prot · GK09110 · 1997-05-29 00:00:00 — Juöppnare ett lands handel är, desto bättre är respektenför arbetsvillkoren. Studien visar också att inget landhade några exportfördelar genom dåliga arbetsvillkor.Det här talar för att handel är att föredra framför re-striktioner när det gäller att förbättra arbetsvillkoren.Jag vill poängtera att det är viktigt att vi från svensksida är observanta i det här sammanhanget, så att inteolika villkor blir en förtäckt protektionism.Jag vill också något beröra djurskyddet. Det ärviktigt att internationellt verkar för ett förbätt-rat djurskydd. För vår del måste vi inom ramen förEU-samarbetet mycket starkt markera betydelsen avett förbättrat djurskydd och bättre djurtransporter. Vihar understundom sett vissa skräckexempel på hurdjur hanteras i samband med transporter, och dettavarken kan eller får vi från svensk sida acceptera.Därför måste vi med stor kraft verka för ett bättredjurskydd vid transporter. Det är också en viktig del ihandelspolitiken och till gagn för både producenteroch konsumenter.Herr talman! När vi diskuterar handelspolitik villjag i vanlig ordning beröra litet handeln med vårtgrannland . Vårt inträde i EU har kraftigt under-lättat handeln med medlemsländerna i EU, men närdet gäller har det tyvärr blivit större svårigheteri vissa fall. I den förra handelsdebatten tog jag uppden här fråga, och därefter har det glädjande nogkunnat skönjas en öppning beträffande veterinärbe-stämmelser. Men det finns fortfarande stora hinder.Låt mig ta ett exempel, och jag skickar den här frågantill handelsministern.I kommun finns ett företag som bl.a. lackerarbussar och lastbilar åt och . När norrmänköper sådana fordon är de bara grundlackade. Deställs upp i Kongsvinger. Därifrån transporteras de tillCharlottenberg, där de skall lackeras innan de återkörs till . Men för att ta bussarna över gränsenför att lackeras kräver tullen en depositionsavgift på22 % som Edaföretaget måste ligga ute med. Omföretaget har ett antal bussar och bilar inne samtidigtblir det ganska betydande summor som man måsteligga ute med . Därför har företaget planerpå att flytta över verksamheten till den norska sidan.Det här är alltså ett exempel på hinder när man hante-rar en produkt på två sidor av gränsen. Jag hoppas attdet skall gå att hitta något som gör att man kan ta bortavgifterna i gränssamarbetet. Det är viktigt att vi kansamarbeta med . Vi ligger så nära varandra, viär så lika varandra och många företag har mycketgemensamt, men det finns en gräns emellan och entull som tar en avgift för att hantera samma varor. Jaghoppas att handelsministern kan hjälpa till så att vikan få en praktisk lösning på frågan.Jag skulle också vilja något beröra den inre mark-naden och tjänstesektorn. Som framgår av meddelan-det från kommissionen har det uppstått 18 miljonernya arbetstillfällen inom tjänstesektorn under de se-naste 15 åren. Inom samma tidsrymd har 13 miljonerarbetstillfällen försvunnit inom svensk industri ochjordbruk. Tjänsterna svarar för av BNP iEU. Det är alltså en mycket stor och viktig sektor.Självfallet finns det stora möjligheter till tillväxt inomdenna sektor. De områden som kanske har de störstamöjligheterna till tillväxt är inom sociala tjänster ochinformationstjänster. Därför är det viktigt att tjänste-sektorns tillväxt på den inre marknaden underlättas såatt liberaliseringen kan fortsätta. För del ärdet mycket väsentligt att åtgärder vidtas för att främjatjänstesektorns utveckling. Det har gjorts enutredning i inom området, den s.k. . I dess betänkande Skatter, tjäns-ter och sysselsättning finns det en rad intressantaförslag för att underlätta för de små tjänsteföretagen.Bl.a. föreslås att arbetsgivaravgifter och egenavgifterför egenföretagarna avskaffas i tjänstebranscher somkan anses utgöra substitut till hemarbete. Utredningenär ute på remiss. När den kommer tillbaka hoppas jagatt regeringen lägger fram ett förslag somöppnar och förbättrar möjligheter för tjänsteföretag.Det behövs en kraftig stimulans av den svenskatjänstesektorn. Det kommer också att leda till månganya jobb.