prot · GK09106 · 1997-05-21 00:00:00 — Det handlar då om NGO, miljö,demokrati, MR och FN.Mot den bakgrunden skall jag litet grand kommen-tera några frågor i betänkandet. Framför allt gäller detnågra reservationer. Jag förutsätter att biståndsminis-tern här fortsätter och utvecklar debatten i policyfrå-gorna. från utskottsmajoriteten kom-mer senare i debatten in på betänkandets avsnitt omdemokrati, MR, jämställdhet och barnens situationsamt på frågor om hälsovård och utbildning.Innan jag kommer in på det yrkar jag bifall tillhemställan i utrikesutskottets betänkande UU15, In-ternationellt utvecklingssamarbete, i alla delar som ärföremål för beslut. Vidare yrkar jag avslag på samtli-ga reservationer.Först vill jag göra några kommentarer till några fåreservationer.Beträffande den parlamentariska utredningen omde biståndspolitiska målen finns det en reservationfrån , . Jagskulle vilja hävda att tidpunkten inte är den rätta fören sådan utredning. Det har ju gjorts en större översynav det överordnade målet när det gäller fattigdomsbe-kämpningen. Vi har precis fått del av texten, som ärett första utkast och som vi dessutom får en chans attvara med och påverka. Vidare har vi översynen avmålet om demokrati. Båda delarna kommer riksdagenatt kunna behandla. Det finns också särskilda utred-ningar om samarbetet med och . Dess-utom handlar det om en omorganisation av UD ochSida. Jag har litet svårt att se att det nu skulle vararätta tidpunkten för att göra en stor översyn av helabiståndspolitiken, men jag vill inte utesluta att ensådan kommer.Sedan har vi det överordnade målet om fattig-domsbekämpningen. Det handlar om att höja de fatti-ga folkens levnadsnivå. talar om två olikaöverordnade mål. Man talar dels om utvecklingsmål isamband med texterna, dels om demokratimål. Menatt anta ett allmänt utvecklingsmål skulle innebära attvi frångick de mest behövande. Samma sak gällerdemokratimålet, för fattigdomen är huvudorsaken justtill bristen på demokrati. Jag skulle t.o.m. våga mig påatt påstå att fattigdom driver fram diktatur. Rättagrogrunden för demokratin finns när vi kan tryckatillbaka fattigdomen. När människor får ork och tid atttänka, analysera och dra slutsatser får de också ork attställa krav på inflytande. Detta med att klara mil-jöproblemen förutsätter också att fattigdomen tryckstillbaka. På samma sätt förhåller det sig när det gällerkonflikter.Moderaterna vill ha tillväxten som det överordna-de målet, men det tycker jag är väldigt konstigt. Till-växten är ju inget mål i sig, snarare ett medel. talade här i talarstolen om något annat än detsom faktiskt står i texterna.Att rå på fattigdomen är alltså grundläggande. Denär stor som befolkning. Det vore fel att lämnaden huvudinriktningen när vi fortfarande befinner ossså långt från målet.Jag tycker att i reservation 4 hårdrarvad oberoendemålet, ekonomisk och politisk själv-ständighet, står för. För att vi skall klara av att varaberoende krävs det någon sorts bas av oberoende.Detta är inte bara en formell fråga, utan också en reellfråga. Oberoendemålet har ingenting med inåtvändpolitik att göra. Vem har sagt att man skall tolka detså?Folkpartiet talar i sin reservation om marknadsbe-roende, men inte ens marknaden underlättar alltidberoendet. utestänger den ju svaga länder så attde hamnar i ett påtvingat oberoende. Det gäller exem-pelvis jordbrukspolitiken. Många svaga länder kaninte fungera på i-ländernas villkor. Oberoendemåletkan göra det lättare att klara globaliseringens beroen-dekrav. Jag tycker att det inte heller nu finns skäl attändra på det målet.Moderaterna tar upp frågan om ansvarsfördel-ningen mellan regeringen och Sida. Egentligen förstårjag inte vad det är i majoritetstexten som avviker fråndet som vill. Det är väl självklart att detskall vara samma ansvarsfördelning på detta områdesom på andra områden i statlig verksamhet. Eller vadvill egentligen med sin reservation? Jagförstår den inte.Moderaterna talar om att man skall flytta ut en Si-daenhet. Men vad är det för poäng med att slå