prot · GL0947 · 1997-12-15 00:00:00 — Han talade om solidaritet, han talade om att vinu skulle visa gemensamt ansvar för utsatta grupper.Jag tror, fru talman, att han t.o.m. avrundade sitt in-lägg med att säga att han kände stor glädje då också.Några som inte känner stor glädje , LennartKlockare, är de änkor som har drabbats av de för-sämringar i änkepensionssystemet som har införts.Några vet inte om att de är drabbade. Det gäller denregel som handlar om att man har minskat omställ-ningstiden från 12 månader . Men desom redan är änkor vet förstås om de försämringar dehar råkat ut för.Jag ställde i mitt inlägg tidigare frågan om jag ha-de fattat det rätt av budgettrycket att den åtgärd som iutskottet beskrivs som att man inte fullt ut harlyckats ta tillbaka försämringen bara är en hundradel.Jag skulle gärna vilja att användeden tid han har i repliken till att ge besked: Är det såatt det som man kallar inte fullt ut är en hundra-del av den besparing som har gjorts?Den andra frågan är självklar efter inlägg: När kommer den här utsatta gruppen attfå någon glädje av det kännerglädje för?Anf. 92 () replik:Fru talman! Jag vill först och främst yrka bifall tillutskottets betänkande i dess helhet och avslag påreservationerna, även på den reservation som rördelpensionen.På fråga vill jag svara att om BoKönberg, som var minister under förra regeringen,hade tagit ansvar för ekonomin då, så att vi hade kla-rat av att starta från ett annat utgångsläge än vi gjordevid , hade mycket också sett annorlundaut.Det som vi har gjort när det gäller änkepensionenhar varit nödvändigt av den anledningen att vi skullesanera ekonomin. Jag har en djup medkänsla med alladem som har blivit av med sin folkpension eller delarav den. Det är självklart att det är beklagligt. Men idet här sammanhanget har vi gjort undantag så att allamed barn inte omfattas. Inte heller de medbostadsbidrag och de som är omfattas avförändringarna i änkepensionen.Anf. 93 BO () replik:Fru talman! Så kom det vanliga argumentet igen.Man tog över ett budgetunderskott, och ochde andra ministrarna skulle ha sett till att det inte blevnågot underskott. Det kan man möjligen säga. Menman skall inte säga det om man hör till det socialde-mokratiska partiet och när man har suttit i oppositionunder den förra mandatperioden och röstat emotmängder av besparingar, som t.ex. frågan som vi diskuterar, dvs. Jag fick inte nu heller något svar. Det tycks varaomöjligt. Jag försöker en tredje gång. har ju repliktid kvar.Är det ni har gjort för att mildra effekterna av denstora besparingen på ca 800 miljoner på änkorna enhundradedel eller inte. 94 () replik:Fru talman! Det var trevligt att er-känner att han borde ha tagit ett större ansvar förekonomin . Det tackar jag särskiltför. Jag tror att även har läst detta i pro-positionen. Vi vet båda två att besparingen är i stor-leksordningen . Bo Könbergsbedömning är korrekt i att bland de förändringar somföreslås finns att privata pensionsförsäkringar undan-tas.Anf. 95 () replik:Fru talman! Det är alltid med stor förvåning jaglyssnar på när han talar om ekonomi.Att det har gått bra med budgetsaneringen skall mannog tillskriva - det sporde jag tillsammans med StigRindborg i en motion - de automatis-ka stabilisatorerna, dvs. att strukturen i ärovanlig. Det finns få stora multinationella företag somär resultatkänsliga, och det finns en stor offentligsektor som ger utslag när det går ned. När det går nedsker det med rejäl fart, och när det går upp sker detmed rejäl fart. Det är därför det är lätt att göra dentypen av budgetsanering. Läs i Ekonomisk debatt, nr3 av , så kan lära siglitet mer. Jag tycker att vi skall ha en någorlundainsiktsfull debatt.Jag vill ta upp en annan sak. Det fanns en altruis-tisk änka, och hon var glad för att en del av hennesänkepension hade tagits bort. Varför har inte herrKlockare gått på dem som har delpension och frågatom de vill avstå den? Jag tror att det hade varit socialtmer rättfärdigt. Men det satte man sig