prot · GK09118 · 1997-06-11 00:00:00 — Det är 2,6miljarder vi nu gör en besparing på.Med tanke på de vackra ord vi hörde från RigmorAhlstedt kan man undra vad egentligen vill.Hade och i utskottet varitmed på en ändring från hade vi haft majori-tet för det förslaget. Det är bara så. Vi hade klarat det.Men uppenbarligen ville man inte ta det steget. Sedanlåter det vackert när man pratar i kammaren.Till sist vill jag säga att vi väl alla vill ge ungdo-mar bostadsbidrag. Men i detta kärva läge handlar detom en prioritering. Kan jag få svar på om idet fallet vill lämna barnfamiljerna därhän? De fårdrabbas, de får gå från hus och hem, därför att ung-domar utan barn också skall få bostadsbidrag.Anf. 232 () replik:Fru talman! Jag tycker faktiskt inte att det här ärenkla saker. Det är möjligt att tyckerdet. Jag tycker det inte. För mig är det dödsallvarligtatt sitta i och fatta beslut som berör männi-skorna i vårt land.Jag visste att det här försöket att svärta Centerpar-tiet för att inte värna familjerna skulle komma. Dendiskussionen har vi fört , men jag tarden gärna igen. värnar barnfamiljerna.Centerpartiet vill införa ett s.k. barnkonto som gerbarnfamiljerna valfrihet. Det skulle vara mycket braom vi kunde få stöd för det. I den frågan har vi intelyckats med Socialdemokraterna. Där kanske det ärlättare att samarbeta med kd, vad vet jag.Anf. 233 () replik:Fru talman! De enkla sakerna var de som berördede 1,1 miljarderna. Självklart vill vi alla vara med ochstävja det eventuella fusk som bostadsbidraget kanförleda till. Det var det som det var enkelt att kommaöverens om.Hur vill stödja barnfamiljerna när detgäller det vi diskuterat i bostadsutskottet och det vitalar om ? Det är faktiskt det som det handlarom.Vi får återkomma till barnkontot. Det ligger inteinom det här utgiftsområdet. Men hur vill man stödjabarnfamiljerna i det här fallet? Det är det som är in-tressant. När man fattar beslut om bostadsbidragenvisar man nämligen vilken inställning man har gente-mot barnfamiljerna.Anf. 234 () replik:Fru talman! har en helhetssyn. Detgår inte att bara rycka ut det ena utskottet från detandra när man skall se på hur familjerna skall ha det.Det tror jag faktiskt inte ens gör. Jagtror att även ni i er grupp resonerar er fram till hur nivill ha det.Som jag sade anser jag att ungdomar också hör tillfamiljen. Jag förstår inte varför ni sätter dem i ensärskild kategori.Anf. 235 ():Fru talman! Jag tänker i mitt anförande hålla migtill min och motion Fi47, en motionsom handlar om änkepensionen.Jag har haft möjligheten att tidigare i två interpel-lationsdebatter diskutera frågan om änkepensionernamed statsrådet . Jag måste säga attjag inte blivit ett dugg klokare eller fått några konkre-ta svar från statsrådet på frågan varför Socialdemokra-terna och har gjort den här bedömningenoch den mycket konstiga prioriteringen.Jag vill också än en gång efterlysa var kvinnoför-bunden är i den här frågan. Var är någonstans, och var är i den här frågan? Det här är en riktigkvinnofråga. Men kvinnoförbunden i de båda partier-na som fattat beslutet har valt att tiga. Jag har delvisförståelse för den tystnaden. Det brukar kallas politisktaktik.Kvinnor som uppbar änkepension fick sin eko-nomi kraftigt försämrad vid nyordningen. Det handla-de i många fall om . Dehade inrättat sina liv efter den uppgörelse som fannsom änkepensionen. Jag undrar vad som hade hänt omvi riksdagsledamöter fått samma sänkning av vår lön.Det fanns trots allt en bred politisk uppgörelse om attpensionen skulle ligga på en viss nivå.Jag tycker att det är djupt olyckligt att stifta lagarpå socialförsäkringsområdet som har en retroaktivverkan. Det har sagts att det är ren konfiskation. Jagtycker att ordet passar mycket väl in i sammanhanget.Fru talman! Jag har haft denna tidningsartikel medmig i talarstolen tidigare. Den får varaett bevis på att det är en sak att lova saker och tingoch en annan sak att arbeta som man skriver och lo-var.Vi vet nu vad Socialdemokraternas löften