sönderSida? Vilka logistiska problem skulle det innebära omen del av Sida förlades till ? Vad vill egentligenmoderaterna med sitt förslag? Vad är syftet bakomdet?Vidare tas frågan upp om man i säkerhetsrådetskall diskutera vattenproblemen. an-vänds faktiskt för andra frågor än vattenproblemenprimärt, vilket motionären redan har varit inne på.När säger att man inte alls kanbehandla vattenfrågor i säkerhetsrådet har hon fel.Det är självklart att man kan göra det. I anslutning tillolika konflikter kan vattenfrågan tas upp, men detsom vi vänder oss emot är att man skall sätta uppvattenfrågan som en permanent punkt på säkerhetsrå-dets dagordning.Den sista reservation som jag skall kommentera imitt anförande - de resterande reservationerna får jagta upp under debatten som följer - gäller moderater-nas förslag om att biståndet skall begränsas till 10 %av BNP. Varför detta magiska tal? Det finns mångaproblem knutet till det. Hur skall man definiera brut-tonationalprodukten i dessa länder? Varför begränsabiståndet till just ?Sedan talar om att biståndet för kon-sumtion borde begränsas. Jag tycker att det är heltfeltänkt. Om det är någonting som biståndet skallanvändas till så är det väl till investeringar som ger enökad möjlighet till ett bättre liv. Budskapet är heltenkelt otydligt.För att inte uppta kammarens tid ytterligare förut-sätter jag att en del av de andra reservationerna tasupp i den efterföljande debatten.Jag vill avsluta med att mitt sammantagna intrycknär jag har följt vår genomgång av biståndsbudgetensinnehåll är att åsiktsskillnaderna är ganska små. Det ärglädjande att vi har en så stor och bred samsyn kringdessa frågor. De flesta reservationer handlar mer omde marginella än om de stora och viktiga frågorna. Såtycker i alla fall jag.Anf. 38 () replik:Herr talman! Det är mycket i an-förande som jag helt och hållet ställer mig bakom. Dethar varit intressant att lyssna till honom.Men jag kunde inte låta bli att reagera när BerndtEkholm kom in på biståndsnivån. Vi skall här i förstahand inte diskutera nivåer. Men ut-tryckte sig positivt om att man nu har påbörjat åter-gången. Jag skulle vilja se en riktigt arg socialdemo-krat som är fruktansvärt förgrymmad över den miss-handel som man har utsatt biståndsnivån för. Jagskulle gärna se att uttryckte detta. Hurkan man vara det minsta nöjd när det talas om 0,72 %år 2000 eller 2001? Med den takten skulle återgångentill enprocentsnivån ta , och det kan välBerndt i all sin dar inte vara nöjd med.Anf. 39 () replik:Herr talman! Det vore väl fel om man alltid blevnöjd. Det vore väldigt illa om vi här i kammaren alltidvore nöjda. Då tror jag inte att man skulle se någonutveckling. Det är ju bra om vi pressar på i olikasammanhang. Det finns alltid mer som man kan göra.Det är väldigt positivt att vi nu ser att regeringenhar tagit till sig den kritik som har funnits mot bi-ståndsnivån genom att det kom en vändning i vårpro-positionen.Vi skall också komma ihåg att tillsam-mans med några andra länder är världsle-dande när det gäller biståndet. Om vi inte längre lig-ger i topp, så ligger vi alldeles strax under. Det ärytterligt få länder som kommer upp till vårt bistånds-mål. Vi har anledning att vara mera förgrymmadeöver det sätt på vilket t.ex. behandlar biståndet.Med den starka ekonomi som man har där orkar manändå inte ge , dvs. en tiondel av vårtmål. Det är vad den stora rika nationen orkarmed.Nu har vi behandlat vårpropositionens förslag iutrikesutskottet. vill att riksdagenskall göra ett tillkännagivande till regeringen om nu skall ta vara på markeringen av vändningenoch öka takten, så att vi inte hamnar i den situationsom pekar på, att det skulle ta attuppnå enprocentsmålet. Det är naturligtvis inte tal omatt det skall ta . Mot bakgrund av det tillkännagi-vandet har vi all anledning att förvänta oss att detkommer att gå betydligt fortare. Jag är helt övertygadom att detta självfallet också är Utrikesdepartementetsmål.