prot · GK09109 · 1997-05-28 00:00:00 — 5: 68 m, 23 fp, 16 v, 17 mp, 1 kdAvstod: 2 m, 1 fp, 11 kdFrånvarande: 16 s, 10 m, 5 c, 2 fp, 5 v, 1 mp, 3 kdÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.FiU23 Ändringar i kreditupplysningslagenÅterförvisningsyrkande (s)För bifall räckte att en tredjedel av de röstande anslötsig till detta.Tredje vice talmannen konstaterade att minst en tred-jedel av de röstande hade bifallit återförvisning avärendet till utskottet för ytterligare beredning.Kammaren hade således bifallit återförvisningsyrkan-det med acklamation.Beslut om samlad voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgav kam-maren att lagutskottets betänkanden LU16, LU17,LU20 och LU22 samt socialförsäkringsutskottetsbetänkanden SfU11 och SfU16 fick avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.11 § Registrering av fartygFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU16Registrering av fartyg (prop. 1996/97:130)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 16 §. )12 § God man för ensamma flyktingbarnFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU17God man för ensamma flyktingbarn (prop.1996/97:113)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 16 §. )13 § Ny växtförädlarrättslagFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU20Ny växtförädlarrättslag (prop. 1996/97:128)Anf. 85 ():Herr talman! Vi skall nu besluta om en ny svensklag för växtförädling. Motivet för lagen är att vi iSverige har haft en skyddsform för växtförädling -dvs. en typ av patentskydd för vissa växtsorter - somvarit reglerad enligt två tidigare författningar. InomEU har det funnits en egen ordning som ansluter internationell konvention. Det är otympligt att haprodukter skyddade efter olika system. Därför syn-kroniseras nu skyddet för svenskt vidkommande ge-nom en anslutning till den internationella konventio-nen av för skydd av växtföräd-lingsprodukter. Därmed skapas enhetliga regler inomhela den europeiska unionen, vilket är en klar fördel.Ett annat viktigt skäl är att biotekniken tas om hand iett regelsystem. Från sida hälsar vi medtillfredsställelse att den nya växtförädlarrättslagen nuhar kommit fram. Det är min förhoppning att ett till-räckligt antal länder snabbt ansluter sig så att lagenblir tillämplig enligt den internationella konventionen.Vi i har emellertid en invändning. Vimenar nämligen att lagstiftningen skulle ha gått längreoch att den skulle ha gjorts tydligare på ett område.Det gäller då det s.k. jordbruksundantaget. För en-skilda lantbrukare som använder egen skörd av enskyddad växtsort för att så på nytt har ett undantaggjorts tidigare i lagstiftningen. Det skall alltså varamöjligt för en enskild lantbrukare att rensa det bli-vande utsädet och så på nytt utan hinder för rättig-hetsinnehavaren. I lagstiftningen råder det nu oklarhetom hur omfattande detta undantag är. Skall undanta-get gälla också i det fall en lantbrukare överlåter åtnågon annan att rensa det egna utsädet, s.k. legorens-ning? Här ger inte EG:s förordning någon vägledning.Klart är att lantbrukaren skall betala till rättighetsin-nehavaren när han utnyttjar växtsorten. Små lantbru-kare undantas från detta. Men för den s.k. legorens-ningen ges det ingen vägledning. Här skiljer sig kon-ventionen och EG-reglerna åt. Den slutsatsen kan , trots att reglerna är komplicerade och svåra atttyda.I ett sådant läge kan välja att antingenmörka och inte klarlägga lagstiftningen och hoppas påatt ingenting händer eller att ett skadeståndsfall somfår avgöras i domstol blir prejudicerande på den fort-satta tillämpningen. Eller också kan i denegna lagstiftningen slå fast vad som har gällt tidigareoch vad som vi här tycker är rätt och rimligt. Ut-skottsmajoriteten har valt att mörka. Vi i Centerpartietväljer den öppna och raka linjen. Vi väljer att skingraosäkerheten och klarlägga i lagstiftningen vad somskall gälla i fråga om jordbruksundantaget. Det gör viav följande skäl.För det första är det otympligt och