prot · GK0994 · 1997-04-23 00:00:00 — Efterhand har detblivit organisationer som har tagit på sig att föra framsynpunkterna och som har gjort sig till tolk för olikaåsikter. kallade dem förkravmaskiner, därför att en del av dem försöker förafram egna särintressen till att bli allmänna riksintres-sen.Detta är en verksamhet som i sig är legitim, ochdet finns många som är duktiga på det. utomordentligt skickligt att slå ut naturgasen tillförmån för rapsdieseln. Tidningen harskildrat hur man gjorde det på ett väldigt elegant sätt.Diabetesförbundet har också varit mycket framgångs-rikt. Diabetiker har lyckats bli de enda patienter somhar fria läkemedel även i framtiden.Vi har efterhand fått lobbyföretag. De kom först iUSA med McLoughlin. Sedan har vi fått dem i EU.Här i har vi nu åtminstone 17 lobbyföretag.CARTA är väl det största, som har flest anslutnabörsföretag, och som också det minst kända. Kreab,RINFO och JKL är några andra mycket duktiga lob-byföretag som bedriver verksamhet här i landet. Deförsöker påverka lagstiftare, riksdagsmän, både direktoch indirekt via medierna och journalister.Utskottet hänvisar i behandlingen motionens syn-punkter till den förvaltningspolitiska kommissionen,vilket bekymrar mig en del. Vad jag är ute efter ärinte lobbyism gentemot myndigheter eller statsför-valtning utan mot den lagstiftande församlingen,nämligen . DN har gjort en bredbeskrivning av hur lobbyverksamheten sker. beskrivit situationen när SJ via ett lobbyföretag,och ett antal kända politiker här iriksdagen bedrev en våldsam kampanj mot Volvoslobbyister, en kampanj där striden så småningomslutade i höjda bilkostnader för alla svenskar.Vad är problemet när det gäller lobbyismen? Vadsom är bra med lobbyism är att vi får information,meningsutbyte och uppvaktningar. Det är alldelesutmärkt så länge det sker med öppna kort från organi-sationer och professionella företrädare. Bekymret ärnär det blir fel i informationen, vi blir lurade och viblir påverkade på ett dolt sätt utan att vi vet vem av-sändaren för åsikterna egentligen är. Själv har jagmånga gånger fångat upp idéer från lobbyister ochdrivit frågor. Men har aldrig svalt färdiga synpunkter.Denna vaksamhet mot varifrån man får sina intryckoch sin påverkan är viktig.Då undrar man: Hur gör andra? Om man tittar påUSA, där lobbyismen blommade upp först, har mandär en registrering av sina lobbyister. Man spelar medöppna kort. Man vet som politiker vem man möteroch vem som denne man möter representerar. Lobby-isterna har också en ansvar för att den informationsom de ger är korrekt. Man har också ett korrektions-instrument, eftersom man kan avstänga de registrera-de lobbyisterna från fortsatt verksamhet om de brytermot exempelvis kravet på korrekt information.Fru talman! Lobbyismen är här. Jag tror att det ärdags att lyfta fram den i ljuset, göra något bra av denoch ge den klara spelregler. Lobbyismen är och haralltid varit en viktig del i det politiska beslutsfattan-det. Om vi hanterar den rätt kan vi ha mycket stornytta av den.Anf. 93 SKÅNBERG (kd):Fru talman! Vi kristdemokrater finns inte repre-senterade i KU. När vi då läser att frånMiljöpartiet har följt upp bl.a. vår motion K515 meden reservation som vill verka för att vi skall få heltalkoholfri representation vill vi som vår mening fram-föra att det skulle kunna vara en mer framkomlig vägatt arbeta för en policy med helt spritfri representa-tion.Vi vet att vin och öl finns i samhället. Å ena sidankan vi inte komma ur ett sådant samhälle som levermed den verkligheten. Vi vet å andra sidan ocksåvilka skador som alkoholen ger. Många av oss i riks-dag, i regering och i offentlig representation är hem-ifrån och utsätts för större påfrestningar än andra. Vivet genom erfarenhet att mer än en blir skadad avalkoholen i offentlig representation. Därför tror vi attdet skulle kunna vara en framgångsrik väg mittemel-lan den helt alkoholfria representationen och den somär tämligen likgiltig för vad vi dricker att föreslå att viskulle jobba för en