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag vill bara tillägga att jag tror attBerndt missnöje borde vara litet starkare,om det inte skall ta väldigt med tanke på dentakt som man här har förespeglat.Jag håller med om vi inte alls kan vara nöjda medUSA:s insats. Den är en ynkedom. Men jag hoppas ialla fall att har litet större inflytandeöver vad som händer inom regeringspartiet än vad hankan förväntas ha över USA.Anf. 41 () replik:Herr talman! Jag vill bara ge detta korta svar: Detbåde hoppas jag och förutsätter jag.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag har stor respekt för höga ambitioner i hänryckningens tid. Men jagvill ändå ställa en fråga till honom.I dagens läge diskuterar man i hela hur manskall kunna avveckla biståndsberoendet. Har inte nisocialdemokrater funderat på hur mycket pengar somskall ges till en statsmakt? Man kan t.ex. se på Tan-zania och . Det finns andra vägar som mankan ge stöd på än via statsmakten. Har ni inte någongång fört den diskussion som hela för?Det andra som var intressant i anförandet var dentyngdpunkt som lade vid fattigdomensbekämpande. Detta har tidigare diskuterats väldigtmycket i den här kammaren, men kanske snarare frånvårt håll än från ert håll. Ni är mycket välkomna in ifattigdomsbekämpandeklubben.Detta att fattigdomen är det gemensamma för u-världen och att den därför är det som skall bekämpashar vi talat om . Det är roligt att också ni nubörjar ställa upp på det överordnade målet.Anf. 43 () replik:Herr talman! När det gäller pengar till statsmakterär det klart att det ligger någonting i det som BertilPersson säger, att man inte kan ge hur mycket pengarsom helst i bistånd. Då kan det bli kontraproduktivt.Det är alldeles uppenbart.Det finns exempel på länder i som sam-mantaget har så stor andel av bistånd i sin ekonomi attdet inte är bra. Det tycker jag att man kan erkänna.Jag tar för givet att regeringen i sin Afrikapolicykommer att behandla sådana här frågor. Det är engrundläggande fråga om man skall få något sambandmellan bistånd och andra aktiviteter.Jag sade i mitt anförande att bistånd är komplette-rande. Handel och utrikespolitik skall ju inte i förstahand vara stödjande, utan det är biståndet som skallvara det. Sedan skall alla olika politikområden sam-verka.Den expertgrupp som är en uppföljning av SAU-förslaget skall också behandla hur man kan minskabiståndsberoendet.Jag förstår inte riktigt fråga kringfattigdomsbekämpning och vad han är ute efter. Mo-deraterna föreslår att det är fattigdomsmå-let utan tillväxten som skall vara det överordnande.Jag förstår inte hur ni har tänkt, men förklara gärnadet.Anf. 44 () replik:Herr talman! Det bästa är att serefter vad som egentligen sades. Det kommer i riks-dagsprotokollet. Utrotande av fattigdomen är för ossdet överordnade målet.Men, , av BNP i alla u-länderräcker för att klara den grundläggande utbildningen,den grundläggande hälsovården och rättssamhället. Ärdet inte en nivå som det kan finnas anledning att fun-dera vidare på även för er när det gäller att bedömahur stort bistånd som skall gå till ett land?Varför säger ni nej till en total utredning? Detviktiga för all verksamhet är inte organisationen ochformerna för denna. Det viktiga är den verksamhetman bedriver och vad man vill uppnå. Ni har utrettUD och ni har utrett ambassaderna. Men varför utre-der ni inte verksamheten? Varför skall det vara dettaständiga nej till att göra en total utredning av hurbiståndet skall utformas i en värld som är i ständigförändring och som har genomgått en revolution närdet gäller både demokrati och marknadsekonomi?Anf. 45 () replik:Herr talman! Det är möjligt att ut-trycker sig tydligare här i debatten. Det är i så fall braom helt entydigt och klart står bakom detöverordnade målet om fattigdomen. Men jag tyckeratt man möjligen kan diskutera tillväxten som ettunderordnat mål. Det finns ju också ett mål om re-surstillväxt. Men om man diskuterar tillväxten i sigsom överordnad har man missat poängen med vadman skall ha ett mål till.När det gäller de kan jag fortfarandeinte förstå det rimliga i att man skall