otillfredsstäl-lande att genom att mörka i lagstiftningen användarättsmaskinen för att genom prejudicerande domarklarlägga lagstiftarens otydlighet. Det är att undandrasig ett ansvar från lagstiftarens sida. Det tycker vi ärotympligt.För det andra är det själva användningen som igrunden motiverar kompensationen till sortinnehava-ren. Därmed faller enligt vår uppfattning rensningenoch andra åtgärder som vidtas med utsädesmaterialetutanför den ersättningspliktiga hanteringen.Har man en gång betalat sortinnehavaren för utsä-det skall man sedan ha rätt att använda det för egenräkning efter eget huvud utan att ytterligare ersätt-ningsanspråk skall kunna göras från rättighetsinneha-varens sida. Det är en rak och klar linje. Med ett så-dant synsätt bör den enda rimliga tolkningen av EG-reglerna vara att sortinnehavaren inte skall ha rätt tillersättning av legorensare för det utsäde som omfattasav jordbruksundantaget.En hantering av jordbruksundantaget enligt det nuredovisade synsättet finns angiven i reservation nr 3,som bygger på ett förslag i kommitté-motion i frågan.Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till reserva-tion nr 3 under mom. 5 i lagutskottets hemställan. Ifråga om övriga moment yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 86 ():Herr talman! Skyddet för nya växtsorter regleras ien särskild civilrättslig skyddsform, växtförädlarrätt.Det är denna skyddsform som vi skall behandla här ikammaren i dag.I lagutskottets betänkande 1996/97:LU20 behand-las frågan om en ny växtförädlarrättslag liksom demotioner som väckts med anledning av proposition1996/97:128.Jag börjar med att yrka bifall till hemställan i ut-skottets betänkande och avslag på samtliga reserva-tioner.Låt mig ge en del bakgrundsfakta.Skyddet för nya växtsorter liknar patentskyddet,men är egentligen inte ett rent patentskydd. Skyddetregleras i växtförädlarrättslagen och i växförädlar-rättskungörelsen.Enligt lagen kan den som framställt en ny växtsortgenom registrering erhålla växtförädlarrätt, vilketinnebär en viss ensamrätt att yrkesmässigt utnyttjasorten. Ansökningar omväxtförädlarrätt prövas av Statens växtsortnämnd.Växtförädlarrättslagen reglerar endast det immaterial-rättsliga skyddet för växtförädlingsprodukter. Därut-över finns det en offentligrättslig reglering som byg-ger på obligatorisk kvalitetskontroll och certifieringav utsäde av lantbruks- och köksväxter som skallföras ut i handeln. Den verksamheten regleras i utsä-deslagen.Den 27 april 1995 infördes en gemensam europe-isk växtförädlarrätt som är gällande parallellt mednationalstaternas skydd för växtsorter. Denna EG-förordning är direkt tillämplig och gäller som lag i dethär landet.Nu kan medlemsstaterna behålla sina skyddssys-tem, men det går inte att ha samma växtsort skyddadbåde på nationell nivå och enligt EG-systemet.Växtförädlarrättslagen bygger inter-nationella konvention för skydd av växtförädlings-produkter, allmänt benämnd UPOV-konventionen.En reviderad text av konvention antogs1978. har tillträtt konventionstextoch anpassat den svenska lagstiftningen tillden nya konventionstexten genom vissa ändringar iväxtförädlarrättslagen.Den 19 mars 1991 reviderades konventionen pånytt. har undertecknat, men inte tillträtt, denreviderade konventionstexten, som ännu inte har trätti kraft. Syftet har varit att:förtydliga vissa bestämmelser,stärka växtförädlarnas rättigheter ochanpassa konventionen till utvecklingen på biotek-nikområdet.För att den nya konventionstexten skall träda ikraft måste den ratificeras eller tillträdas av minst femstater. Tre av dessa måste var anslutna till några av deäldre konventionerna. har , ochNederländerna ratificerat den nya konventionstexten.I propositionen föreslår regeringen att Sverigeskall ansluta sig till den reviderade internationellakonventionen. Den nu gällande växtförädlarrättslagenuppfyller inte de åtaganden som en anslutning tillkonventionstexten innebär. I propositionen föreslåsdärför ett förslag till en ny växtförädlarrättslag