prot · GL0930 · 1997-11-19 00:00:00 — Utgifterna för miljöarbetet i den statli-ga budgeten är i själva verket en av de allra minstaposterna, men skall alltså drabbas av de allra störstaprocentuella nedskärningarna.Det är också märkligt att , som iblandförsöker kalla sig för ett grönt parti, ställer upp på ensådan politik. Det är för oss i obegripligtatt en regering som ändå lärt sig tala vackert om mil-jön och som faktiskt gjort en del bra utspel när detgäller att stödja Agenda-21-arbetet i kommunernaosv. nedlåter sig till att slakta stora delar av detgrundläggande miljöskyddet.Vi i kräver i stället ökade satsningarpå miljöskydd, på miljöforskning, på miljösanering,på skydd av hotad natur och framför allt på långsikti-ga investeringar för att bygga bort miljöproblemen iframtiden.Fru talman! För de flesta är miljön ett marginelltproblem. Att ingen i debatten har nämnt ordetvisar vilken betydelse man tillmäter miljön i den eko-nomiska politiken. Det är ett marginalproblem, det ärett restproblem som man fixar vid sidan om och somman helst inte skall bråka om, som man helst inteskall politisera.Vi hörde i den speciella debatt om Hallandsåsensom vi hade här i för någon vecka sedanhur alla partier utom och möjligen Väns-terpartiet försökte få det till att det inte var någonpartiskiljande fråga. Man sade: Vi är överens. Mennej, vi är inte överens med er andra om att man skallskära ned på det här sättet.Vi i håller inte med om att den eko-nomiska politik som förs är bra för miljön ochdärmed bra för ekonomin på lång sikt. Ekonomi ärnämligen miljö på lång sikt. Med en förstörd miljö,vilken ekonomi har vi då? Med förstörda naturresur-ser, vilken ekonomi har vi då? Med en ständigt ökan-de miljöskuld, vilken ekonomi har våra barn ochbarnbarn då?Fru talman! Den växande miljöskulden är ett ut-tryck för ett ekonomiskt systemfel. Miljöskuldenväxer, enligt en statlig utredning , med minst7 miljarder . Ingenting har hänt somtyder på att utvecklingen skulle ha brutits. Nedskär-ningar på miljöområdet gör det tvärtom troligt attmiljöskulden växer ännu snabbare . Den eko-nomiska tillväxten tar nu åter fart, och ekonominväxer i de traditionella beräkningarna och beskriv-ningarna. Men om man justerar nationalräkenskaper-na för de växande miljöproblemen får vi en annanbild.Stockholms internationella miljöinstitut publicera-de 1996 en rapport om den svenska miljöjusteradebruttonationalprodukten. Man gjorde på samma sättsom man gjort för sex andra . Det är eninternationellt ganska vedertagen metod, inte perfektmen ändå väldigt intressant i det här sammanhanget.Man har tittat på utvecklingen i till1992 och då justerat BNP-siffran med vad det kostar iform av miljöskuld att man släpper ut avfall, luftföro-reningar och vattenföroreningar, dvs. att man förbru-kar naturresurser i högre takt än vad de återvinns.Studien visar att vi i inte har haft någonekonomisk tillväxt sedan ungefär 1980. Sedan desshar faktiskt den ekonomiska kakan i själva verketkrympt, om vi tar hänsyn till miljöeffekterna. Vi haralltså enligt den här rapporten mindre att röra oss medi dag än vi hade 1980, om vi tar hänsyn till miljöef-fekterna.Vi i har upprepade gånger visat påden här negativa utvecklingen och begärt att regeringoch riksdag åtminstone skall göra en seriös analys avden ekonomiska utvecklingen också ur ett miljöpers-pektiv. Vi har i det sammanhanget varit väldigtmycket av en ensam röst i öknen. Miljö är ju inteekonomi för de flesta i den här kammaren.Det gäller den borgerliga oppositionen i minst likahög grad. Lyssna på anförande !Vad hade han att säga om det faktum att ungefär entredjedel av naturresurserna på den här planeten ärutplånade? Det problemet finns inte. Hansäger ingenting om det faktum att alla analyser somgjorts av miljöskuld, miljöjusterad BNP och liknandeför svensk del visar på ökade problem och ökadekostnader , att vi kommer att hamindre att röra oss med.I det här sammanhanget är det alltså ingen störreskillnad mellan de två blocken, och det är ju ett