prot · GK09113 · 1997-06-03 00:00:00 — Det euroat-lantiska partnerskapsrådet erbjuder ett sådant forum.Sverige har ju tidigare varit med i Partnerskap förfred och varit observatörer i NACC. Jag ser det somalldeles naturligt att också , när dessaombildas till det euroatlantiska partnerskapsrådet,finns med där och samverkar för de syften som riks-dagen har beslutat om att aktivt skall arbetaför.Man kan se detta som en operativ förlängning avden under det berömda aktiva svenskautrikespolitiken. Då kunde vi verbalt stå upp för dehär universella värdena. kan vi också göra dettillsammans med andra som har samma syften som vi,och vi kan göra det eftersom det finns ett FN-mandat ibotten.Jag tar tacksamt emot utrikesministerns informa-tion om att skall få ta ställning tillvilka delar av det euroatlantiska partnerskapsrådetsom skall delta i. Det sker i konsekvens meddet som gjorde när gick in i samar-betet inom Partnerskap för fred. Då förberedde utri-kesutskottet ett betänkande som sedan behandlades ikammaren, där utskottet ganska noggrant redovisadeinom vilka områden det ansåg att borde med-verka. Jag förstår att detsamma kommer att ske på dethär området till hösten.Man kan bara föreställa sig vad som skulle ha häntom inte skulle ha gått med i detta - om Sveri-ge skulle ha ställt sig utanför. Det skulle ha varit enhopplöst omöjlig signal till omvärlden efter det aktivaarbete som har utfört i Bosnien.Anf. 20 Utrikesminister ():Herr talman! Det senaste tycker jag är viktigt atthålla fram. Våra europeiska partner i Bosnien t.ex. harvisat hur mycket de uppskattar insatser - demå sedan vara NATO-land, NATO-soldat eller ickeNATO-medlem. har väldigt mycket att ge vadgäller fredsfrämjande insatser eftersom har ensådan långvarig och omfattande FN-verksamhet.Sverige tillför på det sättet mycket till det här arbetet.Det skulle ha varit väldigt underligt från svenskutgångspunkt, men också från hela utgångs-punkt, om inte skulle ha varit med i dettaarbete. Det är alltså frågan om ett alleuropeiskt råd,där 43 länder deltar. Som jag sade finns Rysslandmed, och även t.ex. det mycket neutrala Schweiz.Anf. 21 ():Herr talman! Oavsett hur man ser på de långsikti-ga relationerna mellan och NATO tror jag attdet är värdefullt att är med i detta råd som nuhar bildats.Jag noterade att utrikesministern vid två tillfällentalade i termer av att NATO:s utvidgning, avtalet medRyssland osv. inte får ske på bekostnad av andraländers säkerhetspolitiska intressen. Jag skulle upp-skatta om utrikesministern här i klartext ville säga vaddet - i alla fall till en mycket stor del - handlar om,nämligen de baltiska ländernas säkerhetspolitiskaintressen. De är ju också en del av långsikti-ga säkerhetsintressen.Det är alltså inte acceptabelt att de baltiska län-derna hamnar i någon form av säkerhetspolitiskt tom-rum. Det skulle nämligen vara riskabelt för alla länderrunt . Ryskt maktspråk, som vi då och då harsett tendenser till, kan inte accepteras vare sig detgäller de baltiska länderna eller några andra.Dessutom ber jag utrikesministern markera attSverige ser som en huvuduppgift inför samtal omEU:s utvidgning att de baltiska länderna behandlas påprecis samma villkor som andra länder som är intres-serade av att komma med. Också detta är ju ett starktsvenskt intresse, och ur baltisk synpunkt ett säkerhets-intresse.Anf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! NATO har ett väldigt stort ansvar förde baltiska ländernas situation när man nu en gång haröppnat möjligheten för medlemskap och diskussionenhar satts i gång.Det beslut som kommer att fattas i är syn-nerligen viktigt, inte minst för de baltiska länderna.Det måste ju vara sådant att det inte faller undan förett ryskt intressesfärstänkande. Samtidig har NATOnu sin speciella relation med . Det gäller atthitta en balans i detta. Vi måste följa vad NATOkommer att göra väldigt noga. En av bedömningarnasom man måste göra sedan är ju om det blev bra ellerinte.Jag tycker att NATO, i den mån man inte tar in