prot · GK09112 · 1997-06-02 00:00:00 — Det finns ett mycket starkt stöd hos med-borgarna för att vi skall behålla vår välfärdsmodell.Den välfärdsmodellen är mycket starkt förankrad.Det handlar om att bakvägen, genomatt upplyfta konkurrens som mål i stället för sommedel, på något sätt försöker slå ut den svenska väl-färdsmodellen. Jag är näringsminister, och som nä-ringsminister är jag fullt övertygad om att den svenskavälfärdsmodellen är en stark konkurrensfördel förSverige. Jag tror inte ett dugg på mo-dell, där man bakvägen - därför att man naturligtvisinte klarar att argumentera i sak - vill få omkull väl-färdsmodellen. vill gå bakvägen, genomatt upprätta konkurrens som mål i stället för medel,och slå sönder den svenska välfärdsmodellen. Detkommer jag aldrig att gå med på. Jag kommer aldrigatt acceptera det, och jag hoppas att inte heller svens-ka folket gör det.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:305 om nä-ringsklimatetAnf. 33 Näringsminister ():Fru talman! Per har ställt fem omfat-tande frågor till mig om vilka åtgärder jag ämnarvidta för att förbättra näringsklimatet.Westerbergs frågor kan ge intryck av att den eko-nomiska utvecklingen i är dyster. Så är ju intefallet. Jag vill peka på några positiva faktorer. Ränte-läget är lägre än vad det har varit på många decennier.Inflationen är mycket låg. Produktitivetsutvecklingeni industrin är dubbelt så snabb som den genomsnittli-ga inom Europeiska Unionen. Produktivitetsutveck-lingen i den kunskapsbaserade delen av näringslivetär i ett historiskt perspektiv mycket hög. Exportor-dertillväxten i stora delar av industrin är mycket hög.Vinsterna i de svenska börsnoterade bolagen ligger påen hög och stabil nivå, vilket tillsammans med lågaräntor resulterat i successivt stigande börskurser.Företagsklimatet är en mycket komplex massa avde mest skilda faktorer, allt ifrån attityder och ent-reprenörsanda till infrastruktur, kunskapsnivå, skatteroch produktivitetstillväxt. När t.ex. den engelskatidskriften presenterade enanalys av företagsklimatet i 58 länder baserades denpå hela 66 olika faktorer i tio olika huvudgrupper.På några området är villkoren i absolut topp, me-dan de är sämre på ett antal andra områden. När detgäller skatter är ett typiskt genomsnittsland.Sammanvägt är villkoren dock så bra att The Eco-nomist ger det svenska näringslivsklimatet betygetmycket gott, och rangordnar oss på tionde plats bland58 länder.Även om man inte skall övertolka analyser avdetta slag är det uppenbart att näringsklimatet i Sveri-ge har förbättrats avsevärt . Mendenna process måste fortsätta. Troligtvis har vi baralämnat startgroparna på vägen mot en helt ny typ avtillväxtpolitik där statens roll för näringslivets ut-veckling kommer att förändras kraftigt. Det räckerdock inte med att en engelsk ekonomitidning tyckeratt det svenska näringsklimatet är mycket gott i inter-nationell jämförelse. Det avgörande är naturligtvis attde svenskbaserade företagen också anser detta, när dejämför med villkoren för företagande i andra länder.För regeringen handlar det goda företagsklimatetom att utifrån tryggandet av vissa kritiska ramvillkoreller spelregler skapa bättre specifika förutsättningarför olika delar av näringslivet. Ett bra näringsklimat iden framväxande och snabbt föränderliga kunskapse-konomin kräver nya samarbetsformer mellan olikaaktörer i samhället. Detta är inte möjligt utan en näradialog mellan de olika aktörerna inom olika produk-tionssystem, både lokalt, regionalt och nationellt. , branschorganisationer, myndigheter,högskolor, fackliga organisationer, kommuner, statosv.Företagens anpassningsförmåga inför nya tekni-ker, ny kunskap och nya utmaningar handlar om ettkomplext samspel mellan olika parter, där regeringenutgör en del. En rad olika åtgärder har redan vidtagitsoch olika anpassningar har redan skett. Hit hör ut-byggnaden av ett avancerat infrastruktursystem, mo-derna telekommunikationer, ett av världens mestutbredda IT-användande, kraftig