som ivissa avseenden innebär en förstärkning av ensamrät-ten till nya växtsorter. Förslaget innebär bl.a. ett bre-dare skyddsomfång och en ändrad instansordning.Beslut av skall enligt för-slaget överklagas till . Lagenföreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer.En anpassning till den nya konventionstexten skulledärför innebära att ett mer tidsanpassat instrument fårstyra den svenska lagstiftningen. En annan viktigskillnad mellan den äldre och den nya texten är att1991 års konventionstext öppnar skyddssystemet förhela växtriket. Detta medför vinster från rättvisesyn-punkt.En förädlare riskerar nämligen inte att komma i ensämre situation därför att hon eller han ägnar sig åtnågon art som inte finns med den nationella listanöver arter och släkten på vilka växtförädlarrätten ärtillämplig. Dessutom torde det vara önskvärt att detnationella systemet i möjligaste mån bärs upp avsamma principer som EG-växtförädlarrättslagen.Om de olika systemen avviker alltför mycket frånvarandra kan det innebära praktiska problem vidanvändningen av växtsorten. Intresset av såväl använ-darvänlighet som konkurrensneutralitet mellan syste-men talar för att den svenska lagstiftningen nära böranslutas till den som gäller på gemenskapsnivå.Med anledning av det påstående som finns i Mil-jöpartiets motion att trenderna inom växtförädlingeninte är förenliga med ett hållbart jordbruk vill jagpeka på följande. Eftersom det främst är utvecklings-länderna som besitter de genetiska resurserna och denindustrialiserade delen av världen den moderna tekno-login, torde det ligga i hela mänsklighetens intresse attdet sker en överföring och ett utbyte av dessa till-gångar länderna emellan. Detta är också en bärandetanke bakom den konvention som antogs vid om miljö och utveckling i . I konventionen tillerkänns staterna en suveränrätt till sina naturresurser. Genom ett antal bestäm-melser om tillträde till och överföring av de genetiskaresurserna avser man att skapa en marknad där deländer som tillhandahåller resurserna får delta iforsknings- och utvecklingsarbetet. Dessa skall ocksåfå del av resultaten av detta arbete och i de vinstersom uppkommer vid utnyttjandet av de genetiskaresurserna.Teknik som är av betydelse för den biologiskamångfalden eller för utnyttjande av genetiska resurserskall överföras till utvecklingsländerna på förmånligavillkor. Parterna skall samarbeta för att säkerställa attimmaterialrätten verkar till stöd för konventionenssyften och inte motverkar den. Upplåtelse av licensför viss produktion på villkor som är förenliga medkonventionstexten kan vara ett sätt att överföra tekno-logi till utvecklingsländerna.Det är också väsentligt för bönderna i tredje värl-den hur utvecklingsländerna utvecklar sin egen växt-förädlarrätt. För de länder som har en lägre grad avteknisk utveckling kan det t.o.m. vara en fördel medett system som värnar den traditionella växtförädling-en i förhållande till modern genteknik. Om Sverigeansluter sig till konventionstext och anpassarsin lagstiftning därefter får detta direkta effekter en-dast på den svenska marknaden.Med anledning av detta ansluter sig utskottetsmajoritet till regeringens bedömning i propositionenoch kan inte se att det ligger några egentliga motsätt-ningar mellan strävandena att främja den biologiskamångfalden i utvecklingsländerna och växtförädlarrät-ten enligt UPOV-konventionen.Inom immaterialrätten gäller som huvudregel atten ensamrätt bara omfattar den första överlåtelsen avett exemplar av en skyddad produkt. När rättighetsin-nehavarens spridningsrätt är inskränkt på detta sättbrukar man tala om att den konsumeras. Konsumtio-nen av rätten till vidarespridning av skyddade produk-ter m.m. kan vara nationell, regional eller global. Ivårt betänkande har vi konstaterat att vi saknar under-lag för att bedöma önskvärdheten av en ordning inomväxtförädlarrätten med global konsumtion framför alltmed tanke på att den senast reviderade versionen ännuinte hunnit träda i kraft.Herr