policy att vara spritfria.Det är inte mycket sprit som dricks i regering ochriksdag - missförstå mig inte. Men det händer vidmiddagarna att man avrundar med en , en liköreller någonting sådant. Vi tror att man med fördelskulle kunna avstå från det. Vi tror också att utländskagäster har förståelse för att vi väljer att avstå frånspriten. Det är ju trots allt vår arbetstid. Även vid enmiddag är vi riksdagsledamöter, regeringstjänstemän,osv. Det ser inte bra ut att vi dricker åtminstonestarksprit.Jag har själv motionerat om en heltalkoholfri representation. Det finns också andra krist-demokrater som har gjort det tidigare och även denhär gången. Det är förvisso en hedervärd och godhållning. Jag menar ingenting annat. Men det är nogen mer framkomlig väg att börja med en policy medspritfri representation.Fru talman! Jag yrkar därför bifall till motionK515.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §.12 § Ekonomiska konsekvensanalyserFöredrogsJustitieutskottets betänkande 1996/97:JuU14Ekonomiska konsekvensanalyser (förs. 1996/97:RR7)Anf. 94 ():Fru talman! I detta betänkande behandlar justi-tieutskottet revisorers förslag angåendeekonomiska konsekvensanalyser och en motion somväckts med anledning av förslaget. Bakgrunden är enbeställning från utskottet till revisorer omatt utföra en granskning i frågan om drifts- och sam-hällsekonomiska kalkylmodeller vid nybyggnad ochavveckling av kriminalvårdens anläggningar. En frågasom har varit särskilt aktuell är den omdiskuteradefrågan om nedläggning av häktet i Östersund.Utskottet har inhämtat yttrande från finansutskot-tet och föreslår i detta betänkande ett tillkännagivandetill regeringen om krav på ekonomiska kon-sekvensanalyser som underlag för beslut om föränd-ringar av statlig verksamhet och en begäran om attregeringen skall lämna en redovisning på någrapunkter i dessa frågor till riksdagen.När det gäller frågan om häktet i , somen av motionerna behandlar, har revisoreri en granskningspromemoria fört fram ganska skarpkritik mot nedläggningen och bristande ekonomiskakonsekvensanalyser om följden av nedläggningen.Riksdagens revisorer har dock modifierat sinaställningstaganden efter att ha remissbehandlat denförsta granskningspromemorian.I finansutskottet, som var ganska kritiskt till Riks-dagens revisorers ursprungliga påpekanden, sägerman att det är makroekonomiska bedömningar av detekonomiska läget samt förslag till inriktning av denekonomiska politiken - i syfte att uppnå vissa sam-hällsekonomiska effekter, som lägre räntor, stabilapriser och ökad produktion och sysselsättning - somligger till grund för den statliga budgetpolitiken, debesparingar och förändringar som föreslås inom fleraverksamhetsområden. Man säger också att samhälls-ekonomiska effekter således förutsätts vara beaktade.Finansutskottet menar att tämligen enkla sam-manställningar av data visar att förutsättningarna föratt behålla Östersundshäktet skiljer sig ofördelaktigtfrån dem vid andra, jämförbara häkten. Häktet i Ös-tersund hade lägre beläggningsgrad, högre kostnadper tillgänglig plats samt väsentligt högre kostnad perproducerat vårddygn än andra häkten. Dessutom upp-gav att häktet i vidfortsatt drift skulle behöva byggas om för att få enhumanare utformning. har alltså ingenkritik mot det beslut som fattats om nedläggning avhäktet i Östersund.Detta blir också justitieutskottets slutsats, och ut-skottet föreslår att motionen i det här avseendet av-styrks.Med detta vill jag yrka bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 95 (m):Fru talman! Utskottets socialdemokratiska tales-man lade upp debatten på sitt sätt. Betänkandet ger jumöjlighet att diskutera olika saker. Man kan uppfattadet som en diskussion i sakfrågan om häktet i Öster-sund eller se det som ett exempel på att man, omKriminalvårdsstyrelsen ges för snäva budgetramar,kan tvingas lägga ned många häkten, kanske i onödan.Men jag kommer att uppehålla mig vid den mer prin-cipiella utgångspunkten, nämligen behovet av ett brabeslutsunderlag när