införvalet var värda. Debattartikeln i , skriven av statsrådet , har en ru-brik som lyder: Man skall kunna lita på trygghetssys-temen. Jag vill än en gång fråga om man kan det? Vadtror ni socialdemokrater och centerpartister att allaänkor som förlorat stora pengar anser?Tycker dessa änkor att man kan lita på trygghetssys-temen? Svaret är förstås givet: Nej och åter nej. "Avtal skall hållas", har finansministern sagt. Mendet gäller inte änkepensioner utan pensionsavtal, s.k.fallskärmar, som högre tjänstemän inom staten har.Då skall avtal följas - men tydligen inte för änkepen-sionerna. Är det att undra på att politikerföraktetfrodas? Agerandet av det här slaget kan vara bra ellerdåligt och är en stabil grogrund för att öka detta poli-tikerförakt.När ni socialdemokrater har slagit till med era be-sparingar har de sämst ställda verkligen drabbats.Handikappade och föräldralösa barn, fattigpensionä-rer, kroniskt sjuka och änkor. Sug på orden och kännefter om ni tycker att ni är på rätt väg. Det skall sparaspå oss långtidsfriska. Men partistöd och anslag till LOtycks vara viktigare för Socialdemokraterna än attskydda de svaga i samhället.Fru talman! Jag skall bara instämma i det betygstatsminister gav sig själv och sinregering i i en intervju . Han sade:"Vi har gjort mycket som skadat många människor." meningen är det bara att instämma. Ni socialde-mokrater har verkligen lyckats göra mycket som ska-dat många människor.Vi vet hur det har gått. Vad blev det av vallöftetangående arbetslösheten? Där har ni skadat många.Skatterna har höjts med 80 miljarder mot utlovade3,7. Vi minns mycket väl löftet om att ingen under 25års ålder skulle, eller skall, vara arbetslös mer än 100dagar. Vi vet hur det har gått där också. Den förlängda sjuklöneperioden och mom-sinbetalningen är två exempel som också hartagit s.k. ansvar för. Det har drabbat företagen hårt.Fru talman! Ni socialdemokrater har verkligenlyckats skada många människor. Statsministern haderätt i TV 4-intervjun . Jag kan bara strykaunder vad han sade där.Fru talman! Jag står självklart bakom alla modera-ta reservationer. Jag vill dock yrka bifall till reserva-tion 143.Anf. 236 ():Fru talman! I dagens och kvällens debatt har mantagit upp ett stort antal ämnen. Men ett ämne - medförbehåll för att jag inte har hört samtliga inlägg -som jag tycker totalt har saknats i debatten gäller denglobala solidariteten, dvs. Där vill jag ut-trycka min förvåning över att finansutskottet inte hartillstyrkt vad utrikesutskottet har sagt när vi just hartagit upp hur viktigt det är att enprocentsmålet uppnåsså fort som möjligt.Från sida har vi i motioner fram-fört förslag på en treårsplan för hur biståndet skallåterställas till enprocentsnivån. Även flera andra par-tier har gjort det. Socialdemokraterna har varit litetmer . Men det finns en socialdemokratiskmotion, nämligen Fi71 av , och . I den motionen talar manom att uppnå enprocentsmålet så snart som möjligtefter sekelskiftet.Jag vill framhålla betydelsen av att åtminstonedetta lilla steg skulle kunna tas i stället för den lång-samma plan som föreslås i vårbudgeten, nämligen 40års sikt för att återställa enprocentsmålet.Fru talman! Jag vill därmed yrka bifall till motionFi71 av m.fl. Jag hoppas att vi ärmånga som åtminstone är beredda att ta det lilla stegetnu.Anf. 237 () replik:Fru talman! Jag måste be att få rätta , eftersom vi från har tagit upp dethär ämnet. Jag tog upp det själv i mitt huvudanföran-de, och också i repliker under första omgången avdagens debatt.För oss i är det oerhört viktigt att en-procentsmålet återställs så fort som möjligt. Vi harockså budgeterat för att göra detta. Det kommer attinträffa strax , hur snabbt beror natur-ligtvis på hur ekonomin utvecklas.Jag kan alltså utan vidare instämma i synpunkter i det avseendet. Det innebär natur-ligtvis att det som anförs i motion Fi71 av BeritLöfstedt uppfylls av reservationer påområdet. Självfallet kan av den anled-ningen också stödja motionen.Anf. 238 () replik:Fru