talman! En fråga som behandlas i Centerpar-tiets motion är frågan om jordbruksundantaget. Ut-skottet har i och för sig förståelse för motionärensuppfattning att det är otillfredsställande att det avlagförslaget inte klart framgår vad som skall gälla iförhållandet mellan å ena sidan förädlare och å andrasidan legorensare som på odlarnas uppdrag tar be-fattning med det utsäde som omfattas av jordbruksun-dantaget.Det finns anledning till kritik mot den lösning somvalts inom EG-rätten. Trots de invändningar somfinns delar utskottet regeringens bedömning att intres-set av en samordning av de nationella reglerna med debestämmelser som redan gäller på gemenskapsnivåbör vara utslagsgivande.Utskottet delar också regeringens bedömning attEG-rätten inte medger någon säker slutsats om vadsom skall anses gälla i förhållandet mellan legorensa-re och sortinnehavare. Att i förarbetena till den nyalagstiftningen uttala att den aktuella bestämmelsenskall tillämpas på visst sätt bör emellertid enligt ut-skottets mening inte komma i fråga. Risken är uppen-bar att den svenska rättstillämpningen då kan leda i enriktning som senare visar sig vara oförenlig med EG-rätten. En sådan situation skulle sannolikt innebärakomplikationer av allvarligare karaktär än vad dentills vidare rådande osäkerheten kan antas innebära.Dessutom får vi förutsätta att representanter för deberörda parterna i den rådande situationen kommer attträffa avtal om vilka villkor som skall gälla.Beträffande skyddstidens längd är en naturlig ut-gångspunkt att den inte bör vara längre än vad som äroundgängligen nödvändigt. Den skall vara så lång atträttsinnehavaren får kompensation för sitt arbete ochskälig vinst. Även om skyddstiden utsträcks genomEG-växtförädlarrätten allmänt till och förpotatis, vin och träd är det inte önskvärt att frågan omskyddstidens längd skall fälla avgörande när en föräd-lare står inför valet att skydda en växtsort genom EG-växtförädlarrätt eller genom nationell växtförädlarrätt.Herr talman! Det nationella systemet bör framståsom det naturliga alternativet när förädlaren inte harbehov av skydd i mer än ett eller ett fåtal länder. Enkortare skyddstid i den nationella rätten medför enrisk att det inhemska systemet konkurreras ut av EG-växtförädlarrätten. Därför torde det inte vara möjligtatt i en så central fråga som skyddstidens längd avvikapå det sätt som förespråkas i motionen.Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till ut-skottets hemställan och avslag på reservationerna.Anf. 87 () replik:Herr talman! Jag konstaterar att ochmajoriteten delar min och uppfattningatt det är otillfredsställande att det inte av det lagför-slag som vi nu behandlar klart framgår vad som gälleri fråga om jordbruksundantaget. Jag delar givetvisKarin uttalade kritik gentemot den lösningsom valts i EG-rätten. Så långt är vi helt överens. Detär just därför att den lösningen är bristfällig somCenterpartiet har föreslagit en lösning som klarläggervad som gäller. Skall någon ha rätt att rensa utsädet åten lantbrukare utan att det skall medföra krav på er-sättning till rättighetsinnehavaren eller inte? Det ärden frågan som lagtexten skall ge ett klart besked om.Vi menar att det i lagen skall utsägas att denna rättför legorensaren att rensa utsädet utan att bli ersätt-ningsskyldig skall finnas, precis som det är enligtnuvarande svensk lag. Majoriteten vill inte det.Karin och majoriteten menar inte - om jaghar fattat saken rätt - att legorensaren skall bli ersätt-ningsskyldig, men vill inte att lagtexten klart skallsäga ut detta. Man vill i stället "mörka". Min frågablir då: Om legorensning skall vara möjlig utan attkomplikationer skapas mellan parterna, varför skall viinte säga det rent ut i lagtexten? Jag tycker att vi somland skall tala om hur vi uppfattar EG-rätten och inteöverlåta det åt EG-domstolen.Anf. 88 () replik:Herr talman! Visst är det som sä-ger. Det känns inte helt bra att det inte glasklart fram-går vad som gäller i förhållandet mellan