debaltiska länderna som medlemmar, ändå har ett stortsäkerhetspolitiskt ansvar för de baltiska länderna. Detmåste manifesteras på något sätt. Det viktigaste ärnaturligtvis att hela processen är öppen och att deninte karakteriseras av några stängda dörrar. Det skulleleda till stora problem.Det vi kan medverka tydligt och klart i är ju EU-utvidgningsprocessen. EU med sitt ännu mer genom-gripande vardagliga samarbete mellan de olika län-derna kan komma att betyda ofantligt mycket i debaltiska länderna. För vår del är det mycket viktigt attde baltiska länderna får samma behandling som allaandra länder när det gäller utvidgningen. Här är juSverige synnerligen aktivt för att det inte bara skallbli de länder som finns nära stora västliga länder somskall få stå först i kön i utvidgningen. De baltiskaländernas EU-inträde är väl så viktigt.Anf. 23 ():Herr talman! Det avgörande är ju, som utrikesmi-nistern också säger, att processen är öppen, och detgäller väl både i fråga om NATO och i fråga om EU.Man får inte falla tillbaka i något gammaldags tän-kande i intressesfärer. Det skulle vara förödande. Jaguppskattar det beskedet.När det gäller den rent traditionella säkerhetspoli-tiken, dvs. NATO-sidan av den här diskussionen, ärdet NATO som är viktigt. är inte med NATOi dag. Men när det gäller EU-utvidgningen är ju Sve-rige mycket viktigt. Vi har ju, i kraft av vårt geogra-fiska läge och våra traditionella kontakter, en roll attspela som knappast något annat land i kanspela på samma sätt. Om jag får ta detta som ett be-sked att det här kommer att vara en huvudfråga, ochatt det också kommer att sägas tydligt i klartext att detär en huvudfråga för att de baltiska ländernabehandlas precis som varje annat land som vill kom-ma in i olika större europeiska sammanhang, så är detmycket positivt. Men det vill till att man säger dettatydligt varje gång man har tillfälle.Anf. 24 Utrikesminister ():Herr talman! Jag har de senaste två tre veckornabesökt tre utrikesministerkolleger i deras länder. Därhar jag personligen på ett mycket tydligt sätt klargjortatt EU-utvidgningen är en process som är synnerligenbetydelsefull för de baltiska staterna, och inte bara fördem. EU-utvidgningen är en fråga som har historiskadimensioner. Den måste hanteras på ett mycket an-svarsfullt sätt av EU.I går hade jag tillfälle att sitta ned med kommis-sionären för att också föra dethär samtalet inför de avier som kommer . Detgäller inte minst betydelsen av en gemensam förhand-lingsstart för alla länder. Där blickar vi naturligtvissärskilt mot de baltiska länderna. Detta är en myckethögt prioriterad fråga för den svenska regeringen.Anf. 25 ():Herr talman! Jag är mycket tacksam för att vi harfått den här genomgången av det nya rådet. Jag hadeegentligen tänkt att ta upp frågan om debatten, menjag tycker att det har belysts så bra att man från allahåll här i efterlyser en mer genomgåendedebatt om den här frågan. När inte ens vi här i riksda-gen kan skilja på olika facktermer utan uttrycker ossoförsiktigt, hur skall det då vara möjligt för svenskafolket att sätta sig in i den här komplicerade frågan?Jag menar att det är helt nödvändigt att man fårklart för sig hur står i relation till militäralli-ansen NATO och till att denna militärallians breder utsig i hela med undantag för . Detmåste ju ändå kännas ganska underligt för folk somupplever sitt land som alliansfritt att man är så positivtill detta.I samband med detta kommer en hel del saker attbehöva diskuteras. Vad får det här för konsekvenser?Vad får det för konsekvenser för upprustningen iEuropa? Vad får det för konsekvenser när man måsteta pengar till vapen i stället för att använda dem till attförbättra de sociala förhållandena? Vi har ju sagt attdet är där som spänningarna finns och att det är därsom vi borde arbeta.Jag menar att det fattas mycket här. Jag ser verkli-gen fram emot att vi i riksdag får möjlighetatt diskutera de här frågorna innan allting är klart.Anf. 26 Utrikesminister ():Herr talman! Vi skall hjälpas