gi-gantiskt problem för svensk ekonomi . Detbetyder att det finns en förkrossande majoritet för enfortsatt urgröpning av den ekonomiska basen, nämli-gen miljön.Fru talman! Det är ett grundläggande strukturfel isvensk ekonomi att miljöskulden tillåts växa. Dettaillustreras av skattesystemets utformning. Vi har enväldigt låg skatt på ändliga naturresurser, på energire-surser och på utsläpp och avfall som skadar miljönoch medför miljökostnader. har vi skyhögaskatter på arbete. Sedan förvånas man över att det blirarbetslöshet! Det borde man inte bli förvånad över.Skattesystemets utformning innebär att det i regel ärkortsiktigt lönsamt att slösa med energi, förbrukaändliga naturresurser och släppa ut avfall och miljö-och hälsoskadliga produkter.En första åtgärd borde vara att successivt växlalägre skatter på arbete mot högre skatter på miljö ochenergi. Vi i föreslår en sådan skatteväx-ling. Vi har lagt fram ett konkret, väl genomarbetatförslag. Vi har drivit fram att man skall utreda detta,och utredningen var färdig . Men rege-ringen gör ingenting.Om man genomför en skatteväxling innebär detinte bara att det blir dyrare att fördärva miljön, styr bort investeringar som förstör vår gemen-samma naturresurser, som förstör miljö och orsakarmiljökostnader. Det innebär också att arbetskraftenblir billigare, och det innebär i sin tur att tjänstenä-ringar gynnas, i både offentlig och privat sektor. Detmedför att fler jobb skapas, och vi kommer in i enpositiv ekonomisk spiral. I nästa debattrunda, omskattepolitiken, kommer vi att gå in mer på just denfrågan.Fru talman! Massarbetslösheten har bitit sig fast iSverige. Den socialdemokratiska regeringens löfte attavskaffa massarbetslösheten har inte kunnat uppfyllasmed den politik som regeringen för. Vi vet vad denborgerliga oppositionen åstadkom under förra man-datperioden. Det är bara att konstatera att de stårhandfallna.Regeringen hoppas på att högkonjunkturen skall tafart, att den sedan skall bli permanent och att denhöga tillväxten skall ge fler jobb än vad vi erfaren-hetsmässigt vet att den gjort tidigare under 90-talet.Det här är förhoppningar som med allra största san-nolikhet kommer på skam. Det är ett räknestycke somär bedrägligt. Det finns ingen anledning att tro att detkommer att kunna gå på det sättet. Självfallet kommerkonjunkturen att svänga nedåt igen efter ett eller tvåår. Inte kan man räkna med att den fastnar på denhögsta nivån. I och med den fortsatta tekniska ut-vecklingen, globaliseringen, den ökade konkurrensen,osv. ger tillväxt inte heller på samma sätt jobb.Då kommer den logiska slutsatsen, nämligen för att få ned arbetslösheten också måste sänkaarbetstiden, som man sänker arbetskrafts-kostnaden genom att sänka skatten på arbete. Efter-som produktivitetsutvecklingen, effektiviteten, ökar såbra att vi får större ekonomisk nytta för varje insattarbetstimme, kommer fler att bli arbetslösa om vi somarbetar fortsätter att arbeta lika många timmar, såvidaman inte har en oerhört hög ekonomisk tillväxt, vilketnaturligtvis är orealistiskt att förvänta sig.För att få ned arbetslösheten till hälften föreslår vii att skatten på arbete sänks, samtidigtsom arbetstiden förkortas per vecka.Det skulle ge minst 200 000 nya jobb till sekelskiftet.Den nuvarande 40-timmarsveckan har vi haft i mer än15 års tid, trots att produktivitet och effektivitet harökat i både näringsliv och offentlig sektor under heladen tiden.Arbetslösheten skapar snabbt ökande socialaklyftor. Den ökar utslagningen av ungdomar ochinvandrare. Den slår hårt mot barnfamiljerna ochbarnen. Den ökar de ekonomiska klyftorna i samhäl-let. Den leder till ökade sociala problem, där inteminst just barnen kommer i kläm.Men denna massarbetslöshet är ingen naturnöd-vändighet. Den är skapad av en felaktig ekonomiskpolitik. Den är skapad av att några av oss skall jobbaväldigt mycket och betala höga skatter, medan någraav oss inte skall jobba alls utan leva på bidrag. Det ären underlig fördelning man har skapat. Den är enomvänd