talman! Jag kanske uttryckte mig slarvigt. Detär självfallet väldigt bra att har tagit uppfrågorna. Men jag tycker att de har fått alldeles förlitet utrymme. Det visade sig också när finansutskottetbehandlade frågorna att det var svårt att över huvudtaget få fram och kunna göra en särskild reservationpå biståndsområdet. Detta visar svårigheterna att lyftafram och ge samma uppmärksamhet kring detta områ-de som kring en del andra utgiftsområden som riksda-gen handhar.Jag välkomnar naturligtvis att harnämnt detta och att även andra kan ha gjort det. Det ärviktigt att stödja motionen.Anf. 239 () replik:Fru talman! handlar det om beräkningar avutgiftsområden. Det är inte anslagen som vi är inne påän - det kommer . Det gemen-samt med några partier, och kd, försöktemed i finansutskottet var att få majoriteten att skrivaskarpare. Det var viktigt. En gemensam reservationhade inneburit att man skulle fått gå ifrån det storamomentet, som gäller hela utgiftsområdet. Det varkanske inte praktiskt möjligt - det hade i så fall krävtatt man brutit ut på något sätt, vilket inte majoritetentillät.Vi är helt överens om åsikten att snabbt återställamålet, och det är viktigt att framföra det.Anf. 240 () replik:Fru talman! Vi skall inte gå in på teknikaliteter ifinansutskottets behandling, men jag hävdar att fak-tum kvarstår: har under mom. 12avstyrkt denna motion liksom andra där återställandeav enprocentsmålet krävs. Det är det som jag menaratt det är viktigt att tar ställning till. Det kanden göra, och det kan bli ett brett stöd utifrån motionFi71.Anf. 241 () replik:Fru talman! Det var synd att intehade möjlighet att följa den debatt som ägde rum iförmiddags. Då talade vi också om de viktiga bi-ståndsfrågorna. Även om vi inte ägnade mycket tid åtdem så talade vi om vikten av enprocentsmålet.Jag vill understryka att detta handlar om att detfinns olika praxis i olika utskott. En del utskott har enpraxis där man ofta föreslår tillkännagivanden. är av tradition mycket återhållsamt medtillkännagivanden. Men det betyder inte på något sättatt utskottet underskattar vikten av enprocentsmåletoch att kan uppfylla det.Enligt prognoserna beräknas bistånd attöka med fram . Då tillförsytterligare ramen till följd av regeringensförslag i vårpropositionen. Det innebär att ramen detåret beräknas uppgå till att jämförasmed dagens nivå på 11,95 miljarder kr.Det är alltså viktigt att diskussionen förs utifrånkunskap om att det handlar om att nya resurser tillförsbiståndsarbetet. Det är viktigt att så sker i ett läge därde internationella biståndsflödena tyvärr minskarkraftigt. har understrukit att det inteminst i det sammanhanget är betydelsefullt att Sverigehar möjlighet att bygga ut sitt bistånd. Det kan varavärt att ha med i bilden att är ett av de treländer i världen som har ett omfattande bistånd.Anf. 242 () replik:Fru talman! Det är självfallet mycket positivt attbiståndet kommer att öka i reda pengar, JanBergqvist. Men faktum kvartstår; det gäller inte barahur mycket det handlar om i reda pengar. Det handlarockså om principen om enprocentsmålet. Vissa av ossenvisas faktiskt med att hävda att det är viktigt att visnabbt återställer detta.Finansutskottet kan ha sina traditioner, men fak-tum kvarstår att man har avstyrkt denna motion ochandra som kräver ett återställande av enprocentsmålet.I den socialdemokratiska motionen handlar det om denärmaste åren . Jag tycker att Social-demokraterna och majoriteten i finansutskottet bordeha stått upp för det.Anf. 243 () replik:Fru talman! Det är viktigt att ha klart för sig vaddet faktiskt står i finansutskottets betänkande. Jagciterar här: "Mot bakgrund av både enprocentsmåletsbetydelse och hur den nya budgetprocessen fungerarser utskottet det som självklart att det i regeringensberedningsarbete inför vårpropositionen 1998 kom-mer att ske en prövning av förutsättningarna för enytterligare ökning av biståndet för . Med hän-syn härtill anser utskottet att det inte behövs någotsärskilt tillkännagivande om