satsning på högsko-leutbyggnad, , införande av flexiblaarbetsorganisationer osv.Vissa resultat kan avläsas som tyder på att Sverigeallmänt sett ligger långt framme i denna process iförhållande till industrivärlden i övrigt. Ett sådant -och en av de absolut mest påtagliga indikatorerna påföretagsklimatet - är att harhaft dubbelt så snabb produktivitetsutveckling somEU och en kraftigare produktivitetstillväxt än nästannågot annat land i världen.Den absolut viktigaste åtgärden som regeringenkan vidta för att underlätta framväxten av kunskaps-samhället är att bidra till ett samhällsklimat där detfinns en positiv inställning till nya tekniker, nya kun-skaper och nya utmaningar, dvs. ett samhällsklimatdär framtiden inte upplevs som ett hot. Detta kräver isig både starka och trygga medborgare, en mera på-taglig entreprenöriell inställning i alla delar av sam-hället och en ökad förmåga till flexibilitet och för-ändring. Här finns konfliktytor och motstridiga intres-sen. Den mest framkomliga vägen är återigen att deolika parterna i dialog med varandra hittar de nya ochlångsiktigt nödvändiga lösningarna.För att säkerställa utbudet av kunskap och ökaproduktionens kunskapsinnehåll är det nödvändigtmed en generell höjning av utbildningsnivån samt enutbyggnad av högskolan. Det krävs nya och flexiblareutbildningsformer för människor som finns ute i ar-betslivet. Det är nödvändigt att företagen arbetar medlärande organisationer internt. Det behövs utökatnätverksamarbete för kunskapsöverföring dels mellanolika företag, dels mellan företag och andra kunskap-scentrum. Regeringen arbetar med att kraftigt ökautbildningskapaciteten och med att skapa ökade möj-ligheter till lokalt och företagsanpassade utbildningarsamt att utveckla olika nätverk för kunskapsspridning.När det gäller mindre och medelstora företag haråtgärder vidtagits som t.ex. utökad satsning på vissaindustriforskningsinstitut, pengar för samordningmellan regionala högskolor och näringslivet och ökadsatsning på industriella utvecklingscentrum. En små-företagardelegation har tillsatts för att lägga framförslag som kan bidra till ökad tillväxt.När det gäller de ekonomiska förutsättningarna förnyckelpersoner är det i första hand en fråga för ar-betsmarknadens parter och den interna lönepolitikenpå olika arbetsplatser. Tiden medger inte att margi-nalskatterna diskuteras här, utan det får ske i annatsammanhang.Anf. 34 PER ():Fru talman! Det råder nog inte tvekan om att nä-ringsministerns och min syn på näringsklimatet i Sve-rige avviker högst påtagligt. Jag tror att den slutsatsman kan dra är, att även om det finns ljuspunkter -det förnekar jag inte på något sätt - är nog närings-ministerns främste fiende verkligheten.Jag tror inte att små och medelstora företagare ochalla de många hundratusentals arbetslösa känner igensig i det himmelrike i form av ett förnämligt nä-ringsklimat som näringsministern vill måla upp. Jagtror att det finns en ganska stor enighet i omatt vi behöver i storleksordningen 500 000 nya jobbför att få ned arbetslösheten, återskapa en fungerandeoch bra tillväxt och därmed även få ett fungerandeoch bra samhälle. Många av dessa jobb måste kommai de mindre, medelstora och växande företagen. Sedanregeringsskiftet har de huvudsakligen fått höjda skat-ter, hårdare arbetstidsregleringar och sämre regler, isynnerhet för småföretagen.Jag tycker inte att det har varit en bra politik, ävenom det finns delar som kanske har varit mindre dåliganär det gäller näringsklimatet. Vi behöver en radikalförändring för att kunna få en snabbt växande syssel-sättning inom näringslivet. Jag ser inte att det finnstecken och vilja att åstadkomma en sådan förändring.Sverige är ju inte landet som följer de övriga medden svaga sysselsättningen i näringslivet. Under sena-re årtionden har vi snarare varit avvikare. Det är frå-gan om att vi har haft en sämre utveckling, och denhar varit långvarig. Vi behöver bryta den negativautvecklingen, inte bara kortsiktigt