låsa sig vid ettprocenttal. Det kan vara intressant att laborera meddet i scenarior och studier. Men att vi från riksdagenssida skall slå fast att är en rimlig nivå har jaglitet svårt att förstå. Dessutom är oklara idiskussionerna om detta. De talar om att biståndetdels skulle kunna användas till konsumtion i form avhälsovård och utbildning, dels till kunskapsöverfö-ring. Man kan ju tycka att pengarna i första handborde gå till investeringar i stället för till konsumtion.Att diskutera vad pengarna skall användas till för skall få största möjliga utväxling är väl intressan-tare än att göra en sifferexersis om hur stor andelenskall vara, även om det inte är oviktigt.I fråga om utredningen är det precis så, som BertilPersson säger, att regeringen ser över verksamheten.Det gör man kontinuerligt. Det har man gjort underalla år och det fortsätter man att göra. Det är oerhörtmånga verksamhetsutredningar om biståndet på gång.Dessutom är den förnämliga skillnaden numera attockså får delta, dels innan skrivelser ellerpropositioner läggs fram, dels när de kommer tillriksdagens kammare. Det visar att vi faktiskt är intres-serade av detta utredningsmaskineri. Däremot tror jaginte att det är rätt tidpunkt för en total utredning justnu.Anf. 46 ()replik:Herr talman! tar upp två punktersom han inte är riktigt nöjd med i mitt och Folkparti-ets resonemang. Den ena rör demokratimålet och denandra oberoendemålet.Berndt säger att bistånd förhindrar krig.Jag är inte så säker på att bistånd förhindrar krig,. Vi har pumpat in mycket bistånd iAngola, , , , ochalla dessa länder har förötts av krig, så jag tror inte attbiståndet i sig förhindrar krig. Däremot förhindraskrig med demokrati. Det har vi sett många exempelpå. F.d. partiledaren har skrivit en helbok på temat och med siffror visat på hur demokratiförhindrar krig.Jag är litet förvånad över att ochSocialdemokraterna tövar så mycket med att lyfta uppdemokratimålet som det allra viktigaste målet. BerndtEkholm säger att folk får vänta på demokrati ochutveckling av demokrati tills de har fått mat och ut-bildning och orkar att ta itu med demokratin. Det är juett resonemang som fördes , 70-talet ochkanske en bit in , som är passé. Det är juinte fråga om att man skall uppnå en viss nivå i ut-vecklingen för att kunna börja diskutera demokrati.Tvärtom skall man starta med demokrati. Det är dettasom är poängen. Det är därför vi vill att både demo-kratimålet och oberoendemålet skall utredas och dis-kuteras.Anf. 47 () replik:Herr talman! Först till synpunkterna att biståndskulle förhindra krig. Jag tror att också Biörsmark ärav uppfattningen att bistånd faktiskt kan medverka tillatt krig förhindras. Jag har aldrig sagt att biståndensamt kan göra det utan har verkligen velat strykaunder samstämmigheten mellan olika politikområden.Det som är så fint med den svenska biståndspolitikenär samspelet med andra områden, med handel, medutrikes- och säkerhetspolitik osv. Det är ju heltgrundläggande. I och med detta samspel kan manförhindra krig.Jag tycker att Världssamfundet borde ha kunnatgöra mer när det gäller Bosnien. Mycket av våldetdär, om än inte allt, hade kunnat förhindras genomtidigare aktiviteter på utrikes- och säkerhetspolitiskaområdet i kombination med biståndsaktiviteter. Bådaaktiviteterna är förutsättningar för att bistånd skallkunna komma in i ett land. Jag tror att det är viktigtatt hävda detta.När det gäller demokratimålet tycker jag faktisktatt Biörsmark har fel. Han har helt enkelt fel insikt omverkligheten. Jag tror inte att svältande människor -vi talar ju faktiskt om svältande människor - bryr sigså särskilt mycket om demokrati. De bryr sig om att fåmat för dagen, de bryr sig om att få en bostad och debryr sig om sin egen överlevnad. Sådana är vi männi-skor. Det är ganska rimligt att vi i första hand villöverleva för att vi sedan skall orka med att diskuteraformerna för samspelet mellan människor.Jag har väldigt svårt att förstå hur det kan vara rätttänkt att sätta demokratimålet över fattigdomsbe-kämpningen, för