prot · GL0937 · 1997-12-01 00:00:00 — Men att det inte gällerförhållandena generellt är naturligtvis ingen som helstursäkt för att vi skall acceptera de problem som vi vetfaktiskt finns, utan vi måste öka våra ansträngningar.Det gläder mig oerhört att höra att kommissionä-ren med ansvar för jordbruksfrågor ien intervju för någon av de svenska TV-kanalerna gavmycket tydligt uttryck för att det också är hans upp-fattning att en viktig del av resultatet, när vi genomfören reform av EU:s jordbrukspolitik, kommer att varaatt den typ av bidrag som stimulerar sådana här fruk-tansvärda förhållanden kommer att försvinna. Jagdelar helt hans uppfattning att vi måste göra en sådanförändring av EU:s jordbrukspolitik att vi kan få bortdessa fruktansvärda missförhållanden.Det är inte så att de här problemen har orsakats avden europeiska unionen. De finns i olika länder i olikaverksamheter. Vi måste ytterligare öka våra an-strängningar att se hur vi kan gå vidare med hjälp avgemensamma regleringar och få en ökad kraft och ettökat tryck för att få till stånd bättre regelverk och enbättre kontroll och tillsyn av att de fungerar.Visst kan vi känna otålighet, och visst kan vi kän-na upprördhet över att det går så långsamt. Vi kanställa den fråga som här ställde: Vadhjälper det att det finns regler om vi inte följer dem?Även om vi kan tycka att arbetet går för sakta ger detfaktiskt resultat. Det är en av de viktiga vägar vi haratt gå. Det är inte den enda. Det är också viktigt att vii andra sammanhang - som aktiva i att bilda opinion,som aktiva i våra partier - arbetar med den här frågan.Men en viktig del är att arbeta vidare med att utvecklaoch stärka regelverket och, som jag sade i mitt svar,inte bara det utan kanske framför allt kontrollverk-samheten så att vi ser att de här reglerna verkligenefterlevs. Där menar jag att har enviktig uppgift att tillse att medlemsstaterna implemen-terar, dvs. inför, reglerna och också efterlever dem.Där är det min uppfattning att kommissionen kan blimer aktiv än vad den varit . Det är naturligtvisen aspekt som vi från svensk sida ständigt återkom-mer till.Anf. 46 ():Fru talman! Jordbruksministern säger i sitt svar attdjurskyddslagstiftningen inte är harmoniserad inomEU. Jag skulle vilja ställa en följdfråga: Skulle detvara en fördel för djuren och för om djur-skyddslagstiftningen var harmoniserad? Vi vill natur-ligtvis gärna i bestämma över oss själva, menvi är ändå medlemmar i - på gott och ont. Jagundrar alltså om det skulle vara till fördel att arbetaför att även djurskyddslagstiftningen skall bli harmo-niserad.Anf. 47 ():Fru talman! Visst är det bra att det reageras imånga länder. Ju fler vi är, desto starkare är vi. Jagvill också framhålla att vi är väldigt många som ställervårt hopp till ministern och den övriga regeringen närdet gäller att få stopp på djurplågeriet.Jag vill framhålla att jag tror att ministern gör alltsom går att göra i den här frågan. Men jag vill ocksåframhålla att det finns situationer för djuren i vårt egetland som måste förändras. Även i har vi ettbidrag för transport av levande djur. Jag tänker pårentransporter. Det är enligt min mening inte helleracceptabelt, eftersom det också är väldigt långasträckor och någonting som jag hoppas inte förekom-mer mer.Slutligen instämmer jag med ministern i att ex-portbidrag för levande djur helt skall avskaffas. Jagförutsätter att regeringen fortsätter att ännu mer in-tensivt arbeta för att förbättra djurskyddet inom EU.Anf. 48 Jordbruksminister ():Fru talman! Frågan om vi skall arbeta för en merharmoniserad lagstiftning på detta område eller inte ärkanske för omfattande för att vi skall kunna ta ställ-ning till den i en interpellationsdebatt. Men visst ärdet viktigt att vi funderar över i vilka delardet kan vara ett värde att det gemensamma regelver-ket stärks när det gäller djurskydd och i vilka delar vitycker att det framför allt är berättigat att behålla dennationella regleringen.I det sammanhanget vill jag säga att en bra grundför det fortsatta arbetet är ju att djurskyddsfrågorna påett annat sätt nu kommer att få betydelse genom attderas ställning i fördragstexterna stärks. I