prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — Krav på demokratiska reformer hartonats ned, med motiveringen att det inte får bli någoninblandning i andra länders inre angelägenheter, attdetta är deras sak.Exempelvis har det ofta framförts att afrikanskdemokrati skulle vara av något annat slag än det vitraditionellt menar med demokrati. Detta har bl.a. letttill att enpartistater ursäktats och försvarats. Iblandhar det gått så långt att det har antytts att politiskfrihet egentligen inte har någon relevans för fattigaländers utveckling. Regleringar och centralstyrning isocialistisk och kommunistisk anda ansågs av månganästintill nödvändigt för den resursmobilisering somskulle lyfta ur deras fattigdom.I dag vet vi bättre. Undfallenhet gentemot dikta-turstater har på ett förödande sätt hindrat mänskligoch ekonomisk utveckling, och det har hänt att bi-ståndsmedel har förbrukats på odugliga och korruptaregimer. Låt oss lära av de misstagen. Vi har i daghört biståndsministern mycket emfatiskt trycka på attdet gäller att ge klara signaler och även villkora bi-ståndet.Det är därför som i dagens betänkandehar gjort de här markeringarna gentemot länder sominte visar uppriktig vilja till förändring vad gällerdemokrati och mänskliga rättigheter. På den listanskulle man kunna ha länder som , , , och . Några av dem har nämntshär , och det finns fler. I vår dialog med de län-derna måste vårt budskap vad gäller demokrati ochmänskliga rättigheter vara klart och entydigt.Detta betyder inte att vi helt skall upphöra medbistånd, exempelvis demokratibistånd via enskildaorganisationer, till dessa länder. Vad gäller biståndgenom dessa länders regeringar skall vi däremot varasparsamma och mycket återhållsamma eller helt låtabli. I reservationerna 16 och 18 samt i tabell 6 rörandelandramar återfinns de markeringar jag här talar om.Vi måste kunna ställa villkor för bistånd. Jag vill i dethär sammanhanget passa på att yrka bifall till reser-vationerna 18 och 3.Av tabell 6 framgår vissa påslag som vi har gjort, ioch med att vi har en annan budgetram för bistånd. Vihar gjort markeringar när det gäller bl.a. enskildaorganisationer, demokrati- och miljöbistånd, ekono-miska reformer, skuldavskrivningar och befolknings-frågan. Jag skall inte gå in i detalj på detta, eftersomdet framgår av tabell 6.Vid den omprövning och utredning av de bi-ståndspolitiska målen som vill se genom-förd menar vi att det s.k. oberoendemålet, målet omekonomisk och politisk självständighet, också börprövas, för att eventuellt helt strykas. Jag menar attrisken är att oberoendemålet enbart skaparoklarhet kring synen på och världseko-nomin och att det är en gammal kvarleva från denkoloniala tidens tänkande, som det är dags att rensabort.Det mest extrema exemplet på idén om oberoendeär , där regimen genom sin isolering,genom att tro att man kan vara oberoende av resten avvärlden, har förött ett helt land och ett helt folk.Jag vill avsluta med att ställa en fråga till statsrå-det, även om jag inte begär att han skall veta svaret.Vet statsrådet vilken FN-dag det var , den 5december? Jag visste det inte själv förrän häromsis-tens, när någon påpekade för mig att den 5 decemberär frivillighetens dag. Det är alltså en FN-dag sominstiftades 1985 och som lyfter fram frivilligorganisa-tionernas arbete. Den dagen firas i mer än hälften avvärldens länder. Med tanke på det fina bistånd somfrivilligorganisationerna står för, skickar jag med enidé och en fråga. Vore frivillighetens dag, en FN-dag,något för statsrådet att ta tag i och aktualisera i Sveri-ge?Anf. 96 HANS ():Fru talman! Jag skall passa på att yrka bifall tillreservation nr 14, som handlar om prövning och rap-portering av mänskliga rättigheter. Det är en flerparti-reservation. Jag vill understryka vilken vikt jag fästervid frågan om mänskliga rättigheter och även demo-krati, men jag vill betona att man måste haen helhetssyn och en historisk bakgrund och försökase omgivande faktorer.Låt mig bara nämna t.ex. fallet . Vi är