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan.Anf. 15 Statsrådet ():Herr talman! En öppen internationell handel är avavgörande betydelse för framtida tillväxt och syssel-sättning i . uppgick exporten tillnästan . hade den ökatmed till. Utan de stora fram-gångarna på exportmarknaden hade den svenska eko-nomin befunnit sig i ett helt annat läge.I takt med den ökade globaliseringen ökar han-deln. Därmed ökar också behovet av att skapa gemen-samma spelregler på handelns område. Det är viktigtmed ett regelverk för den internationella handeln. Ettsådant regelverk gynnar och andra små han-delsberoende nationer. Vi kan inte i kraft av vår stor-lek sätta upp våra egna regler och vänta oss att andraskall följa dem.Sedan drygt två år tillbaka finns Världshandelsor-ganisationen, WTO, där 131 länder är medlemmar.Fler vill vara med. För är det bra om WTOhar många medlemmar och regler som kännetecknasav så mycket frihandel som möjligt. Vi vill kunnaköpa och sälja utan onödiga hinder.Internationell handel är viktig för vår utveckling.Och det finns en klar tendens som visar att öppenhandel också är bra för andra länders utveckling, ävenom utvecklingen i de fattigaste länderna går alldelesför långsamt.Länder som skall inte och otid skyddasig från lågpriskonkurrensen från dessa länder. Vimåste ge dem tillträde till våra marknader och interesa själviska tullbarriärer inom de områden där dessaländer är konkurrenskraftiga.I-världen har anledning att vara självkritisk på denhär punkten. Inom EU slits frihandelsintresset motden kortsiktiga protektionismen. Allt vackert tal omatt hjälpa fattigare länder följs inte upp med handling.Ändå är EU jämfört med resten av i-världen minstdåligt på att öppna sin marknad för export från deminst utvecklade länderna.Trots detta tvingar man konsumenter attbetala ett högt pris när det gäller kostnader för atthålla tillverkare i de egna länderna under armarna,trots att de inte har framtiden för sig. Särskilt illatycker jag om importtullarna på de barnkläder somsvenska barnfamiljer köper. På grund av skyddstul-larna måste en tvåbarnsfamilj betala mer än 1 000 krextra för att klä sina barn, och dessa pengar,denna extra skatt för barnfamiljer, går inte till fattigaarbetare i utan till fabrikörer i Sydeuropa.Herr talman! växer världshandeln dubbelt såsnabbt som världsproduktionen. Det är en utvecklingatt välkomna. Men får man inte blunda förde konflikter som kan uppstå i den ökande handelnsspår. Jag tänker på när produktionsmål och miljömålkrockar och måste vägas mot varandra eller när före-tag utnyttjar arbetskraften och förkväver arbetarnasmänskliga rättigheter.Boten mot dessa och likartade problem är intemindre handel. Eftersom ökad handel leder till ut-veckling, leder den också i förlängningen till bättrevillkor för arbetarna och till att man kan ställa krav påen bättre miljö. Men det här gäller när man ser sakenpå litet . Vi kan inte bortse från de problemsom existerar . Därför är jag inte rädd att inomhandelspolitiken ta frågor som arbetsvillkor och mil-jöförstöring på allvar. Jag är inte så naiv att jag sommoderaterna tror att man kan sopa sådana problemunder mattan och vänta på att de skall försvinna. Definns, och vi skall vara med och lösa dem, gärna iVärldshandelsorganisationens regi - inte mig emot.Herr talman! Just nu är det skjuts i arbetet med detinternationella handelspolitiska regelverket. är bara drygt två årgammal men redan en framgång. Världens handels-ministrar enades i om ett brettarbetsprogram för WTO.Vi har kunnat sluta avtal om öppningar ihandeln på mindre traditionella områden som tele-tjänster och borttagande av tullarna på vissa informa-tionsteknikprodukter. Detta är viktigt då en allt störreandel av världshandeln kommer att utgöras av tjänsteroch IT.Det tycks ha gått upp för alltfler länder att bortta-gandet av en tull inte nödvändigtvis är en uppoffringsom man gör i utbyte mot att man får något