emot. När pen-sionsreformen nu försenas vill man inte ändra pånågot.Man säger att kommunerna skall få mer pengar,och det kommer att glädja alla pensionärer. Det ärinte bara pengar som behövs. Det behövs mer avtankeförmåga i kommunerna. har upp-handlat ett larmsystem som äldre pensionärer inte kananvända. Konstruktionen är så hård att det inte går atttrycka in larmet. Det är också ett sätt att användapengar. Det är ett tvivelaktigt förfarande som innebäratt pensionärerna får betala för larmet, men när delarmar är det ingen som hör dem.Anf. 96 () replik:Fru talman! kan betydligt mer omekonomi än vad jag kan. Det ifrågasätter jag inte. Jagskulle gärna vilja veta lika mycket.Margit pratade också i sitt anförande omsagor. Det är trevligt med sagor. I den verklighet vilever i, , hör sagorna inte riktigt hem-ma. Vi lever faktiskt i en verklighet. Det är den vimåste göra något av. Det skulle vara klädsamt omModeraterna - trots att det med hög fart går upp ochned i ekonomin - kunde säga att regeringen har gjortett bra jobb med saneringen av ekonomin. Det skullejag och flera andra uppskatta.Anf. 97 () replik:Fru talman! Det man inte kan kan man ta reda på.Så kan man tala med litet mindre bokstäver. Det vardet jag menade att borde göra i frågaom ekonomin.Jag tog upp världsbekanta saga,som är en allegori skriven av en vetenskapsman. Hanville i litterär form visa problemen med att ständigtändra regler. Det var det som mötte i underlan-det. tycker jag att det vore bra om vi var litetlitterära i kammaren och lärde oss vad gångna gene-rationer har skrivit och försökt visa, dvs. att skapa ettbättre och mer civiliserat samhälle.Det är skadligt för civilisationer att ändra spelreg-ler utan att betänka sig noggrant och utan framför-hållning. Jag kan ge exempel på vetenskapsmän. AxelAxelrod har skrivit en alldeles utmärkt bok om Theevolution of co-operation. Han visar att det är juständrandet av regler som leder till svåra konflikter. Detär därför jag tog med . Det ärlättare att förklara mekanismerna i den här kammarenmed hjälp av en saga än att redogöra för vetenskapli-ga hypoteser.Anf. 98 () replik:Fru talman! Det är fascinerande att höra MargitGennsers ekonomiska utläggningar och beskrivningari form av sagor. Jag uppskattar det.Margit ställde en fråga till mig om del-pensionen. Delpensionen skulle avskaffas i sambandmed att den nya pensionsreformen tillträder. Nuskjuter man på avskaffandet av delpensionen. Inomdet nya systemet - vilket mycket välvet - skall det finnas möjlighet att lämna yrkeslivettidigare än vad som eljest var avsett.Anf. 99 () replik:Fru talman! Det som alltid har fascinerat mig medsocialförsäkringssystemen är att de griper in överallt.Det för mig förstås in på frågan om de äldre invand-rarna som inte får folkpension. Det handlar om deinvandrare som har fått stanna här av humanitära skäl.De har inte samma flyktingstatus som de som har fåttstanna här med stöd av konventioner eller som betrak-tas som skyddsbehövande i övrigt. Deras problemlöses inte i och med förslaget om ett nytt garantipen-sionssystem. De blir inte heller lösta med hjälp av dentudelning som talade om i talarsto-len . Det kommer fortfarande baraatt gälla konventionsflyktingar och skyddsbehövandei övrigt - som inte är detsamma som humanitära skäl.Här kan två betydelsefulla men helt olika områdenkopplas ihop.Jag vill att tar med sig detta hemoch säger till utredaren att problemet med de äldreinvandrarna som har fått stanna av humanitära skälmåste lösas i det nya garantipensionssystemet. Annarshar vi kvar samma problem.Jag ställde en fråga i min inledning till LennartKlockare. De privata pensionsförsäkringarna i änke-pensionen som skall undantas vid inkomstberäkning-en ger en intäkt på . En hundradedelhar och andra sagt. Är den ideologiskaförskjutning som detta innebär värd 8 miljoner kro-nor, ?Anf. 100 () re-plik:Fru talman! Situationen för de äldre invandrarnaär inte tillfredsställande - om man uttrycker sigmilt. Därför är det bra att vi