prot · GL0930 · 1997-11-19 00:00:00 — Det verkar som regeringen, ochför övrigt vissa fackförbund, är beredda att föra enpolitik som gynnar dem som har jobb men struntar idem som är arbetslösa.Den vårbudget vi behandlade för snart ett halvårsedan hade ju en rad defensiva förslag. Arbetslöshe-ten skulle bekämpas genom förtidspensioneringar,generationsväxling, Kalmarmodeller osv. eller offent-liga tillfälliga arbeten. Symtomatiskt med detta för-slag var att det var offentligt men att det var tillfälligt.Folkpartiet har en annan infallsvinkel när vi sägeratt vi inte får ge upp och acceptera dagens höga ar-betslöshet. I så fall är vi fast för lång tid framöver.Arbetslösheten går att få ned med en klok och samladpolitik för tillväxt kombinerad med en offensiv ar-betsmarknadspolitik. Antalet nya jobb måste öka, intesom nu vara eller sjunka, vilket den nuva-rande politiken lett till.Så några saker till, fru talman. Bland dem som hardet allra svårast på arbetsmarknaden finns människormed funktionshinder. De som vi summariskt kallar förarbetshandikappade. Också här skedde en förändringefter regeringsskiftet då regeringen drog nedanslaget för de arbetshandikappade. Det gällde såvällönebidragsanställningar som anställningar inomSamhall. Nedskärningarna genomfördes ofta ogenom-tänkt, och vi fick senare i rätta till de värstaav avarterna.Från sida har vi varit särskilt angeläg-na att några uppsägningar inte skall ske av dem somjobbar i ideella organisationer med lönebidrag. Såsent som enades för övrigt omett påslag till , någonting som Folkpartietaktualiserat . verkar det som regering-en har bromsat upp de värsta delarna av nedskärning-arna för arbetshandikappade, men det finns ett stortbehov av ett större stöd. Därför har vi från Folkparti-ets sida föreslagit en kvarts miljard mer i anslag änregeringen i stöd för dem som behöver lönebidrageller en särskild anställning.Vi måste inse arbetslöshetens bakomliggande or-saker. De hänger samman med strukturomvandlingoch till viss del med konjunkturläget, och det är ihögsta grad en hanteringsfråga. Vi behöver en offen-siv arbetsmarknadspolitik och åtgärder som leder tillett kompetenslyft i den meningen att man får ett nyttriktigt jobb. Vi behöver föra en ekonomisk politiksom ger sunda statsfinanser och därmed låga räntor.Det gäller att föra en skatte- och näringspolitik somfrämjar företagande och att föra en utbildningspolitikmed höga kvalitetsmål som ger ett verkligtkompetenslyft och som gör att vi kan hävda oss i enhård internationell konkurrens.Industrisektorn, som länge varit ryggraden i detsvenska näringslivet, kan inte ensamt lösa arbetslöshe-tens problem, inte ens i högkonjunktur. Därför är detviktigt att vi är beredda att satsa på en politik somstimulerar fram fler jobb i tjänstesektorn. Det är sär-skilt viktigt att tjänstesektorn främjas för bl.a. kvin-nors framtida möjligheter att få jobb. Sysselsättningenmåste alltså öka kraftigt om arbetslösheten långsiktigtskall minska. Det gäller också att det sker en framväxtav nya företag och att små och medelstora företagväxer. Men då ställs nya och rentav höga krav påarbetsmarknadspolitiken. Det behövs ett koncept somunderlättar för små företag och andra företag attsnabbt rekrytera arbetskraft.Vi behöver en förnyelse av arbetslivet både ute påvåra arbetsplatser och i den byråkratiska och politiskainstansen. Det behövs ett nytänkande som förenarexpansion och kreativitet där också i god meningtrygghet i arbetet kan upplevas. Det är en förändringsom i förlängningen säkrar vår välfärd.Fru talman! Detta är en färdriktning som Folkpar-tiet förordar och som borde ställa sig bak-om då vi går till omröstning om rambudgeten förkommande år.Anf. 125 HANS ():Fru talman! Jag tror jag måste börja med att någotkommentera det Per sade så att jag integlömmer bort det under den korta tid jag har till för-fogande. Han sade en del som jag brukar säga. Hantalade om vikten av sysselsättningstillväxt, vikten avatt det verkligen kommer till stånd riktiga jobb inomprivat och offentlig sektor och vikten av att hållakvaliteten i arbetsmarknadspolitiken.Men när det handlat om arbetsmarknadspolitik,Per , tycker jag att enbart hartalat illa om den. I varje läge har man anklagat rege-ringen för att föra dålig AMS-politik. LO är missnöjtmed den nuvarande AMS-politiken, TCO är missnöjtoch är missnöjt. Jag har varit missnöjd i mångaår. Det är riktigt. Men det är en falsk enighet med PerUnckel. Det är det som är så hemskt.Per har i varje läge motiverat neddrag-ningar av de budgetar som AMS har haft till förfo-gande. Han gör det även . 