prot · GK0981 · 1997-03-19 00:00:00 — Enligt flera riskprognoser för2000-talet kommer problem och katastrofer som harmed miljön att göra att orsaka de flesta konflikternabåde inom länder och länder emellan. Miljöflyktingarblir ett nytt begrepp.Konventionerna om de mänskliga rättigheterna in-nefattar bl.a. folkens självbestämmande och rätt attförfoga över sina naturtillgångar. Men när konventio-nerna skrevs utgjorde varken befolkning-sökningen, miljöförstöringen eller den numera fulltsynliga vattenbristen det hot mot den globala livsme-delsförsörjningen eller människans överlevnad överhuvud taget som det gör i dag.Rätten till likhet inför lagen, till åsikts- och yttran-defrihet, till social trygghet och till utbildning, för attta några exempel ur konventionerna, är av noll ochintet värde om jag har en dålig daglig miljö. Vad harjag för glädje av en bra lön och en god levnadsstan-dard om luften jag andas gör mig sjuk och om vattnetjag dricker inte är friskt? Vi menar i atträtten till en god miljö också är en förutsättning för attkommande generationer kan garanteras en acceptabelöverlevnadsmiljö i framtiden.Motionen avstyrks med följande motivering:"Sedan FN:s tillkomst har ett omfattande arbetelagts ned på att definiera begreppet mänskliga rättig-heter - - - och att verka för att staterna uppfyller sinaåtaganden på det området. Utskottet anser att det är avvikt att begreppet mänskliga rättigheter inte görsotydligt. Det går inte att förutse hur ett interna-tionellt kodifieringsarbete rörande mänskliga 'miljö'-rättigheter skulle utvecklas och hur ett sådant arbeteskulle påverka det arbete som redan bedrivs för att fåstater att efterleva nu allmänt erkända mänskliga rät-tigheter. Utskottet finner därför i dagens läge inte skälatt i internationella sammanhang aktualisera dennafråga. "anser tvärtom att såsom dagens lägeser ut finns det alla skäl att aktualisera frågan. FrånFN:s underkommission för förhindrande av diskrimi-nering och skydd för minoriteter kom det 1994 enrapport som dokumenterade vad man kan kalla mil-jömässiga övergrepp i världen. Rapporten tog ocksåupp vad man kan vinna med att sammanföra de nöd-vändiga miljöåtgärderna med mänskliga rättigheter.Miljöpartiet menar att det är viktigt att stödja allaförsök att få fram en officiell konvention om mänskli-ga rättigheter på miljöns område, alltså att en godmiljö blir en mänsklig rättighet.En annan miljöpartimotion som har med FN attgöra är motionen om inrättandet av en internationellmiljödomstol. anser att en internationellmiljödomstol behövs för att ta hand om de krav somen ökande miljöförstöring och därmed sammanhäng-ande miljökonflikter ställer . I de internationelladomstolar som finns nu kan bara stater agera klagan-de. Vi menar att också icke statliga organisationer,NGO:er, bör få talerätt i en internationell miljödom-stol. Fanns den möjligheten skulle en organisationkunna föra t.ex. ursprungsbefolkningens eller en regi-onal befolkningsgrupps talan.Minoriteter har ingen rättsinstans att vända sig till.Ett tydligt bevis på detta är ogonifolkets kamp motden miljöförstöring som orsakades av läckage frånShells oljeprojektering i . Författaren , som talade för ogonifolket, krävde stoppför miljöförstöringen, sanering av marken och eko-nomisk kompensation för skadorna. Det är väl känthur det gick. Nio företrädare för ogonifolket avrätta-des, däribland själv.En ursprungsbefolkning och en minoritetsbefolk-ning kan vara helt rättslös i sitt eget land. Vart skalldessa människor vända sig när deras mänskliga rättig-heter kränks?Motionen om en miljödomstol lade Miljöpartietfram första gången här i och har sedangjort det alla år vi har suttit här.I fjol hade FN:s kommission för brottsförebyg-gande åtgärder sammanträde i . Man beslutadevid mötet att frågan om hur man kan skydda miljönmed lagens hjälp skulle prioriteras. Man kom därfram till en resolution om att undersöka möjligheternaatt få till stånd en internationell miljödomstol efter ettförslag från har också en speciell motion