verkligheten är ju att det är fattigdo-men som driver fram en förfärlig massa elände pådetta jordklot. Därmed har jag inte sagt att de andramålen, exempelvis demokratimålet, inte är viktiga.Det behövs faktiskt ett samspel mellan målen.Anf. 48 ()replik:Herr talman! Jag kan hålla med att bistånd förhindrar krig. Men då måste manockså lägga till någonting. Hur skallbiståndet bedrivas för att det skall förhindra krig ochbidra till utveckling? Grunden för detta är demokratiav den enkla anledningen att om folk får rösta framsina ledare, röstar de fram ledare som inte för krig, förfolk vill inte ha krig. De röstar fram ledare som driverpå utvecklingen. Det är därför demokratin är funda-mentet för utvecklingen. Det är dags att lämna reso-nemanget att man skall nå en viss nivå för att kunna taitu med demokratifrågorna.Visst, om folk svälter måste vi sätta in ett ka-tastrofbistånd. Det är naturligt. Men vi resonerar ju ividare bemärkelse än så i fråga om biståndsutveck-lingen.Jag tror att det är rätt typiskt att vi ganskamycket resonerar om målet. Vi känner nog litet att det är dags att ta itu med den frågan. Vi harde sex målen. Vi är litet osäkra på om det är rätt mixvi har. Därför är det litet förvånande att socialdemo-kraterna är så restriktiva när det gäller att diskutera enutredning. Jag tror att det är dags att ta den debattenoch sätta alla de sex målen under lupp. Det skulle inteförvåna mig om vi kommer ur en sådan diskussionmed att demokratimålet lyfts upp som ett övergripan-de mål.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag skulle kunna hitta ytterligare ettmotiv för att det inte är rätt tidpunkt att diskutera allamålen på ett bräde. Det är att vi för tillfället onekligenbefinner oss i en svacka när det gäller volymfrågorna ibiståndet. Jag tror att denna svacka skulle kunna ut-nyttjas av den opinion i landet som är för att radikaltskära ned biståndet, och det vore olyckligt. Jag tyckeratt det är rätt tidpunkt att diskutera sådana frågor närvi är inne i en reell uppgång, vilket jag hoppas att viskall vara rätt snart. I övrigt vill jag hänvisa till vadjag har sagt i den frågan.När det gäller demokratifrågan undrar jag: Hurskall vi kunna få alla dessa fattiga människor, som ivissa områden inte ens har mat för dagen, att orkadiskutera och hantera en demokrati? Det är ju ganskauppenbart att man först måste se till att människornahar mat för dagen, att de har så mycket av livets nöd-torft att de kan göra en tolkning, en värdering av olikaalternativ och analysera en situation. Därför måste vinaturligtvis också satsa mer på utbildning. Jag harväldigt svårt att förstå hur man kan hävda att fattig-domsbekämpning får komma efter att man har enatsom ett demokratimål. Däremot kan jag förstå att detvå sakerna får gå hand i hand. Det är ju precis vadsom sker , men med det övergripande målet att vimåste trycka ned fattigdomen. Tyvärr är ju fattigdo-men lika stor nu som den har varit . Ungefär1,2-1,3 miljarder människor räknas som fattiga. Detär ungefär en fjärdedel till en femtedel av världensbefolkning.Anf. 50 ()replik:Herr talman! I svaret på vattenmotionen står detatt utskottet konstaterar att globala miljöproblem,däribland sötvattenfrågan, är av stor långsiktig säker-hetsbetydelse. Jag menar alltså att det här inte är frågaom långsiktighet, om långsiktiga strukturella säker-hetshot som alltså skall behandlas inom FN-systemetsandra organ. Det är ett akut hot.För några år sedan lär, efter vad jag har hört, Uk-raina ha tagit upp att miljöfrågorna, alltså miljöfrå-gorna som helhet, skulle in som en permanent punktpå säkerhetsrådets dagordning. Det var i sambandmed Tjernobylkatastrofen. Jag har pratat med ett parFN-delegater om det här. De menade att miljön är enfråga som många utvecklingsländer är rädda för. Detkan föra med sig stora kostnader om man lägger fastväldigt stränga regler från säkerhetsrådets sida. Vat-ten, som är så absolut nödvändigt, är en helt annansak. Eventuella kostnader för vatten ryggar man inteför på samma sätt som