prot · GK09117 · 1997-06-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:117Tisdagen den 10 juniKl. 9.00 - 18.0219.00 - 23.17Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 4 juni.2 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesMotion1996/97:Ju36 till justitieutskottet3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkande 1996/97:FiU204 § En uthållig energiförsörjningFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1996/97:NU12En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84)Anf. 1 ():Fru talman! Låt mig allra först påpeka att det i dentryckta, utdelade talarlistan har angetts en annan tale-tid än den jag har anmält till kammarkansliet och attdet som kan te sig som ett tidsöverdrag därför inte ärnågot tidsöverdrag.Fru talman! Även om socialdemokraterna, att dö-ma av opinionsundersökningarna, har en dålig tilltro iden svenska väljarkåren har de en mycket stark ställ-ning i denna församling. När det gäller energipoliti-ken innebär det att socialdemokraterna kan få majori-tet för snart sagt vilken energipolitik som helst.Ändå valde regeringen att inte läg-ga fram sina förslag och få dem bedömda i riksdagenpå sedvanligt sätt. I stället kallade man till partiöver-läggningar om energipolitiken. Syftet med dem sadesvara att man skulle få till stånd en bred energipolitiskuppgörelse. Det var viktigt för att vi skulle få långsik-tigt hållbara spelregler för näringslivet.Nu har vi facit. Av regeringens målsättning om enbred och långsiktig energipolitisk uppgörelse blev ettfiasko.Den energipolitiska uppgörelse som haratt ta ställning till är inte bred. Regeringen valdebort möjligheten att bygga vidare folkom-röstningsresultat och energipolitiska riktlin-jer. Då hade man nämligen kunnat komma överensmed Moderata samlingspartiet, liberalernaoch . Då hade man fått en i genuinmening bred energipolitisk uppgörelse. Den hadevarit så bred att den fått stöd av av . Den hade fått en total uppbackning av helanäringslivet. Den hade fått stöd av en samlad fackfö-reningsrörelse.I stället valde näringsminister -välkommen! - att kasta ut de tre partierna ett efter ettur förhandlingarna. åkte med på köpet.Hastigt och lustigt förvandlades genom ett klubbslagSveriges socialdemokratiska arbetarparti från ett linje2-parti till ett linje 3-parti.Fru talman! Den helomvändningen markerar ettuppbrott från de tillväxtorienterade och industrialis-tiska traditioner som har burit upp den svenska arbe-tarrörelsen under efterkrigstiden.De LO-män och LO-kvinnor och partiarbetaresom slogs på barrikaderna för en förnuftig energipoli-tik folkomröstning slogs förgäves.LO-tidningen har recenserat regeringens helom-vändning: "Med beslutet att snabbavveckla kärn-kraftsreaktorerna i har den socialdemokra-tiska regeringen slagit in på en väg som förvärrar denekonomiska krisen och äventyrar vårt lands framtidsom industrination. Socialdemokratin är ett barn avindustrialismen. Partiets unika framgångshistoriaberor på att det förmått hantera spänningen mellanarbete och kapital med konstruktiv skicklighet. Partiethar i sin praktiska gärning demonstrerat hur tekniskaframsteg kan användas för att främja mänsklig frigö-relse. har denna optimism framstått somoreflekterad. I grunden har det dock handlat om ensund tro på vetenskap, förnuft och rationalitet. Nuvänder partiet industrisamhället ryggen. "Regeringens nya energipolitik markerar inte baraett uppbrott från socialdemokratins och Landsorgani-sationens historiska syn på tillväxt och industriellutveckling. Den innebär också att regeringen slår inpå en splittringens väg.För att uttrycka det i torgmötestermer innebärenergipropositionen en öppen konfrontation medfolket, facket, näringslivet och den borgerliga opposi-tionen i . Det är uppenbart att denna energi-politik splittrar i en situation när vi behöverallt annat än splittring.Den utlovade halveringen av arbetslösheten är mer avlägsen . Statistiska centralby-rån presenterade arbetslöshetssiffror som är dehögsta