det som nukallas Amsterdamfördraget och som är en utvecklingav de tidigare s.k. grundlagar som den europeiskaunionen har görs en tydligare markering av att djur-skyddsfrågorna är viktiga, att såväl gemenskapen sommedlemsstaterna vid utformning av gemenskapenspolitik om jordbruk, transport, inre marknad ochforskning i full utsträckning skall ta hänsyn till dju-rens välbefinnande. Det betyder att här finns en grundför att gå vidare och just fundera över när det kanvara viktigt med en reglering på gemenskapsnivå avde här frågorna.Jag delar uppfattningen att det förstås är oerhörtviktigt att vi själva också när det gäller förhållanden iSverige är noggranna med att tillämpa regelverken.Transporter av renar förekommer. Det är t.ex. enkonsekvens av att markanvändningen i de delar avlandet där rennäringen bedrivs har förändrats så kan driva renar på det traditionellasättet utan ibland måste transportera dem mellan olikabetesområden. Det är som har detcentrala tillsynsansvaret för djurskyddet på det härområdet och kommunerna det lokala tillsynsansvaret.Självfallet är det viktigt, det är min uppfattning också,att myndigheterna centralt såväl som lokalt har en högmedvetenhetsnivå vad gäller att forma regler och haen kontroll och tillsyn över reglerna. T.ex. diskuterastransportfordons utformande just för oss i Sverigemed tanke på de här transporterna.Självfallet skall vi ha en mycket hög ambitionsni-vå här hemma lika väl som i internationella samman-hang.Anf. 49 ():Fru talman! Jag tycker attvi kommer in på väldigt intressanta frågor, framförallt frågor om transporter.Det jag slutligen skulle vilja säga är att vi skallverka väldigt aktivt för att ha närproducerad mat,framför allt inom . Med detta tackar jag förmig.Anf. 50 Jordbruksminister ():Fru talman! Naturligtvis kan det vara en aspektsom är viktig att utveckla, men vi har också tänkt ossatt ett alternativ till att transportera levande djur kanvara att transportera de färdiga produkterna eller deslaktade djuren. Det finns många vägar att gå för attförbättra djurskyddet här hemma i och i andraländer.Fru talman! Låt mig avslutningsvis säga att jag ärmycket glad över det starka stöd som finns hos densvenska opinionen och här i när det gällerdessa frågor. Jag tror att det är en nödvändig be-ståndsdel för att vi skall kunna nå framgångar i detfortsatta viktiga arbetet på det här området.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1997/98:48 omgrytprov med levande grävlingAnf. 51 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig när gryt-prov med levande grävling skall förbjudas.Ett antal vilda djur kan orsaka så allvarliga skadorpå jordbruksgrödor, i yrkesmässiga trädgårdsodlingaroch i vissa fall på andra djurarter att jakt för att före-bygga skador av sådana djur är enda lösningen. Tra-fikskadade djur måste också kunna eftersökas ochavlivas. Vid utbrott av smittsamma sjukdomar kanskyddsjakt vara nödvändig. Räv, grävling och mård-hund är exempel på vilda djur som kan förorsakastora skador. De bor i gryt och är därför svåra att jagavid konventionell jakt. Det är därför nödvändigt att ivissa fall bedriva jakt i gryt under jord.Grytanlagsprov genomförs i syfte att testa blivan-de grythundars fysiska och mentala egenskaper förjakt och eftersök på räv, grävling och mårdhund. Enförutsättning för jakten är givetvis att den bedrivs påett från djurskyddssynpunkt godtagbart sätt och att dehundar som skall jaga under jord är förberedda påbästa tänkbara sätt. Det är inte acceptabelt att användahundar som genom olämpligt beteende riskerar attskada både bytesdjur och sig själva.Frågan om huruvida träning och prov för grythun-dar med levande grävling är förenligt med djur-skyddslagens (1988:534) bestämmelser utreddes år1993 av i samråd med Statensveterinärmedicinska anstalt. be-dömning var då att verksamheten inte kan anses geupphov till djurplågeri vare sig för hundar eller gräv-lingar.Efter utredning fick verket ge-nom en ändring i jaktförordningen (1987:905) be-myndigande att i samråd med utfär-da föreskrifter om hur provgryt skall vara utformade.Praktiska regler för grytprov har antagits avSvenska . De har reviderats. Idessa