därtydliga i fråga om att dels vilja öppna för endemokratiseringsprocess, dels vilja stödja utveckling-en så att man kan undvika social misär och marginali-sering, ett område där vi nu ser farliga tendenser. Viser dock detta oerhört hårt hopkopplat med , som isolerar och riktar ett hårt slagmot ett litet och utomordentligt fattigt land.De frågor som aktualiserats i propositionen ärviktiga. Jag tror att om man skall ha ett effektivt bi-stånd måste det bygga på partnerskap. Då måste detbygga på ett underifrånperspektiv. Då måste man tatag i demokratiska strukturer. Då kan man också, trorjag, stå emot alla risker för korruption. Det gör maninte genom att ställa ovanifrånkrav och säga: annarsfår ni inga pengar. I stället måste man ta del av ochbruka alla de människor som vill utveckla sitt landoch göra gott i sina fattiga länder. Demokratin ochunderifrånperspektivet tror jag är den riktigt effektivametoden. Det stämmer mycket väl överens med minpersonliga erfarenhet.De frågor vi vill fokusera är delvis samma som re-geringen fokuserar. Men låt mig slå några hårda slagför de grupper vi vill prioritera.Kvinnoperspektivet, fru talman, är nödvändigt.Om man når kvinnorna når man de fattigaste; demsom bär de dubbla och tredubbla bördorna; dem somstår för reproduktionen av familjerna, eller egentligenhela samhället, ja livet; dem som bär vattnet till detörstiga munnarna.Dessutom, fru talman, vill jag gärna betona bar-nens situation i världen. Alla vet hur den ser ut påmånga ställen. Barnen har själva ingen chans att klaraav någon lösning. De måste ha en omgivning, ettsamhälle. De är de kanske allra hårdast drabbade vidvarje svår kris. Det är dessutom framtiden vi stöderom vi stöder dem.En grupp som jag tycker är oerhört viktig, ochsom vi har betonat och lagt mer pengar på i vårt bud-getförslag, är de funktionshindrade, inte minst barnoch kvinnor. Fattiga länder har ofta inte utrymme attgöra särskilda insatser för funktionshindrade. Vi vetvad handikappade har för problem i . Då kanvar och en föreställa sig hur det kan se ut i fattiga ochkanske krigsdrabbade länder, när människor har gåttpå landminor och inte ens har en krycka. Särskiltbistånd som når denna grupp är av yttersta vikt.Slutligen vill jag gärna betona ursprungsbefolk-ningarna. Marknadskrafterna kan slå sönder deraskulturella, ekonomiska och ekologiska förutsättningarför att överleva och existera. Här kan bistånd skapa deskyddsvallar som gör det möjligt för ursprungsbe-folkningar att fortsätta sitt liv.Storskaliga projekt har ofta visat sig vara väldigtmisslyckade, inte minst de stora damm- och kraft-verksbyggena. Jag instämmer i mycket av vad fleramiljöpartister här har sagt om vikten av rejäla miljö-konsekvensbeskrivningar. Jag betonade också detta imitt förra inlägg. Många av dessa projekt har i självaverket varit kontraproduktiva och ställt till med elän-de. Det man frågar sig är varför man i länder medmycket varmt klimat och mycket solsken inte satsarpå teknikutveckling med solceller och små, effektivaenergitekniksystem. Det skulle verkligen vara till storglädje. Jag har sett en hel del sådana i enskild regi.Det är alldeles utmärkta, utomordentliga system.Ytterligare en fråga är fattigdomsstrategin. Hurskall man gå till väga? Det handlar ofta om vilketmått man har. Hur identifierar jag de fattiga? Detfinns förfärligt många mått. Man kan titta på in-komstnivåer. Man kan titta på det s.k. human povertyindex, dvs. hur stor andel av befolkningen som fallerunder vissa fattigdomskriterier. Man kan använda sigav sociala indikatorer: Hur ser det ut med spädbarns-dödligheten, med analfabetismen, med tillgången tillrent vatten, med vissa basprogram för mödravårdosv. ?Vänsterpartiet har efter de prioriteringar jag nämntförordat en större biståndsram, såsom ni har hörttidigare. Inom denna har vi t.ex. pekat på det underli-ga i att regeringen på den multilaterala sidan faktisktdrar ned livsmedelsprogrammen, trots ,m.fl. exempel. Det finns oerhörda behov, ochdet är litet svårt att förstå