över konjunkturenutan också långsiktigt för att åter få en beståendevälfärdstillväxt.När vi införde karensdagen fick vi en utveckling iSverige där vi gick från en väldigt hög sjukfrånvaropå arbetsmarknaden till en högst normal eller t.o.m.låg sjukfrånvaro.När sparandebeskattningen i sänktes kontinental nivå gick vi från en låneekonomi till enmycket bra sparkvot som också tryggar kapitalför-sörjningen till delar av näringslivet.Därför är det inte förundrande att jag påstår att vihar en låg andel mindre och medelstora företag ochframför allt få växande företag. Det har naturligtvissin förklaring. Det är inte så att löntagarna är rationel-la medan företagarna inte begriper sitt bästa. Det ärnämligen så att de har sämre regler än i många andraländer. Vi har fått en fokusering på nedläggning avföretag. I stället bör vi hjälpa t.ex. att fåfler tekniker och civilingenjörer för att bli konkur-renskraftiga. Vi skall inte minska satsningarna påforskning och tekniskt utveckling, utan öka dem föratt kunna få mer kunskap och fler och bättre arbetensom kan generera bra löner.I det sammanhanget skulle jag vilja ställa någrafrågor till näringsministern. Det har varit ett regim-skifte i där , den nye pre-miärministern från , har markerat förden europeiska unionen att han vill satsa på en ökadflexibilitet i arbetslivet. Är näringsministern bereddatt ställa upp bakom uppfattning i dendelen, i synnerhet med tanke på den brittiska bak-grunden?Anser att det är rimligt att viskall ha konkurrenskraftiga skatter och regler försvenska företagare på en nivå som motsvarar deneuropeiska?Är beredd att se till att vi ävenfår rimliga skattenivåer för nyckelpersoner som inte ärutländska medborgare?Detta är några av de frågor som påverkar nä-ringsklimatet.Anf. 35 Näringsminister ():Fru talman! Jag vet inte vad det tjänar till att köraen vända till av den här debatten om näringslivsklima-tet. Per säger att jag målar upp ett him-melrike i interpellationen. Det var inte min avsikt attbeskriva verkligheten på det sättet. Jag hoppas att PerWesterberg inte heller uppfattade att det var himmel-riket han lämnade efter sig. Jag tycker att det också ären grov förvanskning av hur verkligheten såg ut.Vi kan konstatera att mår något bättre nuän 1994. Det är väl ändå en slutsats vi kan dra. Detberor på att vi har gjort ett tufft, svårt och hårt arbete.Jag skall svara på frågorna. Den första handladeom flexibilitet. Jag vill se mycket mera flexibilitet.Frågan är bara vad vi menar med flexibilitet. Om vimenar att snabbare skall anpassa sig till enomvärld med mycket låga löner, mycket svaga socialaskyddsnät och en besvärlig tillvaro över huvud tagetför den som har det svårast och knepigast, är svaretnej. Det är inte det jag menar med flexibilitet. Omman med flexibilitet i stället menar att vi skall ha flermänniskor som får chansen att vidareutbilda sig ochutveckla sig i sitt arbete, får byta bostadsort och ar-betsplatser, vill jag ha mer flexibilitet.Det är därför som vi nu lägger ned så mycket tidoch kraft på att bygga ut de regionala högskolornaoch öka utbildningsinsatserna på den lokala nivån.Det är en satsning på både den lokala och den regio-nala nivån för att knyta ihop småföretagen med våraregionala högskolor. Den vägen kan vi skapa över-gångar från stora till små företag och från högskolortill små företag.Skatterna är en litet mer komplicerad fråga. Skat-terna är ju relaterade till någonting här i världen. Manhar ju inte skatter bara för skatterna skull. Skatter harvi ju för att betala saker som vi tycker är viktiga attha. En del länder tycker att det är mycket viktigt attsamhället ingenting gör. Jag är inte säker på att dessasamhällen är bättre för näringslivet. Jag är definitivtsäker på att det inte är bättre för alla de människorsom far illa i dessa länder. Skatter är relaterade tillnågonting, och i det här fallet till vad vi har för verk-samheter som vi vill bedriva gemensamt.På några områden vill jag ha en mer omfattandeverksamhet