i byråns historia. Den totala arbetslösheten harbitit sig fast på nivån 13-14 %.I en sådan situation borde regeringen vara angelä-gen om att samla alla politiska krafter i samhället föratt försöka åstadkomma så goda förutsättningar sommöjligt för investeringar, tillväxt och sysselsättning.Vad gör då regeringen? Jo, den slår in på en väg sominnebär ett medvetet förödande av produktionsresur-ser som står till det svenska folkhushållets förfogande.Man baxnar.Det är en kapitalförstöring som saknar motstycke ihistorien. Därtill kommer en annan sorts kapitalför-störing, nämligen ett förödande av förtroendekapitaletför landets politiska ledning.Fru talman! Regeringens energipolitik är inte bred.Den är inte heller långsiktig. Det var ju den andramålsättning som regeringen hade när man bjöd in tillpartiöverläggningar. Det vi skall behandla är fördet första en överenskommelse om vilka energipoli-tiska program som i statsbudgeten skall ersätta deprogram som , , löper ut. Det är margi-nella medelstillskott jämfört med tidigare.Den andra delen består av energipolitiska riktlin-jer. Det är en överenskommelse som väsentligen ärbegränsad till en eller möjligen två reaktorer i Barse-bäck. Det finns inget långsiktigt i det, tvärtom. Efterår 2001 utlovar regeringen inget annat än ett fortsattpartipolitiskt schackrande med avstämningar ochöverläggningar, utvärderingar och kontrollstationer,analyser och förhandlingar.Häri ligger den riktigt stora skada som dennaenergiuppgörelse åsamkar svensk välfärd. med och Vänstern harsocialdemokratin lyckats med konststycket att skapaen bestående osäkerhet om vilka de långsiktiga villko-ren egentligen är för att investera i industriell verk-samhet i vårt land.Fru talman! Det kommer att kosta jobb. Jag för-modar att det är den insikten som är grundläggandeför LO:s och genuina, starka motståndmot den energiuppgörelse som har träffats. Det hand-lar ingalunda enbart om industrifacken. Även ett som Svenska kommunalarbetareförbundethöjer nu sin röst i protest mot regeringens ansvarslösaenergipolitik.Fru talman! Denna politik är både extrem och de-struktiv. Den är extrem därför att den bygger på över-enskommelser med partier som har befunnitsig i utkanten av den energipolitiska debatten. Denbygger på en överenskommelse med förlorarna i 1980års folkomröstning om kärnkraften. Den är destruktivdärför att den bygger på kapitalförstöring. Den byggerpå att vi skall avveckla tillgångar som vi mödosamttillsammans har byggt upp, tillgångar som bidrar tillproduktion, sysselsättning och välfärd. Och vi skallgöra det utan att ha någonting bättre att sätta i stället.Trots att det alltså är mycket drastiska förslag somregeringen lägger på bord - förslag somkommer att påverka industriella framtid -har mage att komma till riksdagenutan att presentera ett fullödigt beslutsunderlag. Jagkan inte tänka mig att det gick till så i , därkommunstyrelseordföranden skulle rodna om han förfullmäktige lade fram ett ärende med så dåligt be-slutsunderlag.Vi har en lag om kärnkraftsavveckling ute påremiss. Den skall göra det möjligt för regeringen attefter eget gottfinnande och utan någon förvarningkonfiskera känkraftsreaktorer genom att dra tillbakagivna drifttillstånd. Det lagförslaget har hafsats fram iRegeringskansliet på rekordtid. Trots att detta är enlagstiftning som har bäring både på egendomsskyddeti regeringsformen och på egendomsskyddet i om de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna har det hafsats fram. Här-omdagen redovisade radio och TV hur Advokatsam-fundet som en i raden av remissinstanser avvisar ochtar avstånd från förslaget.Jag tycker naturligtvis att det är upprörande att sedet lättvindiga sätt på vilket regeringen hanterar lag-stiftningsmakten. Jag tycker också att det är avslöjan-de för regeringens lättvindiga syn på den privataäganderätten.Vår uppfattning i Moderata samlingspartiet är attdenna lag om den realiseras kommer att skada Sveri-ges anseende som en stabil