åt för att föra den härdebatten. Den är ju inte helt enkel. Jag erkänner gärnadet också. Men jag tror ändå att man måste börja i detfundamentala som är skillnaden mellan territorialför-svar och fredsfrämjande insatser. Om man börjar därskall man också se den tendens som finns , näm-ligen att territorialförsvaret faktiskt är någonting somminskar i alla länder. Det minskar i volym och detminskar i kostnader. Det skall vi vara väldigt gladaoch tacksamma för. Det gäller inte bara i vårt landutan i andra länder också.Det som växer till är vårt kollektiva ansvar förfredsfrämjande insatser där de kan behövas. Vi skallinte heller göra insatserna annat än när vi har mandatfrån FN eller OSSE.Jag tycker dessutom att vi måste komma ihåg attutgångspunkten för hela förändringen i i dagfaktiskt är att har upplösts. Det finnsländer som vill ha en annan säkerhetspolitisk identiteti dag. Med tanke på allt de har upplevt inom Warsza-wapaktssfären tycker jag att vi är skyldiga att lyssnapå dem och inte bara säga att de har fel när de villsöka en annan säkerhetspolitisk identitet och när devill bli NATO-medlemmar. Vi måste förstå det, menvi har rätt att kräva att processen med hur stort NATOskall vara måste hanteras på ett mycket ansvarsfulltsätt.Anf. 27 ():Herr talman! Jag anser att den här frågan är denstörsta säkerhetspolitiska fråga som har uppstått sedanandra världskriget. Det är viktigt att vi tittar på det härordentligt. Det s.k. avtalet mellan ochNATO diskuteras ju faktiskt på andra ställen i värl-den, dock inte i Sverige.Likadant har det varit med diskussionen kring ut-vidgningen. Det har varit mycket kritik i ochFrankrike. Jag kan inte följa hela utvecklingen, menhär i har vi inte ens haft någon diskussion omdetta. står vi inför detta och får veta hur positivtdet är och att vi måste ta hänsyn till vad de vill. När viär med i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhets-politik har vi ett ansvar för säkerhet. Vi iSveriges riksdag borde också få ha synpunkter på dethär.Anf. 28 Utrikesminister ():Herr talman! Med det stora intresse vi har i inter-nationella frågor och i utrikes- och säkerhetspolitiskafrågor är det klart att vi har ett ansvar oberoende avvilka organisationer vi är med i. Vi skall hålla oss tillde principer som är vägledande för svensk utrikespo-litik. Det tycker jag är helt fundamentalt.För egen del tycker jag att är väldigt positivt. Jag ser det som en historiskhändelse och som ett viktigt dokument. Det finns desom av NATO-egoistiska skäl kritiserar det här, t.ex.USA. De ser detta som en urgröpning av NATO:shårda kärna. Men jag tycker att det snarare talar föratt det var ett bra avtal. Jag tycker inte att det görnågonting om den gamla traditionella kärnan i NATOreduceras till förmån för de nya delarna, de som ärmer konfliktlösande och samarbetsinriktade.Anf. 29 ():Herr talman! ser ut att bli ett mycketspännande år när det gäller säkerhetspolitiken och denframtida säkerhetspolitiska strukturen i Europa.Att NATO är en viktig del i det här arbetet harriksdagen redan beslutat i samband med höstens kon-trollstation. Vi skriver i utskottet bl.a. att organisatio-nen bidrar till stabilitet och säkerhet i Europa.Därför är det viktigt att aktivt är med föratt ge våra synpunkter men också för att ta emot and-ras synpunkter och för att se vad som kommer atthända. Framför allt är det viktigt att vi inte hamnar iett sämre läge när den säkerhetspolitiska strukturen nuförändras.Jag har några frågor till utrikesministern. Utri-kesministern nämner en alleuropeisk säkerhetsord-ning. Det skulle vara intressant att höra hur utrikes-ministern ser en sådan framtida alleuropeisk säker-hetsordning. Var går gränsen för hur långt det svenskasäkerhetspolitiska samarbetet med NATO kan gå,utan att alliansfriheten ifrågasätts? Är NATO, somutrikesministern ser det, motorn i arbetet för att få tillstånd en alleuropeisk säkerhetsordning?Anf. 30 Utrikesminister ():Herr talman! För mig är en alleuropeisk säker-hetsordning någonting som är