om boj-kott av nigeriansk olja. , Nigeriasstörste författare som fick för sinlyrik, sina romaner och inte minst sitt dramatiskaförfattarskap, anklagas av militärregimen förförräderi, vilket straffas med döden. Han flydde frånNigeria och lever nu i exil, varifrånhan har uppmanat världen till sanktioner och oljeem-bargo mot . Landet är helt beroende av sinaoljeinkomster, och står för ungefär hälften avlandets råolja. Oljeembargo är enligt enda sättet att krossa regimen som så hänsynslöstoch öppet kränker de mänskliga rättigheterna. Deträcker inte med det vapenembargo som redan finns.Men det är inte bara i som oroligheterhar uppstått. Man skall komma ihåg att ogonifolketskamp var en ickevåldskamp och att det var regering-ens trupper som stod för de väpnade insatserna där.Nu jäser det i delstaten i norra , därden nye militäradministratören satt i den militärdom-stol som dömde och hans åtta an-hängare till döden. Många av våldsamheterna i har haft religiös anknytning, och ledarenför den muslimska oppositionen vill grunda en isla-misk stat och återupprätta moralen i det som mankallar det korrumperade . Det är ett budskapsom har lätt för att vinna gehör i ett land där opposi-tionen knappast hörs eftersom de flesta kritikerna ochmotståndarna sitter i fängelse eller har mördats.Miljöpartiets motion om tar upp en rad pro-blem som gäller mänskliga rättigheter. Det är egentli-gen bara att göra en lista: rekord i dödsstraff, tortyroch summariska rättegångar, inhuman familjepolitik,censur för nyhetsbyråer och kärnvapensprängningarsom skapar tvivel om vad för slags kärnvapenpolitikKina egentligen för. snabba ekonomiska tillväxtmedför också stora interna problem för landet medsvår miljöförstörelse. Och vad som händer i Hong-kong nu vid övergången till kinesiskt styre innebär ettbakslag både för de demokratiska rättigheterna ochför den demokratiska samhällsutvecklingen.Vår utrikesminister har starkt kritiserat , ochockså och vid medFN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.Förhoppningsvis är detta inledningen till en multilate-ral kraftfull kinapolitik, som vi önskar att Sverigeskall gå i spetsen för. Men inställning är heltklar. utrikesminister varnade världenför att lägga sig i affärer, som tydligen ären intern angelägenhet, oavsett vad man har kommitöverens med om under förhandlingarna omöverlämnandet av kronkolonin.Men regimens hårda styrning räcker inte alltid ut igränsprovinserna i nordväst, och där sjuder missnöjetöppet och har tagit sig uttryck i häftiga upplopp. Detär en minoritet där som börjar ställa krav på självsty-re. De senaste upploppen, i Sinkiang iår, resulterade precis som övriga upplopp i en radfängslanden och försvinnanden, och de fängsladeanses ha avrättats. Den kinesiska televisionen taladeom kriminella element som förfäktar muslimsk natio-nalism och uppmuntrar starka religiösa känslor i regi-onen. I vissa områden kräver nu de styrande att reli-giösa medborgare, som de kallas, skall registrera sig.Nu är jag framme vid längsta sär-skilda yttrande vid det här betänkandet, det som fåttnamnet Religionsfriheten i fara. Vi menar att alltoftare och tydligare förföljs och trakasseras männi-skor, inte bara för sina politiska åsikters skull, utanockså för sin tros och religions skull. Det märks enhårdnande attityd mot andras åsikter över huvud tageti många länder, och religionen är ofta en sammanhål-lande faktor för de oppositionella och därmed farlig.Enligt den officiella nyhetsbyrån har tibeta-nerna lovats religionsfrihet, men bara om de tar av-stånd från sin ledare. Detta är alltså ett slags utpress-ning. Detta är tydliga synliga tecken på religiös förföl-jelse, liksom det som händer i som eröv-rats av talibanerna.Human Rights Watch anger i sina rapporter hurreligiösa utövare där diskrimineras. Många muslimskagrupper förföljs liksom konvertiter från islam tillkristendomen. Förtryck av religiöst oliktänkandeuppmärksammas till en början på sammasätt som andra kränkningar av de mänskliga rättighe-terna eftersom de inte