marknadsekonomiskrättsstat.Nu har inte möjlighet att ta ställning tilldenna lag förrän . Ännu finns det ingen gransk-ning i Lagrådet. Ännu har regeringen inte beslutat sigför att lägga fram lagen för . Ändå begärregeringen att skall godkänna riktlin-jer för energipolitiken som gör det möjligt för rege-ringen att använda denna obefintligalagstiftning för att ytterligare sex månader senareberöva det börsnoterade företaget rådighetenöver tillgångar i mångmiljardklassen.Lars säger att det inte spelar någon roll hurdet går med förhandlingarna. Statssekreteraren påNäringsdepartementet tycker att alla, inklusive Syd-kraft, skall rätta sig efter det riksdagsbeslut som viännu inte har fattat och den lag som ännu inte existe-rar. Detta carte blanche-godkännande förväntar sigregeringen att skall ge, utan att vi har enaning om vilka kostnaderna är. I energipropositionenredovisas ingenting om konsekvenserna för energiför-sörjningen. Det står ingenting om konsekvenserna förmiljön, ingenting om konsekvenserna för investering-arna eller för industrisysselsättningen, ingenting omvad som kommer att hända med utsatta regioner ilandet - inland, , Bergsla-gen - och ingenting om de sociala effekterna för hus-hållen. Jag tänker särskilt på småhusägarna med di-rektverkande el. Det står ingenting om konsekvenser-na för samhällsekonomin i stort.Än mindre redovisar regeringen för vil-ka statsfinansiella konsekvenser som kommer attuppstå om godkänner de av regeringenföreslagna riktlinjerna. Läser man vårbudgeten kanman få intrycket av att det är gratis att stänga Barse-bäck, för där finns inga kostnader alls medtagna.Fru talman! Det saknas inte spekulationer om vaddet kostar att stänga genom ett politisktbeslut i riksdag. styrelseordföran-de har angivit kostnaden till 20 mil-jarder. Jag är mycket medveten om att är part i målet, men hans uppgifter är ändå intres-santa med tanke på att har en bak-grund som en av socialdemokratins allra tyngstakommunalpolitiker.Skulle ha rätt försvinner i ett slag detbudgetöverskott som finansminister förväntarsig. Då försvinner också hela det fempunktsprogramsom regeringen i vårbudgeten lade fram i hopp om attkunna reparera den sargade moralen i rörelse.Oavsett kostnadsuppskattningarkvarstår faktum. I det ärende som vi skall ta ställningtill inte så mycket som antyder regeringen vilkakostnader som kommer att åsamkas statsbudgetenkanske . Det finns inte så mycket somen antydan.Man kan ha väldigt olika uppfattningar - det är jubekant, fru talman - om både energipolitik i allmänhetoch kärnkraft i synnerhet, men det borde inte varamöjligt för att fatta avgörande viktiga be-slut utan att ha en aning om vilka kostnader somkommer att uppstå.Med detta, fru talman, ber jag att få yrka bifall tillreservation 1 i betänkandet, innebärande avslag påregeringens energiproposition i dess helhet.Nu har jag, fru talman, inga illusioner om utgång-en av dagens riksdagsbehandling. Med några få un-dantag kommer den socialdemokratiska riksdags-gruppen likt ledamöterna i näringsutskottet lojalt attbaxa igenom förslaget. Energipolitik handlar sombekant väldigt litet om energi och väldigt mycket ompolitik. Det är maktpolitik. Det är partitaktik somligger till grund för den energiöverenskommelse vi nuhar att pröva.Vi har också känt denna vanmakt under näringsut-skottets behandling. Jag avslöjar väl inga statshemlig-heter om jag säger att det i praktiken inte har varitfråga om någon realbehandling. Det har närmast varitfråga om terapeutiska övningar där vi har tagit emotdelegation efter delegation från olika delar av svensktnäringsliv, som har framfört i huvudsak avvisande ochkritiska invändningar emot energipolitiken.Det spelar ingen roll hur dåligt beslutsunderlagetär. Det spelar ingen roll att många socialdemokratiskaledamöter i denna kammare - jag skulle våga påstå attdet gäller huvuddelen av ledamöterna i näringsutskot-tet - i djupet av sina hjärtan delar den kritik som viriktar mot energiuppgörelsen. Beslutet är fattat, låtvara