prot · GK09105 · 1997-05-20 00:00:00 — Men det handlar om att utreda en inci-dent, och det är någonting annat än att agera i sam-band med att det händer en olycka.Silja lät själv göra simuleringar av resan närfartyget tog med bojen fram till kaj, för att se varbojstenen skulle ha kunnat slå i botten under resan.Man kunde då konstatera att detta inte hade inträffat.De här simuleringarna har inte analyserats av i efterhand och har inte heller överlämnatsav rederiet.Detta att finna ett bra system för hur incidenterskall rapporteras är oerhört viktigt. Parterna på sjöar-betsmarknaden arbetar nu t.ex. med att skapa databa-serade rutiner för hur man skall rapportera avvikelsersom hänger ihop med ISM-koden och som också skallgöra det möjligt för anmälaren att vara anonym. Detär klart att det inträffar incidenter som inte ens får kännedom om. Rederierna är i och försig inte alltid så angelägna om att det sprids - precissom flygbolag inte är det. Det är inte bara på sjöfarts-området som dessa problem finns.Sjösäkerhetskommittén har också tagit upp denhär frågan, och där tycker man att det är väldigt vik-tigt att det finns ett incidentrapporteringssystem somger anonymitetsskydd för anmälaren, för att detsnabbt skall kunna göras någonting när det händersaker. Vi har också erfarenhet från avhur angeläget det är att kunna sammanställa olikaincidenter för att se om det finns något mönster i vadsom händer när det gäller det framåtsyftande sjösä-kerhetsarbetet.De förslag som ligger i Sjösäkerhetskommitténsutredning bereder vi nu i , och eftersedvanlig remissbehandling kommer vi med förslagpå det här området.Anf. 134 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för att vi kan fö-ra debatten på ett resonerande sätt. Jag vill gärna tafasta på jämförelsen med flygbolag - den är bra.Jag vill i all hövlighet ställa några frågor.Det går inte att jämföra en händelse där ett fartygsläpar på en lysboj med någonting som händer i luf-ten, men det har ju varit händelser där det uppenbarthar stannat vid en incident men där hundratals livhade varit i fara om någonting annat hade skett ochoturen hade varit framme. Med ett fartyg inne i entrång farled handlar det faktiskt om tusentals liv ochlem.Jag vill fråga statsrådet om det rent av accepterasatt man inte rapporterar ett intermezzo iluften. Det har ju gjorts minst en utredningom en incident med ett flygplan här över Stock-holmsområdet som var på väg till eller från min hem-stad tycker att vi nu har kommit fram till att stats-rådet bör ta sig en funderare på åtgärder för att skapaen öppenhet inom sjöfarten. kan säkertbli mycket, mycket bättre.Anf. 135 Kommunikationsminister ():Herr talman! Avslutningsvis är det självfallet inteacceptabelt, vare sig på flygområdet eller på sjöfarts-området, att incidenter inte rapporteras och utreds.Det är viktigt att respektive myndigheter underrättasom dem . Det är ett stort ansvar för debolag och rederier eller vad det är fråga om att fak-tiskt leva upp till detta. Det borde också vara ettkommersiellt intresse för både rederier och flygbolagatt vara så säkerhetssinnade att de inte är rädda för attrapportera incidenter.Jag delar uppfattningen att öppenhet är viktigt.Men det räcker inte med öppenhet. Det måste ocksåtill något mer, dvs. en ordentlig framåtsyftande ut-redning för att förbättra situationen inför de incidentersom säkert kommer att inträffa också ,eftersom de ibland hänger ihop med att vi som männi-skor felar eller att de tekniska systemen faller ur osv.Men då är det viktigt att lära sig av erfarenheterna.Öppenhet, ja, men det är inte tillräckligt. Incidentermåste också utredas och användas framåtsyftande.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1996/97:278 omkulturprogram i SVTAnf. 