fördelningspolitik att bita sig fast vid 40-timmarsveckan, och det gör att vissa inte alls får deltai produktionen utan skall vara helt beroende av bi-drag, medan andra skall jobba desto mer och betalahöga skatter.Det är egentligen en ganska obegriplig politik.Men det är faktiskt den som Socialdemokraterna stårför . Och vad jag förstår är det också till stor delden som den borgerliga oppositionen står för. Ni villju inte heller sänka arbetstiden, säger ni. Ni tror att40-timmarsveckan är en naturlag.Fru talman! Saneringen av de offentliga finansernahar varit nödvändig för att vända en katastrofal ut-veckling med enorma budgetunderskott och explode-rande statsskuld. Det har också varit nödvändigt attgöra denna sanering fort för att minimera skadorna påsvensk ekonomi. Proportionen mellan skattehöjningaroch besparingar har också i stort sett varit riktig,tycker vi. Men särskilt besparingarna borde ha gjortsannorlunda när det gäller fördelningen, och det är högtid att justera det nu.Jag har redan tagit upp det galna i besparingarnapå miljösidan. Men dessutom har kommuner ochlandsting drabbats oerhört hårt av besparingspoliti-ken, främst genom att man har undandragit derasskatteunderlag. har regeringen backat och börjatåterföra en del, men än så länge är det ett nollsum-mespel. Vi anser att ytterligare minst 3 miljarderborde återföras till kommuner och landsting redannästa år. Det bör ökas till 5-6 miljarder ochuppemot 7 miljarder . Vi har ett sådant förslagi dagens betänkande. Det är ett minimikrav för att viskall kunna klara äldreomsorgen, vården och grund-skolan . Det är kommunerna som står förkärnan i välståndet, och den skall prioriteras - ocksånär vi sparar.Fru talman! Vi står naturligtvis bakom alla de re-servationer vi har lagt till dagens betänkande, men jagvill särskilt yrka bifall till reservationerna 3, 7, 25 och31.(Applåder)Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag har två kommentarer till anförande.Det är alltid förargligt när folk skriver sina tal föredebatten och sedan inte lyssnar och kollar vad somsades. sade att ingen förehonom hade nämnt ordet miljö. Detta är faktiskt intesant. Jag är rätt säker på att gjordedet, och jag gjorde det själv i min inledning. Jag råkarnämligen tro, med stort eftertryck, att ökat miljöenga-gemang är en av de drivkrafter som har vuxit framunder som är väldigt viktigaför den dynamiska ekonomiska utveckling vi möter iframtiden. Därför bör detta inte få stå oemotsagt.Jag noterade dessutom att inte sadesärskilt mycket om energipolitiken i , och detkan jag gott förstå. Den är ju direkt skadlig från mil-jösynpunkt, så den passar inte in där. Som den bedrivsi dag, med goda minne, medverkar denfaktiskt till ökade koldioxidutsläpp och därmed för-sämrad inverkan på klimat och liknande.Roy och har också en väl-digt egenartad syn på detta med tillväxt och arbete.Man utgår från att vi i är dummare än vi nå-gonsin har varit tidigare och dummare än människor iandra delar av världen. Vi klarar nämligen inte attorganisera vår ekonomi så att fler arbeten kan till-komma. Det är en väldigt pessimistisk uppfattningoch lyckligtvis, menar jag, helt falsk. Vi behöver interansonera arbeten i , utan vi kan organiserasaker så att fler arbeten tillkommer.För oss i är en viktig del i detta att intehålla på och lagstifta så mycket om arbetstiden. Låtmänniskor avtala vad de vill! Folk vill litet olika sa-ker. Lagstiftning skall inte vara ett universalmedel.Det skulle vara intressant att höra varför har denna pessimistiska syn på människorsförmåga.