olika myndigheter och ytterstriksdagen fattar beslut. I det här fallet har ju Krimi-nalvårdsstyrelsen och regeringen fattat beslut.Jag tror att det är utomordentligt viktigt att helhet-sperspektivet finns, och jag är övertygad om att detbrister i det avseendet. Bakgrunden till hela betän-kandet var, som pekade på, justi-tieutskottets förfrågan till revisorer om attgöra en analys av vad som händer när man lägger nedeller gör tillbyggnader av olika slag inom ett område.De remissinstanser som yttrat sig med anledningav revisorers preliminära rapport hargenomgående understrukit betydelsen av att man göroch redovisar den här typen av analyser. Det gällerFinansdepartementet, - det är kanske inte så underligtatt de markerar detta - , , och Kriminalvårdsstyrelsen.Alla talar i princip om betydelsen av någon form avförkalkyler, bra beslutsunderlag och om behovet avatt följa upp efteråt.Sedan ställer man frågan om på vem det ankom-mer att ha detta helhetsperspektiv? Ankommer det påvarje enskild myndighet? Det, fru talman, är en utom-ordentligt intressant fråga. Alla inser behovet av hel-hetsperspektiv. Alla talar om det. Men, frågar man,går det egentligen att förena med myndighetens sek-torsansvar att ha ett helhetsperspektiv?Frågan blir då på vem det ankommer att ha dethelhetsperspektiv som efterfrågas. Rimligtvis börriksdagen ha ett helhetsperspektiv. Det är också gans-ka rimligt att regeringen har det. Hur kan man förenabehovet av helhetsperspektiv med varje enskild myn-dighets sektorsansvar och behov av att fatta sina be-slut utifrån sina strikta bedömningar ur effektivitets-och budgetsynvinkel? Det är en central fråga.Man kan litet drastiskt säga att vi i dagens läge harett debattklimat som leder till fragmentering av frå-gorna. "Snuttifiering" kan man kalla det. Jag brukarsäga att vi lever i tårtbitarnas paradis. vet intetårtbitarna om de tillhör någon tårta och framför alltinte vilken tårta de tillhör, om nu tårtan representerarhelhetsperspektivet.Debatten i medierna orkar i allmänhet bara med enfråga eller . En fråga körs hårt i envecka, och en annan fråga . Det är ytterstsvårt att hålla helhetsperspektivet levande i det of-fentliga samtalet, där ju och regeringendefinitivt bör vara ett par centrala aktörer. Politiker-nas adelsmärke är ju att utifrån vissa värderingar setill helheten och göra avvägningar mellan olika sek-torsintressen.Det finns anledning för oss att fundera över just dehär bitarna. Vi har i justitieutskottet - och sedan här iriksdagen - fattat en lång rad beslut som rör olikadelar i rättskedjan, t.ex. närpolisen. Vi har ändratbudgetramarna, och vi moderater har tyckt att ramar-na varit för snäva medan andra har tyckt att de varitlämpliga och röstat för dem. Vi har fattat beslut omåklagarväsendet, domstolsväsendet och kriminalvår-den. Även där gäller det att ha överblick och se helhe-ten. Kedjan blir ju knappast starkare än sin svagastelänk.Jag är alldeles övertygad om att det finns ett stortbehov av att stanna upp, begrunda och inse att viibland kanske inte riktigt har den överblick vi bordeha inom olika sakområden. Jag tror att skrivelsen frånRiksdagens revisorer till skall ses princi-piellt. När försvarsutskottet skulle bereda regeringensförslag om ny förslagspolitik, noterade jag att man togintryck av den diskussion som föranleddes av den härskrivelsen. Man tog in utredare från revi-sorer för att ungefär med samma modell göra en ana-lys av förslag till förbandsnedläggningar. Olika sekto-rer kräver kanske olika modeller, man jag tror att detär angeläget att vi använder den här modellens synsätti våra diskussioner här.Ingen är bättre skickad eller har större skyldighetatt föra detta helhetsresonemang än riksdag.För om riksdag inte tillät och gav utrymmeför det, vem skulle då göra det? Det är kanske ettsidospår att fråga: Ger strukturer och ut-rymme för detta att se helheten? Stimulerar regering-ens arbete den här helhetssynen, inom ett stort områdeoch mellan olika områden? Av praktiska skäl måsteman dela upp tillvaron