136 Kulturminister ():Herr talman! har frågat vad jagavser att göra för att förbättra situationen för attsvenskarna skall få se högkvalitativa kulturprogram iSveriges Television.Birgitta är kritisk till att det förekommersponsring i public-service-kanalerna eftersom honanser att programutbudet måste kunna finansierasinom budget. Hon pekar på behovet av högtståendekulturprogram och menar att de är minst lika viktigasom sportprogrammen för ett mångsidigt programut-bud.Frågan om sponsring av program i Tele-vision är inte oproblematisk. Å ena sidan ger spon-sorsintäkterna företaget möjlighet att förvärva sänd-ningsrätten till vissa attraktiva idrottsevenemang utanatt det går ut över resurserna för andra program, t.ex.kulturprogram. Å andra sidan får inte företaget görasig beroende av sponsring så att den programmässigaintegriteten kan påverkas.De olika regler som har gällt för sponsring inomSveriges Television är resultatet av en strävan attuppnå balans mellan dessa önskemål.Möjligheten för att sändasponsrade program infördes efter beslut av riksdagenår 1991 (prop. 1990/91:149, bet. 1990/91:KU39, rskr.1990/91:370). Motivet var att Televisionskulle ges samma möjligheter som andra programföre-tag att sända stora idrottsevenemang. Möjligheten attsända sponsrade program var emellertid inte begrän-sad enbart till idrottsområdet.Möjligheten till sponsorsfinansiering inskränktesnågot i samband med beslut om villkorenför (prop. 1995/96:161,bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297). I enlighetmed de tillståndsvillkor som gäller för Te-levision får sponsring förekomma dels i SverigesTelevisions sändningar i samband med sportevene-mang, dels av program som innebär utsändning av enallmän sammankomst eller offentlig tillställning därSveriges Television är arrangör. Förutsättningen i detsenare fallet är dock att det är ett evenemang inomramen för ett åtagande gentemot Europeiska Radiou-nionen, EBU, eller ett arrangemang av liknande bety-delse samt att programmet direktsänds till flera län-der.Det sistnämnda riksdagsbeslutet innebär också attSveriges Television skall vidga och fördjupa sitt kul-turansvar. Företaget skall stimulera till debatt kringviktigare samhälls- och kulturfrågor, bevaka ochgranska händelser och utveckling på kulturlivets olikaområden och i samspel med det övriga kulturlivetstimulera och förmedla olika kulturaktiviteter. Pro-grammen skall spegla kulturlivet i olika delar av lan-det. skall vidare öka samarbetetmed kulturinstitutionerna i syfte att öka antalet ut-sändningar av föreställningar och evenemang.Som statsråd skall jag inte värdera hur SverigesTelevision fyller sitt uppdrag. Den uppgiften liggersom bekant på ochTV. Jag kan ändå konstatera att det sänds mångakulturprogram i , både i form avprogram som speglar och kommenterar kulturlivetoch i form av olika föreställningar inom t.ex. teater,musik och dans.Till sist vill jag nämna att regeringen hargett en särskild utredare (dir. 1997:28) i uppdrag attidentifiera och analysera de problem som kan finnasför fria producenters och programbolags möjligheteratt göra och sprida svenska kvalitetsprogram för TV.Utredaren skall bedöma vad som kan göras för att ökaden inhemska produktionen av kvalitetsprogram fördistribution i TV-kanaler som riktar sig till svenskpublik.Anf. 137 ():Herr talman! Först vill jag tacka kulturministernför svaret.Det är bra att vi är överens om att dessa frågor inteär helt oproblematiska. Jag efterlyste inte enbart hög-kvalitativa program, utan jag efterlyste också kultur-program av internationell klass. Då menade jag intebara att de skulle vara av hög kvalitet utan att deockså skulle vara sådana att de kunde rikta sig till eninternationell publik. När vi nu är medlemmar i tror på ett större internationellt samarbete är detviktigt att det finns ett samarbete också på kulturensområde.I anledning av det svar som jag har fått skulle jagvilja ställa ytterligare några frågor. Hur kan det kom-ma sig att sponsringsmöjligheterna finns kvar försportprogrammen men inte för kulturprogrammen?Varför skall man i så många lägen stötta de storasportprogrammen? Om man nu skall ha sponsradeprogram, hade det väl varit lika bra att det även hadegällt för kulturprogrammen. Detta är inte frågor förmig att ta upp i detta