prot · GL0949 · 1997-12-17 00:00:00 — Med tanke på det arbete som vi hade med attövertyga kommissionen om det resultat som så små-ningom kom ut i har nog vi som var meden något annan verklighetsuppfattning än GöranLennmarker och de som tillhör den sida som vackla-de.Anf. 97 () re-plik:Fru talman! Först vill jag rikta ett tack till stats-ministern för informationen. Vi är många som ärglada över det steg som har tagits i . Vi ärnöjda och tillfredsställda med de insatser, inte minstför , som regeringen har gjort och som harvarit värdefulla.Det gäller och , två nationer sombåda har problem med demokrati och mänskliga rät-tigheter. Efter toppmötet kan vi konstatera att Slova-kien får förhandla, medan inte får göra det nu.Vari består skillnaden mellan och Tur-kiet? Vilken beredskap har rådet att nu påskyndautvecklingen för demokrati och mänskliga rättigheter iTurkiet? vill ju inte acceptera Europakonfe-rensen. Vilken beredskap finns det för att den proces-sen inte skall sluta?Anf. 98 Statsminister ():Fru talman! Jag tackar för ettkonstruktivt samarbete under den här processen. Dethar varit ett värdefullt stöd. Tack för det!Vi vill inte jämföra och . Slo-vakien har en radikalt annorlunda situation än ,även om det finns anledning att rikta kritik mot Slo-vakien. medlemskapsperspektiv skallockså ses i ljuset av situation såsom eko-nomi jämfört med . har haft an-ledning att ta emot kritik från de 15 länderna i EU.Som jag sade i min redogörelse: Det startas inga re-geringskonferenser med något land som inte uppfyllerdemokratikraven i Köpenhamnskriterierna; detta sagtmed adress till Slovakien.När det gäller finns det all anledning att haen dialog, en öppenhet. är en stor stat i dendelen av . Över huvud taget är en storstat i ett europeiskt perspektiv, en europeisk stat. Vivill ha en sekulär stat. Vi vill ha en dialog med Euro-pa men inte enbart på villkor utan också påvåra villkor. Där måste med kraft från EU:s sida fram-föras uppträdande gentemot exempelvisminoriteter, förhållande till mänskliga rättig-heter, uppträdande i norra , Turkietsinflytande i Cypernfrågan och relationer tillsin granne Grekland.De sakerna måste hantera om påett trovärdigt sätt skall kunna ingå i en fördjupaddialog med EU. Om det å andra sidan sker ligger hären oerhörd möjlighet för utveckling av och förfördjupat samarbete, någonting som vi alla rimligenborde ha ett intresse av. Krav från EU:s sida, och omkraven möts, öppenhet tillbaka i form av tullunion,ekonomiskt samarbete, men inte utan att vi tydligtmarkerar de mänskliga rättigheterna och minoritets-frågan och uppträdandet gentemot grannarna.Anf. 99 () re-plik:Fru talman! Bara en kompletterande uppföljnings-fråga. Vi har som känner sig en aningutanför, och så har vi som finns med i proces-sen. Hur ser statsministern på möjligheten att förhand-la intensivt med , medan med sinaintressen på har dragit sig tillbaka och just nukänner sig litet försmått.Anf. 100 Statsminister ():Fru talman! Det är en utomordentligt kompliceradfråga. Vi förutsätter att i sina förhandlingarom medlemskap representeras av en delegation somär ett uttryck för hela öns befolkning, inte bara för enviss del av den. Det framhöll man noga från Europe-iska rådets möte under den gångna helgen. Det finnsingen anledning att peka på alla bekymmer som kandyka upp i anslutning till Cypernförhandlingen,kopplat till om vi får exempelvis en fördjupad kon-flikt med . De är lätta att se utan att man pekarpå dem. Det här är en av de svåraste utrikespolitiskafrågor som EU just nu har att hantera.Anf. 101 () replik:Fru talman! Jag vill börja med att understryka detstatsministern inledde med, att det är en högtidligstund, en historisk omdaning där vi som medlemslandi EU har varit med om att säkra demokratin, fredenoch samarbetet, förstärkt kittet i . Jag som enav medlemmarna i medlemslandet har fåttvara med och se hur vi aktivt har arbetat för detta, ochjag vill tacka förhandlarna för det.Vi är på väg in i en process som kommer att