annat,utan att lägre tull även kan vara i importlandets egetintresse. Handelsförhandlingar har förlorat något avkaraktären av ett nollsummespel.Under 1997 räknar jag därför med att länderna in-om WTO även kommer att kunna slutföra de nyligenåterupptagna förhandlingarna om finansiella tjänster.Samtliga dessa avtal - telekom, IT och finansiellatjänster - är viktiga för och svenskt närings-liv.Tack vare EU-medlemskapet har enstarkare röst inom WTO . Sedan den 1januari 1995 har vi en gemensam handelspolitik medde 14 andra länderna inom EU. Vi väger våra intres-sen mot andra medlemsländers i interna förhandlingaroch accepterar de kompromisser som blir EU:s han-delspolitik.Detta innebär att vi inte är lika synliga på denhandelspolitiska scenen som . Men vi har fåtten annan roll att spela, och den rollen är större.Även i arbetet med att utforma EU:s gemensammaståndpunkter är frihandeln givetvis vår ledstjärna.Detta gäller inte minst på de områden där den europe-iska unionen för en mindre frihandelsvänlig linje än vigjorde som icke-medlemmar.EU har t.ex. höga strafftullar. De tillämpas närman anser att någon dumpar priserna på EU-marknaden. När vi gick med i EU hade vi inga - alltsånoll - strafftullar. inom EU tvingas vi att ha ettsjuttiotal.Ni har kanske hört talas om de kinesiska handväs-korna eller om den norska laxen. Båda är fall där vitycker att varit för snabb att draslutsatsen att andra länder utsätter EU-producenter fördumpning. Och därmed har man varit alltför snabb attinföra strafftullar.Från svensk sida är vi mycket kritiska, särskiltdärför att man inte tillräckligt tagit hänsyn till att EU:skonsumenter drabbas genom högre priser när manägnar sig åt antidumpning.Det är därför tillfredsställande att kunna notera attsedan , och blev EU-medlemmar har balansen inom EU skiftat en aning ifrihandelsvänlig riktning i den här frågan och i andrahandelsfrågor. Vårt EU-medlemskap har inneburitförändrade styrkeförhållanden, och dessa förändradestyrkeförhållanden kan innebära en förbättrad EU-politik. Det ger oss hopp om att successivt kunnaändra unionens inställning till bl.a. antidumpning ochnär det gäller import från de fattigaste länderna.Anf. 16 () replik:Herr talman! Det är mycket riktigt så som LeifPagrotsky säger, att en av de stora vinsterna med detsvenska EU-medlemskapet är att vi har fått möjlighetatt påverka EU:s gemensamma handelspolitik. Vi äröverens om de problem som finns med tullar ochantidumpning.Leif inledde med att säga att våra fram-gångar i är beroende av exportmarknadensom är grunden för vår ekonomiska tillväxt och vårtvälstånd. Så är det också för utvecklingsländerna. Detär möjligheten för dem att sälja sina varor som ärsjälva utgångspunkten för att de skall kunna förändradet som vi i i-länderna kritiserar demför.Leif sade att jag var naiv. I så fall delarjag den naiviteten med samtliga utvecklingsländer.Det är ju de som i WTO-sammanhang absolut motsät-ter sig tanken på att föra upp dessa frågor som WTO-frågor. De har också starka skäl för det, och jag för-står dem. Bakom detta ligger tankar på protektionism.De som driver dessa tankar i är bl.a. facken.Jag bevistade ett handelspolitiskt seminarium somBjörn ledde där dessa frågor diskuterades.En av de fackliga företrädarna reste sig då upp ochsade: "Dåliga arbetsvillkor måste kosta ! "Det är ju detta som det handlar om.Det är fel väg att gå att ta upp dessa frågor iWTO-sammanhang och därmed försvåra för att bedriva handel. Det bästa som vi kangöra är att underlätta handeln för dem. Sedan skall visjälvfallet i andra sammanhang, men inte på handels-regelsområdet inom WTO, arbeta för att hjälpa att få en bättre situation.Anf. 17 Statsrådet ():Herr talman! Jag förstår inte varför man inte enskan diskutera dessa frågor i WTO. Det är ett faktumatt inte vill det. Men varför skall vi avståfrån att driva vår linje? Vi kommer inte att kunnatvinga fram särskilt många regler av den här typenmot bestämda vilja. Så fungerar inte be-slutssituationen i WTO. Men varför skall