är lika tydliga och våldsammanär de börjar, men det är en lika stark anledning tillflykt från ett land som förföljelser och våldshandling-ar för politiska åsikters skull. Och det kan vara likaomöjligt av säkerhetsskäl för båda slagen av flykting-ar att återvända till sitt hem. Det vill vi betona frånMiljöpartiet.Till sist vill jag kort beröra en annan fråga efter-som den också på sätt och vis har med mänskligarättigheter att göra. Den finns inte med i motionerna som är från den allmänna motionstiden i höstas.EU:s medlemsländer har slutit flera avtal medicke-medlemsländer. Avtalen gäller i huvudsak handeloch ekonomi men omfattar också samarbete i kulturel-la och sociala frågor. Man har upprättat associa-tionsavtal med olika länder i , t.ex. Lett-land, och med vissa Medelhavsländer, t.ex. Tunisien.I och med att man önskar knyta också OSS-ländernanärmare EU har s.k. partnerskapsavtal mellan EG ochmedlemsstater upprättats. I alla avtal nämns demänskliga rättigheterna i någon av de inledande artik-larna.I oktober behandlades associationsavtalet mellanEuropeiska gemenskaperna och , och fyrapartier röstade emot att skulle undertecknaavtalet. I EU:s eget utrikesutskott röstade en tredjedelav ledamöterna också emot avtalet. Skälet var detsamma i båda utskotten: ockupation sedan20 år tillbaka av och bristande respekt försåväl FN:s resolutioner som de mänskliga rättigheter-na.I avtalet med är artikeltexten svagare äni övriga avtal. Man nämner där mänskliga rättighetersom en inspiration för gemenskapens och Marockosinrikes- och utrikespolitik och en väsentlig bestånds-del i avtalet. I andra avtal talar man om de mänskligarättigheterna som en bas och en grund för samarbetet.Är det brist på kommunikation mellan avtalskonstruk-törerna som gör att man inte har samma skrivningarom mänskliga rättigheter i avtalen?I avtalen med de fyra ,, och , som vi nyli-gen tagit upp i utskottet, poängteras de mänskligarättigheterna tydligare. Med tanke på EU:s engage-mang i just frågor av detta slag, som resulterat i skar-pa uttalanden mot vissa länders brist på respekt för demänskliga rättigheterna, borde det ligga i unionensintresse att i sina avtal speciellt framhålla och betonadem med samma skrivning. EU:s uppfattning om vadrespekt för de mänskliga rättigheterna innebär måsteju förutsättas vara och inte skifta i takt medom det är ett associations- eller partnerskapsavtal somingås eller vilket land man skall samarbeta med.Jag kommer att skriva en interpellation om detta.Jag hade önskat, som de andra talarna, att någon avministrarna skulle ha varit närvarande här.Till sist vill jag säga att jag ger stöd till samtligareservationer som är med om, men jagyrkar bifall till reservation 3, om god miljö som enmänsklig rättighet, och reservation 13, om embargoavseende nigerianska oljeprodukter.Anf. 163 ():Herr talman! Vårt århundrade har sett mycket sto-ra framsteg på de mänskliga rättigheternas områdemen har också varit med om stora misslyckanden.Vem hade kunnat ana det barbari som första världs-kriget förde med sig och att så många länder skulle bliindragna och så många enskilda människor skulleuppleva förtryck i krigets fasor? Efter detta krig bil-dades i den fasta föresatsen att vialdrig mer skulle ha ett krig.Det var ett fruktansvärt bakslagför alla dem som hade trott att ett krig mellan civilise-rade stater inte längre skulle vara möjligt. När detsedan uppenbarades att försök till utrotning av ett heltfolk satts i system och att man lyckats göra sig av med6 miljoner judar under fruktansvärd förnedring, stodvärlden svarslös inför hur all denna ondska kunnatutvecklas och ta form mitt i . Hur var det möj-ligt? Varför hade man inte lyckats stoppa vansinnet itid?Mer och mer växte övertygelsen fram att det fannsett starkt och oupplösligt samband mellan respektenför andra stater och respekten för den enskilda männi-skan. Ingen verklig och varaktig demokrati finns utanrespekt för den enskilda människans rättigheter.Människosynen om allas lika värde och värdighet