krävamycket arbete men också respekt och ödmjukhet ochsom kommer att föranleda stora förändringar i EU:sinstitutioner, vilket kommissionen väldigt tydligtpåpekar i sitt betänkande som den lämnat till parla-mentet. Det kräver en granskning av de politiska,ekonomiska och sociala effekterna av EU:s institutio-ner, inte bara för de nuvarande medlemsländerna utanockså för de nya. Det här tycker jag är en möjlighetatt förena frågorna mellan och denationella parlamenten och få en verkligt stabil grundatt stå på i diskussionerna om det framtida enadeEuropa.Då skulle jag vilja ställa en fråga till statsminis-tern: Har man funderat över på vilket sätt man skullekunna förstärka debatten mellan parlamentet och denallmänna opinionen, medborgarna, och på det sättet fåi gång en process där man skulle kunna utöka samar-betet med medlemsländerna i syfte att uppnå kriteri-erna för att kunna bli medlem, framför allt i vårt nä-rområde?Anf. 102 Statsminister ():Fru talman! Det är en bra fråga, som det säkertinte finns några korta och entydiga svar på. Förstastartpunkt är att vi i skall försöka att undvikastora nationella strider om EU somprojekt utan nu finna oss till rätta i den union som vigått in i, se fördelarna med den och konstruktivt bidra.På så sätt kan vi öka vår öppenhet och lyhördhet motomvärlden.Jag hade i går möjlighet att tala med det estniskaparlamentets talman, som såg fram mot den här pro-cessen med stor entusiasm. Då var mitt råd till ho-nom: Sök kontakt med svenska parlamentariker, detsvenska parlamentet, därför att EU-samarbetet inte ären form av samarbete där byråkratierna i dominerandedrag leder processen, utan där är i allra högsta gradpolitiker inblandade. Så är det när vi träffas i minis-terrådet och också parlament emellan. Att hålla denprocessen levande, att vi för vår del aktivt från Sveri-ges sida söker kontakt med de andra parlamenten,med min motsvarighet i t.ex. och talar om vadsom krävs av oss som politiker när vi går med i dessanya organ är viktigt. Den typen av samarbete är gans-ka enkelt att se. Det kräver sin tid, men det är oerhörtstimulerande och berikar både en själv och andra.Sedan skall vi veta att vi under den processenskall klara en ny jordbrukspolitik. Vi skall klara nyainstitutioner inom EU. Vi kanske skall klara en om-fördelning regionalt inom EU, och vi skall göra detinom en begränsad ekonomisk ram, som rimligenuppgår till av den europeiska bruttonational-produkten. Det är en ekvation som kan tyckas nästintill olöslig, men den skall lösas, och den skall lösasav en allt större grupp länder som skall fatta beslut isamförstånd. Nog krävs det att vi träffas och talar medvarandra och fortgående förankrar det hela folkligt.Jag är öppen för alla goda förslag av det slag som EvaEriksson antydde. Tack till för konstruk-tivt stöd under hela den här processen.Anf. 103 () replik:Fru talman! Det var intressant att höra hur stats-ministern redogjorde för tankarna runt detta. Jag upp-fattar det ändå så att regeringen i sitt arbete i dekommande kontakterna och förhandlingarna kommeratt vara pådrivande när det gäller förändringar av deinstitutionella frågorna och, som statsministern näm-ner, att komma till skott när det gäller förändringar avjordbrukspolitiken - inte i det perspektivet att vi talarom den ekonomiska ramen för jordbrukspolitikenutan i att också de nya medlemsländerna skall kunnata del av den handelspolitik som vi ändå skall drivainom EU, så att de också skall få möjligheter att ut-veckla sitt jordbruk.Anf. 104 Statsminister ():Fru talman! Jag kanske inte behöver kommenteradet ytterligare, utan tolkade mig på ettrimligt sätt, även om jag inte vill dölja att det ärknepigt att hantera den här processen. Det blir intelätt. Som jag sade inledningsvis kommer det att blimånga kriser, många lägen där vi går mot totalt stil-lestånd, uppgivenhet. Medierna kommer att rapporte-ra att nu spricker EU, nu har allting förlorats. Sedanföser man in politikerna i ett rum. Så sätter man sigkring