förhoppningsvis kan få enlösning på frågan. Det pågår ett beredningsarbete. Vifår väl avvakta och se vad det blir för förslag. Jag villbetona vikten av att frågan får en slutlig lösning.Ulla tar upp frågan om de privata pen-sionsförsäkringarna. gör man ett avdrag på denprivata pensionsförsäkringen upp till en viss nivå ideklarationen. Här har den delen kopplats ihop vidberäkningen av folkpensionen till änkepensionen - dåskall de privata pensionsförsäkringarna undantas.Anf. 101 () replik:Fru talman! Det gäller inte bara att skjuta sakerframför sig och hoppas på att de skall få en lösning.Jag vill att som har inflytande påregeringen och utredare osv. ser till att frågan om deäldre som har fått stanna av humanitära skäl ocksåskall få någon form av pension och slippa gå på soci-albidrag.Jag skall, för stunden, lova attsluta plåga honom om 8 miljoner kontra ideologi.Anf. 102 () re-plik:Fru talman! När det gäller tankarna om hur manskulle kunna åstadkomma en lösning av problemenför de äldre invandrare som har fått uppehållstillståndav humanitära skäl tror jag inte att det är någon störreskillnad mellan oss. Det är helt otillfredsställande attde skall behöva leva på socialbidrag. Jag hoppas att viskall finna en lösning på det, i varje fall så småning-om.När det gäller den ideologiska delen av UllaHoffmanns fråga vill jag svara att man i det här fallethar gjort den koppling som jag beskrev i mitt förrainlägg.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Jag vill ställa en fråga till LennartKlockare angående det reducerade basbeloppet. Närjag undrade om socialdemokraterna hade någon viljaatt återställa basbeloppet, som ligger till grund förpensionsberäkningen, tyckte jag att jag fick ett svar.Jag vill gärna veta om det är ett definitivt svar och ettsvar för framtiden.Svaret var att socialdemokraterna har valt en an-nan väg. I så fall har vi kristdemokrater valt två vägar.Vi har även valt att ge kommuner och landsting merpengar än vad de har fått tidigare. Men för Klockarevar detta alternativet till oreducerat basbelopp.De 8 miljarderna , de 12 miljarderna 1999och de 16 miljarderna kommer ju för övrigt inteatt täcka det vårdgap - det gap mellan behov ochresurser - som kommuner och landsting ser framöver.Vi kommer att ha ett gap på mellan 4 och 5 miljarderkronor kring år 2000.Vi kristdemokrater har prioriterat även detta i ettfinansierat budgetalternativ. Bl.a. genom minskadeegenavgifter får kommunerna mer pengar i vårt fi-nansierade alternativ än i socialdemokraternas. Menär det alltså den väg ni har valt definitivt och förframtiden? Är ni inte beredda att diskutera ett oredu-cerat basbelopp?Anf. 104 () re-plik:Fru talman! När det gäller ett oreducerat basbe-lopp har vi i propositionen och även i vårt betänkandekonstaterat att pengarna inte räcker till allt. Därför harvi, precis som jag sade i mitt anförande, i första handlagt vikten vid att människor skall kunna känna trygg-het i omvårdnaden och i omsorgen när de blir äldre.Det känns mycket angeläget att göra det.Pengarna räcker kanske inte till allting, men medden minskning av arbetslöshet som kommer och somredan är på väg får kommuner och landsting ökadeskatteintäkter när folk får arbete i stället för att uppbä-ra bidrag eller ersättningar. De pengarna kommerockså att kunna användas för att se till att vård ochomsorg prioriteras.Anf. 105 ()replik:Fru talman! Jag konstaterar att jag inte får någotsvar. Här får man bara själv spekulera i vad som döl-jer sig mellan raderna.Hur är det med de ålderspensionärer som i daginte upplever att de har råd att besöka tandläkare ellerinte alla gånger har råd att lösa ut nödvändig medicin- har de en rimlig konsumtionsnivå? Är det ändå inteanständigt att ge någon form av svar inför framtidenpå frågan vad socialdemokraterna vill göra med ettbeslut som har ingått i en krisuppgörelse? Det ärknappast någon måtta på självberömmelsen när detgäller hur ni har lyckats med saneringen. Därför bordeman, tycker jag, kunna få ett svar.Anf. 106 () re-plik:Fru talman! Det har också tidigare väckts en frågai detta sammanhang. Det var som nämn-de det särskilda bostadstillägget. Det tycker jag är enviktig del för de sämst ställda pensionärerna, somsaknar ATP. De som har en hög hyra har då möjlighetatt få det särskilda bostadsbidraget upp till 5 200 kr.Jag beklagar naturligtvis om det finns människorsom har det svårt och inte klarar av att lösa ut sinmedicin. Vi skall inte ha ett sådant samhälle att män-niskor inte har en skälig levnadsnivå. Det är någon-ting som vi socialdemokrater verkligen står för. Det ären viktig del i vår grundläggande ideologi när detgäller att ha en trygg välfärd i vårt samhälle.Anf. 107 ():Fru talman! Även på det här utgiftsområdet har jagen motion, nämligen Sf233.Som vi har hört tidigare här har pensionärer-na bidragit till saneringen av statens finanser. höjsen del bidrag, bl.a. barnbidrag, a-kassa och sjukför-säkring, vilket jag tycker är bra. Det är nödvändigt,och det är möjligt därför att statens finanser utvecklaspositivt. Men jag vill poängtera vikten av att ocksåpensionärerna får en förbättrad ekonomisk situation.Visserligen höjs nu bostadstillägget till pensionä-rer, och pensionen räknas upp av prisök-ningarna och med hela prisökning-en. Det är bra. Men även basbeloppet bör räknas upp,och i min motion föreslår jag en successiv höjning.Utskottet utgår från att regeringen skall återkom-ma med förslag om pensionernas beräkning, om eko-nomiska möjligheter finns. Det ser jag fram emot.Jag är medveten om att behoven är stora på mångaområden och att pengarna inte räcker till allt. Menpensionärerna bör också få höjd ersättning på grundav att avgifter av olika slag ökar. För pensionärer sombor på landsbygden utan kollektivtrafik slår ocksåbensinprishöjningarna hårt.Fru talman! Jag har inte heller här något yrkande,men jag förutsätter att utskottet bevakar pensionärer-nas ekonomiska utveckling. Om inte basbeloppet kanhöjas så att alla pensionärer fåren förbättring är det enligt min mening mest angelägetatt se till att de pensionärer som har ingen eller lågATP får sin ekonomiska situation förbättrad.Ekonomisk trygghet för familjer och barnAnf. 108 ():Fru talman! För nästan exakt utspela-de sig här en familjepolitisk klassiker. Inte i plenisa-lens men väl i andrakammarsalens talarstol förklaradeJarl varför ATP-systemet skulle bli precisså dåligt som de flesta , om än motvilligt, inseroch erkänner. "Det är inte solidaritet", sade Hjalmar-son 1957, "att vi som bestämmer skaffar ossfavörer genom att göra dem betalningsskyldiga somännu inte har sitt ord med i laget. Vi kan regera övervåra egna arbetsförtjänster, men låt oss i anständighe-tens namn inte tala om samhörighet mellangenerationerna och lägga bördor på nästa generation,bördor som vi aldrig har frågat om den är beredd attbära. "Han hade ju rätt, men han förlorade riksdagsom-röstningen. Det är inte helt ovanligt. Däremot fick hanaldrig veta att han också fick rätt, att vi nu påbörjararbetet med att överge det ATP-system han misstrod-de och bygga upp någonting som i varje fall liknar ettriktigt pensionssystem.Om detta nya kan i varje fall sägas tre saker. Fördet första är det ett stort steg att bristerna och system-felen i ATP nu uppmärksammas och att den princi-piella idén, att någon annan skall betala, nu ifråga-sätts. För det andra är det beklämmande att dettavållar sådana konvulsioner inom socialdemokratin.För det tredje skall vi inte underskatta de små stegenslångsiktiga kraft.För det är ett systemskifte som genomförs i enviktig del svensk välfärds- och familjepolitik. Vi slårin en kil mot idén om rent politiskt styrda trygghets-system och bygger en hävstång för ytterligare förbätt-ringar. Människor som förvaltar och råder över sinegen och familjens långsiktiga trygghet kommer attbli mer måna om att få vara i fred än om kortsiktigalöften på andras bekostnad.Det här säger jag inte av skadeglädje mot demsom av missuppfattad historisk lojalitet lever kvar i50-talet, utan därför