportionerna globalt och att svenska ekonomiskabekymmer inte skulle betalas av världens allra fatti-gaste. Det var tanken, men den har Socialdemokrater-na, och övergivit. Nej, modera-terna har ju aldrig varit med på den vagnen över hu-vud taget.När det gäller ASEM-utvidgningen har jag hörtryktas att skulle kunna vara aktuellt, även ominte utrikesministern sade det. Att en utvidgningskulle kunna ta in medan det demokratiskaTaiwan stod utanför är nästan horribelt!Utrikesministern sade också att alliansfriheten inteär ett mål utan ett medel och antydde att en förändringkan komma till stånd framöver. Vi vet inte, men viskall ha en öppen attityd. Jag konstaterar att detta ären helt annan formulering än den statsministern hade.Han sade att vi är alliansfria och så skall förbli.Fru talman! träffade jaghär i 200 gymnasieungdomar som underveckoslutet hade deltagit i en konferens anordnad avPeace och . Temat förkonferensen var idéer till ett bra FN. Resultatet avungdomarnas diskussioner finns i en 30-sidig sam-manställning. Jag måste säga att det var en fantastiskupplevelse att få träffa 200 gymnasieungdomar somtillbringat en hel weekend med att borra sig in i fråganom hur vi skall forma FN. fick dettadokument, så det finns på departementet. Det gåralltså bra att ta del av det, vilket utrikesministernkanske redan har gjort.Jag vill ändå lyfta fram ett par saker som ungdo-marna säger i skriften.Demokratisering av - möjligalösningar: Vi anser att förändringarna i rådets sam-mansättning inte bör främja vetorätten utan i ställetinskränka den. bör utökas för att få enrättvisare geografisk representation. Dock får rådetinte bli så stort att det blir oförmöget att fatta snabbabeslut.I dokumentet tar de upp förebyggande av fredsbe-varande insatser, FN:s finansiering, vapenexporten,m.m. De har många goda förslag. Jag lyssnade påungdomarna och slog sedan på tv:n där hemma, somförflyttade mig ned till och . Jag såghur ungdomarna där går ut och demonstrerar för attresultaten av demokratiska val skall gälla. Det är viktigt att säga det här i debatten, därföratt det ibland kan bli litet dystert. Men när ungdomar-na visar sådan entusiasm och kraft kan man andasoptimism.Jag skall sluta med att tala om ett stort bekymmerinom utrikespolitiken. En av världensgrymmaste regimer finns ju i det muslimskt funda-mentalistiska Iran.Det har gått till döden. Mordhotet riktarsig inte bara mot Satansversernas författare utan ävenmot dem som haft med boken att göra när det gälleratt trycka den. har förföljelserna mot förfat-tare och journalister i stegrats de senaste måna-derna. Utrikesministern nämnde fallet med FarajSarkoohi, som torterats och förnedrats för sin vägranatt böja sig för regimen.I finns en grupp förmänskliga rättigheter, liksom vi har en här i riksda-gen. Den gruppen har gett ut en rapport om den irans-ka statens terrorism. På framsidan av rapporten finnsen bild av , som mördades i förett år sedan. Hon var en av de i raden av oppositionel-la i som fått sätta livet till.Inom ramen för hölls 1996en konferens i . har vi fått veta atten av den delegater var författa-ren . Det är en person som offentligt för-svarat dödsdomen mot och gått i godför historieförfattaren , som påståratt judarna ljugit ihop förintelsen.På vilket sätt tror utrikesministern att en sådan ut-nämning stärker möjligheter att hävda de-mokrati och mänskliga rättigheter? Vilken signal ommänskliga rättigheter i stater med muslimsk befolk-ning tror utrikesministern att vi sänder med en sådanutnämning?Anf. 12 ():Fru talman! Utrikesministern talar om behovet avkonstruktiva samtal - av dialog i stället för fördöman-den. Det tror jag att vi alla välkomnar. Det behövs ettspektrum av olika sätt att angripa problemen i värl-den. Men nog måste det ändå behövas fördömanden?Nog måste det ändå behövas talas klartext ibland,utrikesministern?Jag undrar litet grand hur Socialdemokraterna serpå sin egen historia. Jag nämnde några exempel urWilhelm bok där han ondgjorde sigöver Palmes kritik av krigföring i ,och hävdade att stor skada hade skett inom Sverigesdiplomatiska förbindelser och att världsproblemenökat i och med detta