bordet, och så vet man två saker. Det ena är attvarje land kan blockera ett beslut. Det andra är attkommer man inte fram till ett samförstånd skadar manorganisationen. I denna dubbla insikten ligger en såstark drivkraft mot kompromiss att varje seddkonflikt i EU har kunnat lösas inom dessa ramar. Såblir det också i fortsättningen, även om det naturligt-vis behöver reformeras, man behöver kanske banta endel organ, bygga ut andra, ändra röstviktningar ochsådant, men det tillhör trots allt vardagen. Det kom-mer vi att kunna hantera.Anf. 105 () replik:Fru talman! Även jag vill tacka statsministern förden här informationen. Det historiska anslaget kändesväldigt bra. Det är inte nödvändigt att bedöma vilkasom har varit segrare, men det känns som en seger förEU att EU löser de problem som måste lösas. Kanskeockså envishet och uthållighet är någonting som lönarsig.Mina tankar gick ganska mycket i samma riktningsom frågor. Det känns oerhört me-ningsfullt för många av oss riksdagsledamöter att hamed ansökarländernas parlamentariker att göra. Vi läross av och om varandra.Jag skulle ändå vilja fråga statsministern om något särskilt bidrag som vi som riksdagsledamö-ter kan ställa upp med i demokratitutveckling, för-handlingsstödjande verksamhet. Vi har lärt oss att enförankring i parlamentet är oerhört viktig. Iblandgrälar vi om hur god den är, men det känns ändå somatt vi är på god väg att få det här att fungera. Jagskulle som sagt vilja fråga statsministern om han sernågot särskilt bidrag som vi skulle kunna kommamed. Jag förstår att vi skall ha idéer själva, menibland är det intressant att få besked från andra.Anf. 106 Statsminister ():Fru talman! Jag vill passa på att tacka ordförande för ett konstruktivt samarbeteunder den här svåra processen.Det som jag tror att vi skall fokusera på är våraegna erfarenheter. Vi vet ju hur kontroversiellt EU-medlemskapet har varit, och är, i Sverige.Jag satt och bläddrade igenom den storaopinionsmätning som SCB har gjort om svenskarnassyn på det medlemskap som vi har sedan några årtillbaka. Jag tror inte att svenskarna är annorlunda änandra länders folk. Här handlar det faktiskt om attinse att det kommer att bli en lång process framöver.Det kan ta innan några av ländernakommer att vara medlemmar av EU. Under den tidenkommer det att bli konjunkturuppgångar och konjunk-turnedgångar. Politiska tendenser kommer att skifta,och kommer kanske också värderingarna avEU att skifta. Att under en så skiftande resa behållakraften i utvidgningsprocessen är ju ytterst en frågaom folklig förankring i varje enskilt ansökarland.Kan vi bidra med någonting, är det just erfarenhe-ten av att vi i vårt land kanske inte lyckades fullt utförankra ordentligt varför medlemskapet var så vik-tigt. Detta är någonting att ödmjukt reflektera utifrånnär vi nu möter länder som kanske har upp-slutning bakom medlemskapstanken, men som sedanmycket väl kan komma att se att den dalar för attsedan växa igen.Folklig förankring, parlamentarisk demokrati ochvarje politikers ansvar att i det sammanhanget föra ettsamtal med medborgarna och hur vi gjorde kan varaidéer att utveckla samarbetet omkring.Anf. 107 () replik:Fru talman! Jag tror att många av oss som har varitmed under denna långa process för del inseratt det just är en lång process och att det är viktigt föross att hjälpa till att hålla modet uppe hos ansökarlän-derna, som vi inte får inge falska förhopp-ningar om att det skall gå snabbare än man tror.Vad jag funderar på ganska konkret är om viskulle kunna föra ett konstruktivt samtal om hur viskulle kunna bidra på effektivast och bästa sätt i denhär processen. Jag tror att många av oss skulle viljadelta i ett sådant samtal.Anf. 108 Statsminister ():Fru talman! och andra är välkomna.Jag tror faktiskt att har större kompe-tens än regeringsledamöter att beskriva vad som be-hövs av parlamentarisk förankring och parlamenta-riskt arbete i en sådan här fråga. Vi är öppna, vi lyss-nar, vi tar till oss, och sedan får