varför man gör dessa ned-dragningar. När det gäller drar man ned påpengarna trots den i ord utsagda prioriteringen avbarn. På direkta miljöinsatser finns det mer att göra.På UNDP sker en viss neddragning - vi anser att detskall upp. Enskilda organisationer bör få ett påslageftersom det är en effektiv form av bistånd som dess-utom förankrar biståndet i viktiga grup-peringar i Sverige.Jag vill också peka på några ytterligare frågor. Vihar i en motion ifrågasatt om biståndet till GuineaBissau eventuellt skall minskas. Det står kvar i 35miljoner kronor, men vi har andra indikationer på funderar på att förändra det, göra om det helt,kanske t.o.m. på ett sådant sätt att det inte längrebehövs någon närvaro i det landet. Då gör vi någotnegativt för ett av de allra fattigaste länderna.Jag vill lyfta fram frågan om de västsahariskaflyktingläger som finns i . I den frågan finnsdet också ett särskilt yttrande från flera partier. Dethär är inte minst viktigt i processen med folkomröst-ning . Ytterst svåra omständigheter råder ilägren, där det för övrigt är väldigt mycket kvinnor.Flyktingarna måste få komma tillbaka och delta i denpolitiska processen för att vi skall få ett rimligt slut pådet ockupationselände som har förekommit i Västsa-hara från sida. Här har vi föreslagit ytterli-gare insatser, och jag hoppas och förutsätter att detskall vara möjligt.Centralamerikabiståndet dras ned. Det rör till stordel de krigshärjade länder där det har varit enfredsprocess under en serie år. Först var det Nicara-gua, sedan och därefter . Menfortfarande har man i t.ex. ett fredligt land - om manfår säga så - som lilleputtlandet 4 000döda i politiskt våld . Det är rena massakernsom pågår. Exakt vad som är vanlig brottslighet ochvad som är förtryckarmekanismer, repression ochkvarvarande dödspatrullsverksamhet kan man disku-tera. Det finns problem av samma slag i Guatemala.Skall man rädda freden måste man få en balanse-rad utveckling som känns trygg för människorna där.Vi anser att neddragningen på framför allt Latiname-rikasidan är för stor. Vi har lagt tillbaka litet pengar.Vi har också reserverat ett utrymme för att kunna görabättre insatser i den absolut nödvändiga fredsprocesssom måste komma till stånd i Colombia.Slutligen vill jag ta upp det jag nämnde tidigare,nämligen . är hårt attackeratav med en ekonomisk blockad. Denna harskärpts genom Helms-Burtonlagstiftningen, där man försökt trycka på värl-dens övriga länder en bojkottpolitik. Det finns öpp-ningar - man tar in mer utländska investeringar vilketöppnar för turism - men läget är mycket allvarligt.Delvis har hälsoläget försämrats. Delvis kan vi se enutveckling som gör mig mycket orolig: kan-ske åter håller på att bli den lyxbordell staden en gångi tiden var. När människorna får för stora svårigheterupplöses mycket av det vi vill se som en samhällsmo-ral, och människor tar chansen.Jag menar att vi måste kunna utvidga det mycketblygsamma stöd och bistånd som finns påforskningsområdet för att diskutera marknadsekono-mi. Man måste också kunna göra ytterligare insatserbl.a. för att öppna det kubanska samhället för en de-mokratiseringsprocess men också för att kunna fåfram en social process som pekar framåt. Utan att hanämnt eller reserverat något särskilt belopp vill viändå ha upp frågan om ett ökat stöd till det av block-aden så hårt utsatta på dagordningen.Anf. 97 ()replik:Fru talman! Jag håller med om mycket av det somHans Andersson förde fram, kvinnobiståndet, kvin-nans viktiga roll i utvecklingen, solenergin osv. Mendet var några saker som nämnde somjag skulle vilja kommentera.Det är klart att villkoren och uppifrånperspektivetär ett problem. När vi som biståndsgivare kommer tillandra länder blir det automatiskt ett uppifrånperspek-tiv. Det måste vi på olika sätt försöka att arbeta bortgenom en god dialog. Men det betyder inte att vi inteskall utforma villkor. Jag tror att det är mycket viktigtatt vi är tydliga, inte minst på de områden som vi hardiskuterat som rör demokrati och mänskliga