fördömande. Var det fel? Var detfel av att tala klartext?Det andra exemplet jag nämnde gällde Edelstam.Wachtmeister säger att åtgärd att utvisa Edel-stam besparade den nödvändighe-ten av att hemkalla honom. Delar utrikesministerndenna syn på ? Jag vill hävda att större delenav svenska folket inte har denna uppfattning, utan ser honom som en av våra bästa företrädare försvensk utrikespolitik som gjorde stora insatser motdiktaturen i . Han räddade tusentals människor,och han är väl värd att jämföra med . Jag frågar därför utrikesministern på nytt: Är detinte nödvändigt att uttrycka sin kritik och försökapåverka enskilda länder?Karl-Göran Biörsmark talade ingående om situa-tionen i . Jag vill bara lägga till att förutom falletSarkoohi och överträdelserna mot enskilda människorså är situationen för kvinnorna svår. Ingen kvinna harvanliga medborgerliga rättigheter. Här krävs det attSverige agerar på ett annat sätt.Andra exempel har diskuterats i riksdag,t.ex. Man hoppades uppnåförbättringar för mänskliga rättigheter i , menhittills har man inte sett några sådana. Medelhavsstra-tegin och har också diskuterats i riksdagen.Vad har kunnat uppnå i förhållandet medMarocko? Jag måste tillstå att jag inte har sett någraresultat - regeringen har åtminstone inte redovisatnågra sådana.Utrikesministern kommenterade frågan om bistån-det och talade om hur mycket har kunnatåstadkomma trots en sänkt budget. Ja visst - Sverigehar i stort sett ett bra bistånd. Men när man hör GöranLennmarker skulle man kunna få intrycket av att detär så fyllt av problem och felsteg att det vore bättre attlägga ned alltihop. Då skulle vi bespara oss de pro-blemen. Jag undrar om det inte är det som Moderater-na egentligen förespråkar.Men vi andra som trots allt vill ha ett visst biståndoch som anser att större delen av det sköts på ett brasätt måste kunna se att den totala sänkningen frånvästvärldens sida har en väldigt negativ betydelse.Jag vet att inget beslut är fattat om ,men man stryper långsamt de insatser som finns där.Jag är väldigt oroad över att vi till slut landar på etthelt nedlagt bistånd till Guinea-Bissau.Fru talman! Jag vill ta upp frågan om situationenför barnen vi världen. kommer rapporter frånFN:s barnfond och en rad andra studier frånRädda Barnen m.fl. Det finns många stora problem,t.ex. Minst 250 miljoner barn finns ibarnarbete runt om i världen. Hur agerar vi? Svenskaföretag har faktiskt gjort en insats genom att visa påatt de vill ha en viss märkning. De vill gå före, ochaccepterar inte t.ex. mattor som tillverkats av barn.Men vilken strategi har regeringen för att komma åtdetta problem och bidra till att få slut på barnarbetet?Jag undrar också över vad vi gör för barnen i krig.Minst 33 väpnade konflikter pågår i världen där barnunder , och t.o.m. under , har tvingats delta.Hur agerar ? Vad gör vi förutom att försöka fåtill stånd en 18-årsgräns för att människor skall fådelta i krig?Vad händer med uppföljningen av världskongres-sen mot sexuell exploatering av barn? tving-as mer än en miljon barn in i prostitution och sexhan-del. Vad gör regeringen för att följa upp det lovvärdainitiativet som ägde rum i och med världskongressen iSverige?Situationen när det gäller biståndet är att Sverigehar minskat sitt bistånd till och arbetet förvärldens barn. Detta trots att t.ex. harpåpekat att budgeten för inte är störreän vad två amerikanska specialjaktplan kostar av jordens rustningskostnader.Detta bistånd är i en väldigt liten del. Detfinns intressanta studier av bl.a. visar på hur ett lands totala budget kan vara litenmen att man ändå satsar på barn. Det finns inget abso-lut förhållande mellan ett lands rikedom och hur mansatsar på barnen. Vad gör för att lyfta framdessa exempel och visa på hur väsentligt detta är?Anf. 13 ():Fru talman! Då är det för följe-tong. Jag har dragit den varje gång vi har haft enutrikespolitisk debatt i . Följetongen heter"En internationell miljödomstol". ladefram motionen om den . Mo-tionen innehåller två yrkanden.Det första innebär att skall verka för inrät-tandet av en internationell miljödomstol. Texten imotionen har varit ungefär likadan , och detsvar som getts i utskottet har också varit ungefär lika-dant . Man svarar att det finns en särskildmiljökammare med ett tidsbegränsat mandat i deninternationella domstolen i . Man svarar att behandlar ett stort antal mål av miljörätts-lig karaktär och att det fr.o.m. också finns enhavsrättsdomstol i . Miljökammarens man-dat i går ut den här månaden, men man tror attdet kommer att förlängas i ytterligare tre år.Det andra yrkandet innebär att anseratt såväl stater som miljöorganisationer skall ha tale-rätt i den föreslagna domstolen. I de andra domstolar-na tas bara mål mellan stater upp. menaratt en internationell organisation skall kunna företrädaoch föra talan för sina medlemmar, t.ex. en ur-sprungsbefolkning. De gånger jag har talat för vårmotion har jag som exempel bl.a. tagit upp och ogonifolkets kamp för att stoppa denmiljöförstöring som pågick i deras land i sambandmed oljeutvinningen och deras krav på ersättning tillde drabbade människorna. Deras kamp visar att enursprungsbefolkning, en minoritetsbefolkning ellerfolket i en region kan vara helt rättslösa i sitt egetland. Kampen är inte bara utsiktslös, utan den kanockså vara direkt farlig för den enskilde. Vi vet ju allahur det gick till slut för av de gånger jag har pläderat för domstolensade jag så här: Jag tror inte att vår motion om enmiljödomstol kommer att bli en lång följetong i fort-sättningen. Det dröjer inte innan det finns ensådan domstol. Det skall bli spännande att se vilketland som får äran av den.Inom FN finns en speciell kommission för brotts-förebyggande åtgärder. Denna kommission hade ettmöte i . Härvid prioriterade man frågan omhur man skulle kunna skydda miljön med lagenshjälp. En delegation från föreslog en in-ternationell miljödomstol - en speciell domstol förmiljön. Efter vad jag har hört finns det nu en resolu-tion därifrån som går ut på en begäran till generalsek-reteraren om att undersöka möjligheterna för att få tillstånd en sådan domstol. Framtiden får alltså utvisa omdetta var det sista kapitlet i miljö-domstolsföljetong.Anf. 14 ():Fru talman! Jag vill avsluta det jag inte riktigthann med i mitt huvudanförande när det gäller situa-tionen i , och Rwanda.Sverige har ju hett eftersträvat posten i säkerhets-rådet. Jag hör också till dem som är glada att vi harhamnat där. Men har vi också ett oerhört stortansvar för vad som händer. Vi har en stor kris somfortsätter att utvecklas. har talat om att dra inflera andra länder för att få hjälp med trupper. Ugandablir djupare och djupare inblandat, och det måstehända något positivt nu.Mukwege, den läkare från Lemera som jag nämn-de som var här , berättar att under densenaste månaden har 1 800 personer dött i ett av läg-ren, av dem är 800 barn. av dem som dör ärbarn . Vi kan inte stå med denna skuldutan att försöka göra någonting.När det gäller den politiska insatsen hör jag tilldem som tror att och skulle kunnatjänstgöra som medlare här på grund av det storaförtroende som har byggts upp. Detfinns 1,2 miljoner kyrkomedlemmar i det här relativtbegränsade området som har utgått ifrån norsk ochsvensk mission. sköter de sig i stort sett självamed hjälpinsatser från svensk och norsk sida och medsvenskt och norskt bistånd. Här har vi ett förtroendesom de gamla kolonialmakterna inte har. Det borde vita vara på. Kan man förvänta sig något från densvenska regeringen?Jag vill också under ta upp några om-råden där jag inte är riktigt lika nöjd med regeringensagerande. Vad deras tankar är kan jag ju inte alltidavgöra. Det gäller områden eller länder där jag tyckeratt inte har visat tillräckligtydlighet.Det gäller bl.a. där jag tycker att vi undermånga och långa år har krökt rygg för diktaturen ochuppmuntrat diktatorn . förtryckav de mänskliga rättigheterna är välkänt. Trakasseri-erna och förföljelserna av människorättskämpar, jour-nalister och dem som vill reformera samhället harpågått i årtionde efter årtionde. Och det pågår tyvärrfortfarande med oförminskad styrka. Den spanskaregeringens ansträngningar till teknisk assistans för attpåskynda ekonomiska reformer har stött på storahinder på grund av regeringens bristande