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag tror inte att svenskar är dummareän andra. Jag har heller inte påstått att någon är dum.Däremot hävdar jag att man är fast i vissa idéer i denekonomiska politiken som gör att man blir blind förbåde möjligheter och problem.Jag har försökt tillföra miljödimensionen till denhär ekonomiska debatten. Jag hade inte skrivit i mitttal att ni andra inte tog upp miljön, utan jag lyssnadepå er. Om jag nu missade att i förbigå-ende nämnde miljö i sitt anförande måste jag ha lyss-nat slarvigt, och det ber jag om ursäkt för. Det måsteha gått litet fort. Det utgjorde ingen större del av detsom tog upp. Att miljöskuldsproblema-tiken skulle vara ett uttryck för strukturfel i ekonomintog och definitivt inte upp.Jag har aldrig hört er ta upp det på det sättet tidigareheller.Apropå arbetstiden tycker självklart vi också skall avtala fritt om denna. Vi ser ju att den sänksavtalsvägen hos de grupper som har starkast förhand-lingsposition. Men då är problemet att de grupper påarbetsmarknaden som har svagast förhandlingsposi-tion ligger kvar . Ofta är det lågt betaldakvinnor det handlar om. Det här gör att vi skapar ökadojämlikhet. Det kan hända att och AnneWibble tycker att det är okej. Vi tycker inte att det ärokej. Vi tycker att det skall finnas en botten för vadman kan acceptera. Att sätta i stället för 40timmar i nuvarande lagstiftning och låta arbetsmark-naden hantera detta på normalt sätt innebär ju inte attdet blir svårt att differentiera lönerna på andra sätt.Det blir en dispositiv lagstiftning precis som i dag.Jag kan bara konstatera att måsteräkna hem antingen väldigt mycket lägre löner fördem som har sämst betalt eller en mycket, mycket högekonomisk tillväxt för att klara arbetslösheten. Annarsgår inte ekvationen ihop.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag noterar att fortfa-rande inte säger ett ord om den stora boven i miljöd-ramat i , nämligen energipolitiken. Det tror jagär mycket klokt av honom. Den är nämligen i dagväldigt dålig och väldigt skadlig från miljösynpunkt.Sedan har vi detta med arbetstid. Det säger låter väldigt konstigt. Han säger att han trormänniskor om att kunna bestämma saker och ting iavtal och liknande, men han vill inte tillåta människori att i avtal bestämma över sin egen arbetstid.Han vill ha en lagstiftning som skall ransonera arbe-ten. Det finns väl en del som tycker att det låter bra attdela på jobben, men när man börja tala om att dela pålönen blir aversionen väldigt mycket starkare. Förfär-ligt många människor, inte minst kvinnor, har i dagväldigt svårt att få pengarna att räcka till. De vill intealls ha lägre lön. De vill ha mer lön. De vill jobba flertimmar. vill uppenbarligen förbjudadem att göra detta.Det är också en väldigt konstig syn på hur sakeroch ting fungerar, både i privata företag och i offent-lig verksamhet, att tro att människor på något sätt ärsom utbytbara kuggar. Om alla människor drar nednågra procent på sin arbetstid skulle man kunna sum-mera de överblivna procenten, och så blir det nyajobb litet varstans. Människor är inte utbytbara kug-gar! Olika människor har olika kompetens, olika för-måga och olika kunskaper. De svarar för olika delar iverksamheten. Därför tycker jag att lagstiftningsvägenblir väldigt konstig.Jag tror att arbetstidsfrågan är en välfärdsfråga.Man får ta ut kommande produktivitetsökning i ar-betstidsförkortning - om man vill. Inget skall varapåtvingat.För att litet mer konkret skall få köttpå benen i fråga om att det faktiskt går vill jag re-kommendera läsning av telefonkatalogen. En tio årgammal kan med fördel jämföras med årets utgåva.Då skall finna hur många nya arbetendet finns i årets utgåva som inte en kotte hade kommitpå idén att tänka ut och som inte fannsdå.Anf. 12 () replik:Fru talman! Vill alltså och AnneWibble ta bort de nuvarande i lagstift-ningen, om det nu är så hemskt att ha timantal i lag-stiftningen? Det blir ju på något sätt kontentan av dethär.Vi delar på kostnaden för arbetslösheten. Arbets-lösheten beror faktiskt också på produktivitetsökning-en. Vi behöver helt enkelt arbeta mindre för att fåsamma ekonomiska nytta eller t.o.m. större ekono-misk nytta. Vi har en tillväxt som allt mindre genere-rar nya jobb - eller ny arbetstid, skulle man kunnasäga. Vi måste ju dela på kostnaderna, därför blirfrågan: Vore det inte vettigt att i stället för höga skat-ter dela mer ?Naturligtvis skall inte detta drivas in absurdum, såatt