rättighe-ter.Då kommer jag till min fråga, som rör . säger att han vill öppna för ytterligarebiståndsinsatser där. Jag måste säga att jag är minstsagt tveksam till detta, för att inte säga motståndare.Det finns inte så stor chans att bedriva ett bra bistånd iKuba så länge det är en diktaturstat av den kapacitetsom det nu är. Visst spelar en roll här. Men detär ändå inte som är huvudorsaken till tillståndeti , utan det är regimen med dess diktator som vägrar att föra in demokrati och flerparti-system i landet. Det är det som är orsaken. Skall detbeviljas något bistånd måste det vara genom enskildaorganisationer.Anf. 98 HANS () replik:Fru talman! är ett udda fall, kan man säga.Jag vill påstå att det är ett land utsatt för ekonomiskkrigföring, men det har varit långt mer än så, från denstora mäktiga grannen i norr. drogs in i öst-statsekonomin på andra sidan jordklotet. Jag kan intetänka mig en mer onaturlig situation. Självklart blevfallet oerhört stort. Exportinkomsterna försvann heltnär imperiet i öst rasade.Om man skulle titta närmare på sociala indikatoreri , om man nu gör den här skillnaden, skulle manfaktiskt finna ett samhälle som har försökt att skapaen viss grundnivå på levnadsstandarden för sina invå-nare. Det handlar om utbildning, hälsovård och en heldel annat.Jag håller med om att måste utvecklas de-mokratiskt. Det är inte en demokrati i den meningsom vi anser vara rimlig. Men jag tror att det absolutsämsta sättet att förhålla sig till , om man vill haen demokrati där, är att isolera , att inte ha han-delsavtal med . Vi har också föreslagit att EUskall försöka få handelsavtal med , man har detmed . Är det en demokrati med mänskligarättigheter? Man har det med som är bland detvärsta jag har sett i . Därför tycker jag attdet är mycket bra att turismen ökar. Vad jag menar äratt man skall öppna och icke isolera, att man skall fåbreda kontaktytor, inte minst med folkrörelser.Men jag utesluter absolut inte ett statligt stöd påvissa områden där det vore av stor betydelse. Det jagnu särskilt skulle vilja tala om är barn, kvinnor, inteminst med tanke på den ökade prostitutionen, ochmiljöarbete. Där finns det oerhört mycket att göraockså när det gäller kemikalier i jordbruket. Därskulle kunna göra betydligt större insatser . Jag anser att det vore rätt och bra ur de bistånds-politiska målens syvinkel.Anf. 99 ()replik:Fru talman! säger att är ettudda fall. Ja, börjar det faktiskt bli ett verkligtudda fall. Men när den här utvecklingen började på60-talet fanns det många sådana udda fall ute i värl-den. Många länder föll in på samma väg, blev kom-munistiska stater, socialistiska stater, enpartistater ochdiktaturstater. Men land efter land har ändrat sig, iAfrika, i och i . Det är den ut-vecklingsvägen som även måste gå. Det måstede förstå. De måste själva ta initiativ och öppna sig.Man kan inte sitta i och skylla på andra när detgäller brist på demokrati och MR-utveckling i landet.Det ligger hos folket. Tyvärr styrs folket av en dikta-tor som sitter på hela maktapparaten. Hade velatöppna sig hade man kunnat göra det daggenom att välja en helt annan tingens ordning i ställetför att förtrycka och förfölja politiskt oliktänkande.Jag tittade närmare på hur mycket pengar vi harbidragit med . Under en sjuårsperiodär det som har slussats in i via en-skilda organisationer. Jag menar att man skall styraöver det bistånd som vi eventuellt skall ge frånden statliga delen till de krafter i som jobbar påen förändring. Det är de demokratiska krafterna viskall stötta, inte diktatorn.Anf. 100 HANS () replik:Fru talman! De krafter som utgör en oppositionvill ha ökade kontakter, mindre isolering och stöd.När vi i reservation 14 är helt överens om att vi skallgranska mänskliga rättigheter är det bl.a. för att visjälva skall få bättre kunskap men också för att visätter ett tryck på dem vi har relationer med. gervi praktiskt taget inget bistånd alls till , förutomlitet forskningssamarbete och utbildning, i första handnär det gäller marknadsekonomi.Jag