sammanhang, men det är intres-sant att notera att idrotten tycks gå före kulturen.Vad jag däremot vill fråga är hur statsrådet tänkersig att den här typen av stora program skall finanieras.Jag menar då inte de program där, i och med det nyariksdagsbeslutet, företagen skall stimulera till debattom viktiga samhälls- och kulturfrågor samt bevakaoch granska viktiga händelser. Allt detta är väldigtbra. Det är ett bra beslut. De program som jag tänkerpå är inte de som visar sportevenemang utan storaoperaföreställningar, stora aktiviteter med världsstjär-nor som kan anordnas i , , Malmöeller . De kräver höga gager och stora engage-mang och kan inte på vanligt sätt rymmas i SverigesRadios budget. Hur menar statsrådet att sådana pro-gram skall kunna anordnas? Det borde väl vara möj-ligt även för att ordna sådana program. Det ärdå också fråga om att de skall sändas för en interna-tionell publik. Därför vill jag fråga vad det fattadebeslutet betyder för möjligheten att sända program,som visar allmän sammankomst eller offentlig till-ställning, för vilka är arrangör.Betyder det att måste vara densom arrangerar, eller kan man säga att Tele-vision är teknisk arrangör medan någon annan arran-gerar själva programinnehållet? Kan det vara Stock-holmsoperan, som ger i uppdragatt ordna en sådan aktivitet? För mig är det oklart vaddet egentligen betyder och vilka slags arrangemangsom kan finnas inom det området. Det vore intressantatt få ett förtydligande.Jag vill också fråga hur statsrådet ser på kulturhu-vudstadsåret. Hur skall det bli känt utanför ,för en stor internationell publik?Anf. 138 Kulturminister ():Fru talman! Det finns naturligtvis ingenting i sta-tens krav i SVT:s sändningstillstånd som uppmanarSveriges Television att prioritera sportprogram påbekostnad av kulturprogram. Det ganska blygsammatillskottet av sponsringspengar på knappt 19 miljonerkronor innebär att företaget har haft möj-lighet att förvärva sändningsrätten till vissa attraktivaidrottsevenemang utan att det behövt gå ut över resur-serna till andra program, t.ex. kulturprogram. Det ärhela tiden en balansgång. Formuleringarna i det nyasändningstillståndet för innehålleren mycket kraftig markering av kulturuppdraget. Ikulturpropositionen har vi också valt att tydligt räknain television och radio i kulturpolitiken. Vi talar därom dem som de största scenerna med den störstamöjligheten att nå ut. Därmed skapas ett tryck påSveriges Television att vidga och fördjupa kultu-ransvaret.Birgitta tar upp kulturhuvudstadsåret.Som statsråd kan jag inte lägga mig i de planer somett kommunalt bolag har. drivsinom ramen för ett kommunalt bolag. Jag kan hellerinte som statsråd lägga mig i den programverksamhetsom och ägnar sigåt. Jag kan inte påverka vilka program som skall sän-das i . Jag vill inte heller göra det.Min allmänna kunskap är att det kommer att bli ettnära samarbete mellan det kommunala bolaget somhar hand om och Te-levision. Vi kommer att få se ovanligt mycket kultur iTV. Vi kommer att få höra mycket kultur i radio. Iuppdraget till public service-företagen ingår också attspegla hela landets kultur. Därmed kommer inte baradet som sker i att portioneras ut till all-mänheten i andra delar av landet. Vi kommer ocksåatt få ett återflöde och en spegling av allt det spän-nande som pågår i kulturlivet utanför storstadsregio-nen.Anf. 139 ():Fru talman! Jag återkommer till det internationel-la. Jag håller med om att det lokala är lika viktigt. Jagtror på ett lokalt samhälle där både det lokala och detglobala finns med. Det är viktigt att vi ser kulturhu-vudstadsåret som som skall spegla både det somfinns i och det som finns i övriga landet.Det skall speglas i . är kulturhu-vudstad i . Detta år har inte skapats för Sveri-ge, utan för . Det är frågan om vad Europaskall se av och framför allt av . Jagvill gärna betona det internationella och inte bara talaom det nationella.Jag vill också fråga statsrådet om ökningen avantalet utsändningar av föreställningar och evene-mang. Det ser spännande ut. ,som