att jag tror att det visar vägen förhur vi skulle kunna reformera också andra delar avden så viktiga men också så misstrodda och allt meromoderna svenska välfärdspolitiken.En annan svensk klassiker har av flera skäl gjortsig påmind . Det är makarna läsvärda bokKris i befolkningsfrågan. En orsak är naturligtvis attdet här verket, som har inspirerat och retat i så mångaår, nu har publicerats på nytt. En annan orsak är dendebatt om de svenska steriliseringslagarna som DN-journalisten startade och sommakarna rätt utförligt och på den tidens prosaargumenterar för i sin bok.Men allra mest känd är naturligtvis i befolk-ningsfrågan för dess syn på familjen. Ingenting ärenklare än att ironisera över den tidens absurdarationalism och von oben-attityd. Men att bara lyftafram enskilds citat om hur barnen borde förvaras iisoleringsboxar av glas eller hur kvinnor med håg ochfallenhet borde exploateras för eftersyn av åtta till tiobarn är att göra det väl enkelt för sig.Min avsikt är nämligen varken att håna eller attironisera, utan att söka rötter till den svenska familje-politiken och inte minst ställa frågan om inte förslagoch synsätt som verkade rimliga i kan bli allde-les orimliga i en annan.För det råder ingen tvekan om att det i sekletsbörjan fanns stort utrymme för sociala reformatörersom i bokstavlig bemärkelse ville göra rent ochsnyggt i samhällets alla hem. Det råder heller ingentvekan om att dessa omsorger rätt ofta var rätt när-gångna, vare sig det handlar om överklassens när-gångna välgörenhet eller om den intellektuella elitenskliniska förmynderi.Medan andra länder slog in på en annan väg medett myller av sociala skyddsnät valde vi i enväg där staten tog det helt dominerande ansvaret försocialpolitiken. Min poäng är inte att ta striden omvarifrån vi kommer utan att fråga vart vi nu möjligenborde vara på väg. För det finns grundtankar om in-komstförsäkringar, om sparande, om generella be-gripliga välfärdssystem som jag har stor respekt för.Men som flera kloka socialdemokrater brukade påpe-ka då förnyelse var ett levande begreppinom rörelsen: Vi har bytt befolkning, värderingar ochvanor i . Det är kanske dags att byta litet poli-tik också.Den svenska familjepolitiken och socialförsäk-ringarna fungerade bra så länge folk gjorde som statensade och ville, så länge ekonomin växte ochgenerationerna var ungefär lika stora. Ingenting avdetta gäller längre.Misstro mot staten är kanske den främsta drivkraf-ten när människor funderar på hur de skall pla-nera sin och sin familjs ekonomiska trygghet. Dethandlar om arbetslösheten, men det handlar också omden triviala men viktiga insikten om att staten inte kangarantera några förmåner eller någon trygghet åt de fåom inte de många både kan, vill och tillåts ta ett fulltansvar för sig själva.Den här misstron är en tyst revolution. Människorsöker sig till stabilare trygghetssystem än dem politi-ken har att erbjuda. Var fjärde svensk pensionssparari dag privat. undersökte regeringens till-tro till pensionssystemet och fann att hälften där görprecis det som samma regering menar att dess under-såtar helst bör låta bli. Enligt tror av detillfrågade på att staten kommer att kunnagarantera deras och deras familjers välfärd.Men det är en farlig tyst revolution. Istället för ett rakt och ärligt budskap om att statensåtaganden måste begränsas till dem som inte kan klarasig själva genomförs ständiga och komplicerade rege-ländringar som knappt ens längrekan hålla reda på.Jag tror faktiskt precis som att familje-politiken är en fundamental del av ett socialt trygg-hetssystem. Kan normala familjer med normala in-komster tillåtas försörja sig helt själva utan bidragläggs en grund för att dessa familjer och deras barnskall vilja stå på egna ben även i framtiden.Systemskiftet som behövs i svensk socialpolitikhandlar alltså inte om att riva, rasera eller snåla, inteheller om att stillatigande se på medan förfallet baratilltar. Det handlar om att vårda några viktiga svenskatraditioner om jämlikhet