anges hur de olika proven skall gå till, hurprovgrytet skall vara konstruerat och efter vilka krite-rier hundarna bedöms.I djurskyddslagen anges bl.a. att djur skall skyd-das från onödigt lidande. Det är de berörda myndighe-ternas uppgift att kontinuerligt se över gällande be-stämmelser så att ny kunskap och ny teknik som bi-drar till ett bättre djurskydd tas i praktiskt bruk. Enligtvad jag har inhämtat håller för närva-rande på med en översyn av frågan.Anf. 52 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret, men jag tyck-er att det är obegripligt att en svensk jordbruksminis-ter med ansvar för att djur inte plågas försvararbloodsports och tillåter kvalificerat hemfridsbrott. Vivet att grythundsprov är djurplågeri. Från etisk syn-punkt är det helt förkastligt att utnyttja viltfångadedjur som saknar alla möjligheter att fly.Det var som man började att användagrävlingar vid prov för grythundar. är vi snart islutet av . Grytjakt med hund är inte en accep-tabel jaktform som hör hemma i slutet av 1900-talet.Den hörde måhända hemma ,men definitivt inte nu.Jordbruksministern säger att grävlingar gör storaskador. Det stämmer inte. Till att börja med saknasdet relevant statistik. Grävlingar är egentligennyttodjur. Förutom att grävlingen använder sig avdaggmaskar som är den huvudsakliga födan håller denrent genom att äta as.Jordbruksministern säger också att grävlingar ärsvåra att jaga vid konventionell jakt. Det stämmer inteheller. Om målsättningen är att fånga alla grävlingar iett område är det effektivast att använda fällor ellerställande hund. Det är också viktigt att komma ihågatt det är lätt att vänta ut grävlingen utanför grytet tilldess att den kommer fram.Vi vet också att det är otroligt svårt att få upp engrävling ur ett gryt. Grävlingens naturliga sätt attkomma undan fienden är att gå ned i grytet. Resultatetav jakten blir vanligen en vild batalj där det ena djureteller båda djuren skadas, oavsett hur vältränade de är.Det är inte ovanligt med svåra bitskador i huvudet påhunden, och det är inte heller ovanligt med skador pågrävlingen.Det måste innebära en svår stress för grävlingenatt få ned hunden i grytet. Det säger också flera exper-ter på grävlingar. Då kommer jag in på djurskyddsla-gen och dess förarbeten där det sägs att djuren skallskyddas, inte bara mot fysiskt utan även mot psykisktlidande. Med psykiskt lidande innefattas även ångest.Då kommer jag in på den utredning som jord-bruksministern hänvisade till, den utredning somJordbruksverket gjorde, men som man aldrig fullfölj-de. Denna utredning ligger till grund för fattade beslut, och jordbruksministern behand-lar den som komplett.Utredningen saknar medverkan av etolog, ellerbeteendevetare. ,som skulle utför den aktuella studien, tyckte att detvar ett så fantastiskt viktigt arbete att man lät det bliett seminariearbete för ett par veterinärstuderande.När resultatet av undersökningen sändes på remissbestod det av en beteendestudie där förädlade praktis-ka prov inte var klara. Den experimentella delen re-dovisade inga mätvärden på pulsfrekvens ellerkroppstemperatur. Tala om för mig, jordbruksminis-tern, hur ni kan intyga att en i sitt bo hetsad grävlinginte känner ångest och psykiskt lidande när inte ensutredningen har redovisat det!I april 1997 lovade Veterinärmedicinska anstaltenatt skulle redovisa ett slutligt resul-tat senare under . Det har fortfarande intekommit. fattade ett beslut och tack-ade SVA för en beteendestudie som inte är genom-förd. Så här gör man om man vill baxa fram ett beslutsom passar vissa syften.Anf. 53 Jordbruksminister ():Fru talman! Vi talar faktiskt inte om de tävlingarsom hänvisar till och som bedrevs såtidigt som och sedan fortsatte attbedrivas långt in . Det är givetvis viktigtatt det inte förekommer någon tävlingsverksamhetöver huvud taget. Tendenser i den riktningen har vi jusett, men dessa skall naturligtvis stävjas.Den frågeställning som interpellanten vidgar dis-kussionen till - i alla fall antydningsvis - är om gryt-jakt över huvud taget bör vara tillåten. också vissa argument mot att man skulle haen sådan grytjakt, men hon sade ingenting om andraaspekter som också finns med som grundläggandeskäl för att man ändå tillåter en sådan jakt i samhället,t.ex. möjligheten att eftersöka trafikskadade ellersjuka djur.