sitter i kammaren just , har under många årpläderat för fler direktsändningar från operaföreställ-ningar och teaterföreställningar. Är det något somstatsrådet tycker skall uppmuntras? Att kunna visaföreställningar från i hela landet vore enframgång för hela landet.Jag är envis när det gäller det internationella. Enutredare skall ju se på de problem som finns i frågaom fria producenters och programbolags möjlighet attsprida svenska kvalitetsprogram. Men varför skall hanbara studera spridning av programmen till svenskpublik? Varför skall han inte också se på hur svenskaprogram skall kunna visas för en internationell pu-blik? Det är ett minst lika viktigt uppdrag.Anf. 140 Kulturminister ():Fru talman! Först den internationella frågan. Na-turligtvis är det oerhört viktigt att finns medoch visar i vår omvärld vad kan också när detgäller television och radio. Vi vet att en del av vårakulturprogram från televisionen har fått stora interna-tionella priser. Ett av de senare är dansföreställningenRök, som har fått mycket sympati och utmärkelser.Det finns möjlighet att använda sponsorsmedel förprogram som innebär utsändning av det som kallasallmän sammankomst eller offentlig tillställning därSveriges Television är arrangör. Sponsring får före-komma även där, inte bara i samband med sporteve-nemang. Det handlar i hög grad om kulturevenemang.Förutsättningen är att det finns ett åtagande gentemotEBU, Europeiska radiounionen, och att programmetdirektsänds till flera länder. Det är ingenting som ettstatsråd kan åstadkomma. Det har att göra med om vigör bra och spännande program som skildrar kulturli-vet under eller kulturlivet i stort,som väcker uppmärksamhet. Då blir det lätt att skapaett intresse för dem utomlands. Vi ser att det finns ettsådant . Det sker ett stort utbyte mellanSverige och andra länder. Det kan dock säkert blibättre.Vi har i kulturpropositionen ägnat en viss upp-märksamhet åt frågan om direktsändningar från t.ex.nationalscenerna eller från konserter. Kulturproposi-tionen behandlades och antogs av före jul.Överföringar, transmitteringar av teater- och operafö-reställningar, är inte alldeles enkla att göra. Man kandock se föreställningar där det verkligen lyckas. KungLear gick i en av TV-kanalerna för någon månadsedan. Det var en transmittering. Den passade alldelesutmärkt i TV. Det finns andra föreställningar där detkrävs att man gör om, att man t.ex. använder sig av enannan scen.Det finns långtgående planer, både på Dramatenoch Operan, för att åstadkomma flera särskilda TV-föreställningar och radioutsändningar och i vissa fallenklare transmitteringar. Det finns en stark vilja hosstyrelserna vid de båda nationalscenerna att åstad-komma det.Det finns också en rad konkreta planer. Sammasak gäller t.ex. , som har långt framskridna pla-ner och avtal med andra teatrar. Detta kommer äntli-gen på en bredare front än tidigare.Anf. 141 ():Fru talman! Nyhetenom transmitteringarna gläder mig verkligen. Jag troratt det kommer att ha stor betydelse för svenskt kul-turliv och för våra nationalscener. Då kan de på allvarbli nationalscener, som de faktiskt bör vara.Jag vill tacka statsrådet. Jag hoppas att vår utreda-re får utreda hur våra program skall bli bra för eninternationell publik.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1996/97:289 omSkeppsholmsbron i StockholmAnf. 142 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig omvilka överväganden som legat till grund för beslutetatt riva , om regeringen beaktat detförhållande att bron är belägen inom national-stadsparken och vidare om regeringen beaktat den nyabrons utformning.Jag vill inleda med en beskrivning av bakgrundentill regeringens beslut om att jämka skyddsföreskrif-terna för det statliga byggnadsminnet Skeppsholmenoch så att inte längreomfattas av byggnadsminnesförklaringen. Detta beslutfattades av regeringen och utgöri sig inte ett tillstånd att riva Skeppsholmsbron.Skeppsholmen och är statligt bygg-nadsminne . Hela denna miljö är avmycket stort kulturhistoriskt