det får en massa konstiga negativa effekter, mensom idé för bekämpandet av massarbetslösheten. är vi på väg att få ett B-lag som är bidragsbero-ende. Såvitt jag förstår av politikkommer vi att få ett B-lag som har mycket låga löner.En sådan utveckling vill vi inte acceptera från Miljö-partiets sida.Något vill jag också säga om energipolitiken. Mankan inte lösa de långsiktiga miljöproblemen om maninte vågar sig på energipolitiken. Vi kan inte accepte-ra en fullkomligt livsfarlig kraftkälla, kärnkraften,som redan inneburit en våldsam nedsmutsning medradioaktiva miljögifter i vår miljö. Vi har 7 000-8 000 sjöar i landet som i praktiken är svartlistade pågrund av radioaktiv nedsmutsning. Vi har fortfarandeproblem med viltkött och liknande av samma skäl.Detta beror på att det kom ut någon enstaka procentfrån en enda reaktor på hundra mils avstånd.Vi bygger ju upp ett avfallslager som kommer attleda till långsiktiga miljöproblem vare sig vi vill ellerinte. Vi har naturligtvis tillåtna utsläppfrån den här hanteringen. Det byggs sakta men säkertupp ökad förorening av radioaktiva miljögifter. Skallvi acceptera detta? Nej, kärnkraften skall avvecklas.Den leder ju också till mycket stora olycksrisker. Detär en del av den politik vi föreslår på miljöområdet.Det viktiga är - det borde kunnahålla med om - att förändra prisrelationerna så att detsom är miljöfarligt och innebär utnyttjande av ändligaråvaror, som t.ex. oljeprodukter men också kärnkraft,successivt blir dyrare i förhållande till t.ex. arbets-kraft. Det kan man åstadkomma med en skatteväxlingför miljön. Det borde ni från faktiskt kun-na ställa upp på, tycker jag. Ni har ju visat stort in-tresse för att använda ekonomiska styrmedel tidigare ihistorien. Men jag upplever numera att ni faktisktmotarbetar det.Anf. 13 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka AnneWibble för en verkligt noggrann genomgång av denverkliga bakgrunden till långsiktiga ochallvarliga ekonomiska problem. Det är mycket sällanvi får höra en sådan från den här talarstolen.Men jag vill också tacka för ett mycket gi-vande samarbete , både i den förra rege-ringen och i opposition. Det har varit lika givande ibåda de rollerna. Jag beklagar att detta av allt attdöma är Annes sista finansdebatt, i alla fall för ett tagframöver.För att återgå till dagens ämne, fru talman, tarkristdemokraternas budgetalternativ först och främstsikte på att stoppa den vanvård som pågår av gamlaoch sjuka och att möta de snabbt växande behoven avvård och omsorg med en värdighetsgaranti inom äld-revården. Vi kommer aldrig att acceptera den under-näring som sju av tio åldringar utsätts för på de kom-munala sjukhemmen . Därför avsätter vi 4 500miljoner, dvs. 4,5 miljarder, utöver regeringens för-slag till just kommunsektorn. Därför är det också enhuvuduppgift att skapa förutsättningar för långsiktigtillväxt med nya, växande företag för att åstadkommanya jobb. Sedan vill vi också genomföra en ny famil-jepolitik som ger föräldrarna möjlighet att få mer tidmed barnen och se till att pensionärer och andra somdrabbats mest av regeringens nedskärningar kompen-seras på ett rimligt sätt.Detta, fru talman, innebär att vi har mycket allvar-lig kritik mot regeringens politik och budgetalternativpå ett antal punkter.Det gäller först och främst att massarbetslöshetenkommer att bestå på grund av den fortsatt dåliga lö-nebildningen och de allvarliga flaskhalsproblem sommöter näringslivet redan vid dagens mycket högaarbetslöshet.Allt tal om skördetid, feta år och vändpunkter kanaldrig överskyla det faktum att regeringen har miss-lyckats med sin viktigaste uppgift. För nog är det ettformidabelt misslyckande som regeringens politik nustår inför när börjar tala om höjda styr-räntor för att kyla av ekonomin när det råder någotsom måste betecknas som massarbetslöshet. Tyderinte detta på allvarliga strukturproblem, ?