på något sätt. Med den upp-delning i olika utskott som vi har i ser mandet kanske litet snävt. Man ser inte över utskottsgrän-serna, även om det kanske finns större möjligheter attgöra någonting över gränserna.Just i uppsåtet att dels få ett bättre beslutsunder-lag, dels faktiskt följa upp vad som hänt, spelar riks-dagen en central roll, såväl som lagstiftare och beslu-tande församling som revisionsorgan i olika avseen-den. Ingen annan kan spela denna roll i det parlamen-tariska livet. Ingen annan än har auktorite-ten att se helhetsperspektivet i det offentliga samtalet.Det är därför viktigt att se detta betänkande ochden rapport och den skrivelse som reviso-rer presenterat som underlag för detta just som ettinlägg i debatten och som en markering av behovet avhelhetssynen. Jag är övertygad om att utanden missar en mycket central uppgift, nämligen attbevaka helheten i där den politiska debatten såpräglas av en uppdelning, sektorsintressen och dag-sländor.Med det yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 96 vice talman ():Fru talman! Jag vill till fullo ställa mig bakom detsom uttalade om behovet av att sevårt samhälle i ett helhetsperspektiv, och att inte barase delarna. Vi har ett enigt betänkande i det här sam-manhanget, när vi pratar om ekonomiska kon-sekvensanalyser. Men det finns vissa avvikande åsik-ter, som har tagit sig uttryck i två särskilda yttranden.Åtminstone det särskilda yttrande som vi i Centerpar-tiet har ställt oss bakom är ett uttryck för den osäker-het som vi känner när vi tittar på slutsatser som dras,där man är övertygad om att det är exakt på ett visstsätt. Det är just dessa slutsatser vi känner så stor osä-kerhet inför i betänkandet när det t.ex. gäller häktet iÖstersund. Men detta är allmänt utbrett över huvudtaget, och vi ville därför i ett särskilt yttrande strykaunder resonemanget kring ekonomiska kon-sekvensanalyser.Det saknas alltså ett helhetsperspektiv, och dettagäller allmänt. i riksdagsarbetet hardet slagit mig hur mycket som har saknats därvidlag.Det är inte för tidigt att revisorerverkligen undersöker användningen av kon-sekvensanalyser, hur de är genomförda och vilkaresultat de fått.Vi här i är ju faktiskt i händerna på ex-pertis. Vi skall inte vara experter på olika områden,utan vi skall vara experter på att fatta kloka beslututifrån vad andra experter, med sina specifika kun-skaper, kommer och säger. Vi skall då också kunna sesaker i ett helhetsperspektiv och kunna foga ihopdelarna. Detta kanske vi har gått ifrån. På den tidennär vi byggde upp rättsväsendet gjorde vi faktiskt såhär. Då satte vi upp ett mål, dvs. frågan om rättssä-kerhet, om trygghet osv. Sedan frågade vi oss: Hurkan vi nå målet? och byggde upp en organisation fördet.Det här har byggts upp . Faran är att när vi skall spara glömmer vi bort det ur-sprungliga resonemanget, tar bort en bit och vet interiktigt vad effekterna blir. Vi vet inte heller riktigt omvi uppnår det som vi vill uppnå med t.ex. vår krimi-nalvård och det vi har satt oss före.Jag håller med om att det är vii som skall föra de här diskussionerna. Detär också vi som har det yttersta ansvaret för att detfinns tillräckligt underlag för våra beslut. Detta är enmycket intressant diskussion. Det är sådana här sakervi i egentligen borde diskutera i stället föratt gå ned på detaljnivå och styra och ställa alltförmycket på det lokala planet. Vi har också verkligenförsökt lägga över mer och mer möjligheter till lokalabeslut och lokalt ansvarstagande. Men samtidigtmåste helhetsperspektivet vara vårt ansvar.Frågan är vem man skall lasta för bristerna. Vi iriksdagen måste lastas först. När vi tar itu med deekonomiska konsekvensanalyserna ser vi att man harfrågat för litet efter sådant här underlag från regering-en - oavsett vilken regering som har suttit. Detta harRiksdagens revisorer konstaterat. Myndigheternamåste naturligtvis också ta ett ansvar för att se saker iett helhetsperspektiv inom sina respektive myndig-hetsområden. Men i första hand är det