18 miljarder försvinnerpå . Det är sannerligen inte någon omtanke ommänniskor med funktionshinder, som om alldeles , invandrare eller dem som intekommer in på arbetsmarknaden under marknadsmäs-siga villkor. Det är mycket ett hyckleri när Per Unckeltar upp dessa frågor.Inom EU har länderna en olika karaktär när det gällerarbetslöshet och arbetsmarknadspolitik. Men en sak ärgemensam för de flesta. De har en alldeles för storandel passiva människor i arbetslöshet och alldelesför få i aktiva åtgärder. Långtidsarbetslösas andel avde arbetslösa har legat på 50, inom EU underväldigt , en tioårsperiod. Det har varit enasocial politik som har drabbat människor utan storaresurser och som har marginaliserat väldigt många,men det är någonting som jag inte tror intresserar PerUnckel särskilt mycket.Det talades om att det är för mycket ALU ochAPI. Ja, se det tycker jag med. Jag hade en pakt engång i tiden med , när han tillträd-de, och med om att det skulle bedri-vas en tillväxtinriktad arbetsmarknadspolitik. Eftervilken era var det, Per ? Det var efter den eradå Per själv var minister i regeringen. Hörn-lund lyckades öka antalet inte till 50 000utan till 80 000. Resten var i stort sett det som ärAPI, nämligen ungdomspraktik. Aldrig har Sverigehaft en sämre arbetsmarknadspolitik, på just det sättsom Per nu beskriver, än hansjälv satt i regeringen.I övrigt tycker Per att avreglering, skatte-sänkning och EMU-anpassning är riktig politik. Jagvill påstå att de människor som har det sämsta lägetpå arbetsmarknaden råkar allra värst ut i det scenariot.Hos Per tycker jag inte att det finns mycket atthämta.Även vi från menar inte bara attmassarbetslösheten är ett ofantligt samhälleligt miss-lyckande, utan också att lösningen är att öka syssel-sättningen. Det har vi sagt , tror jag. fårvi medhåll, men så sviker regeringen. Man orkar intemed att driva en effektiv arbetsmarknadspolitik.När sysselsättningspropositionen kom skrevVänsterpartiet att det är bra att man har som mål atthalvera den öppna arbetslösheten, men att det interäcker. Det gäller att stimulera framväxten av ordina-rie arbetstillfällen. Det vore olyckligt om målet atthalvera öppen arbetslöshet uppnås på konstlad väg,t.ex. genom att åtgärdsvolymerna ökar eller via direk-ta statistiska manipulationer. Förvärvsfrekvensenmåste återgå till tidigare höga nivåer. Deltagandet iarbetskraften måste öka.Jag tycker inte att man skall hyckla och säga attdet går bra eftersom arbetslösheten går ned litetgrand. Vad vi måste göra är att öka den reguljärasysselsättningen. Kan vi öka den med en procentenhetbetyder det bortåt 50 000 arbetstillfällen, bortåt 10miljarder kronor i förstärkning av de offentliga finan-serna och mycket framtidstro och investeringsvilja.Några statistiska uppgifter kommer även från mig.Arbetskraften har minskat med 114 000 . Denhar minskat med 137 000, , på tvåår. Antalet sysselsatta har minskat med 74 000 på ettår, vilket har sagts av många, och med 96 000 på tvåår. Jag går till . Av det senaste åretsminskning står minskningen av antalet sysselsattakvinnor för huvuddelen - 57 000. Det är kanske inteså konstigt. När det gäller vård och omsorg har sys-selsättningen , ,minskat med 45 000. Fundera då över varför vi harproblem med äldreomsorgen. Fundera över varför detfinns problem inom sjukvården.Vi kan inte bluffa. Vi kan inte ha debatter varan-nan dag och åberopa olika siffror . Dettaär förklaringen, och det är djupt olyckligt.När vi