ärdemokratins själva grund och livsluft.Olika traditioner har gett viktiga bidrag under år-tusenden. Grekisk filosofi har bidragit med tankar omdemokrati, om än ofullständiga. Det var bara de friamännen som räknades när besluten fattades. Bådekvinnor och slavar stod utanför. Den romerska rättenhar varit grundläggande för vårt rättssystem. Denjudisk-kristna traditionen har betytt mycket för for-mandet av vår människosyn. Livets okränkbarhet,allas lika värde oberoende av ras, kön, ställning, poli-tisk eller religiös övertygelse är den människosynenskännemärken.Ett av de namn som dyker upp i olika samman-hang där utvecklingsarbete, fred och rättvisa diskute-ras och där institutioner som skall främja dessa före-teelser bildas är . Han var fransk juristoch professor i internationell lag. Han var franskdelegat till och medlem i generalde exilregering i under andra världs-kriget. blev han medlem av . Han var verksam bakom bildandet avUnesco och fick Nobels fredspris1968.René Cassin var huvudförfattare till den allmännaförklaringen om de mänskliga rättigheterna 1948, ochhan anser själv att den har sin ideologiska grund i detio budorden. Detta uttrycker han mycket klart i enfestskrift om and Man, dvs, Lagen och männi-skan. Förklaringen om de mänskliga rättigheterna hardock fått stå för sig själv, för att alla lättare skall kun-na omfatta den och göra den till sin egendom.Jag tror, precis som tidigare ut-tryckte det, att det absolut finns en grund hos allamänniskor, från vilken kultur de än kommer, för attkunna acceptera och vilja efterleva denna förklaringom de mänskliga rättigheterna.Vi befinner oss mitt i processen, och vi har allamycket att lära, även om vi har kommit olika långt.Inte minst gäller detta tillämpningen, där vi alla måstetillstå att vi brister. Det har tagit för kvinnoratt få de rättigheter vi har även i vårt land. Idagens undertrycks fortfarande många kvin-nors mänskliga rättigheter på det mest nedvärderandesätt. Enskilda kvinnor misshandlas , och enkvinna får plikta med sitt liv i vårt land.Det kan vi aldrig acceptera.Barnen är en utsatt grupp. Det påminns vi ständigtom. Det är, enligt min mening, ovärdigt att ett rätts-samhälle gör frågan om barnpornografi till en frågaom yttrandefrihet och tryckfrihet. I den utredning somnu kommit på vårt bord, Barnpornografifrågan, tarman inte tillräcklig hänsyn till barnets mänskligarättigheter - rätten att inte förnedras, rätten att inte bliutsatt för våld och sexuella övergrepp. Den enes frihetfår aldrig bli den andres förtryck och förnedring, omdet än rör sig om en aldrig så grundläggande mänskligrättighet som tryckfrihet och yttrandefrihet. Då har vikommit snett. Var finns barnets frihet i sammanhang-et? Var finns friheten att säga nej till övergreppet?Och barnet är inte bara genom yttre våld och rädslaförhindrat att säga nej till övergreppet utan står oftahelt oförstående för hela situationen och saknar ordatt uttrycka sin avsky och sitt avståndstagande. Ombarnet lyckas göra det respekteras ändå inte dessyttrande.För mig och en mycket bred opinion är det full-komligt omöjligt att förstå att det inte skall vara abso-lut förbjudet att inneha de alster som kommit till ge-nom ett så gravt undertryckande av ett barns rättighe-ter.Anf. 164 TREDJE VICE TALMANNEN:Nu måste jag erinra om att vi dis-kuterar utrikesutskottets betänkande nr 12. Jag harsvårt att se att detta hör hemma där.Anf. 165 ():Herr talman! Det jag har velat lyfta fram i sam-manhanget är barns mänskliga rättigheter. Det harnämnts även av tidigare talare.Hur är det möjligt att försvara att barns rättigheterundertrycks genom att peka på en annan av våragrundläggande rättigheter, när det är genom enbrottslig handling som ett alster har kommit till?Ett annat område som inger oro är den hårdnandeattityden mot flyktingar både i och i helaEuropa. Enligt de organisationer som arbetar näraflyktingar har attityderna förändrats till en mer re-striktiv syn på flyktingars rättigheter och en hårdnan-de attityd från såväl politiker och myndigheter somallmänhet. Att söka asyl är en mänsklig rättighet.Enligt Amnesty International befinner sig det interna-tionella system som skall övervaka flyktingars rättig-heter i kris. I en världsomspännande kampanj talarman om att orsaken till att människor flyr är denbristande respekten för mänskliga rättigheter. Detbehöver vi påminnas om i Sverige.