värde. Skeppsholmsbronutgör en betydelsefull del av kulturmiljön. förvaltar således detta kulturarv och äransvarigt för bl.a. har under de senaste 3-4 årenvarit föremål för diskussioner, undersökningar ochutredningar beträffande brons tekniska skick. är den myndighet som har det antik-variska ansvaret för våra statliga byggnadsminnen. Ettbevarande av bron har varit Riksantikvarieämbetetsövergripande målsättning i de diskussioner som förtsom bron under de senaste åren.Statens fastighetsverk gav i uppdrag att genomföra en utredningbl.a. för att klarlägga de tekniska förutsättningarna förett bevarande av bron. Utredningen visade att korro-sionsskadorna var omfattande. Statens fastighetsverkhemställde därför hos om att få riva beslutade den 21 mars 1996med reservation för regeringens kommande ställnings-tagande till skyddsföreskrifterna att godkänna riv-ningen.Riksantikvarieämbetet föreslog i en skrivelse tillregeringen att gällande skyddsföre-skrifter skulle jämkas så att intelängre omfattas av skyddsbestämmelser. Nästan ett årsenare, , fattade regeringen ettbeslut i enlighet med förslag.Regeringens beslut, som fattades med stöd av be-stämmelserna i förordningen om statliga byggnads-minnen m.m. (SFS 1988:1229), utgör inte i sig etttillstånd att riva . Det möjliggördock förändringar som ansvariga myndigheter bedö-mer som nödvändiga. Regeringen har inte haft anled-ning att beakta bestämmelserna om nationalstadspar-ken i lagen om hushållning med naturresurser m.m.Det ankommer i stället på de berörda myndigheternaatt beakta dessa bestämmelser.Enligt min bedömning har frågan om huruvidaSkeppsholmsbron kan bevaras eller måste ersättas aven ny bro utretts på ett omsorgsfullt sätt. Om detskulle visa sig att ett bevarande trots allt vore möjligtfinns heller inga hinder för ett sådant beslut.Riksantikvarieämbetet har angivit att den nya bronkommer att byggas med modern konstruktion menmed bibehållande av den gamla brons utseende. Sta-tens fastighetsverk har ett ansvar som förvaltare avdet nationella kulturarvet. Jag är övertygad om har ägnat frågan om den nya brons utformningstor möda. Jag förutsätter vidare att med centralt ansvar för de antikvariska frå-gorna deltar i beredningen av den nya brons utform-ning. Jag utgår från att sak-kunskap beträffande tas till vara iärendets fortsatta hantering.Anf. 143 ():Fru talman! Jag tackar för kulturministerns svar.Vid närmare genomgång av svaret finner jag enbesvärande vaghet. Enighet råder om att regeringensbeslut berör en byggnad inom nationalstadspark medsärskilt skyddsvärde. Bron är världens äldstavälljärnsbro, dvs. världens äldsta byggnad i sitt slag.Bron är näst äldsta över huvud taget.Regeringen har det yttersta ansvaret för förvalt-ningen av statens egendomar. Riksantikvarieämbetetshemställan om att bron inte längre skulle vara bygg-nadsminnesmärke grundades på ämbetets önskan attmöjliggöra rivning av bron i enlighet med yrkande härom. I ärendets behandlinghos regeringen utgår jag ifrån att regeringen känt tillatt regeringsbeslutet skulle möjliggöra rivning ochdessutom att den rivna bron skulle ersättas med en nybro som skulle vara 90 cm bredare än den tidigare ochbetongbaserad. Av den gamla bron skulle egentligenenbart dess räcken bevaras.I svaret sägs att regeringen inte haft anledning attbeakta bestämmelserna om . Be-stämmelserna härom har följande lydelse: Inom ennationalstadspark får ny bebyggelse och nya anlägg-ningar komma till stånd och andra åtgärder vidtasendast om det kan ske utan intrång i parklandskapeller naturmiljö och utan att det historiska landskapetsnatur- och kulturvärden i övrigt skadas. Dessa be-stämmelser anger statsrådet att det i stället ankommerpå de berörda myndigheterna att beakta.Genom beslutsunderlaget framgår att bestämmel-serna inte avses att iakttas med hänsyn till att en heltny bro med annan konstruktion och annat utseendekommer att uppföras. Borde inte regeringen i ett så-dant läge övervägt frågan och i varje fall gjort beslutetvillkorat av vissa direktiv