föreslår att man skall ta a-kassepengar, läg-ga till 840 miljoner i budgetpengar och skapa 25 000nya jobb avslås förslagen rutinmässigt. Det finns enbetydande avvikelse när det handlar om rambudget,som vi diskuterar just . Jag måste säga att vi harmött mycket litet intresse för den oerhörda uppsätt-ning med sysselsättningsförslag som vi har kommitmed.Förvärvsfrekvensen har sjunkit med2,och med nästan 3 procen-tenheter . För kvinnor är vi uppe i 3,5 procen-tenheters sänkning. Vi som med stolthet har åberopatförvärvsfrekvenser på är nere i för-värvsfrekvens för kvinnor.Enligt finansplanen, där regeringen får uttryckasina prognoser, kommer den totala sysselsättningenatt vara mindre när vi går till val - 1998 - änvad den var 1994 när arbetarrörelsen vann valet förragången. Antalet sysselsatta i offentlig sektor kommeratt vara 50 000 färre - - än1994.Vänsterpartiet har lagt all kraft på jobben i sittbudgetalternativ. Vi har inte gjort det genom att blåsaupp budgeten hur mycket som helst. Vi är oerhörtsnåla. Det är en klar vänsterståndpunkt att hålla påsunda statsfinanser. Vi ligger vad gäller utgifterknappt två miljarder över regeringen. Vi föreslår enobetydligt högre skattekvot - . Vi föreslår enkraftig omfördelning och en prioritering av utgifter,allt i syfte att åstadkomma jobb.Här är ett axplock: Vi föreslår kreditstöd på enknapp miljard till småföretag för att underlätta derasinvesteringar. Vi föreslår avdelning av skattemedel vad vi kallar framtidsfond, helt i avsikt att utnyttjavinster till att stärka produktiviteten genom att höjautbildningsgraden bland personalen. Det finns likhetermed den gamla arbetslivsfonden, men den är litetannorlunda utformad. Det finns ett starkt fackligtinflytande.Även vi föreslår en ram för skattesänkning framförallt på den privata tjänstesidan, men också på denkommunala offentliga tjänstesidan, för att gynna job-ben. Det motsvarar tillsammans 9 miljarder kronor.Vi föreslår slopat arbetsgivarinträde för mindre före-tag när det gäller sjuklönen. Det kostar 700 miljoner.Det gäller de riktigt små företagen med upp till tioanställda. Vi vill se till att de inte drabbas av nackde-lar när de anställer personer som kanske drabbas avsjukdom.Vi föreslår sänkta avgifter för egenföretagare ochen stor satsning på att äntligen stimulera fram en ar-betstidsförkortning. Vi vill avsätta 3 miljarder kronorför ytterligare försöksverksamhet för de arbetsgivaresom lyckas få till stånd arbetstidsförkortningar sommedger sysselsättningsökningar.Vi föreslår att man skall lägga över knappt 4 mil-jarder kronor till kommunala jobb, som dras från a-kassemedel. Vi anser att det i detta massarbetslöshets-läge är det enda rimliga. Vi vill alltså överföra pengarfrån utgiftsområde 13 till utgiftsområde 25.Vi föreslår ganska kraftiga påslag på arbetsmark-nadspolitikens område. Jag kommer till det. Dethandlar om att få större volymer när det gäller verk-samheter som ligger nära den ordinarie arbetsmarkna-den, t.ex. rekryteringsstöd, kompetensutveckling ocharbetsmarknadsutbildning. Det gäller också att klarade allra mest drabbade grupperna. Jag tänker på in-vandrare och ungdomar som inte har upparbetat nå-gon a-kassa. Vi vill återställa utbildningsbidragen tillden nivå som de låg på tidigare, så att människor intebåde skall behöva gå i praktik på en arbetsplats ochspringa till för att hämta ut försörjnings-medel.Vi vill satsa 350 miljoner på näringslivsutveck-ling. Vi har en mängd olika förslag, t.ex. om såddfi-nansiering. Vi föreslår regionala utvecklingspengarinom ramen för landshövdingeuppdraget på 400 mil-joner osv. Det blir sammanlagt 25-26 miljoner kronori strukturellt påverkande och efterfrågepåverkandemedel - - inom ramen fördet budgetförslag vi har lagt fram för att stimulerajobb.Arbetsmarknadspolitiken handlar om en halv mil-jard i riktade satsningar gentemot kvinnor som hardrabbats av strukturrationalisering. Det handlar om attstärka just det Per pratade om, nämligen möj-ligheten att behålla en bra arbetsmarknadsutbildningoch