man gör för allmänna miljö-kostnader. Eventuella kostnader för vatten måste manprioritera, för det är nödvändigt att ha vatten.Skillnaden är, tycker jag, att me-nar att det här är ett långsiktigt hot, men jag menar attdet är ett ständigt akut hot med tanke på att grundvat-tennivån sjunker här och var i världen.Anf. 51 () replik:Herr talman! Vattenfrågan är väl uppenbart ettlångsiktigt hot, men det är tyvärr också ett kortsiktigthot i många delar av världen. Det är viktigt att manhanterar frågeställningen så att man når resultat. Medvetskap om hur säkerhetsrådet arbetar, har jag svårtatt se att det skulle bli särskilt mycket uträttat om mandär generellt sett skulle diskutera problemen medvatten - vattenbrist och rent vatten - på vårt klot.Säkerhetsrådet arbetar på ett helt annat sätt.Att man däremot tar upp frågan inom ramen förkonflikter som man diskuterar, exempelvis Mellanös-tern, tycker jag är ganska givet. Däremot tror jag attdet finns andra organ som är väldigt lämpade att dis-kutera vattenfrågan, som exempelvis UNDP, ,och kanske några till. Dehar mer kompetens. De har bättre möjligheter attförstå frågan. De har också mer tid för att diskuterafrågan än vad säkerhetsrådet har. Jag tror helt enkeltatt det skulle bli en ganska dålig diskussion, och ettdåligt resultat, om säkerhetsrådet, som det fungerar i alla fall, skulle hantera de här frågorna. Därfinns det helt enkelt inte tid att hantera detta på ettseriöst sätt.Anf. 52 ()replik:Herr talman! Tanken var inte att det ena skulleutesluta det andra. Det är ju givet att själva hantering-en och det praktiska arbetet med vattenfrågorna måsteligga i andra organ. Men att man skulle kunna ha enpermanent punkt på dagordningen där man varje gångrapporterade om de olika hot som dyker upp i värl-den, är ju en helt annan sak. Det är det som är tanken.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag vill kort säga att det är viktigt observerar vattenproblemens betydelse för dekonflikter som man har anledning att diskutera varjegång som säkerhetsrådet samlas. Det är viktigt inte glömmer att vattenproblemet faktiskt harkommit upp som en mycket större fråga än den vartidigare. Det måste man observera i de här konflikter-na. Det kan vi väl önska av vår svenska FN-delegation; att man, när man behandlar olika konflik-ter runt om i världen, har vattenproblemet med i bil-den och inte glömmer att det ofta är en viktig orsaktill konflikter.Anf. 54 Statsrådet ():Herr talman! är ett av världens tre främstabiståndsgivarländer, detta trots att vi av statsfinansiel-la skäl tvingades sänka bi-ståndsnivån till av vår bruttonationalinkomst.Den nivån skall jämföras med genomsnittet för in-dustriländerna, som bara ligger på enligtfärska siffror. bryter nu denna trend. Från år2000 påbörjar vi återgången till vårt mål att avsätta1 % genom en ökning till . Jag menar att dettaär en viktig signal och en viktig politik i då deinternationella biståndsflödena drastiskt minskar.Biståndsviljan i vårt land har av tradition varithög, men visar vissa opinionsundersökningar attden sviktar. Det beror ju på att arbetslöshet och ned-skärningar tär på solidariteten. Det gäller både förbiståndspolitiken och för flyktingpolitiken. Det ärmåhända en mänsklig reaktion. Likväl kräver dennasorts respons att vi inser vilket stort ansvar vi har idenna kammare, vi som fastställer volymer, bi-ståndsländer, flyktingkvoter och asylkriterier. Vimåste ta på oss uppgiften att bättre förklara det inter-nationella utvecklingssamarbetets roll, dess innehåll,den miljö den har att verka i, våra mål och hur vi nårdit. Om vi skulle fastna i upprepad och steril konfron-tation om procentsatser, ökar vi inte förståelsen förden internationella solidariteten och för det upplystaegenintresse som både biståndspolitiken och flykting-politiken är uttryck för.Hur vi reagerar på orättvisor och förtryck, på fat-tigdom och förföljelse, säger något viktigt både omoss själva och om vårt land. Det handlar om huma-nismen i vårt land och om humanisten inom oss själ-va.