tycker också att man skall akta sig för att an-vända så stora ord när det gäller mänskliga rättigheteroch demokrati. Jag har varit i de flestaländerna i , och inte är det land därjag ser brott mot de mänskliga rättigheterna i störstskala. Långt därifrån, K-G Biörsmark, långt därifrån.Men det hindrar inte att vi skall vara mycket kritiska.Vi skall heller inte använda så stora ord när vi inteförstår vad som ligger bakom. Man har sin stora gran-ne, , som fört en blockad-politik och gjort mycket mer för att underminera exis-tensen av som samhälle. Då är det inte lätt.Därför föreslår vi att möjligheten att göra insatserskall öppnas. Det är också i syfte att få ett öppnaresamhälle, att få en demokratisk utveckling, att få flerkontaktytor och att människor icke skall lida på detsätt som de tenderar att göra eftersom de socialavillkoren försämras.Men det udda med som jag tänkte på varsnarast att man, trots att det är ett fattigt land och trotsatt man har många odds emot sig, har en ovanligt höggrad av positiva resultat. Jag pratar då om de socialaindikatorerna. Det beror på jämlikhetsambitioner isamhället.Anf. 101 () replik:Fru talman! sade att måsteutvecklas mot demokrati. Det instämmer jag i. Detfinns bara ett stort problem, som K-G Biörsmarkprecis har tagit upp, är i dagens läge en diktatur.Kuba stöds av en diktator som i flera offentliga tal vidalla tillfällen har sagt att han inte vill se en demokra-tisk utveckling. Det är landets allra största problem idagsläget.FN har utsett en rapportör för mänskliga rättighe-ter i för att kunna följa utvecklingen och vadsom händer med respekten för mänskliga rättigheter.Det gjorde FN . Denna rapportör harännu inte fått tillstånd att resa in i . Regimenmotarbetar på alla sätt den här öppningen och utveck-lingen mot en demokrati.Jag håller med om att vi skall stödja de demokra-tiska krafter som finns. Det skall vi göra genom defrivilliga organisationerna som ju har en möjlighet attgöra detta. Men det största hotet är diktatorn,. 102 HANS () replik:Fru talman! Jag har redan fört den här diskussio-nen med K-G Biörsmark. Låt mig bara avslutandesäga så här: Jag har sällan hört några protester frånmoderaternas sida mot förskräckliga politik iförhållande till . Alltfler länder, i FN, i , tycker också att det är en förskräcklig poli-tik. Det finns ingen som helst förståelse för detta.Om man vill ha en öppnare situation i ochen demokratisk utveckling skall man med all kraft setill att bryta blockader, bojkotter och isoleringspolitik.Att vara så fjär att man inte vill bidra till positivainitiativ av biståndskaraktär är att bidra till en ökadisolering av . Jag tror att det är helt kontrapro-duktivt, förutom att det är orättfärdigt.Jag anser att man bryter mot flera mänskliga rät-tigheter på . Jag ser gärna rapporter om detta.Det är bl.a. därför jag också biträder reservation 14.Men som jag sade tidigare: Den som vet någon-ting om hur det ser ut på kontinenten och vet någon-ting om hur människor drabbas av brott mot mänskli-ga rättigheter, mördas och utplundras i grannländernaskall inte ta så stora ord om demokrati och mänskligarättigheter i sin mun.Anf. 103 () replik:Fru talman! är ny i den här debat-ten. Därför kan jag förstå att inte harhört vad vi har sagt tidigare. Det har tydligen intekommit fram. är väl medveten om vårsyn på detta. har vi här i kammarenfördömt ensidiga sanktioner mot . Det ärbara att läsa gamla protokoll. Det finns där. Jag harsagt det vid ett flertal tillfälle.Sedan tycker inte jag att staten skall stödja endiktaturstat. Stödet skall ske via de demokratiskakanaler som vi har i . Vi har de enskilda or-ganisationerna. Det finns ett motstånd på . Låtoss stödja det! Men låt inte detta bli ett stat-till-stat-bistånd! Det är kontraproduktivt i dagens läge.Anf. 104 HANS () replik:Fru talman! Jag har sagt vad jag önskar säga i denhär debatten. Jag skall inte uppta kammarens tid mera.Anf. 105 var en eftergift åt att få stå italarstolen och ta replikerna. De skall tas i