Även om det för alltför långt att föra den diskus-sionen nu är det i alla fall en aspekt som vi måstefundera över, nämligen: Om grytjakt skall tillåtasbehöver man i så fall på något sätt testa hundar medavseende på lämpliga anlag? Behöver man förberedadem för att klara den här typen av uppgifter? Här harmyndigheter - och det är oerhört viktigt - kontinuer-ligt en uppgift att se över om det finns modeller för attgöra det hela bättre. Jag delar uppfattningen att maninte skall acceptera en form av verksamhet som inne-bär djurplågeri eller som baserar sig på förlegadekunskaper. Enligt min uppfattning är det oerhört vik-tigt att myndigheterna har ett mycket aktivt förhåll-ningssätt i syfte att åstadkomma en bra utveckling pådetta område.Självfallet skall djurskyddslagen följas. Som jagsade i mitt svar har jag inhämtat att Jordbruksverketför närvarande håller på med en översyn av den härfrågan. Jag bedömer den översynen som mycket bety-delsefull och skulle gärna se att vi återkommer till endiskussion i frågan när den översynen - som jag hop-pas - kommer att vara färdig.Anf. 54 ():Fru talman! Experter som kan det här hävdar medbestämdhet att det finns alternativa metoder för an-lagstester.Det är också konstigt att jägare påstår att hundenmåste få känna på grävlingen så att den kan lära sigatt undvika skador vid jakt. Det är motsägelsefullt.Först måste alltså blodvite uppstå under träning för attdet senare skall kunna undvikas vid jakt.Den grupp som skulle utreda det hela, som jagnämnde, har inte varit fullständig och har inte kommitfram till ett fullständigt resultat. Det är mycket be-klagligt.Låt mig också passa på att säga att det är som skall kontrollera det här. Det gör manockså när det gäller registrerade hundar. Just de pro-ven minskar starkt i antal. Men det finns andra provsom ökar starkt i antal, och det är de som sker medicke renrasiga och ej registrerade hundar. Där sköterinte kontrollen.Då vill jag fråga jordbruksministern: Hur ser mantill att detta sker på ett något så när vettigt sätt?Grävlingen är fredad i flera länder, t.ex. ,och . Steg för steg har detmoderna samhället bannlyst sådana avarter sombjörnhets, tjurhets och hundhets. det viktiga steget att avskaffa sinrävjakt.Vi i fördömer i mycket starka ordalagdjurhets, i varje fall så länge det sker utomlands ellerovan jord. I lagens namn tillåter då jordbruksminis-tern att man i utövar blodsporten hundhetsmot grävling i deras eget hem utan en rimlig chans attfly. Jag kan konstatera att det är den svenska rege-ringens policy: djur ovan jord skall helst inte utsättasför djurplågeri, men djur under jord är fredlösa.Anf. 55 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är uppenbart att ochjag har helt olika information i den här frågan. Jagkan inte alls känna igen den information som jag harfått från olika myndigheter och experter i det som SiwPersson här ger uttryck för. Jag tycker att hon tar helaproblemet lättvindigt och beskriver anlagstesterna ochförberedelserna på ett sätt som inte är med verklighe-ten helt överensstämmande.För själva grytjakten - kallar detkvalificerat hemfridsbrott - måste man konstatera attdet kanske skulle bli än mer fruktansvärt om hundarsom var helt olämpliga för uppgiften släpptes ned igryten. Det kanske skulle få mer förödande konsek-venser såväl för hundarna som för bytesdjuren. Jag ärinte säker på att man kan lämna den frågan helt åtsidan. Jag tror att man måste fundera över hur manskall förbereda hundar. Att t.ex. förbereda hundargenom att skilja dem från bytesdjuret med ett gallervid tester är knappast någon bra metod. Det har visatsig stimulera ett helt felaktigt beteende hos hundenoch gör att den tappar respekten för bytesdjuret. Jagtror inte att det är en metod som någon förespråkar.När det gäller eventuell grytjakt som sker medblandrashundar och där verksamheten inte är seriöshar vi möjligheter att arbeta med detta genom före-skrifter från de berörda myndigheterna och från derasutövande av sin myndighetsuppgift, nämligen