regeringen somkan använda helhetsperspektivet, och sedan vi i riks-dagen, när vi får underlag för beslut.Jag tycker att de här debatterna är essentiella fördet ansvar vi har här i . Jag ser fram emotfler sådana här debatter, kopplade till fler konkretafrågor, för att belysa hur snett det kan slå. När manpratar om samhällsekonomiska konsekvenser är dettotalbilden som det handlar om. Det betyder att om vidrar ned på saker i ett visst område och i en viss sek-tor kan det uppstå kostnader, som vi inte funderadepå, någon helt annanstans. Detta kan i sin tur leda tillatt samhället egentligen inte gjorde några besparingartrots att allt var så tydligt i ,eller någon annans, kalkyl. Vi måste göra litet annor-lunda nationalekonomiska kalkyler. Detta handlarnämligen inte om företagsekonomi, utan det är en heltannan ekonomisk teori det handlar om när vi skalltitta på hur olika beslut influerar samhället nationale-konomiskt.Jag har inget annat yrkande än bifall till utskottetshemställan i betänkandet. har vara velatbelysa nödvändigheten av att se saker i ett bredareperspektiv än vad man gjort tidigare.Anf. 97 ():Fru talman! Vi i har ofta understrukitvikten och betydelsen av att man gör konsekvensana-lyser - och då verkligen genomarbetade sådana - såatt vi skall ha så bra underlag som möjligt. Detta harockså slagit fast.Vi vet också att det väldigt sällan finns ekonomis-ka konsekvensanalyser över huvud taget. Det harpratats mycket här om häktet i . För dendelen fanns det visserligen analyser, men inte för dentotala bilden. Det är detta som är så allvarligt - visparar i de olika tårtbitarna, nischerna eller delområ-dena men vi har inte helhetsbilden.Riksdagens revisorer, som har tittat på frågan omhäktet, sade först att underlaget var både bristfälligtoch missvisande. Sedan har detta i och för sig modifi-erats i den slutliga skrivelsen, men när man pratarmed de människor som är berörda inom regionen hörman att de är väldigt besvikna och bekymrade över dekonsekvenser detta har fått. Man kan verkligen frågasig: Vem har rätt och vem har fel?Fru talman! Vi i har också ställt sigbakom justitieutskottets betänkande. Men vi vill ge-nom ett gemensamt särskilt yttrande markera att maninte nog kan understryka vikten av en total kon-sekvensanalys för att få fram det bredare perspektivet.Det får inte bli så att man gör ett väldigt bra sparbe-ting i den ena ändan medan pengarna rinner ut i alltsnabbare takt i den andra.Med anledning av detta har vi i skrivitunder det särskilda yttrandet, men vi står naturligtvisbakom själva betänkandet, fru talman.Anf. 98 (mp):Fru talman! revisorer fyller en storoch viktig funktion. Det har jag sagt varje gång vi hararbetat med en skrivelse eller rapport. Det granskan-de, de analyser och de förslag de förser riksdagenmed leder arbetet framåt. Så känner jag det när jagläser revisorers arbete.Skrivelsen bekräftar den oro vi alla känt när detgäller nya förslag och förändringar i verksamheter.Efter justitieutskottets anmodan skedde granskningenav hur det hela förhåller sig. Alla här, även Socialde-mokraterna, kan konstatera hur viktigt detta är. Mendet räcker inte med att säga att det är viktigt. Vi måstekomma vidare, precis som revisorer ana-lyserar.Detta gäller speciellt inom rättsväsendet, som be-står av verksamheter som är som länkar i en kedja.Här är detta ytterst angeläget. När jag har åkt omkringoch besökt verksamheterna har det visat sig vad det ärsom har skett. När man sparar inom ett område får detdirekta konsekvenser för ett annat.För att förtydliga detta kan man se på nedlägg-ningarna av häkten - inte bara i utan även iövriga landet. Jag tänker på häktet i , somvi i utskottet har pratat om . Det är intebara som berörs utan även Landskrona.De direkta effekterna är att närpolisen urholkas ochfår en helt annan polisstyrka att arbeta med. I Lands-krona åtgår nämligen en årsarbetskraft inom polisenför att köra personer till häktet i . Det kaninte vara rimligt. Den här analysen måste ju belysas.Man kan inte bara se på kostnaden utan man måsteockså se på arbetsinsatserna.