och enkla rimliga system,men se till att tryggheten anpassas till enmodern tid och blir styrbar och påverkbar för var ochen själv.Robin Hood-retoriken är död . Det ärinte så att vi i tar från rik och ger till fattig, såsom många tror eller i varje fall hävdar. Tre fjärdede-lar av alla våra sociala transfereringar handlar om attta i ett skede av livet och ge i ett annat. Det är rättnaturligt men knappast ett skäl för att ha världenshögsta skatter och världens största offentliga sektor.Vi behöver alla en kombination av försäkringaroch sparande som gör att vi klarar av livets olikaskiftningar och slipper oroa oss för allt som kan in-träffa. Generella, men mycket individuella inkomst-försäkringar ger i kombination med uppmuntrat privatsparande och lägre skatter alla familjer mer kontrollöver sina egna liv. Sådana system skulle se till att denstora grupp svenskar som både kan och vill ta ansvarför sin egen försörjning får göra det och garanterar attdet finns gemensamma resurser kvar för att hjälpadem som inte klarar sig själva.Debatten om hur detta skall utformas borde nukunna föras i . Detta skulle bryta det sistatabut i svensk inrikespolitik. Tomma besvärjelser ochsöndagspredikningar om den svenska generella väl-färdspolitiken eller att den gemensamma sektorn skallvara stark i orkar vi inte längre lyssna på ens idenna kammare.I har mycket förändratsoch öppnats upp. Det som när jag gick i skolan varpolitiskt korrekta standarduppfattningar skulle i dagframstå som närmast extremistiska. väcker lön-tagarfonder, förbjudna parabolantenner, tvång omsöndagsstängda butiker eller förbud mot privata dagismöjligen en viss munterhet på landets olika lokalre-vyer. Men har genomgått en rejäl mentalliberalisering. Vi vet alltmer vad som inte fungeraroch vad vi inte längre har respekt för.Nu bör vi byta fokus. En reformering av densvenska socialpolitiken står faktiskt för dörren. Ochatt börja med familjepolitiken är banne mig inte detsämsta. Några steg i den riktningen föreslår vi i reser-vation 24, som jag härmed ber att få yrka bifall till.Anf. 109 ():Fru talman! När det handlar om ekonomisk trygg-het för familjer med barn var pådrivandeför att införa barnbidraget. Det var också underFälldinregeringen som flerbarnstillägget infördes. Närsedan valde att ta bort fler-barnstilläget och sänka barnbidraget bejakades intedet av . Vi försökte få enighet i riksda-gen mot den besparingen men valde attstödja regeringen.Nu höjs barnbidraget som flerbarn-stillägget återinförs, och då vill behållanuvarande nivå.Centerpartiet ser i stället höjningen av barnbidra-get som ett första steg på vägen mot ett mer samman-hållet stöd till barnfamiljerna. Genom sammanslag-ning av barnbidrag, flerbarnstillägg, föräldraförsäk-ring och hela eller delar av statens stöd till kommu-nerna för barn och beskattning avdetta skulle flera fördelar vinnas.Dagens familjepolitiska system omfattar alla barn-familjer men innehåller flera oacceptabla orättvisor.Som exempel kan nämnas att en förälder som intehunnit etablera sig på arbetsmarknaden får perdag, medan en höginkomsttagare kan få upp till559 kr per dag vid föräldraledighet. Centerpartietanser det inte vara god fördelningspolitik att ge mestbidrag till den som tjänar mest och missgynna deltids-arbetande och lågavlönade.Den inkomstrelaterade föräldraförsäkringen harbidragit till att ensamstående kvinnor med barn i alltstörre utsträckning blivit beroende av socialbidrag. är nästan varannan ensamstående med barn soci-albidragstagare. Det är nästan dubbelt så många sompå 1960-talet.Centerpartiet vill införa ett samlat familjestöd tillbarnfamiljerna genom att slå samman föräldraförsäk-ring, barnbidrag och flerbarnstillägg, lika för varjebarn i . Det garanterar engrundnivå och möjlighet att disponerastödet och på det sätt som passar famil-jens behov. Det ger möjlighet att välja att vara hemmaeller att betala för barnomsorg på det sätt som passarfamiljen bäst. Stödet blir liksom barnbidraget ettkonsumtionsstöd.