attkontrollera och följa verksamheter på olika områden.Låt mig återigen säga att jag fäster stort avseendevid det arbete som nu bedriver ochser fram mot att det skall kommamed sin översyn av frågan. Låt oss då återvända tilldiskussionen med det nya arbetet från Jordbruksver-ket. Jag delar givetvis uppfattningen att regler ochföreskrifter på det här området skall vara baserade påvår djurskyddslag.Anf. 56 ():Fru talman! Jag beklagar att vi tydligen har olikainformationskällor. Jag kan gärna lämna över mittmaterial. Det är bara att konstatera att det är bedröv-ligt om den information som jag har är okänd förministern.Jag måste säga att det är oförskämt av ministernatt påstå att jag tar problemet lättvindigt. Jag tar dethär problemet på största allvar från djurets synpunkt,när det gäller både hundarna och grävlingarna. Jagoch alla de som jobbar aktivt med djurskyddsfrågor -jag står alltså inte ensam här - hävdar med bestämd-het att det nu måste vara slut på hundhetsen motgrävlingar. Hundar skall inte släppas ned i gryt vidjakt. Om detta över huvud taget skall fortsätta skalldet ske ovan jord. Allt annat är kvalificerat djurplå-geri.Jag vill sluta med det som jag sade tidigare. Jaghoppas verkligen att vi i kan fatta ett beslutsom innebär att djur har samma rättigheter att leva ettnågot så när fredat liv såväl under jord som ovan jord.Anf. 57 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig bara avslutningsvis säga än engång att jag tycker att det är viktigt att Jordbruksver-ket gör en översyn av hela frågan. Den får naturligtvisröra eventuella regler för test och förberedelser närdet gäller grytjakt men också själva grundfrågan i sig,hur vi skall se på grytjakten.Låt mig också säga att det finns all anledning attåterkomma till diskussionen kring den här mycketomdebatterade jaktformen och förberedelserna förhundar. Det är min mycket starka förhoppning attJordbruksverket skall levererasin översyn till oss på departementet så att vi motbakgrund av de nya informationerna och kunskapernakan fortsätta att föra den här diskussionen, givetvismed syftet att djurskyddslagen skall respekteras ochatt djur skall behandlas så att de har möjlighet att levapå ett bra sätt, vilket naturligtvis gäller såväl vildadjur som tama djur.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Anmälan om inkommen faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionenTalmannen meddelade att följande faktaprome-moria om förslag från Europeiska kommissioneninkommit och delats till kammarens ledamöter:Förslag till rådets förordning om avbrytande av vissaekonomiska förbindelser med Sierra LeoneKOM (97) 54512 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag1997/98:RR2 till jordbruksutskottet13 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återLagutskottets betänkande 1997/98:LU6Socialförsäkringsutskottets betänkande 1997/98:SfU614 § BordläggningAnmäldes och bordladesSkatteutskottets betänkanden1997/98:SkU1 Anslag till ochTullverket1997/98:SkU5 Skydd för förföljda personer, sam-ordningsnummer, m.m.1997/98:SkU6 Utvidgade möjligheter till inköp motförsäkran enligt lagen om skatt på energi, m.m.1997/98:SkU8 tillträde till och ny lag om brottsre-gister15 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 1 december1997/98:94 av () till socialmi-nisternHemtjänstenInterpellationen redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 9 december.16 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 1 december1997/98:203 av () till socialminis-ternFrysförvarade befruktade ägg1997/98:204 av () till kommuni-kationsministernUran i flygplan1997/98:205 av () till socialminis-ternBarnkonventionen och kommunerna1997/98:206 av () till justitieminis-ternPornografi1997/98:207 av () till statsrådetPierre SchoriSveriges behandling av asylsökande från Iran1997/98:208 av () till justitieminis-ternPolisen och informationsteknikenFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 9 december.17 § Kammaren åtskildes kl. 12.57.Förhandlingarna leddesav tredje vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. 8 § anf. 34 (delvis) ochav talmannen därefter till sammanträdets slut.