detta, varför den aktuellamotionen motion Fi71 (s) avstyrks. "Det finns alltså en grundläggande positiv syn påatt enprocentsmålet är viktigt. Vi skall så snabbt somvåra ekonomiska förutsättningar medger återta enpro-centsmålet.Anf. 244 () replik:Fru talman! Det är bra att vi har samma grundsynpå frågan, . Men mina och Vänsterpar-tiets krav kvarstår. Vi anser att motionen borde bifal-las. För att understryka betydelsen av ett sådant beslutanser vi också att det skulle vara ett krav gentemotregeringen via ett tillkännagivande om återställandetoch tidsplanen. Det hade varit ännu bättre om manhade fattat ett sådant beslut, och vi kan fortfarandegöra det.Anf. 245 ():Fru talman! I gårdagens energidebatt kunde vi hö-ra ömsom socialdemokrater, ömsom moderater utropasig till koldioxidutsläppens främsta bekämpare. De-batten om koldioxiden och dess inverkan på det glo-bala klimatet är en relevant diskussion. Det är förståsglädjande att så många partier tar problemen på all-var.I frågan om den framtida elförsörjningen delar jaggivetvis dessa partiers och många andra partiers ochorganisationers farhågor för att omställningen kom-mer att resultera i ökade utsläpp.Men det finns större källor och större riskfaktorernär det gäller koldioxidutsläppen i vårt samhälle än enkärnkraftsavveckling. Då tänker jag på den faktor somuteslutande kommer att leda till att upp-ställda miljömål för koldioxidutsläpp inte kommer attklaras, och det är trafiken.I dag har vi en trafikökning på i tätorteroch genomfartsleder. På något sätt tycks koldioxid-problemet bli mycket mindre och lättsammare när dethandlar om trafikens koldioxidutsläpp jämfört med igårdagens debatt, och framför allt jämfört med rege-ringens vårproposition. Där föreslås visserligen vikti-ga investeringar i angelägna järnvägsprojekt som t.ex.Botniabanan. Men föreslår regeringen itilläggsbudgeten att 24 § i budgetlagen skall tilläm-pas. Den gör det möjligt att lånefinansiera vissa pro-jekt som regeringen anser särskilt viktiga av miljö-och säkerhetsskäl och vill genomföra.Vi kan konstatera att högar med utredning kringmiljö och trafik har en mycketliten betydelse för regeringens koldioxidpolitik påtrafikområdet. Faktum är att man inte har någon kol-dioxidpolitik på trafikområdet. Just nu pågår antagli-gen de sista förberedelser inom Utrikesdepartementetsarbetsgrupp för Kyotomötet, dvs. tredje partsmötet förde länder som anslöt sig till Klimatkonventionen1992.I dessa förberedelser och i de krav som Sverigeformulerar finns ingen som helst relation mellan na-tionella investeringar i koldioxidgenererande trafikoch en ökning av koldioxidutsläppen.När jag gång på gång påtalat detta uppenbara ochvetenskapligt dokumenterade sambandet för rege-ringsföreträdare har de endast svarat att koldioxid-problemet löses via skatter och en effektivare bränsle-förbrukning. Ett litet nästan symboliskt hopp sätts tillalternativa energikällor.Att låna pengar till investeringar är i sig inget an-märkningsvärt. Det är det ju många företag som gör.Men det är i alla fall uppenbart att regeringen i sindesperation över att jobben inom byggsektorn inte villkomma och att antalet arbetslösa byggarbetare ökartar till en väldigt gammal och beprövad metod, nämli-gen att sätta en spade i handen på folk för att göradem temporärt sysselsatta.Den här lilla trollkonsten har regeringen ochmånga andra regeringar tillämpat vid ett flertal tillfäl-len tidigare. Det är väginvesteringar "för jobbensskull".Då kan vi göra en jämförelse. Vi kan konstateraatt ett vägjobb kostar, som arbetsmarknadspolitiskåtgärd, . För sammasumma skulle tre till fyra personer kunna arbeta inomvården. Men det klart, traditionellt manliga intressengår som vanligt först.Trafikinvesteringar hör till de kontinuerliga fåtali-ga investeringar som genomförs över statsbudgeten.Vi ställer oss inte negativa till det här. Men med såuppenbara samband mellan fler vägar och mer koldi-oxidutsläpp tycker vi att det är tragiskt att det somborde vara en investering för