vi avstå frånmöjligheten att bedriva opinion, utöva påtryckningaroch att i någon förhandling kanske byta mot annatsom gärna vill åstadkomma?I var dessa frågor uppe.Man beslutade då att hänskjuta frågorna till ILO.Singapores handelsminister drog slutsatsen att frågor-na därmed var borttagna. Det var hans slutsats, andradrog andra slutsatser. Till följd av detta har ILOkunnat arbeta med denna fråga med en helt annankraft och auktoritet . Vid samtal med minakolleger i t.ex. , som jag besökte för ett parveckor sedan, lade jag märke till med vilket allvarsom man i u-världen nu jobbar på ILO-spåret. Dethade inte varit möjligt och meningsfullt utan denpress som märkte från i-länderna i Singa-pore.Jag tycker att det nu skall värderas hur detta går.Vi skall studera den utveckling som blir en följd avILO-processen. Om den är bra och om vi är nöjdamed den är det okej. Men om den inte är det bör frå-gan tas upp igen i WTO-sammanhang.Anf. 18 () replik:Herr talman! Exemplet befäster det somjag säger. Om man ger möjligheter att få igång sin ekonomi genom att handla med dem, då skerdet förbättringar för arbetsvillkoren och på miljöom-rådet som en följd av detta. är ju ett av deländer där tillväxten ökar mest i dag.Stigande välstånd ger resurser för högre levnads-standard. Att åstadkomma förbättringar på miljöom-rådet och på arbetslivsområdet och lindra fattigdomeni hela världen är en gemensam angelägenhet. Detfinns inget effektivare sätt att främja detta på än attuppmuntra och förenkla för dessa länder att bedrivahandel. Att ta upp dessa frågor i WTO innebär en riskför protektionistiska inslag.Ett annat viktigt skäl för att inte föra upp frågantill WTO är att det är en så konfliktartad fråga. är så starkt emot detta att skulle det bli ensådan diskussion i WTO igen, skulle det förlama deresurser som i stället kan läggas på arbetet för att fåtill stånd gemensamma regler för investeringar och förtjänsteområdet.Både av sakskäl - att det finns risk för förtäcktprotektionism - och för att inte förlama WTO:s arbeteborde tänka om och i stället arbeta med dessaviktiga frågor genom de organisationer som finns,bl.a. och , och genom bilaterala kontaktermellan länderna.Anf. 19 Statsrådet ():Herr talman! Exemplet befäster slutsat-sen att öppna marknader leder till tillväxt och högrelevnadsstandard. Javisst, men det visar också hur manpå grund av diskussionerna i har fått ländersom annars inte skulle vara intresserade att nu medstor kraft ägna sig åt att försöka leva upp till , skriva under fler och fler konventioner och göraom sin lagstiftning så att det hela fungerar. Det hadenog inte varit troligt om diskussionen i intehade ägt rum.ILO är en bra organisation för att hantera detta.Där sitter fackliga representanter - inte minst frånSverige - i styrelsen och kan hålla ett öga på hurarbetet bedrivs. De kan ställa krav och de kan fästavärldens uppmärksamhet på de brister som finns. Jagär ganska optimistisk om att det nu kommer att görasframsteg på det här området, men jag vill inte stängadörren för att ta upp frågan igen i andra sammanhangsom har med världshandeln att göra, om min spådomskulle slå fel.Risken för protektionism är ju ett av skälen tilltvekan från sida, men också från vår sida.Därför är det naturligtvis viktigt hur sådana här reglerskrivs och hur de tillämpas. Vi tänker nog inte med-verka till regler som kan missbrukas. De skall vara ettstöd och en hjälp till social utveckling på arbetsplat-serna i u-världen. De skall inte vara ett stöd till pro-ducenter och fabrikörer i Europa.Anf. 20 () replik:Herr talman! Jag vill fortsätta med att fråga vadregeringen gör i EU och internationellt för den soli-dariska rättvisehandeln. Går bistånd före handel?När det gäller mänskliga rättigheter vet vi att EUhar satt in sanktioner mot t.ex. Men det finnsju andra länder som är väldigt intressanta att fortsättaatt jobba med, med vilka man fortsätter med handeln,t.ex. eller varför inte . Jag tänkerockså på Bakundammen på , där ABB är in-blandat. Jag har