vi se vad vi kan göratillsammans.Anf. 109 () replik:Fru talman! Också jag vill tacka statsministern ochhåller med om att det här är ett historiskt och mycketglädjande beslut.Det är ju viktigt för hela att ansökarlän-derna i får en fast förankring i demokrati,mänskliga rättigheter och marknadsekonomi. FrånFolkpartiets sida har vi sagt att östutvidningen ocharbetet för att säkerställa fred och demokrati är EU:sviktigaste uppgifter. Vi har ansett att dethar varit viktigt med en gemensam förhandlingsstart.Precis som sade har vi stött regeringen ide här förhandlingarna.Men krävs det också, som vi ser det, krafttagav EU för att ta itu med sin egen reformering. Stats-ministern nämnde jordbrukspolitiken och de institu-tionella frågorna. Jag skulle vilja fråga hur regeringennu ämnar driva på i dessa viktiga frågor om EU:sbeslutsregler. Är regeringen t.ex. beredd att inskränkavetorätten till ett fåtal av de frågor som EU nu har attbesluta om?Anf. 110 Statsminister ():Fru talman! Jag tackar gruppledareför uppslutningen. Jag tackar också för stödet.Hur vi väger av våra positioner när det gäller för-ändringen av institutionerna handlar om en ba-lanspunkt som skall finnas mellan vår vilja att få EUatt fungera bättre och effektivare och vår strävan attvårt inflytande i en sådan process inte onödigtvis skallminska eller komma i kläm i förhållande till andra.Här handlar det om kommissionärernas ställning ochom kommissionärer skall komma från varje medlem-sland. Vidare handlar det om hur många röster manskall ha när man går till omröstning och hur de skallviktas mellan stora och små länder. har destora länderna haft en klar underviktning för att justmarkera det mellanstatliga samarbetet i EU - att detär stater som samarbetar och att det inte handlar omstor eller liten. Det handlar också om vilka frågor manskall kunna fatta med majoritetsbeslut och vilka frå-gor som skall beslutas enhälligt. Jag tror inte att det ärmöjligt att rycka ut en del av detta, utan det kommeratt lösas , skulle jag gissa, sent 1999 i förhandling, då också budgetfrågorna kommer attvara med. Kanske orkar man rent av med att vidsamma förhandling ta in en del diskussioner om regi-onalpolitik och jordbrukspolitik. Det kan bli mycketdramatiskt. Alla inser att det här behöver göras, ochalla inser att det kommer att göras. Men harman sina intressen. Vi vill medverka till att EU funge-rar bättre. Vi vill inte medverka till att de små länder-na sätts åt sidan. Styrkan i EU är just det som jag sadeinledningsvis, att också ett litet land kan driva en linjeoch få genomslag.Att nu precisera positioner vore dålig förhand-lingsteknik. Det vore egentligen också att avkräva mignågonting som vi än så länge inte är färdiga med iregeringen som samtal. Här hoppas jag naturligtvis attjag kan komma tillbaka till fåstöd.Anf. 111 () replik:Fru talman! Jag har full respekt för att statsminis-tern inte vill avslöja någon form av svenska positionerpå det här stadiet. Men jag hoppas och det lät faktisktsom om statsministern menar att man kommer attdriva på i de här frågorna.Anf. 112 Statsminister ():Fru talman! Ja, det är ambitionen. Men ta en sådanfråga som jordbrukspolitiken, som vi ju alla älskar.Det är ett sådant område som inte bara vi utan näst-intill varje medlemsland älskar att ha synpunkter på.Det är i sin tur utomordentligt komplicerade politiskaförhållanden i varje medlemsland när det gäller attdriva på en förändring i den processen.Det som vi gjorde i , delvis med stöd avFolkpartiet, i reformeringen av svensk jordbrukspoli-tik blev ju delvis ogjort när vi klev in i EU, därför attEU låg efter oss. börjar samma debatt att växafram i EU som vi hade i . Jagär så där lagom hoppfull om att det kommer att bli enenkel process, och då uttrycker jag mig mycket för-siktigt.Anf. 113 () re-plik:Fru talman! Jag vill också tacka för informationenoch tycker att det är väldigt viktigt att vi får en snabbinformation i , eftersom det blir mycketdiskussioner i tidningar, radio, TV