Även om det finns en del allvarliga skönhetsfläck-ar när det gäller tillämpningen av våra principer,menar jag att västerlandet har ett viktigt arv att lämnavidare, både till våra barn och till de stater där flag-ranta övergrepp mot mänskliga rättigheter dagligensker. måste vi vara öppna att lära av andrakulturer. Det mest strålande exemplet på styrkan ipassivt fredligt motstånd har gett oss. Vi harmycket att lära av andra kulturer när det gäller respek-ten för den äldre generationen och att ta vara på derasvisdom och kunskap. Det är också så att de mänskligarättigheterna måste återerövras av varje generation.För att vi då skall inta ny mark måste viarbeta mycket hårt både med oss själva och med and-ra om vi gemensamt skall kunna göra framsteg.Jag vill också helt kort påminna om att det finnsett starkt samband mellan internationellt utvecklings-samarbete i bred mening och utveckling av demokratioch respekten för mänskliga rättigheter. De socialarättigheterna har också lagts till de grundlägganderättigheter som man från början talade om.I det sammanhanget vill jag bara nämna den oer-hört svåra flyktingsituation som råder i och denskuld som vi från västvärldens och sida står förnär vi inte på ett effektivare sätt har kunnat ingripa.Människor och inte minst barn berövas livet, och demänskliga rättigheterna förtrampas . Ingeteffektivt har gjorts för att förhindra detta.Vi behöver en fördjupad debatt om mänskliga rät-tigheter i vårt land både när det gäller vårt eget age-rande i och när det gäller våra kontakter medandra länder. Jag vill ta några exempel på länder därgrava övertramp av mänskliga rättigheter kontinuer-ligt återkommer.Innan jag kommer in på enskilda länder vill jagbara nämna det som har skett när det gäller Europarå-dets utveckling . När man har behand-lat t.ex. och ansökningar, kankonstateras att kriterierna för upptagande av nyamedlemsländer har förskjutits från krav på en funge-rande demokrati till det mer önskemålet attkandidatlandet skall utfästa sig att så snart som möj-ligt uppfylla villkoren och visa prov på god vilja i denriktningen.Så säger man i den redogörelse för Europarådetsarbete som vi har fått från regeringen. Jagtycker ändå att det är någonting som man måste fun-dera över. Det är oerhört viktigt att man verkligen harkrav på att reglerna är uppfyllda.Amnesty International påpekar att man både iRyssland och i utdömer dödsstraff trots attEuroparådet hävdar att så inte är fallet. Minst 140fångar avrättades i , och 103 avdem efter det att hade blivit medlem avEuroparådet. Det tycker jag vi måste protestera mot. IUkraina överstiger siffran 100 för 1996.Som flera andra talare gjort vill jag nämna Kina.Vi har i vår motion om de mänskliga rättigheternaskrivit ganska mycket om tillståndet i . Jag skallinte gå in på alla detaljer - flera talare har nämnt hurdet står till; människor med olika politiska åsikterförföljs, och kristna, muslimer och andra religiösaförföljs. Den kinesiska kyrkans medlemsantal harfaktiskt tiofaldigats sedan den kommunistiska folkre-publiken grundades, och den ökar i allt snabbare takt.Det kanske är en källa till oro för ett kommunistisktsystem. av kristna är kvinnor, och fler ochfler religiösa kristna förföljs mycket hårt av de kine-siska myndigheterna. Detta tycker jag är någontingsom vi behöver protestera kraftigt mot i väst. Inteminst tibetanska munkar och muslimer i är utsatta för svår förföljelse.Vi har i betänkandet också nämnt - precis som jaghar gjort i min motion - att den ettbarnspolitik somKina så hårt och hänsynslöst driver har gått snett påmånga sätt. En av följderna av ettbarnspolitiken är ensned befolkningsfördelning. Det