mycket brett. Jag troratt man bygger freden i vardagen. Därför menar jagatt EU är den allra viktigaste delen i en alleuropeisksäkerhetsordning. Där har man sammanflätandet,detta att vi vanliga människor kommer nära varandra,att vi förstår varandra och litar på varandra. Det är detviktigaste för att bygga fred.Det finns också andra organ som kommer att hastor betydelse i det här arbetet: , Organi-sationen för säkerhet och samarbete i , mennaturligtvis också NATO.Men det måste vara ett kraftigt förändrat NATO.Det är ju inte NATO som militärallians, som har singamla kärna kvar, som blir enklast att sätta in i enalleuropeisk säkerhetsordning. Som jag ser det måstedet alleuropeiska också innebära att alla länder kanvara med. Då talar jag också om . Då är vi ien situation där vi är bortom militärpakter och därmedockså bortom alliansfrihet.Anf. 31 ():Herr talman! Ministern nämnde att 1984var enig i fråga om PFF. Det här nya atlantiska säker-hetsrådet karakteriserades som en vidareutveckling avPFF, som alltså skall öka säkerhetsytan för de europe-iska länderna. Jag refererar här direkt utrikesminis-tern. Det är ju ett ganska förändrat PFF i så fall.Vidare sade ministern att säkerhetsrådet skullekomplettera, som jag uppfattade, och och jag tror att hon nämnde någonting mer.Jag undrar vad det är som måste kompletteras genomen förändring av PFF, som inte kan kompletterasinom de organisationer som redan finns.NATO är ju trots allt - det tycker jag att vi inte fårglömma - en militärallians som har en försvarsgarantioch som också har med länder med kärnvapen. Vi harju en omfattande och tydlig skrivelse omOSSE. Jag tycker att man i de organisationerna bordekunna finna möjligheter till dessa kompletteringar,utan att behöva göra en sådan här stor förändring avPFF - en utvidgning av PFF.Anf. 32 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tittade just på datumet. Det varalltså som tog ställning till dendåvarande regeringens skrivelse om PFF-frågorna.Det var en enhällig riksdag som då sade ja till samar-betet.Vad vi har talat om här är alltså Partnerskapför fred, på samma sätt. Det är samma principer somgäller. Vi har erfarenhet. Vi tycker att deerfarenheterna gör att vi vill vara med när det härarbetet nu kommer att fördjupas. Vi har framför allterfarenheten från Bosnien, där vi samverkar medNATO-länder och icke NATO-länder. Bosnienopera-tionen har ju i sin samordning gått förvånansvärt bra.Men har det funnits lösningarsom har varit ad hoc. Vi har fått vara med litet grandpå kanten i beslutsformerna eftersom det inte harfunnits någon struktur för detta.Nu får vi en struktur, i den mån en NATO-leddoperation återigen behövs. Vi kan inte bortse från attså kan vara fallet - alltså en omfattande fredsbevaran-de operation. Då är det NATO som har den störstastyrkan, och då är det bra för oss att kunna samverkamed NATO.Men fortfarande får man inte se det som att NATOskall gå in av sig självt någonstans. Det handlar ju omatt man gör detta på mandat och uppmaning från FNeller OSSE.OSSE är en mycket viktig organisation. Men denhar inte själv någon militär kapacitet och den kommerheller inte att få det eftersom så många länder är emotatt så skulle bli fallet. Här gäller det att se till hurverkligheten är. Vi har 16 länder som är sammanslut-na i NATO. Det är klart att de länderna håller på denmilitära kapaciteten inom denna organisation - ocksåom man nu dessutom utvidgar organisationen medytterligare tre eller fem länder.Det här har vi att leva med när vi söker samarbets-former på fredsbevarandeområdet - jag talar då inteom annat än fredsbevarandeområdet.Anf. 33 ():Herr talman! Vi talar ofta om just FN och omnödvändigheten av att framhålla FN och att stärkaFN. Bosnien har vi hanterat under ett FN-mandat.Jag känner en viss rädsla för att om vi får ett starktatlantiskt säkerhetsråd, som är starkt förbundet medNATO, kommer det att inkräkta på det som vi menarär viktigt, nämligen FN som det övergripande organetnär det gäller just praktisk