samt man och manemellan. Men jag är litet kritisk till det onyanseradelovtalet till EU. Så onyanserad är inte opinionen iSverige när det gäller EU.Jag vill också fråga vilka förmodade krig som EUhar lyckats avstyra. Vad gör EU , när Kosova lad-dar upp för en konflikt som många har varnat för?Man sänder tillbaka från hundra tusen ochännu fler flyktingar från Kosova, mest unga män, somkanske kommer att delta i den här konflikten.Om EU skall bli större tycker jag att trenden moten federalistisk stat måste brytas.Statsministern talar om att förankra. Egentligengäller det ju att övertyga, och det är en helt annan sak.Det är inte förankring som saknas, utan man försökerövertyga svenska folket, som kanske tycker någotannat.Anser statsministern att en större enighet är möjligi de flesta frågor? Det gäller försvaret, flyktingpoliti-ken, polisväsendet, samordning av skattepolitiken,miljöpolitiken, ökat inflytande i socialpolitiken ochframför allt en gemensam valuta inom EMU.Anf. 114 Statsminister ():Fru talman! Ja, där fick vi hela EU-debatten i ettnötskal. Den debatten är jag kanske inte riktigt bereddatt ta just . Jag rapporterar från det toppmöte somvi hade och som handlade om utvidgningen.Jag tycker inte att jag var onyanserad när jag beskrevEU som ett fredsprojekt. Jag vill också erinra om attjag alldeles från talarstolen tydligt markerade attsvenska folket minsann inte är övertygat om att dethär är världens bästa tanke - i alla fall inte om manser till opinionsmätningar.Där är jag realist. Där är jag mycket ödmjuk ochöppen. Det finns inslag i EU som vi inte tycker om.Det finns inslag i EU som man bör motarbeta. Men det grundläggande, vilket jag tycker att detär konstigt att inte ser, är att det här harvarit en bra period för . Framför allt har detvarit det när det gäller den kärnkonflikt som ju histo-riskt har funnits i mellan främst ochTyskland. Det har varit en bra period efter andravärldskriget som resulterar i att uppdelningenmellan öst och väst i också börjar suddas ut.Det tycker jag att borde vara glada föroch se som en framgång. Det finns ju partivänner tiller i de här länderna som upplever det här som någotsom faktiskt är rimligt och riktigt. Det visar ju att mankanske har mer nationella perspektiv än ideologiska ifrågan.Anf. 115 () re-plik:Fru talman! Om ökad arbetslöshet och ökadeklyftor mellan rika och fattiga är en positiv utvecklingvill jag verkligen ifrågasätta.Men jag vill komma tillbaka till ett par frågor.Vad gör EU när Kosova laddar upp för en konflikt?Anser statsministern att situationen behöver brytas närdet blir så här stort? Jag tänker på det här med enighet- och så detta med att ha alla frågor gemensamt.Måste man inte bryta den trenden och ge ländernastörre eget ansvar och självständighet?Anf. 116 Statsminister ():Fru talman! De där frågorna har jag mycket tydligtuttalat mig om i och i några linjetal. Detfinns ingen anledning att upprepa sig. Min hållninghar varit mycket klar när det gäller hur jag ser på detnationella utrymmet att fatta beslut och konfliktengentemot det överstatliga.Sedan tycker jag återigen att det är ohistoriskt avPohanka och att inte se vad EU betyddeför demokratiseringen i , och Grek-land och vad EU har betytt i form av minskade klyftormellan södra och norra . Det är ettmisstag, tror jag, av att inte begripa attdet som driver de elva ansökarländerna mot EUfaktiskt är att de önskar sig samma utveckling i formav minskade klyftor mellan och , iform av högre levnadsstandard och i form av därmedofta också förenad bättre miljö.Det här är ju det grundläggande. Det är därför visocialdemokrater är för projektet. Vi ser dess historis-ka vidd och vikt. Men det är inte så att vi okritisktaccepterar alla inslag. Är man så negativt orienteradsom är i frågan, tror jag också att manhar svårt att se det historiskt stora som händer. 