Är det inte också ett underkännande av regering-ens politik, , att det, trots dagens massar-betslöshet, i 18 av landets 24 län råder stor brist påyrkesarbetare som montörer, svetsare, verktygsmakareoch andra nyckelgrupper? Men för att få ned statisti-ken över den öppna arbetslösheten tvingar regeringenAMS till kvantitet, billiga ofta meningslösa åtgärder, istället för den kvalitativa yrkesutbildning som indust-rin, de arbetslösa och landet behöver.Vi är också mycket kritiska till att regeringen fort-sätter att helt blunda för långsiktiga tillväxt-problem, som ju är det verkliga hotet mot möjlighetenatt försörja sig och kunna få en värdig vård i framti-den. Antalet mycket gamla, alltså personer ,kommer enligt HSU 2000 att öka under dekommande 15 åren.Men regeringen har redan blåst faran över och ta-lar nu om skördetider och feta år i stället för att er-känna och ta tag i de strukturella problemen som ärroten till massarbetslösheten och som också är rotentill den undernäring som sju av tio gamla drabbas avpå kommunala sjukhem i . Varför görregeringen ingenting åt långsiktiga struktur-problem, ?Trots EU:s högsta skattetryck kan inte medbor-garna i - uppenbarligen på goda grun-der - lita på att få den vård, omsorg och service somman behöver. Därför protesterar vi också mot ensaneringspolitik och en fördelningspolitik som lettfram till den här vanvården av gamla och sjuka. Jagtycker inte att landets finansminister kan frita sig frånansvaret för eller ens skylla på tidigare regeringar föratt sju av tio åldringar på kommunala sjukhem enligtSocialstyrelsen lider av undernäring.Samtidigt som antalet äldre ökar har resurserna utei kommuner och landsting dramatiskt skurits ned.Vanvården av gamla och sjuka blir nu alltmer uppen-bar för alla. Men, fru talman, en nation visar om denär en kulturnation genom sitt sätt att behandla barnoch gamla. Det är i omhändertagandet av de svagasom ett land dokumenterar om det är en kulturnationoch ett välfärdssamhälle, inte i högtidstal på partikon-gresser eller i talarstol. Jag måste frågaErik : Hur prioriterar ni egentligen resursernai ett land med EU:s högsta skattetryck när denna van-vård uppenbarligen är mycket utbredd på kommuner-nas i egen regi bedrivna sjukhem?Fru talman! Vi oroar oss också över det urholkaderättsmedvetandet, den svarta sektorn som omsätteröver 70 miljarder, den växande vardagsbrottsligheten,fusket med bidragssystem, som rättsstatenhar nedrustats och bantats ned till närmast bara skinnoch ben.Slutligen i genomgången av vår kritik mot rege-ringens politik, fru talman, är det unikt för ett väster-ländskt land vilken liten roll familjen som institutionspelar i socialdemokraternas politik. Statsministernnämnde över huvud taget inte ordet familj när hanläste upp regeringsdeklarationen här i kammaren förungefär sedan. Varför räknar inte hellerregeringen någonstans i budgeten med familjen somsamhällets viktiga byggsten? Hade inte det varit na-turligt för att den ekonomiska utvecklingen långsiktigtskall bli positiv?Fru talman! Vi kristdemokrater menar att det nu ärdags att öka förutsättningarna för mer personligt an-svarstagande, att uppmuntra arbete, sparande ochföretagande. Vi tror att har alla förutsättning-ar att med en ny politik gå in i en ny era av lägre ar-betslöshet, där medborgarna kan få en lön att leva på,tryggare familjer, bättre vård, omsorg och skola, sam-tidigt som de mest utsatta grupperna upprättas efter desenaste årens sneda fördelningspolitik. Men då måstede här djupgående orsakerna till av försämradutvecklingskraft i ekonomi erkännas ochåtgärdas. Men här saknar regeringen uppenbarligensåväl en ideologi som en strategi. Den propositionsom vi behandlar i betänkandet är den åttonde pro-position som regeringen har lagt fram på riksdagensbord utan några som helst ansatser till att erkänna ochåtgärda de långsiktiga strukturproblemen.Därför anser vi att det behövs en kombination avsåväl långsiktigt strukturella åtgärder som en tillväxt-politik för nya jobb och en reformerad arbetsmark-nadspolitik. Våra åtgärder är inriktade på att ökasysselsättningen. Vi tror inte på statistikpolitiken.