än Per . Jag vill t.ex. ha merpengar än Per för vård, omsorg och ut-bildning. Per vill ha mer till försvaret änvad jag vill ha. Vi vill bägge ha skatter, men litetolika typer. Jag vill ha en litet större gemensam sektorän Per . Det är riktigt. Jag anser att det ärtill fördel för . Det är ingen belastning att haett bra välfärdssystem.Sedan måste naturligtvis de skatter som vi tar inbetalas av någon. Då har vi i valt ett systemdär vi har lagt merparten av skatterna på oss konsu-menter. Det är vi som via konsumtionsskatter, in-komstskatter och kommunalskatter i huvudsak betalarvår välfärd. Vi har valt att ha ganska låga skatter påproduktion och investeringar. Det har visat sig varaganska framgångsrikt. Men det klart att vi även därmåste göra justeringar. Jag har sagt, och jagsäger det igen, att jag tror att vi t.ex. på inkomstskat-tesidan successivt kommer att få anpassning av nivå-erna över så att vi mer och mer liknar varand-ra. Men måste vi ha en skattebas så att vi fårin inkomster för att klara vårt välfärdssamhälle, efter-som vi tror att det är bra för Sverige.Anf. 36 PER ():Fru talman! Självfallet måste vi ha skatter för attklara vårt välfärdssystem. Men jag tror inte att det ärbra att lägga mer skatter på växande mindre och me-delstora företag eller företagare. De skall skapa väl-färd och nya jobb, och de nya jobben skall ge skat-teintäkter och välfärd i landet.Där skiljer vi oss åt. Ger vi hårdare regler försvenska och utländska företag blir det färre jobb iSverige. Det blir mindre skatteunderlag och mindremöjligheter att värna välfärd, frihet och enskildamänniskors möjlighet att välja, och därmed blir detockså ett sämre välstånd i landet totalt sett. Där skiljerjag mig från näringsministerns grunduppfattning.När det gäller och tyck-er jag att , eller New Labour, har visatett utomordentligt nytt fritt tänkande, inte minst närdet gäller mindre och medelstora företag, som impo-nerar i många avseenden. Från en brittisk utgångs-punkt driver han inom den europeiska unionen fråganom ökad flexibilitet när det gäller arbetskraften.Självfallet menar inte jag att man skall driva nedlönerna. Man skall tvärtom ha flexibilitet. Modellenskall vara i . Vi skall intekoncentrera oss på någon form av utpressning avföretaget, utan på hur vi skall kunna hjälpa fram före-taget och ge det möjligheter att behålla arbetskraft.Frågan är hur man även skall kunna utveckla de delarsom klarar av att betala bättre och bättre löner, varförman har brist på civilingenjörer i , varför 80 %av akademikerna går till offentlig sektor och inte tillprivat sektor - det som hämmar teknik- och kunskap-sunderhåll i svenskt företagande.Under har kunskaps- och teknikunderhål-let fallit i svenska exportprodukter. Det är allvarligtfrån den utgångspunkten att det innebär vi i allt störreutsträckning konkurrerar med lönenivåer och andrasaker som är mindre trevliga. Det är just kunskapsut-veckling, nedskärningar på forskning och satsningarpå ökade skatter på företagande som jag vänder migemot. Jag tycker därför att och La-bour har visat framfötterna när de pekar på flexibilitetoch ser bristerna på arbetsmarknaden som ett av Eu-ropas stora problem.Sedan finns det ju anledning att här återkomma tillverkligheten. Jag tycker att även näringsminister har anledning att gå in på det.Det finns stora problem, och jag tycker att manmycket seriöst måste ställa sig en fråga. Visserligenvar det problem 1994 - det förnekar jag inte på någotsätt - efter en av de besvärligaste lågkonjunkturernaEuropa sett . Vi måste alla - allapartier, alla i denna kammare - ställa oss frågan:Varför har vi färre mindre och medelstora företag iSverige än utomlands? Varför växer de inte? Finnsdet några rationella skäl, precis som när det gälldesjukfrånvaron i näringslivet eller den låga sparkvotensom var närmast negativ? Varför får vi i inteden utveckling av sysselsättningen i näringslivet årti-onde efter årtionde som vi behöver? Varför ser vi intetill att vi får en mycket