går redan nu 118pojkar på 100 flickor - av de aborter som före-kommer gäller flickor. har man faktiskt börjat blibekymrad över ettbarnspolitikens effekter från andrasynpunkter. Landets intellektuella elit föder allt färrebarn, men i fattiga landsändar föds fortfarande mångabarn. I har man fler dödsfall än födslar.Nu vill man uppmuntra välutbildade storstadsboratt skaffa barn men ha en ännu hårdare födelsekon-troll på landsbygden. Man säger rent ut att detta är föratt få en högre kvalitet på kineser. Man menar att desenaste årens utveckling har lett till en sämre sortskineser. Tyvärr måste vi konstatera att vi känner igenen del av talesätten från Nazityskland, där man troddesig ha vetenskapligt alibi för att sterilisera och mördadem som man ansåg vara mindre önskvärda männi-skor. Här gör man det i stället genom begränsning avfödslarna.Kinas förtryck i och farhågorna för vad somkommer att hända när det gäller ochTaiwan har redan nämnts utförligt och vältaligt avflera andra talare. Jag instämmer i det som har sagts idet sammanhanget och vill inte ta upp mer tid meddet.Jag vill också instämma i det som har nämnts omIndonesien, inte minst om förtrycket av , somvi måste få ett slut på. Jag tror att vi både när detgäller och när det gäller behöver haen dialog som är ännu kraftigare, men vi kanske ocksåbehöver hitta andra medel för att nå fram med vårtbudskap.Ett annat land som har nämnts av många är Iran.Där vill jag speciellt tala om iranska konvertiter. Jaghar svårt att förstå den politik som man här bedriver,när både regeringen och harbeslutat sig för att det inte finns någon risk att skickatillbaka iranska konvertiter. Detta gör man samtidigtsom många andra länder anser att detta är ett fullgottasylskäl. Människorättsorganisationer, Amnesty In-ternational, och HumanRights Watch påpekar samfällt att det är stor risk fördem som har konverterat att återvända till . 1994dödades tre kända kyrkoledare, 1996 ytterligare en.Ändå säger man att det inte är någon större risk attskicka tillbaka konvertiter.Jag tycker att den bedömningen är mycket under-lig, och jag undrar vad man har grundat den på. Jagvet att det har förekommit besök från sida i , men jag vet också att man bl.a.träffade en bror till en av de mördade kyrkoledarna.Han hade dagen innan hotats av myndigheterna medatt han verkligen inte skulle gå säker om han sadenågot ofördelaktigt om regimens sätt att behandlakristna. Om han då inte uttalade sig klandrande motregimen är det inte svårt att förstå.När man talar med människor i en regim där sådanförföljelse, sådana trakasserier och även mördandeoch avrättningar förekommer är det oerhört viktigt håller i minnet att människor är rädda och intealltid vågar säga som det är. Därför har vi krävt inte längre skall avvisa konvertiter till , utanatt man skall göra en ny bedömning av riskerna.Jag vill yrka bifall till reservation nr 12,som handlar om iranska konvertiter. Jag vill ocksåinstämma i yrkandena om bifall till reservationerna 6,8 och 9.Anf. 166 () replik:Herr talman! Först vill jag instämma i det IngridNäslund sade om att ta upp dödsstraffet och situatio-nen i och , där detta tillämpas medfull styrka även efter invalet i . Det ärviktigt att och andra europeiska stater tar uppdetta problem, att vi hårt och bestämt avvisar döds-straffet som metod och att vi poängterar att medlem-mar i och andra internationella organisa-tioner bör avskaffa dödsstraffet.Men sedan har jag en fråga när det gäller -jag tror att det kan uppstå en viss missuppfattning påden punkten när det gäller reservationen från Krist-demokraterna. Jag och håller helt ochfullt med om kritiken mot avvisningarav konvertiter till . Påståendet att det skulle varaett säkert land att avvisa till ifrågasätter jag. Så är intefallet. Den som avvisas som nybliven tillbakatill löper mycket stor risk, för att inte tala om allagrupper som har politiska skäl.Men majoriteten har ju inte uttalat det som IngridNäslund talar om, att man utan risk skulle kunna avvi-sa tillbaka till .