inte hört någonting om att regeringenpå något vis är kritisk mot att man utnyttjar situatio-nen till att börja att lansera en jättestor damm i ettområde där folk lever i harmoni med naturen. De haringet behov av en damm. De måste t.o.m. bygga enkabel till över internationellt vatten för att fåavsättning för elen. Dessutom kommer man att plöjaned en massa skog och kanske bygga upp en industrisom de aldrig har bett om.Jag tänkte också ta upp detta med skuldbördan.Det handlar ju inte bara om peshgi som används iPakistan, där man sätter familjer i skuld och barnenfår vara slavar, utan också den skuldbörda som dignar under. De tvingas att exploatera sinaskogar och naturresurser. Vad är det som går före, ärdet handel eller är det fortsatt exploatering av männi-skor på det här viset?Jag är helt chockad över att intetycker att man skall ta upp frågan om arbetsvillkor,när det handlar om förnedrande behandling av kvin-nor, barnarbete, livsfarliga arbetsmiljöer och grovabrott mot mänskliga rättigheter. Finns det en möjlig-het att komma till rätta med detta genom kon-ventioner?Anf. 21 Statsrådet ():Herr talman! Vad gäller den sista frågan har jagredan till sagt att jag är ganska opti-mistisk om möjligheterna till framgång på detta om-råde via arbetet i . Arbetet pågår, och det harpåbörjats alldeles . Min tro är i det här falletganska optimistisk. Men om det visar sig att minoptimism är obefogad och felaktig, är jag beredd attåterigen verka för att frågan kommer upp på WTO:sbord.Däremot är jag kanske inte alltid så optimistiskom möjligheten att till WTO få just de länder somEva räknade upp att själva, av egen fri viljadriva på i en massa sammanhang som de uppfat-tar som i-landsövergrepp mot deras självbestämman-de. Många av de länder som räknade uppvärnar ju sin rätt att bedriva den här typen av politiksom vi tycker är så förkastlig. För att de skall ändrapå detta krävs många olika åtgärder: internationellopinionsbildning, förhandlingsarbete, stimulanser iform av olika handelsförmåner, om de i våra ögonbeter sig på rätt sätt, men också den typ av påtryck-ningsarbete som sker i . Det kan ge goodwill förden här typen av länder att visa att de bedriver ettmänniskovärdigt och utvecklingsinriktat arbete påarbetslivets område.Vad gäller den solidariska och rättvisa handelnvill jag säga att det viktigaste som jag gör är attfrämja den fattigaste ländernas tillträde till våramarknader, så att de kan ägna sig mer åt det som de ärbra på och få avsättning för det i stället för att vi skalltillverka sådant som vi är sämre på och stänga demute från möjligheten till försörjning, inkomster ochsysselsättning.Senast i förrgår, på , fram-höll jag den svenska positionen att alla i-länder, intebara i EU, bör avskaffa alla tullar på export från defattigaste länderna. Det är också en linje som vi driveri EU och i andra sammanhang.Anf. 22 () replik:Herr talman! Det låter hoppingivande, eftersomdet handlar om att vi måste ta bort kvoter som vi harsatt upp som hinder. Som jag sade i mitt inledningsan-förande ser jag oss inte som några välgörare - tvärtom- eftersom vi har satt upp kvoter mot de fattiga. Jagtycker att det är väldigt positivt att också påinternationell nivå arbetar för att ta bort kvoter ochöppna marknader. Kanske kan vi också visa att vi kange dem stöd i en eller annan form när de ändrar bete-ende.Själv är jag ganska engagerad i ochÖsttimor och de övergrepp som sker där. Där är det juabsolut ingen demokrati. Vi kanske båda två har lästartiklar om hur kvinnor och flickor utnyttjas på enskofabrik. Ändå talar vi om att vi är såglada över att vi har ökat exporten och importen ochatt vi har ett större handelsutbyte med . Jagtycker att detta är dubbelmoral likväl som jag tyckeratt det är dubbelmoral att importera uran från Krasno-kamensk och sedan för att döva sitt dåliga samvetesäga: Men vi skall ju miljömärka den. Vi skall tala omhur den har brutits osv. Jag kallar det för ekoporr -ekologisk pornografi. Detta är jag inte ensam om atttycka. Vi