bänkarna.Anf. 106 ():Fru talman! Jag började detta med att nämna våraprocentsatser i den trestegshöjning som Miljöpartietföreslog. Jag skall tala litet mer om det.Den största summan som vi har avsatt går till enfond för särskilda miljöinsatser. Sedan går 600 miljo-ner till olika organisationer, de flesta inom FN. Jagåterkommer till det senare.När det gäller fonden för särskilda miljöinsatser ärdet precis som i föregående biståndsmotioner att viinte har föreslagit några ändringar i landramarna. Ivårt budgetförslag har vi valt att prioritera speciellaverksamheter och sektorer. Därmed menar vi att helafältet av biståndsaktiviteter vad gäller miljö gynnas iprogramländerna.Den här gången föreslår vi också den här ökning-en med 1 miljard. Vi menar att miljöfrågorna finnsmed i de flesta av samhällets verksamheter och aktivi-teter . Därmed får pengar som anvisas till mil-jöåtgärder också en insatsverkan i hela samhället. Vihar ett mycket vitt begrepp när vi talar om miljöåtgär-der. Vi talar om att de får gå till t.ex. naturvårdsenhe-ten i en region, de kan gå till institutionsuppbyggnad,undervisning i miljökunskap i en skola och stöd tillkvinnor inom jordbruket.När man talar om u-landsbistånd handlar det intebara om utan om världens länder överhuvud taget både ur miljösynpunkt och ur social syn-punkt. har i varje biståndsdebatt här ikammaren framhållit att ansvaret för tillståndet i värl-den är gemensamt för oss alla.Det som inträffar i en del av världen berör alltidfler människor än bara dem i den närmaste omgiv-ningen. Det får alltid någon form av återverkan ellerpåverkan, synlig eller osynlig, omedelbar eller lång-siktig, också på andra platser, även om avstånden ärlånga. Det kan ta att resa från en plats till enannan, men med TV, datorer och telefon finns ingaavstånd alls när det gäller kontakt- och informa-tionsmöjligheter.I vårt utvecklingssamarbete måste vi ständigt setill att de vi samarbetar med inte gör samma fel somvi själva har gjort en gång. Jag tror att just detta inte gör samma fel en gång till fungerar bäst i detpartnerskap som vi har hört talas om här , detsom står beskrivet i Partnership Africa.Miljöpartiets motioner har en rad yrkanden. Jagkommer bara att nämna några få av dem här.Människor i industriländerna har ofta betraktatnaturresurser som självklara och gratis. När de harförvandlats och bearbetats till en produkt har deplötsligt fått ett pris och ett värde. Men uttaget,minskningen, av naturresursen har inte dragits av frånvinsten. menar att det är av avgörandebetydelse att samarbetsländer får klart för sigatt ett lands miljöskuld är en realitet och att den växeri takt med nonchalerandet av den. Försök att återställaskadad miljö i dess ursprungliga skick ger sällan ettgott resultat. Det är dessa beräknade reparationskost-nader som man kallar för miljöskulden. De bör alltidfinnas med i en regions, ett lands eller en kommunsbudget.Ekonomin i västländerna fungerar ju ofta så attvinsterna från t.ex. en rovdrift av naturen, där man hartagit ut för mycket naturresurser, tillfaller privataintressen. Men kostnaderna och de negativa följdernaför samma plundrande av naturen måste nästan alltidbetalas av medborgarna i landet.I biståndsmotionen tar vi också upp att hinder förett gott biståndsberoende är sådant som gör att landetinte självt tar itu med nödvändiga samhällssektorersom t.ex. utbildning, omsorg och miljö. Eller ocksåsparar man in på samhällsinsatserna för medborgarnaoch använder de resurser man får till t.ex. militäraändamål. Pengar kan också försvinna i den statligaorganisationsapparaten. Det läser vi om ibland i tid-ningarna. Biståndsmedlen har ofta varit säkrare när dehar gått direkt till biståndsorganisationer på platsen.Sedan finns det hinder som drog- och alkohol-problem. Brist på jämställdhet och diskriminering avkvinnan är ett stort utvecklingshinder i tredje världen.Kvinnor har ofta ensamma ansvaret för familjen. Dearbetar och sköter familjens jordbruk och eventuellten småskalig handel i samband med det.