möjligheten att arbeta med otraditionella medel,så att det blir någonting av det som kommunerna isina arbetsförmedlingsnämnder har inflytande över.Vi vill lägga en halv miljard på otraditionella medel.Vi vill lägga ytterligare knappt en halv miljard påkvalitetsstödjande åtgärder för utbildningsvikariatosv. Det kostar att kom-pensera dem som har drabbats av de sänkta utbild-ningsbidragen och skapa samma nivå för ungdomarnai den kommunala ungdomssatsningen.Jag vill ställa en fråga till ochäven . Vi var överens om att rekryte-ringsstöd, utbildningsvikariat och arbetsmarknadsut-bildning var de klart bästa arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. Andelen personer som har haft möjlighetatt få jobb i åtgärd ligger mellan 50 och60 %. De här är de absolut effektivaste åtgärderna.Varför minskar de då så starkt? , från oktobertill oktober, har rekryteringsstöden minskat med73 %, utbildningsvikariaten och arbets-marknadsutbildningen . Det är enligt minuppfattning ett oerhört misslyckande.Arbetsmarknadspolitiken bär för stor börda. Dethar vi sagt år ut och år in. Skall det finnas någon möj-lighet att få till stånd en sysselsättning som vi mednågon rim och reson kan kalla full sysselsättning, dåkrävs det en ekonomisk politik som prioriterar syssel-sättningen. Då krävs det en budgetpolitik som intelanserar målet att gå överskott under enkonjunkturcykel, som vi har massarbetslös-het. Vi har tagit upp frågan, och vi har drivit den, menden finns tyvärr bara med som en reservation. Detfanns inget stöd för det synsättet, trots att synsättetdelades av den socialdemokratiska kongressen.EMU-anpassningen, med inflationsbekämpningensom första mål, är en huvudorsak till massarbetslöshe-ten i stora delar av och har starkt negativtpåverkat den svenska utvecklingen under senare år.Det handlar inte om arbetet med att sanera svenskastatsfinanser under de år som gått . Dethandlar i hög grad om att tillfredsställa konvergens-villkoren i EMU-kriterierna.Det handlar om budgetpolitiken, EMU-anpassningen och bristen på europeisk stimulans närdet gäller finanspolitiken. har föreslagiten finansiell expansion inom motsvarande1 % av BNP. Det skulle ge ungefär 5 miljo-ner arbetstillfällen i . skulle påverkasmed ungefär 150 000. Det skulle innebära en ytterstblygsam negativ påverkan på budgeten och en ytterstblygsam påverkan på inflationen. Det kallar jag ettinitiativ till europeiskt samarbete med ett syfte som ärsocialt, nämligen att sätta människor i arbete. Det ärprecis det som, innan vi gick med i EU, var AllanLarssons bidrag till debatten i boken iarbete.Skattepolitiken har diskuterats mycket . Dethandlar om att med en röd och grön skatteväxling fåfart på ekonomin och sätta människor i arbete. Kom-munerna får ytterligare 5 miljarder, plus de 25 000jobb som blir följden av omdisponeringen av a-kassemedel. går till byggverksamhet,ROT-verksamhet och nybyggnation.Näringspolitik och regionalpolitik får 800 miljo-ner kronor enbart inriktade på förnyelse av näringsli-vet, på småföretag, nätverksbyggen, uppkoppling tillregionala högskolor osv.Lönebildningen är viktig, men den måste ske ochförbättras på ett rättvist sätt, så att inte löntagarna bärhela bördan och så att inte, som skett ,kapitalägarna tillskansar sig en allt större del av pro-duktionsvärdet.En arbetstidsförkortning är inte hela lösningen,men det är en nödvändig åtgärd inom ramen för allt-fler arbetade timmar. Med mer sysselsättningstillväxtoch fler människor i arbete har vi uppgiften att fördelaom arbetstiden. Vi har lagt fram ett omfattande för-slag, som inkluderar sänkta arbetsgivaravgifter ochsänkt beskattning på tjänster. Även en del andra skat-tepolitiska åtgärder kommer att krävas för att vi skallfå till stånd en sysselsättningsökning. Under nästamandatperiod skall en 35-timmarsvecka vara klar, ochvi bedömer att vi kan ha 200 000 nya arbetstillfälleninom ramen för en expanderande ekonomi med enexpanderande sysselsättning.Jag vill gärna fråga arbetsmarknadsministern hurhon ser på en