mot bättre vetande. skall hållas på gott humör. Dettaär, fru talman, en beklämmande uppvisning, och detär politik när politik är som allra sämst.Innebörden av folkomröstning och 1991års energipolitiska riktlinjer var att kärnkraften såsmåningom skulle ersättas med förnybar elproduktion.Vi moderater har ingen anledning att ompröva detställningstagandet. Vi står kvar vid den energipolitis-ka linje som vi formulerade som linje 1 i 1980 årsfolkomröstning om kärnkraften.För oss är energipolitik inget självändamål. Det ärett medel för att nå övergripande mål som har medsysselsättning och välfärd att göra. Inte heller är kärn-kraft något självändamål för oss moderater, lika litetsom kärnkraftens avskaffande borde vara det. Viförsöker och vinnlägger oss om att inta ett rationelltförhållningssätt. Vi erkänner att varje form av elpro-duktion har sina fördelar och sina nackdelar. Vi anserför vår del att kärnkraftens nackdelar - avfallspro-blematik, höga säkerhetskrav under drift - med mar-ginal går att bemästra. Hade vi, fru talman, inte gjortden bedömningen, skulle vi inte föreslå nedläggningav en kärnkraftsreaktor; vi skulle föreslå nedläggningav tolv kärnkraftsreaktorer.Man kan tycka vad man vill om de beslut somfattades om att satsa på kärnkraf-ten och ett svenskt kärnkraftsprogram. Också de somär kritiska mot de beslut som fattades bejakar den obönhörliga logiken och detobönhörliga förnuftet i att dra nytta av de investering-ar som då gjordes. Med all rätt uppfattas beslutet attförtidsavveckla kärnkraft som irrationellt och somgodtyckligt. Därför kan denna energiuppgörelse aldrigfå ett brett stöd i det svenska folkdjupet. Det finnsinga sakliga skäl, lika litet som ,för att fatta politiska beslut om att avveckla kärnkraf-ten. Den lagstiftning som kom till efter folkomröst-ningen garanterar att kärnkraften kommer att fasas utur det svenska elproduktionssystemet på lång sikt.Jag vill ockå med tanke, fru talman, på den argu-mentation som inte minst näringsministern själv bru-kar använda betona att svensk kärnkraft inte är någonföråldrad teknik. Den är inte elproduktionens ånglok.Svensk kärnkraft håller hög standard, Trots det tanke-förbud som en tidigare socialdemokratisk regeringgenomförde bedrivs det en fortlöpande forskning,utveckling och förnyelse. Det gör att de kärnkraftsre-aktorer som vi har i har föga gemensamtmed dem som vi folkomröstade om för 17 år sedan.Jag skulle våga påstå att en allmän expertuppfattningär att de svenska reaktorernas teknologiska standardär fullt jämförbar med standarden i dagens månganybyggen i Fjärran Östern.Karin Falkmer kommer senare att utveckla vårasynpunkter på tankeförbudet. Jag begränsar mig nutill att yrka bifall till reservation nr 12, där vi tillsam-mans med och föreslårett slopande av detta tankeförbud - enskamfläck i svensk lagstiftning.Fru talman! Energipolitiken har ju traditionelltvarit en centralstyrd och statsdirigerad sektor av sam-hällsekonomin. Den har varit något som har ansetts hamed landets självförsörjningsgrad och försörj-ningstrygghet att göra. Med avregleringen av elmark-naden - den avreglering som har genomförts över depolitiska blockgränserna - har den situationen i grun-den förändrats. fungerar elmarknaden som vil-ken annan marknad som helst. Producenterna möterkonsumenterna på en fri marknad i konkurrens ochförsöker tillgodose deras efterfrågan på el och annanenergi. Detta ger, fru talman, konsumenterna makt.Det ger konsumenterna en sådan makt att det fåromedelbart genomslag om de ratar kärnkraftsel, liktkonsumenter på en annan marknad ratade klorblektpapper.Avregleringen av elmarknaden ger oss alltså möj-ligheten att lägga ansvaret för utvecklingen, förnyel-sen och miljöanpassningen av elproduktionsapparatendär det ansvaret rätteligen hör hemma, nämligen hosbranschen själv. Det är paradoxalt att regeringenväljer att falla tillbaka i gammaldags plantänkandejust i detta historiska ögonblick - när den här möjlig-heten öppnar sig. Regeringen