krishantering, konfliktföre-byggande arbete m.m.Anf. 34 Utrikesminister ():Herr talman! Jag håller gärna med om att fick mantänka själv, fick man bestämma själv i världen, skullejag mycket hellre vilja ha ett ännu starkare FN - ettFN som också hade snabbinsatsstyrkor, som självkunde agera snabbare och inte behövde vända sig tillmånga länder, vare sig de är i allians eller har förbe-rett sig på annat sätt för att sköta sina uppgifter till-sammans.Men man kan inte delta i de väldigt ansvarsfullainsatser som FN ber oss om genom att önsketänka.Man kan ha ideal och försöka vrida världspolitiken sågott man kan - det kan vi vara överens om och hjäl-pas åt med. Men ändå gäller det att gilla läget. Mili-tärstyrkan finns där den finns . Vi måste då se tillatt den samordnas på bästa sätt för fredsbevarandeinsatser. Det är ändå mycket bättre att den har deninriktningen än bara ett traditionellt försvarande avdet egna territoriet.Anf. 35 PER ():Herr talman! Jag skulle, utrikesministern, viljaställa en fråga angående den omförhandling medNATO som jag har förstått är på gång för Sverigesdel när det gäller Partnerskap för fred, PFF.Jag har haft uppe frågan tidigare med statsrådetSchori och även med försvarsministern. KommerSveriges riksdag att ha möjlighet att besluta och hainflytande i frågan just om engagemang ochom omfattning och innehåll när det gäller vårt avtalmed NATO? Denna fråga ställer jag delvis med an-ledning av att jag vet att den pågående stora PFF-övningen utanför bl.a. har inneburit attViggenplan deltar och att det har varit en svår frågaför regeringen att besluta om de skulle få vara medeller inte.Anf. 36 Utrikesminister ():Herr talman! Som jag har sagt tidigare kommer vitillbaka till med en skrivelse om de härfrågorna.Försvarsministern och jag har talat om hur vi skallhålla informerad, inte bara genom den härskrivelsen utan litet mer kontinuerligt. Vi tar natur-ligtvis upp de här frågorna i , och definns med i våra diskussioner med utrikesutskottet ochförsvarsutskottet. Men det kan tänkas, om det härutvecklas, att vi skulle behöva ytterligare något forumdär vi kunde samråda med och där riksda-gen kunde hållas kontinuerligt informerad. Detta ärnågonting som försvarsministern och jag har talat om,och vi vill också gärna tala med de berörda utskottenom huruvida vi behöver något ytterligare forum. Mendå skall det alltså vara just för möjligheten att samrå-da.Anf. 37 PER ():Herr talman! Får jag se svaret på det sättet attriksdagen inte kommer att få besluta om innehåll ochomfattning när det gäller det svenska engagemanget iPFF, Partnerskap för fred, men att vi kommer att få enbredare information, att det kanske kan hittas nya foraför diskussion osv.?Anf. 38 Utrikesminister ():Herr talman! har ju en gång lagt fasthur PFF-verksamheten skall fungera. Det är regering-en som har den verkställande makten, och utifrån detsom har lagt fast och de ytterligare precise-ringar vi kommer till med tänkerregeringen agera. Sedan berättade jag bara om vilkatankar försvarsministern och jag har haft, men det ärtankar som vi först vill tala med respektive utskottom.Det här är mest en praktisk fråga: Hur skall manbäst samverka i en situation där det finns väldigt storamöjligheter för att göra mer, att vara med ochaktivt stärka säkerheten i hela , men där vinaturligtvis också ser begränsningar för oss som alli-ansfritt land? Att här tydliggöra både möjligheter ochbegränsningar, och göra det i en så bred krets sommöjligt, tycker vi skulle vara bra.