117 () replik:Fru talman! Jag kan också instämma i tacken förden information som vi har fått. Vi tycker ju också attdet är positivt med en gemensam förhandlingsstart,och vi har stött de krav som regeringen har drivit.Men man kan fråga sig hur mycket det här snabb-spåret och den individuella behandlingen av medlems-länderna kommer att betyda. Man skall ju inleda an-slutningsprocessen . Förmodligen blir detväl en träff i där man fotograferas tillsam-mans med alla kandidatländer - utom naturligtvisTurkiet får man väl förutsätta.Men har ju rådet med kvalifice-rad majoritet beslutat om principer, prioriteringar,mellanliggande mål, viktiga anpassningar samt villko-ren i varje enskilt partnerskap. Då avser man alltså dethär partnerskapet för anslutning.Det är ju en kvalificerad majoritet som gäller närman skall bestämma villkoren i rätt stor utsträckning.Enskilda länder kan ha en annan uppfattning. Det kanmöjligen finnas en risk att det blir rätt stora skillnadermellan de här enskilda länderna. Naturligtvis blir detså mellan de fem, men också mellan de fem och deövriga.Då är min fråga: Hur tänker regeringen agera föratt se till att inte de här länderna dras isär genombeslut med kvalificerad majoritet under processen?Anf. 118 Statsminister ():Fru talman! Vi är angelägna om att processen be-drivs utifrån objektiva kriterier. Det finns ingen an-ledning att ställa i utsikt någon sneddning eller gen-väg in i EU. Länderna måste vara förberedda på det.Det gäller deras rättssystem, deras demokratiska sys-tem och deras ekonomier. Annars kommer det bara attskapa problem för dem själva och för den union somtar in ytterligare medlemmar. Här får vi liksom aldrigsvikta.Därför tror jag inte på det perspektiv som Hurtigmålar upp om att man med något slags majoritetsbe-slut skulle utesluta vissa och favorisera andra. ärdet i enlighet med fördraget som processen bedrivs.Det är i ljuset av objektiva kriterier som intagningenav nya medlemmar skall ske. Dock - vilket är viktigt:Inget land skall känna sig exkluderat. Inget land skallvara utanför. Alla skall vara inne i processen. Det ärju det som den gemensamma förhandlingsstarten harmanifesterat i nu i helgen.Anf. 119 () replik:Fru talman! ställde jag en skriftlig frågatill statsministern. Jag skrev: Genom att ställa Sverigevid sidan av inledningen av EMU:s tredje fas, förlorarSverige inflytande både vad gäller EMU-relateradefrågor och övriga EU-frågor. Jag fick svar från fi-nansministern. Han skrev att inte kommer attlida någon ekonomisk och politisk skada av detta,dvs. utanförståendet.Nu ser vi att detta var fel. I EMU-relaterade frågorhamnar vid sidan av. Vi förlorar inflytandenär man sjösätter steg tre. När det gäller Euro-X-rådetär vi inte med. Det är ett viktigt forum - inte minst förinformella ställningstaganden där man resonerar sigsamman.Vi ser också att signaleffekterna av vårt utanför-stående blir stora. Vi har inget undantag som Storbri-tannien och . Vi klarar enligt regeringensjälv kraven för medlemskap. Det är alltså inte som iGreklands fall så att vi inte klarar det. Det handlar omatt vi inte vill. Vi har inte ens ett mål om att på siktvara med. Det är alldeles uppenbart när man träffareuropeiska kolleger att det här skapar en tveksamhetom den europeiska engagemang.Utanförskapet kostar, statsministern!Jag skulle vilja fråga statsministern hur han ser pådet här och vilka reaktioner han möter på det här förmig ganska underliga, frivilliga, utanförståendet.Anf. 120 Statsminister ():Fru talman! Det är ju inte underligare än att dettautanförstående som uppfattning delas av avsvenska folket. Det kan möjligen vara smärtsamt förTolgfors och att erinra sig detta, men detär ju de facto på det viset. Och det är ju heller ingenoviktig grupp att väga in i bedömningen när man skalldiskutera svensk Europapolitik.Det är nämligen så, Tolgfors, att det inte bara ärkollegerna i man skall övertyga eller impone-ra på. Det är faktiskt också så att det i en demokratisom är det svenska folket som skall varasamlat.Jag möter också mina kolleger i . Jag harnaturligtvis lagt ned väldigt mycket tid på att förklaraden svenska positionen.