expansion inom ramen för EU när detgäller ett samarbete inom finanspolitikens ram. Varförtar inte sådana initiativ, som skulle kunna geLuxemburgmötet någon mening när det startar i mor-gon? Hur ser arbetsmarknadsministern på EMU-processen i förhållande till möjligheterna att skapafull sysselsättning? Det är några grundläggande frå-gor, som jag mycket gärna skulle vilja ha svar på.Slutligen: Man kan tycka att det går bra när detgäller sysselsättningen, eller man kan som jag och PerUnckel ur olika synvinklar tycka att det går väldigtdåligt. Jag skulle ändå vilja att vi var väldigt allvar-samma och noga tänkte igenom frågan. Totalt en halvmiljon människor är arbetslösa, och många flerhar försvunnit ur arbetskraften. Jag, liksom ni, träffarmänniskor som har varit arbetslösa i tre, fyra, femeller och som är desperata. Det finns människorsom inte kan göra det nödvändiga samhällsarbetetinom vård och omsorg, som en hord avmänniskor inte får göra någonting. Detta är ett sam-hällsmisslyckande utan like, alldeles bortsett frånvilka procentsiffror som vi analyserar fram och vilkaåtgärdstyper som vi föreslår den ena eller andra da-gen. Kan vi inte lösa det oerhörda sysselsättnings-problem har ens , när vi mycket snarthar en budget i balans, när vi har en bytesbalans somär oerhört positiv, när allt talar för att skullekunna ta steget tillbaka till full sysselsättning, då stårvi i praktiken och stampar och når mycket små fram-steg.Jag vill uttrycka min största oro för demokratinsskull och för den sociala sammanhållningens skull ominte de här frågorna tas på större allvar. För Vänster-partiet är detta A och O. Vi är beredda till nästanvilket samarbete som helst med regeringen för att tarejäla steg på vägen. Vi har lagt fram många förslagunder . Hade ni lyssnat på oss hade ni haftett bättre läge, även om vi inte har någon enkel lös-ning på problemet.Johan har redan yrkat på de reservatio-ner jag stöder.Anf. 126 PER () replik:Fru talman! Jag har tre korta kommentarer tillHans Anderssons anförande.För det första: säger att jag alltidtalar illa om AMS. Nej, det gör jag inte, men jagkritiserar hårt dålig AMS-politik. Jag kritiserar hårt enpolitik som innebär att man tror att det är AMS somskall stå för tillväxt och välståndsutveckling. Är maninte kritisk på dessa punkter riskerar man att fastna iden dåliga politik som inte skapar tillväxt och väl-stånd och som tvingar in människor i åtgärder sominte leder till jobb.För det andra: känner behov avatt tala om att han inte är enig med mig. Jag skallgärna kvittera detta, så att inte fårdåligt anseende inför sina väljare. Nej, vi är inte eni-ga. I kritiken av Socialdemokraterna kan vi ofta finnavarandra. Det vore konstigt om man inte kunde blienig om en så enkel sak!Vi är däremot inte eniga om villkoren för att skapade nya arbetena. politik skapar inganya jobb. Eller för att ta en näraliggande jämförelse:Gudrun kan vara framgångsrik småföretaga-re endast så länge som hon misslyckas som partileda-re.För det tredje: EU-länderna innehåller så mycketdåligt, säger . Tja, det finns rättmycket att lära också av länder som inte är Sverige.Vi kan lära om ungdomsarbetslöshet, om lärlingsut-bildning i , och . Vi kanlära oss om tillväxtens, dynamikens och investerings-kraftens förutsättningar på . Vi kan lära oss ettannorlunda sätt att organisera arbetsmarknaden iDanmark och i socialdemokraternas . Själv-tillräcklighet är det som minst av allt just nubehöver.Anf. 127 HANS () replik:Fru talman! Jag håller med om att vi inte behövernågon självtillräcklighet.Per talar om AMS-politik. Den AMS-politik som har varit sämst under det här seklet - jagtror att Per håller med mig om det - var denAMS-politik som tvingades föraunder den tid då satt i Arbetsmark-nadsdepartementet. Om jag inte minns fel satt dåockså i regeringen. På alla de punkter därPer nu kritiserar var detvärre under - men den politik som, medCenterns hjälp, förs av är tyvärr tillräckligtilla.Det andra var att AMS inte kan klara det här. Nej,jag tror att arbetslivet