framtiden blir en mycketdyr temporär arbetsmarknadspolitisk åtgärd somframtida generationer får betala av på, inte bara i formav räntor och amorteringar över statsbudgeten utanäven i form av ett globalt miljöproblem som definitivtinte kommer att låta sig lösas lika lätt som man ska-pade det.Skepsis över den tillfälliga finansieringsmodellsom regeringen föreslagit för vissa vägprojekt delasockså av och , vilket inågon mån visar på att de budgetprincipiella tvek-samheterna i högsta grad är befogade. Men vi i Mil-jöpartiet de gröna väljer att också inberäkna miljö-kostnaden i den totala kostnadsbilden. Vi får därmeden något bredare avvägning.Regeringen redovisar i sin proposition även depolitiska intentionerna med de s.k. storstadsöverens-kommelserna. Eftersom regeringen återkommer tillriksdagen med en proposition i denna fråga avser jagoch de gröna att återkomma i det härärendet i samband med behandlingen av denna pro-position i höst.Anf. 246 ():Fru talman! När man läser vårbudgeten kan manlätt få intrycket att alla viktiga problem håller på attlösas, och det är ju gott så. Men detta står ju faktiskt ibjärt kontrast till den rapport som komfrån . Det var en skrämmande läsningom hur ungdomar, invandrare och t.ex. ensamståendemammor nu är 90-talets förlorare. Gemensamt för alladessa är att de har svårt att få fotfäste på arbetsmark-naden.Förra veckan hade vi en debatt här i omsocialtjänstlagen. Jag hade då med mig texter från ettskrivarprojekt som just har avslutats i mitt hemlän,. De som hade deltagit i projektet hade alladet gemensamt att de hade tvingats leva på socialbi-drag . Jag skall inte läsa några texterden här gången. Men jag tror att det oerhört viktigt attvi verkligen sätter oss in i hur de här människorna hardet.Att ha mat för dagen, att ha råd att gå till läkareoch tandläkare, sådant som är självklarheter för osssom sitter här, är inte självklart för alla. Det får maninte glömma. Då har man tappat perspektivet. Detgäller i synnerhet nu när det nästan råder en euforiskstämning över att budgetunderskottet minskar och attstatens finanser är på väg på rätt köl igen. Med rentkamerala ögon är ju detta helt suveränt. Men ansvaretför samhällsekonomin måste ju vara vidare än så. Detär i alla fall bra att man nu vill ge mer pengar tillkommunerna. Det har vi från pekat påvid flera tillfällen. Skillnaden är bara den att när vihar sagt det har vi kallats för ansvarslösa eller förpopulister.Men som verksamheterna nu får merpengar gör man också indragningar. Det handlar omstimulansbidrag till landstingen för rehabilitering aväldre och rörelsehindrade, och det handlar om assi-stansersättningen.I januari 1994 trädde ju lagen om stöd och servicetill vissa funktionshindrade och lagen om assistanser-sättning i kraft. En av rättigheterna enligt lagen ärrätten till personlig assistans för människor som be-höver en mycket nära och intim hjälp i alla möjligavardagssituationer. En grupp svårt funktionshindrademänniskor kunde nu får hjälp att leva ett mer värdigtoch mer innehållsrikt liv. Att få den assistans ochhjälp man behöver, att själv få välja vem som skallassistera och vad man vill ha hjälp med gav nya möj-ligheter till ett liv på egna villkor.I allt detta, som är en rättighet för dem som berörs,ligger också en stor trygghet. Det är väl det vi vill gemänniskor i utsatta lägen. Den oro som de här bespa-ringsdiskussionerna har gett upphov till tror jag ställertill mycket större skada än vad vi här i kammarennågonsin kan föreställa oss. Vi som själva kan styravåra steg och helt oberoende av andra fatta beslut omvi vill gå och ta en kopp kaffe eller ta en promenad påstan kommer aldrig att kunna sätta oss in i vad detinnebär att leva ett liv där man är beroendeav andra människor.Vi pratar ofta om att rättighetslagen LSS berör enliten grupp människor. Men det är egentligen fel. Dengäller oss alla. På kan våra liv för-ändras, och vi kan bli helt beroende av andra männi-skors hjälp.Vi motsätter oss förslagen i vårpropositionen