samarbets-vilja.Den europeiska unionens försök till samarbetetycks också ha gått i stå när vägrade attsamarbeta om politiska reformer. Hoppet om en poli-tisk öppning upplevde ett allvarligt bakslag genomytterligare förtryck av oberoende grupper på -sådana som ingår i Consillo Cubano. I mars förra åretuppmanade centalkommitté tillhårdare tag för att bevara den ideologiska renhetensom man säger. Absolut politisk kontroll tycks fortfa-rande vara det allt överskuggande målet för diktatur-regimen.Biståndsinsatser på har återupptagits av densvenska regeringen. Jag tycker att det är på sin platsmed humanitära sådana. Demokratiutveckling ärockså bra. Men hur utformas de? Är det hjälp tillregimen eller till de organisationer som verkar förfrigörelse från det rådande systemet? Det är befogatatt vi gör allt vi kan för att stödja de människor somunder årtionden kämpat för en annan samhällsord-ning, men om våra insatser hjälper att hålla sigkvar vid makten är de högst betänkliga. Han är enolycka för , och har så varit under många årtion-den.Jag vill också nämna några ord om . Det ärfortfarande så att 1,2 miljoner av befolkningbefinner sig i arbetsläger. Vad gör världen för atttillräckligt starkt reagera mot detta?Det är oerhört viktigt att vi i samarbetet i ASEANoch ASEM i gör allt vad vi kan för att tydligtbetona att den väg nu har följt inte ärden rätta. Den rapport som har kommit från US StateDepartment säger att nu har man tystat all opposition.Så kan det väl inte vara, men det är väldigt litet somhörts utanför gränser. Det finns en person, WeiJingsheng, som satt i fängelse, var fri ettkort tag och sedan fick ett lika långt straff. befin-ner han sig i ett arbetsläger utanför . Vad gör viför att lyfta fram den opposition som trots allt harfunnits? Kan vi betrakta samarbetet med medsamma ögon som vi betraktar samarbetet med andraländer? Jag vill se en förenad opposition ifrån EU ochde länder som samarbetar för demokrati, rättvisa ochmänskliga rättigheter.Anf. 15 Utrikesminister ():Fru talman! Eftersom jag började min förra replikmed FN och det globala, skall jag den här gångenbörja där vill att jag skall vara,nämligen i Europa.Jag tycker att det som sagts i regeringsdeklaratio-nen om utrikespolitiken är mycket tydligt vad gällervår syn på NATO:s utvidgning. Hur den hanteras ären avgörande fråga . Det är en del i dendynamik som vi kan se efter det upphö-rande. Det handlar om respekten för länders val avsäkerhetspolitisk position, men naturligtvis också omNATO:s och respektive lands ansvar för att de för-ändringar som sker skall stärka säkerheten i Euro-pa och inte tvärtom. Vi framhåller att också NATO-utvidgningen skall vara en öppen utvecklingsbar pro-cess. Detta är ju inte minst viktigt för de baltiskaländerna.Om försöker så split mellanSverige och de baltiska länderna har han nog en gans-ka omöjlig uppgift. Vi samarbetar mycket väl ochmed full respekt för varandra även i de här frågorna.Jag hoppas att även ett parti som är så fokuserat påNATO skall förstå EU:s och EU-utvidgningens bety-delse för den alleuropeiska freds- och säkerhetsord-ningen. Jag vet att då och då har ganskasvårt att se betydelsen av det civila samarbetet närman skall bygga fred. Man ser gärna bara till detmilitära, men det är inte det som gäller . Det ärmycket viktigare att vi gör intensiva insatser föratt bygga freden i vardagen med civila insatser.Jag hann inte med rallar-svingar mot . Jag tror att svara för sig själv. Men när man läser artikeln serman att det faktiskt fanns en hel del som GöranLennmarker inte ville citera. Jag skall citera en sak föratt det skall bli någon balans i detta. att: "Dokumenten inifrån som blivittillgängliga bekräftar de skarpaste kritikernas bild aven maktfullkomlig, hänsynslös och blodig diktatur.Stalintidens var ett ondskans imperi-um. "Detta är inte att stryka medhårs,vill också svara på några andra frågor som jaghar fått.Till vill jag säga - det tog jag upptidigare - att det är viktigt att vi är engagerade i om-rådet kring de : i , i och iBurundi. Inte minst är det viktigt att vi förlitar oss påde stora kunskaper som kyrkan och enskilda organi-sationer har.