lantbrukareoch förädlare. Trots det kan det uppstå problem om vibeslutar som vill. Ett av problemen ärden risk som kan uppstå om den svenskarättstillämpningen leds i en riktning som längre framvisar sig vara oförenlig med EG-rätten. Det skullesäkert innebära större problem än den ovisshet somblir följden av det här förslaget.Ett annat skäl till att majoriteten i utskottet stöderförslaget är att vi förutsätter att de berörda parternakommer att träffa uppgörelser om vilka villkor somskall gälla. Dessutom kan vi vara överens om att detär viktigt att växtförädlarna får den kompensation försitt arbete och för sitt insatta kapital som krävs för attvi skall få en framgångsrik växtförädling.Enligt den information som jag har fått i sambandmed inläsning av detta ärende förekommer det en delsvarthandel med utsäde, eftersom legoresning idagsläget inte ger någon betalning till förädlarna. Detinnebär att en del av växtförädlarnas ersättning nag-gas i kanten. Och det kan innebära att vi tapparett antal arbetstillfällen inom växtförädlarnäringen.Fortfarande kommer dock odlaren att kunna an-vända sitt skördade material för eget bruk utan extrakostnader.Anf. 89 () replik:Herr talman! Det är helt riktigt att lantbrukarenäven efter detta riksdagsbeslut kan använda sig av sitteget skördade material som utsäde. Men kan han utankomplikationer anlita mjölnaren i bygden eller gran-nen för att rensa den mängd av sin egen skörd somhan behöver som utsäde? Det är ju det som frågangäller.Majoriteten ser risker med att arbeta in en be-stämmelse om legoresning i förarbetena, säger manhär. Svensk rättstillämpning skulle då kunna ledas i enriktning som senare visar sig vara oförenlig med EG-rätten. Jag förutsätter naturligtvis att äveninom EU kommer att agera på ett sådant sätt att lag-stiftningen blir klar och entydig vad beträffar reglernaom legoresning.Problemet med svarthandeln, i den mån den före-kommer, bör lösas med andra metoder än att man görlagstiftningen oklar och luddig. Hur en luddig ochoklar lagstiftning skall kunna minska svarthandelnförstår jag inte.Självfallet skall växtförädlaren ha sin skäliga er-sättning. Det vore bra om reglerna om hur det skall gåtill klarades ut i lagstiftningen.Herr talman! Avslutningsvis konstaterar jag attmajoriteten förutsätter att problemet med legores-ningen ut genom att parterna träffar en uppgö-relse om vilka villkor som skall gälla. Jag hoppas attså kommer att ske. Då blir ju inte lagstiftnings-problemet löst, men frågan kan på det sättet ändåkanske få en praktisk lösning.Anf. 90 () replik:Herr talman! Jag är glad över det som avslutade med. Det innebär att samma tilltro till de olika parterna som ingår iuppgörelsen - det handlar här om två parter.Jag yrkar omigen bifall till utskottets förslag, trotsatt det inte är lika glasklart som är ijust den här frågan.Anf. 91 ():Herr talman! För att kunna få ett långsiktigt håll-bart jordbruk krävs det en återgång till en större ge-netisk mångfald och en bättre lokal anpassning avjordbruket. För att detta skall bli möjligt bör lantbru-karna få ett större inflytande över växtförädlingensinriktning. Det är viktigt, eftersom man på så sättförstärker lantbrukarnas kunskaper om lokal sort- ochutsädeshantering.Inom växtförädlingen har man tyvärr alltför ensi-digt prioriterat hög avkastning. De trender som råderinom växtförädlingen har gått mot en allt större kom-mersialisering och monopolisering, vilket har lett tillatt få växtsorter odlas på stora arealer på ett sätt somleder till ekologisk sårbarhet.I stärks växtföräd-larnas ensamrätt. Det motverkar ett långsiktigt håll-bart jordbruk. Det hotar också tillgängligheten till denbiologiska mångfalden, framför allt för tredje världen.Som sade belyste FN:s miljökonfe-rens i detta problem. Man slog då fast att allastater borde ha rätt till sin biologiska mångfald. Ty-värr har inte tredje världen genom denna konventiontillförsäkrats den tillgången på det sätt som man bordeha.Vi i gör bedömningen att stärker