omen schablonisering av assistansersättningen. Vi ansersom tidigare att det är behoven som skall styra. Detskall vara en individuell ersättning för de faktiskakostnaderna. Vi motsätter oss också förslagen om attkommunerna skall betala de första avassistansersättningen.Fru talman! Jag tror inte att det ges för mycketpersonlig assistans, det kanske rent av är så att beho-vet från början var underskattat.Jag yrkar bifall till reservation 56.Anf. 247 ():Fru talman! Så här i tolv kan det varalämpligt att lyfta upp den svenska varvsindustrin ochdet omdiskuterade varvsstödet. En kort tillbakablick:Det finns en om att ta bort sub-ventioner från varvsnäringen inom hela . Detvore naturligtvis en väldigt bra utveckling för densvenska varvsnäringen. Det har dock inte gått somman vill. har inte skrivit under avtalet, och i deflesta länder fortsätter subventionerna med uppåt10 %.I interpellationsdebatten om varvsindustrin i mån-dags, , hoppades näringsministern att EUskall slopa nuvarande bidragssystem när det gällervarven . Det lät naturligtvis för-hoppningfullt. kunde man mellan radernaana en viss oro för att det ändå kommer att handla omsubventioner till varvsindustrin i EU. Det vore därförbra om vi i förberedde oss för det värsta somkan hända, nämligen att subventionerna fortsätter.Därför är det bra om ger regeringen i upp-drag att utarbeta regler som ger konkurrensneutralitetför den svenska varvsindustrin.Jag yrkar bifall till motion Fi64.Anf. 248 ():Fru talman! Jag är ledsen att behöva ta kammarenstid i anspråk, men det blir bara en minut.Angående biståndsmålet vill jag erinra med an-ledning av den debatt som var här att både Folk-partiet och har ökade anslag tillbiståndet och ambitionen om enprocentsmålet. Vikommer dock att avstå i den votering som möjligenkan komma att begäras därför att vi har egna reserva-tioner där dessa biståndsökningar täcks in. Vi kan inteacceptera att t.ex. rösta på en kombination som inne-håller stora besparingar på handikappvården, änke-pensioner och liknande.Det var dock inte därför, fru talman, jag begärdeordet utan för att korrigera en sak med anledning aven dispyt som finansutskottets ordförande och jaghade om arbetslöshet och sysselsättningoch rekordnivåer . Jag påstod nämligen attden öppna arbetslösheten i nu är den högstapå , , och jämförde med med ensysselsättning som är den högsta på 23 år.Jan hävdade att jag hade fel. Rätt skallvara rätt. Jag hade fel, hade rätt. Jaghade nämligen förväxlat sysselsättningen och arbets-lösheten. Så här skall den korrekta jämförelsen varasom jag vill ha antecknat till protokollet: I ärnu sysselsättningen den lägsta , . IUSA är den öppna arbetslösheten den lägsta på 23 år.Verkligheten är nästan dystrare med den korrektajämförelsen, att antalet människor med arbete nu ärdet lägsta . Men formellt hade JanBergqvist rätt i sin kritik, och det bör framgå av pro-tokollet.Anf. 249 () replik:Fru talman! Det hedrar att hon rättartill en felaktighet. Jag vill inte ta upp någon stor dis-kussion , utan jag vill bara lämnalitet information som kan vara bra att ha när vi disku-terar sysselsättningen.Det är faktiskt inte så att det enbart varit negativasiffror för sysselsättningen. Det gäller att se till helaverkligheten, och om man mäter sysselsättningen iantal timmar finner man att den ökat kraftigt under desenaste åren.Av det mycket stora ras om som skedde till bottennivån 1993har vi återtagit ungefär en tredjedel. Sysselsättningenmätt i antalet arbetstimmar har därmed ökat med 215miljoner. Det är en upplysning som kan vara värd attkänna till.En del av denna ökning av sysselsättningen i tim-mar har inneburit att många som har haft deltid harfått heltid. En annan del av detta är att övertiden harökat. Om det är bra att gå från deltid till heltid, kanman säga att ökningen av övertiden innebär vissaproblem.Närvaron på jobbet har ökat, och det kan sägas va-ra både bra och dåligt. Hemma i uppgickfrånvaron på jobbet . är den 2 %.Det är alldeles uppenbart att var förhögt.