stark vändning?Jag tycker att vi skall ta de bästa exemplen runtom i världen och studera dem - det gör vi. Man harlyckats radikalt bättre med sysselsättningen i USA.Allt är inte bra i . Men det finns korn och idéerdär som vi har anledning att ta till vara. Det finns detockså i och inte minst i , somhar visat upp många framgångseffekter under de se-naste åren.Fru talman! Jag undrar vad näringsministern villgöra för att få en radikal förändring som ger nya jobboch växande mindre och medelstora företag.Anf. 37 Näringsminister ():Fru talman! Först och främst delar jag Per We-sterbergs uppfattning om att vi behöver återskapa enhalv miljon jobb som försvann i början av 90-talet.Det tycker jag är den ambition vi måste ha. Vi måstekomma tillbaka dit.Sedan tycker jag att man inte skall svartmåla ionödan. När det gäller den totala sysselsättningen iSverige har vi, med undantag för , haft ungefär samma utveckling som övrigavärlden. 1990 var faktiskt det land i världensom hade flest sysselsatta.Per har den egenheten att han tyckeratt anställning i offentlig sektor inte är någon bra typav anställning. I har vi, stället för att betalaför barnomsorg och sjukvård via en avgift till en leve-rantör eller till ett försäkringsbolag, valt att betaladenna avgift till kommunen. Men när man anställermänniskor i ett landstingsägt sjukhus värderas intedetta på samma sätt.Det har jag litet svårt att förstå. Jag förstår inte detintellektuella resonemang som ligger bakom dennatanke. Det återkommer ju ofta i beskrivningen av denprivata sysselsättningen, när man jämför privat syssel-sättning i och andra länder. Ett försäkringsägtsjukhus i , som är hälften så effektivt jämförtmed ett landstingsägt sjukhus i , värderas pånågot sätt mycket högre än det landstingsägda sjukhu-set i . Jag förstår inte den kopplingen.Vad håller vi nu på med? Vad är det viktigastesom vi nu sysslar med? Det är några saker. Sedan vihar klarat statsfinanserna och inflationen och sedan vihar gjort en del förändringar i arbetsrätten, jobbar vinu med utbildning, med forskning, med det ekologisktuthålliga och med internationalisering. Vi jobbarockså med att ställa om samhällsorganisationen, någotsom vi har haft en debatt om här . Vilägger mer av ansvar och befogenheter på den lokalaoch regionala nivån för att bli starkare. Det kännsväldigt bra att kunna jobba på det sättet.Jag vill säga till Per att det inte kanvara roligt att vara . Per harlegat i skydd av och . Mennär socialdemokraterna så vinner valet i Storbritanni-en är han den förste som överger Major. Kan inte PerWesterberg hålla fast vid sina gamla hjältar ett tagtill?Anf. 38 PER ():Fru talman! Major har gjort mycket bra i Storbri-tannien. Jag lämnar inte Major och många av deåsikter han har drivit. Jag är dock imponerad övernytänkandet, över hemläxan som New Labour hargjort i opposition. Jag är imponerad över den utomor-dentligt positiva näringsstruktur och den politik gen-temot mindre och medelstora företag som han driver.Jag tycker att skulle studera TonyBlairs New Labour, inte minst dess näringspolitik.Det finns mycket att hämta där, och man kan funderaöver om det finns idéer som kan passa även i Sverige.Fru talman! Jag tycker att näringsministern är välnöjd med läget i . Vi ligger på snittet i världennär det gäller sysselsättning. Ändå är förvärvsfrekven-sen den sämsta i på närmare . Vi har enoerhört hög arbetslöshet som vi knappast sett mot-svarigheten till. Det är ingenting som vare sig nä-ringsministern eller jag kan känna oss nöjda med.Något som borde jaga oss dag och natt är hur vi skallklara de nya jobben, de nya företagen, de växandeföretagen och framför allt de jobb som ger bättre ochbättre lönenivåer och som gör att svensken inte blirfattigare och fattigare för som går i relativatermer jämfört med omvärlden.Jag är inte nöjd. Jag nöjer mig inte med det facitvi har . Det är bara att titta på statistik frånWorld , där faller och mins-kar sin relativa konkurrenskraft gentemot andra