växtföräldrarnasställning alltför mycket på bekostnad av lantbrukarna.Eftersom konventionen innehåller förslag som vi ärstarkt kritiska till anser vi att inte bör tillträdaden. Vi bör fortsätta att vara anslutna till . Vi i vill alltsåinte att skall ansluta sig till UPOV-konvention.Jag vill dock nämna att konventionen innehålleren del förbättringar som vi vill skall införas i densvenska växtförädlarrättslagen. Vi vill bl.a. införa detförädlarbegrepp som förslås, att begreppet växtsortdefinieras på det sätt som görs i konventionen och attalla släkter och arter skall skyddas på lika villkor. Vivill också att det skall vara en starkare betoning av detnyhetskrav som finns i konventionen.En sak som är på tok fel i konventionen är växt-förädlarrättens giltighetstid. Detsamma gäller detförslag som regeringen lägger fram. Det är över hu-vud taget inte rimligt att de företag som tar fram nyasorter har ensamrätt att nyttja sorten , enligt vadsom gäller i dagens lagstiftning, än mindre i 25 och30 år, som är regeringens förslag och som är en an-passning till EG:s växtförädlarrätt. Vi i Miljöpartietvill att växtförädlarrättens giltighets tid i den svenskaväxtförädlarrättslagen skall förkortas till tio år.Jag stöder alla reservationer, men jag yrkar bifallendast till reservationerna nr 1 och nr 4.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )14 § Ändringar i upphovsrättslagenFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU22Ändringar i upphovsrättslagen (prop. 1996/97:129)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )15 § Ändring i utlänningslagens förvarsbe-stämmelserFöredrogsSocialförsäkringsutskottets betänkande1996/97:SfU11Ändring i utlänningslagens förvarsbestämmelser(prop. 1996/97:147)Anf. 92 ():Herr talman! har mångamed all rätt kritiserat att såväl mottagande som förvarav flyktingar ombesörjs av polismakten, inte därför attpolisen misskött sin uppgift utan därför att enflykting inte är misstänkt för brott eller är presumtivbrottsling. Flyktingars och asylsökandes syn på poli-sen som sådan är också helt beroende på från vilketland de tvingats fly. Det har alltså funnits många godaskäl till att ompröva denna ordning.Det är därför glädjande att regeringen nu harkommit med ett förslag om att skallta över ansvaret för de utlänningar som enligt utlän-ningslagen måste tas i förvar. Det är också tillfreds-ställande att såväl utskottet som regeringen entydigtslår fast att den förvarstagne skall behandlas medrespekt och humanitet och med ett beaktande av desvåra situation som utlänningen befinner sig i. Jagförutsätter också att uttrycket att den förvarstagnealltid skall sättas i centrum och att hans eller hennesärende skall behandlas skyndsamt och med rättssä-kerhet får en reell innebörd som svarar mot vadsvenska medborgare lägger in i dessa begrepp.Herr talman! Trots min och positivainställning till förslaget om att flytta förvarstagandetfrån Polisen till finns några väsentli-ga frågor som behöver förtydligas och förändras iutskottets majoritetsförslag. I propositionen angesunder vilka förutsättningar den förvarstagne skallkunna placeras på anstalt, i häkte eller arrest. I speci-almotiveringen anges att den föreslagna bestämmel-sen skall tillämpas restriktivt. Vi reservanter anser attrisken är uppenbar att bestämmelsen om "synnerligaskäl" kan komma att tillämpas om platsbrist skulleuppstå i en förvarslokal. Enligt vår bedömning bör detframgå av lagtexten att platsbrist aldrig får utgöra skälför placering i häkte, arrest eller på anstalt.En asylsökande är ingen brottsling och skall därförinte sättas i häkte, arrest eller på anstalt. Vi i utskottethar vid besök på i medegna ögon sett ett kränkande förhållande som verkli-gen inte är värdigt en rättsstat. Vi finner det därförviktigt att lagen är så utformad att platsbrist aldrig fårbli ett legitimt skäl att sätta asylsökande i häkte.Herr talman! har varit pådrivande vid till-komsten av . Vi i hardärför ett särskilt ansvar för att leva upp till våraförpliktelser.