brukar säga:Tolv reaktorer har kommit till med statens med-verkan . De kommer att bli gamla sam-tidigt, och då kommer de att läggas ned. Då ställslandet inför en akut elförsörjningskris. måste sta-ten ta ansvar för att undvika en panikartad avveckling.Vi måste se till att det här går lugnt och stilla till väga.När man resonerar på det sättet har man inte för-stått den djupare innebörden av den elmarknadsre-form som man själv har medverkat till. Man avslöjarockså en häpnadsväckande brist på insikt i hur in-dustriell verksamhet bedrivs och fungerar.Kärnkraftsreaktorer har inte någon specifik tek-nisk livslängd, varken de som en gång i tidenledde socialdemokraterna fram till årtalet 2010 ellerde som branschen brukar ange som reaktorernaskonstruktionskrav. I princip går alla reaktordelar attrenovera. Det innebär att en reaktors livslängd vä-sentligen är en kommersiell fråga. Varje reaktorkommer att leva vidare så länge som ägaren anser attdet är lönsamt att reinvestera de stora beloppsom behövs för att möta myndigheternas säkerhets-krav och de egna kraven på hög driftsäkerhet. Mendet är klart att man kommer till entidpunkt när lönsamheten i de reinvesteringarna ter sigtveksam. Då fasar man i stället in i annan produktionoch lägger ned reaktorn. Det enda som man medsäkerhet, fru talman, kan säga om den här tidpunktenär att den inte kan förutsägas eller bestämmas avledamöterna i den här kammaren.När vi moderater förespråkar en "naturlig" kärn-kraftsavveckling som ett alternativ till regeringensenergipolitik är det inte ett utslag av någon sortsmarknadsekonomisk fundamentalism. Det handlar omatt dra lärdom av statens interventioner på andra om-råden. Det finns någon egentlig skillnadmellan kraftbranschen och andra industribranscher.Och lärdomen från andra branscher är att staten bästgagnar förnyelse, utveckling och miljöanpassning avproduktionsapparaten genom att fastställa tydligaspelregler - lagar, miljökrav och skatter - men i öv-rigt hålla fingrarna borta.Regeringen skulle aldrig komma på tanken att talaom för när det är dags att skaffa en nypappersmaskin. Men i det här fallet gör man justdetta. Man går in och försöker styra produktionen i enenskild elfabrik, i detta fall elfabriken i en naturlig avveckling av kärnkraften sker dethär stegvis. Det är just det som är poängen. Alla reak-torer blir inte gamla och läggs inte nedsamtidigt, eftersom reinvesteringarna inte fördelasjämt. De styrs, som i all industriell verksamhet, till deanläggningar som bedöms ha framtiden för sig. Viden naturlig avveckling uppkommer inga onödigasamhällsekonomiska kostnader. Men när man stängerBarsebäck med politiska beslut uppkommer sådanasamhällsekonomiska kostnader. Därtill uppkommerstatsfinansiella kostnader och företagsekonomiskakostnader. Dessutom uppkommer, i fallet ,stora miljökostnader.De miljökostnaderna är inte små. Vi vet att bort-fallet av el från väsentligen kommer attersättas med import av kolbaserad el från Danmark.För att man skall kunna ersätta en reaktor i Barsebäckmåste man elda stenkol varje minut. Det ärföljdriktigt att miljöminister också harförhandlat till sig en rätt för att fram till år2010 öka koldioxidutsläppen i en situationnär alla andra länder kommer att minska dem. Vimoderater står kvar vid klimatpolitiska be-slut. Vi vill även framgent att skall ha enoffensiv klimatpolitik och ta sitt globala ansvar.Fru talman! Runt om gränser finns detgott om ledig elproduktionskapacitet. Både Sverigeoch är hopkopplade med det finska syste-met. Den paradoxala effekten av detta är ju att vi medavveckling av kärnkraftsreaktorer i riskeraratt förlänga drifttiden vid det ryska kärnkraftverket iSosnovyj Bor, eftersom vi ökar avsättningsmöjlighe-terna för den el som där produceras.Gentemot finns inte samma utbytbarhet.Men kommer elsystemen runt Östersjönatt länkas samman. Då kommer vi att få en direktutbytbarhet också mellan de svenska kärnkraftsreakto-rerna och kärnkraftverket i . Liksom iSosnovyj Bor är