län-der. är nu nere på tjugoandra plats. Man kanäven säga att marknadstillväxten är dålig i Sverige.Tittar man på små och medelstora företag i kan man säga att vi har en mycketliten internationalisering när det gäller mindre ochmedelstora företag. Vi har en mycket liten anpassningtill nya marknader och nya marknaders krav.Fru talman! Jag tycker att det finns mycket kvaratt göra. Vi har anledning att vara mycket missnöjdamed nuvarande läge, och det gäller att studera varjemöjlighet att förbättra sysselsättning och företagande.Anf. 39 Näringsminister ():Fru talman! När det gäller läget delar jag Per We-sterbergs bedömning att det finns fantastiskt mycketkvar att göra. De här tre åren har varit en tuff period.Det ser bättre ut nu än vad det gjorde ,men det finns fortfarande väldigt mycket som ärogjort.Det innebär inte att det är så dystert som Wester-berg beskriver det. har inte en sysselsättningsom ligger på snittet i världen. Det är definitivt inteså. har en betydligt bättre sysselsättning än så.Vi är fortfarande bland de allra bästa i världen när detgäller sysselsättning. Men vi har ju ett tapp på en halvmiljon arbetstillfällen som försvann . Vi låg ju på första plats , och det innebäratt vi har en gigantisk arbetsuppgift framför oss.Vår uppfattning är att svaret inte ligger i de därknepen med att göra de anställda otrygga och ge demlägre löner, utan det ligger i att höja förädlingsvärdetoch kunskapsinnehållet. Det är därför jag pekar ut dehär områdena: kunskap, utbildning, internationalise-ring, som har en oerhörd betydelse, den ekologisktuthålliga nytekniken, som betyder så mycket, och denlokala nivån.Vi skiljer oss åt på några områden. Det är klart kan säga att vi skall låna i stället för att skatta,men det tror inte jag ger någon bra verksamhet. Mankan också säga att vi i stället för att skatta skall skärahårt i välfärden, men det tror jag inte heller leder tillnågon bra tillväxt. Det var ju det som låg bakom NewLabours framgång i - att man ville hamer välfärd. Det var också därför man fick förtroen-det att regera.Vi har dock mycket ogjort. Vi har det mycket lät-tare , när vi har statsfinanserna i balans och infla-tionen nere. Det gör att vi har skaffat oss verktyg ochhandlingsutrymme, vilket saknades sedannär vi började. gäller det bara att se till att vi intefår tillbaka en låntagarregering utan att vi kan ha enregering som också har resurser. Det är viktigt, PerWesterberg.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1996/97:324 om cent-rum för traumatologi och katastrofmedicin i Lin-köpingAnf. 40 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att verka för en överenskommelse därLandstinget i övertar mark, lokaler ochutrustning som används för utbildning ochforskning i traumatologi och katastrofmedicin i Lin-köping.Bakgrunden är att Försvarsmakten i enlighet medriksdagens försvarsbeslut (prop. 1996/97:4, bet.1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:110-112) lämnar Lin-köpings garnison, där centrumets verksamhet i dagbedrivs.Försvarsutskottet (bet. 1996/97:FöU1 s. 108) an-såg i samband med försvarsbeslutet att det var viktigtatt samarbetet mellan Försvarsmakten och det ka-tastrofmedicinska centrumet i kunde fort-sätta i någon form. Regeringen har sedan i 1997 årsregleringsbrev beslutat att Försvarsmakten underbudgetåret skall fortsätta samarbetet med det ka-tastrofmedicinska centrumet i . Regeringenhar också begärt in en redovisning av resultatet avdetta samarbete i samband med årsredovisningen.Denna skall lämnas den 1 mars 1998.För att interpellantens förslag skall kunna för-verkligas krävs överläggningar mellan ,och . Jag vet attsådana överläggningar har påbörjats, och jag vill inteföregripa resultatet av dessa.Tack, fru talman!Anf. 41 ():Fru talman! Jag tackar försvarsministern för sva-ret.Garnisonens nedläggning var ett hårt slag för , inte bara på grund av förlusten avarbetstillfällen utan också på grund av att en del avstadens identitet därmed gick förlorad.