och näringslivet måste hjälpatill. Därför har jag föreslagit att AMS inte skall stå förall utbildning. Framtidsfonder är ett lämpligt sätt attutnyttja och använda de vinster som uppkommer iproduktionen till att förkovra personalen och inte baradela ut dem till aktieägarna. Vi har föreslagit obliga-toriska praktikplatser. Det skall ingå i arbetsgiva-ransvaret att investera i den framtida arbetskraften.Det skall ingå att rehabilitera arbetsskadad personal.Oerhört många av dem som befinner sig utanförarbetskraften är utslitna i ett näringsliv som inte tognågot ansvar, Per ! Jag vill återinföra en del avdet sociala och finansiella ansvaret.Vi vill skapa jobb. Vi har ett flertal förslag av nä-ringspolitiskt och strukturellt slag som ger jobb. Detvet Per också.När det gäller EU finns det inte någon enkel erfa-renhet. Vad jag sade var att EU i stort utmärks av enovanligt hög grad av permanent arbetslöshet ochlångtidsarbetslöshet i relation till de arbetslösa, ochdet manar inte till efterföljd.Anf. 128 PER () replik:Fru talman! Låt mig även begränsamig till tre korta kommentarer.Det finns säkerligen åtskilligt att diskutera bådefrån den regering jag satt i och från många andraregeringar i historien. En sak är emellertid entydig.När den regering jag satt i lämnade över ansvaret tillSocialdemokraterna var sysselsättningen på väg uppoch arbetslösheten - på riktigt - på väg ned. Denregering som jag tror att både ochjag är kritiska till lyckades med konststycket att vändaSverige åt fel håll.Vänstern vill skapa nya jobb, säger . Det tvivlar jag faktiskt inte på. Min kritik handlarsnarast Vänsterns förutsättningar att faktiskt göra detman säger sig vilja eftersträva. Jag är övertygad om,tyvärr, att det förespråkar inom ra-men för den ekonomiska politiken och skattepolitikenleder till - om det nu är möjligt - att vi förlorar ännufler arbeten än under och europeiska unionen har betydande bekymmer,säger . Ja visst är det så. ärdet uppenbart att länderna i EU förmådde dra nytta avdagens konjunkturuppgång genom att skapa arbetenlångt mycket fortare än vad har lyckats göra.Det säger oss inte att det finns länder där ute som kankopieras in i , men det säger oss att det finnslärdomar att dra om man är nyfiken och beredd attlyssna på andra.Anf. 129 HANS () replik:Fru talman! Låt mig till det sista säga att erfaren-heterna går åt alla tänkbara håll. och Tysk-land har en förvärrad arbetslöshet, och det är destörsta ekonomierna alldeles oavsett konjunkturupp-gången. har förtidspensionerat bort i stort setthalva arbetskraften, och resten går på deltid. Det finnsalla tänkbara förhållanden där nere. Låt oss ta en rejäldebatt om det, byggd på kunskap, men inte på det härsättet.Vi har en serie jobb som handlar om förnyelse avnäringslivet, investeringar, att låta bli att dra ned inomoffentlig sektor och tvärtom ha en behovsstyrd of-fentlig sektor som vi också har råd med. Vi behöverskatteinkomster, Per . Men vi bygger mycketav vår sociala verklighet och våra idéer om arbetslivetpå social trygghet, demokrati och delaktighet, medanni bygger det på att kunna slå sig fram på en marknaddär man köps och säljs. Det är en grundläggandeskillnad mellan oss två - en grundläggande skillnad!När det gäller AMS-politik säger jag inte bara attdet var litet dåligt som Per satt iregeringen; jag säger att det var då vi lämnade enrejält högkvalitativ och effektiv arbetsmarknadspolitik- en politik som spelade en roll för att gå emot kon-junkturerna, som spelade en roll för att ge de arbetslö-sa någonting som de inte hade, nämligen kompetensoch möjlighet att ta sig fram på den nya arbetsmark-naden. Detta förföll till en socialpolitik där vi under-höll ungefär 130 000 av dem som då var i åtgärder iofta alldeles meningslösa och lågkvalitativa åtgärder.Hur skall klara det här när man drarned budgeten för arbetsmarknadspolitik med 18 mil-jarder kronor? skall man se till att de somslås ut och inte får någon plats får gå på sin a-kassa -men inte längre än , och utan återförsäk-ringsrätt.