reaktorerna i av Tjernobyl-typ. Den paradoxala effekten av förtida kärnkraftsav-veckling i kan därmed bli att vi försämrarkärnsäkerheten i hela norra . För det bär Sve-riges regering ansvaret.Den här politiken hotar inte bara miljön, utan denhotar framför allt jobben. En förtida kärnkraftsav-veckling innebär att elpriserna pressas uppåt, och detriskerar naturligtvis särskilt att drabba ryggraden i densvenska industrin, den elintensiva industrin. Vi harredan sett effekterna av de energiskattehöjningar somhar genomförts och som har lett till friställningar vidVargön Alloys utanför och vid GrängesMetall i . Marginalerna är inte stora.Det finns en tendens att betrakta den tunga svens-ka basindustrin som någon sorts relik från industria-lismens barndom, som någonting som skallkunna ersättas av tjänstebaserade kunskapsföretag.Men så är inte fallet. Den tunga svenska industrin äralltjämt en ryggrad. Den är högteknologisk. Den harstor betydelse för underleverantörsledet. Den svararför en stor del av förädlingsvärdet i den svenska ex-porten. Bara skogsindustrin sysselsätter 120 000människor, svarar för av exporten och gör avmed el motsvarande produktionen i fem Barsebäcks-reaktorer.Vår konkurrenskraft kommer att försämras. Detolyckliga är att det finns investeringsalternativ fördessa industrier. De är i stor utsträckning delägda avutländska företag. Vi oroar oss starkt för de regionalaeffekter som kan uppstå, eftersom de särskilt elbero-ende industrierna - de industrier som är känsliga närdet gäller energipolitiken - är belägna i regioner somredan i utgångsläget är mycket hårt drabbade av ar-betslöshet.Jag har sagt att vi, om vi inte bedriveren klok energipolitik, kan sätta ett stort kryss övervarenda ort i det här landet som slutar på bruk, forseller hyttan. Om den här industrin skall skyddas blirju bördorna i stället desto större på hushållssektorn.Trots dessa realiteter vill socialdemokraternaframställa avvecklingen som en tillväxtmotor. Det ärklart att en omställning av energisystemet kan leda tillnya jobb i nya branscher. Men det är naturligtvisingenting jämfört med alla de jobb som slåsut i traditionella branscher när elpriserna stiger somen följd av samma omställning.Jag har förstått att regeringen nu knyter sin för-hoppning till en storskalig biobränsleanvändning ochatt den skall kunna generera nya jobb i skogslänen.Men det är just i dessa län som jobb också kommer attslås ut i de traditionella basindustribranscherna. Detär för övrigt också svårt att se fördelen med attskogslänen byter ut högvärdig pappersmassa motlågvärdigt vedbränsle.Hela teorin om att det skulle vara möjligt attåstadkomma tillväxt och sysselsättning genom kapi-talförstöring ter sig bisarr. Om den teorin hade varitsann hade det naturligtvis inte funnits någon anled-ning att begränsa kapitalförstöringen till att gälla eneller två kärnkraftsreaktorer i . Det finns jufortfarande en lång rad lönsamma industrier i olikabranscher som regeringen skulle kunna stänga i för-hoppning om att det skulle skapa tillväxt och syssel-sättning och att man skulle kunna bygga upp någon-ting annat i stället.LO-tidningen skriver: "Med äppelkindad oskulds-fullhet utbrister socialdemokratiska kvinnoförbundetsordförande att nu måste näringslivet förstå att vimenar allvar . Näringsministern förklarar med Or-wellskt nyspråk att avstängning av fungerande kärn-kraftverk inte är kapitalförstöring utan i själva verketskapar nya jobb. Statsministern bidrar med obegripli-ga uttalanden om ekologisk tillväxt. Om näringslivettror en tiondel på all avvecklingsretorik kommer inteen krona att investeras i . "Fru talman! För oss moderater kommer det att va-ra och förbli en viktig uppgift att förhindra att , fackföreningsrörelsens och industrins allafarhågor besannas. Energiuppgörelsen leder Sverigeåt fel håll, försämrar vår miljö och lägger ökade bör-dor på alla som lever och verkar i vårt land. Detta ären insikt som finns långt in i Socialdemo-kratiska arbetarparti.