måste föregå med bättre exempel.Det är dubbelmoral att sprida alkoläsk och alko-holreklam med budskapen att du blir snabbare fullmed X-ölet eller att alkoläsken Y alkoholär nyttig för nyblivna mammor, som man gör i Ma-laysia och . Det är inte en speciellt bramarknadsföring.Anf. 23 Statsrådet ():Herr talman! kallar det dubbelmoral atthandla med länder som man inte tycker om och ländersom handlar på ett sätt som man inte tycker om.Min åsikt är att vi skall ha handelsbojkotter i defall där vi tror att det är effektivt, nämligen där detinternationella motståndet mot ett visst land och nå-gon viss företeelse är så starkt och utbrett att en boj-kott kan få brett stöd. Så var det i fallet . Jagtror att bojkotten där var effektiv både ekonomisktoch politiskt. Men det är väldigt sällsynt att dessakrav är uppfyllda.Eva säger att vi inte skall handla med detena, det andra och det tredje landet. Det blir väldigtmånga länder, om man lägger ihop alltifrån Frankriketill många och andra. Jag menar att detta nogär mer dubbelmoral, eftersom man då berövar dessaländer och deras befolkning möjligheten till utveck-ling, möjligheten till bättre levnadsstandard, bättreutbildning och annat som följer i dess spår och sombanar vägen för bättre arbetsliv och bättre levnadsför-hållanden. Att förvägra dem medverkan i det interna-tionella handelsutbytet är att förvägra dem rätten tillutveckling och ett värdigare liv. Det tycker jag ärdubbelmoral, om det görs för att döva det egna sam-vetet och inte för att hjälpa dem.Anf. 24 ():Herr talman! Jag anser att regeringens skrivelseSverige, EU och handelspolitiken inför 2000-talet haren alldeles för svensk och optimistisk inställning tillhandelsliberaliseringarnas välståndshöjande effekter.När WTO bildades stimulerades världsekonominkraftigt genom de sänkta handelshindren. Men det varhuvudsakligen EU, och som var vinnarna.Analysen av vilka som tjänar mest och vilka somskulle behöva tjäna mest på världshandeln är bristfäl-lig. har fått allt sämre betalt för sina pro-dukter. Den inhemska marknaden i är förliten för att ge företagen tillräckligt stor hemmamark-nad.Att öppna sig för världsmarknaden i ett läge närproduktionskapaciteten inom såväl jordbruk somindustri är svag inom ett land riskerar att leda tillunderutveckling och avindustrialisering. Det är vadsom nu sker i söder om . De afrikanskaländerna har genomfört handelslibe-raliseringar och strukturanpassningar av sina ekono-mier, men de har inte fått en förbättrad handelssitua-tion och har inte heller dragit till sig utländska inves-teringar.I kan man däremot se en kopplingmellan handelsliberaliseringen och välståndsökning-en. Men studier visar att de viktigaste grunderna fördetta var den politik som fördes ,som innehöll radikala jordreformer, omfördelning avmark och rådgivningstjänster åt småbönderna. Detmedförde att böndernas köpkraft ökade, vilket skapa-de en marknad för landsbygdsbaserad industri. Sam-tidigt skyddades den inhemska industrin i ett över-gångsskede, alltså protektionism, för att förhindrautslagning genom övermäktig konkurrens från i-länder. Jag vill med denna inledning säga att protek-tionism i vissa sammanhang kan vara bra och nöd-vändig för länder.Jag har skrivit en motion där jag önskar en utred-ning om, och vill ha en strategi för, hur den svenskahandelspolitiken inom EU och WTO skall utformasför att målet om fattigdomsbekämpningen skall upp-fyllas. Jag tycker att regeringens skrivelse är förenk-lad, och att också debatten här ger en förenklad bildav att det finns en lösning för alla, och att frihandel ärsvaret på alla problem.I artikel 130u står det:"Gemenskapens politik för utvecklingssamarbete,som är ett komplement till medlemsstaternas politik,skall främja en hållbar ekonomisk och social utveck-ling i utvecklingsländerna, särskilt de mest missgyn-nade bland dessa." I artikel 130v står det:"Gemenskapen skall inom ramen för den politik somden genomför beakta de mål som anges i artikel 130uoch som kan beröra utvecklingsländerna.