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU25Utrikesutskottets betänkande 1996/97:UU13Jordbruksutskottets betänkande 1996/97:JoU20Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att konstitu-tionsutskottets betänkanden KU22 och KU28, lagut-skottets betänkande LU21 och utbildningsutskottetsbetänkande UbU13 skulle avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt.7 § Extern revision av betänkande 1996/97:KU22Extern revision av (skr.1996/97:TK1)Anf. 39 PER ():Herr talman! Det föreliggande betänkandet hand-lar alltså om revision av . Varförfrågan om extern revision har kommit upp är välallmänt känt. Det framkom ju ,och kanske också, att den ekonomiskakontrollen inte var av den kvalitet man hade förväntatsig. Den interna revisionen kanske inte har fungeratriktigt som avsett, och någon extern revision av Re-geringskansliet har alltså tidigare inte förekommit,vilket kan te sig ganska märkligt.Vi delar naturligtvis uppfattningen om behovet aven extern revision. Vi tycker att det är oerhört viktigtatt en sådan tillkommer. Vi tycker också att det är bra,som det nu sägs i förslaget, att det är Riksdagensrevisorer som skall genomföra denna revision. Vi serockså att det är som är huvudman för revi-sionen. Det är alltså som ger Riksdagensrevisorer i uppgift att revidera Regeringskansliet.Innan jag kommer in på vår avvikande mening isammanhanget, där vi har reserverat oss, tänkte jag,för att ge en bakgrund, litet grand diskutera det poli-tiska systemets legitimitet. Vad som har skett undersenare år är att det politiska systemets legitimitet harnaggats i kanten en hel del. Diverse affärer har gjortatt det politiska systemet har fått utstå en hel del kri-tik.Den förvaltningspolitiska kommittén för ett ingå-ende resonemang om legitimitet. Revisionsutredning-en har också diskuterat legitimitet och hur den statligarevisionen skall förbättra legitimiteten för det politis-ka systemet.När jag började arbeta politiskt - det skedde inomkommunal verksamhet - var jag väldigt noga, fak-tiskt, med att inte följa kommunallagens jävsregler.Jag tyckte inte att de var riktigt bra. Jag har alltid haftförvaltningslagens jävsregler som ledstjärna, eftersomdessa är betydligt skarpare formulerade. När det gäl-ler kommunallagens jävsregler finns t.ex. begreppetdelikatessjäv inte med. Om vi skall få ett förtroendeför politiker är det oerhört viktigt att vi är oerhörtnoggranna när det gäller jävsreglerna, och även närdet gäller vem som skall behandla t.ex. en revisions-promemoria.Jag har noterat att , konstitutions-utskottets ordförande, nu skall bli landshövding. Honfår då kanske anledning att studera förvaltningslagensjävsregler litet närmare. Då kanske hon förstår skill-naden mellan kommunallagens jävsregler och för-valtningslagens och även varför vi som politiker kan-ske i större utsträckning bör använda oss av förvalt-ningslagens jävsregler.Det är intressant att konstatera att just sitter i , som har lagt framförslaget i ett delbetänkande, som hon ocksåsitter som ordförande och behandlar frågan i konsti-tutionsutskottet.När det sedan gäller revisionens avlämnande -vem som skall ha revisionsberättelsen eller revisions-rapporten - tycker jag det är ganska naturligt att deninstans som ger uppdraget, dvs. , också skallfå revisionspromemorian på sitt bord - för att vi härskall kunna behandla den, med den motionsrätt somskulle följa.Revisionsutredningens förslag innebar att rappor-ten skulle stanna hos revisorerna och möjligen kom-municeras med regeringen. Vid behov skulle riksda-gen få ta del av den. Jag tycker inte att det är särskiltbra. Jag tycker, och det skrev jag i mitt särskilda ytt-rande, att naturligtvis borde få den på sittbord.När delbetänkande gick uttill remissinstanserna skrev faktiskt pre-cis samma sak. Man skriver: "Utredningen föreslår attriksdagens revisorer skall ta ställning till regerings-kansliets årsredovisning. påpekar utred-ningen att revisorer vid behov kan vändasig till eller regeringen - - -. Den här lös-ningen framstår som defensiv och svag när det hand-lar om en viktig demokratisk kontrollfunktion. "Så skriver alltså , som borde vara nå-gonting av expert på området.Vi är som politiker inte tillräckligt känsliga, skullejag vilja säga, när det gäller att uppfatta hur folk serpå de här frågorna. Sedan vet jag inte hur konspirato-risk man får lov att vara i talarstol, mendet är intressant att konstatera att det till konstitu-tionsutskottets betänkande finns en reservation somVänsterpartiet och ställer sig bakom.