för den händelse man intedelade underställda myndigheters bedömning?Det kan heller inte helt uteslutas att regeringen ärbunden av naturresurslagen, eftersom beslutet beröranvändandet av en naturresurs.I svaret sägs det att kulturministern förutsätter attRiksantikvarieämbetet med centralt ansvar för deantikvariska frågorna deltar i beredningen av den nyabrons utformning. Kulturministern utgår ifrån attRiksantikvarieämbetets sakkunskap beträffandeSkeppsholmen tas till vara. Vidare sägs i svaret attdet, om det skulle visa sig att ett bevarande trots alltvore möjligt, inte finns några hinder för ett sådantbeslut.Jag noterar att regeringen synes ha gått längre i sittbeslut än yrkat. Regeringen harinte bara tagit bort bron som byggnadsminnesmärkeutan dessutom ändrat gränsdragningen så att gränsenför skyddsområdet går vid strand. Detgör att hela det vattenområde som berörs av brobyg-get ej längre berörs av skyddsbestämmelserna. Vad äranledningen till den justeringen?Jag har uppfattat situationen som att alla beslut ärfattade. Upphandling av rivning och byggande av nybro har ägt rum, och entreprenör är utsedd. Byggetskulle ha startat . Att rivning inte ännukommit till stånd förefaller mig vara resultatet av denoffentliga debatt som kommit till stånd. Jag undrar omkulturministern har andra besked beträffande vad somäger rum hos i denna fråga.Kulturministern säger också i sitt svar att fråganom huruvida kan bevaras ellermåste ersättas av ny bro utretts på ett omsorgsfulltsätt. Av de handlingar jag har tagit del av kan jag intese annat än att den utredning som föreligger har gjortsav . Denna utredning har fastslagitatt bron är behäftad med omfattande rostskador, menutredningen säger ingenting om huruvida det är möj-ligt att renovera bron eller ej. Inte heller föreliggernågon utredning om vilka kostnader som skulle varitförknippade med en renovering. Borde det inte iärendet göras en kvalificerad bedömning av dessakostnader innan beslut fattas? Jag är medveten om attdet inte är helt lätt att göra en sådan beräkning, menen hygglig skattning skulle säkert vara möjlig.Innebär regeringens beslut ett indirekt godkännan-de av att den rivna bron ersätts med en ny bro, ellerinnebär den vaghet som ligger i svaret att regeringenunderförstått anser att skall omprövasina tidigare beslut i mera kulturvänlig riktning?Anf. 144 ():Fru talman! Jag tror att vi som sitter här kan varaöverens om att det är en viktig interpellation som RolfÅbjörnsson har ställt. Jag kommer naturligtvis attförsöka undvika att upprepa vad har sagt, men jag vill börja med att konstateraatt är näst äldsta bro.Den är mycket vacker. Den är uppskattad. På någotsätt skiljer den från den övriga inner-staden. Det ser vi stockholmare också som en tillgång.Detta är på något sätt en övergång mot skärgården.Den 20 februari 1997 jämkade regeringen skydds-föreskrifterna för det här statliga byggnadsminnet, förSkeppsholmen och . Då skulle jag viljafråga Kulturministern: vilka övervägandengjorde man denna jämkning av kulturskyddet? Jag harinte fått klart för mig vilka instanser som regeringenger möjlighet att yttra sig inför en sådan jämkning.När man beslutar om kulturskydd är det ju i all-mänhet många instanser som har fått yttra sig. Jag tarför givet att det också är flera instanser som får yttrasig innan man jämkar. Eller är det bara som gör det, och sedan kommer regering-ens beslut? I så fall, men jag kanske skall vänta meddet till nästa omgång, tycker jag inte att det ser riktigttillfredsställande ut.Fastighetsverket har bl.a. hänvisat till . Man har sagt att den skulle breddas osv. ochjämfört dessa två objekt. Det märkliga är bara att närdet gäller frångick man, till allasglädje , en breddning. Man fick samma bro, ochden har fungerat.Skönhetsrådet i - som ju inte har nå-gon beslutsrätt, men väl yttranderätt, och som är väl-digt engagerad i vad som händer i vår stad - avvisaren breddning, en nybyggnation som vad jag kan förståbara skulle innehålla gamla räcken och kronor frånbron och inget mer.