Åklagarnas omorganisation drabbar ju också poli-sen. Men det är inte enbart polisen som då får urholkasitt arbetssätt utan även tingsrätterna. Jag pratade meden som sade att det nu har blivit så i tingsrät-terna att man kommer dit och frågar:Finns det några mål ?Det är oerhört svårt att rätta till detta. Det får juoerhörda konsekvenser för det dagliga arbetet.Det är viktigt att studera de lokala områdena ochinte endast kostnaderna i det stora perspektivet. Mankan inte bara ta reda på vad det innebär för kriminal-vården och för polisväsendet, utan man måste äventitta på de andra områden som berörs. Vad innebardet för poliserna i och deras arbetsinsatsernär häktet lades ned? Det är mycket möjligt att mankan göra den värderingen att en polisman eller tvåsom skall frakta folk kostar mindre än vad det gör attha häktet kvar. Men de mål som vi har satt upp här iutskottet och kan ju inte uppfyllas i Öster-sund.Det blir ju väldigt obegripligt för skattebetalarnaoch samhällsmedborgarna. De måste undra vad det ärför virrhöns som finns och vad det är för beslut defattar när det blir sådana här konsekvenser.Innan revisorerna granskade detta fann man att dettidigare har funnits samhällsekonomiska kalkylmodel-ler. De har även funnits på utredningsstadier och ipropositioner, och inte endast när det gäller nybygg-nad och avveckling. Men det är ju inte bara det att deskall finnas. Det gäller ju också hur dessa kon-sekvensanalyser är utformade och hur omfattande deär. KU har ju sagt tidigare att metoder och riktlinjermåste utvecklas. Det är otroligt viktigt för att kunnagöra ett uppföljnings- och utvärderingsarbete. Det ärvi också dåliga på att göra, men det har blivit bättre.Enligt har det också tidigarestått att varje departement har ansvar för att kon-sekvensutredningar görs. Men när revisorerna grans-kade detta fann de, som statskontoret sade i sittremissvar, att regeringen ej efterfrågat dessa kon-sekvensanalyser i tillräcklig utsträckning. Det handlarinte om brist på kompetens och metoder, utan ombrist på intresse. Det medför ju också kostnader, ochdet tar tid att göra dessa samhällsekonomiska kon-sekvensanalyser. Detta måste ju värderas högre. Jaghar pekat på de fall där det har blivit så fel.Jag och är inte riktigt nöjda med jus-titieutskottets yttrande i texten i betänkandet. Därförhar vi valt att göra ett särskilt yttrande. I den allmännatexten i betänkandet säger man att detta är viktigt. Detredovisades också när det gällde häktet i ,som vi diskuterade tidigare. Jag tycker att man drarlitet fel slutsatser. Om man inte lade ned häktet i Ös-tersund säger man att alternativet var att man lade nedett annat häkte inom kriminalvårdens kostnader. Jagmenar att man inte kan se det så - bara för eller emotinom det verksamhetsområdet. Sedan tycker jag försvarar detta synsätt. Man kan ju inte sägaemot att det blev en besparing, men det finns ju ävenandra delar som måste genomlysas. Därför har vi valtatt göra ett yttrande där.Hur skall vi nu gå vidare? Vi är ju ändå ganskaöverens. Det är som har ansvar för helhets-synen. Men det är ju svårt när vi i är uppde-lade i olika utskott. Jag tycker att det är ett ansvar förutskotten att kräva detta och se till att regeringenuppfyller det. Vi måste också sprida till våra parti-kamrater som sitter i utredningar att de alltid skallbeakta hur viktigt detta är.Tyvärr finns det stora svårigheter att lagstifta omdetta, annars kunde man ju önska att det genomfördes.Vi får använda andra metoder. Det finns inte veten-skapliga metoder för detta, men vi måste alltid ha medoss det här kravet.Finansutskottet sade i sitt yttrande angående dettabetänkande att man inte hade någon kritik, men attMiljöpartiet hade ett särskilt yttrande med avvikandemening. Det sades också att det är upp till justitieut-skottet att bedöma detta. kan baragöra bedömningar och prioriteringar mellan utskotts-budgetar och inte inom, och därför är det alltså upptill justitieutskottet att göra detta.