prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Att problemet inte blir avhjälptens med de här satsningarna förstår man dessutom avatt 1998 ändå bara hälften av doktoranderkommer att kunna ha en anställning som doktorand.Att tillföra medel för att underlätta studiefinansie-ringen finner vi alltså vara utmärkt, men den långtgå-ende totalreglering som regeringen föreslår av fors-karutbildningen för att höja effektiviteten anser vivara helt kontraproduktiv. Dessutom har inte dessaregleringar varit föremål för ett normalt remissförfa-rande. I stället för att stimulera forskningen kommerregleringarna att vara kontraproduktiva och drabbadelar av den svenska forskningen, som sagt framförallt inom de humanistiska och samhällsvetenskapligafakulteterna.Hittills har en doktorand blivit antagen utifrån be-dömningen att han eller hon uppfyller krav på enallmän grundläggande och på en särskild behörighetsamt i övrigt har den förmåga som behövs för att klaraforskarutbildningen. föreslår regeringen och ut-skottsmajoriteten att till dessa krav skall den blivandedoktoranden dessutom prövas ha tillräckligt godaekonomiska förhållanden. Bara den får antas till fors-karutbildning som i förväg kan visa sig ha tillräckligfinansiering för att läsa heltid eller minsthalvtid under åtta år.Förslaget är mycket olyckligt. Eftersom avdoktoranderna vid, som jag nämnde, de humanistiskafakulteterna får bedriva sin forskarutbildning utanregelrätt studiefinansiering, på egen bekostnad ochdärför med nödvändighet med lägre studiehastighet -från antagande till examen - kom-mer eller åtminstone riskerar regeringens förslag atthalvera antalet doktorander och därmed doktorsexa-mina . Inga ökade ekonomiska resurser fördoktorandtjänster tillförs permanent. I praktiken för-bjuder regeringen teologer, jurister, humanister ochsamhällsvetare att som , vid sidan av sitt för-värvsarbete, på egen bekostnad och utan statliga me-del, bedriva forskarstudier med en studietakt på mel-lan och av heltidsstudier. För mig är detobegripligt att regeringen kan efterfråga flerdoktorsexamina, ja, ställa mål för hur många somskall examineras, utan att annat än tillfälligt tillföramedel, och förhindra dem som på egenbekostnad vill ta det hårda arbetet att genomföra enforskarutbildning.Redan i dag är konkurrensen om doktorandtjäns-terna hård, och nästan uteslutande krävs att man redanhar tenterat av litteraturkursen om 40 poäng och iallmänhet också att man har avlagt licentiatexamenom 80 poäng för att komma i fråga för doktorand-tjänsten.Risken är mycket stor att forskarutbildningen påde nämnda fakulteterna helt tvingas upphöra på grundav att det inte kommer att finnas tillräckligt mångadoktorander för att anordna kurser och regelbundnaseminarier. Deltagandet för den stora del av de fors-karstuderande som deltagit i seminarierna på egenbekostnad och på fritid kommer att försvåras.Det finns talrika exempel på attden nödvändiga kritiska massan vid seminarier på dehumanistiska fakulteterna utgörs av en majoritet avforskarstuderande som deltar i de veckovisa seminari-erna helt på egen bekostnad, inte sällan med långaresor och inkomstbortfall. Jag befarar att seminarier ipraktiken i flera fall kommer att få läggas ned i vår avbrist på deltagare.Utskottsmajoriteten har insett problemet, ochden har föreslagit lösningar på det, men enligt minmening hjälper inte dessa förslag utan förvärrar istället situationen. Visserligen flyttar man över ansva-ret för att visa på den tillräckliga ekonomin från denenskilde forskarstuderanden till högskolan som antardoktoranden, vilket skall erkännas är en förbättring.Sedan föreslår majoriteten dock helt frankt att de sominte kan bedömas ha tillräckligt god ekonomi visserli-gen får närvarorätt vid seminarierna men skall saknahandledare och all ekonomisk trygghet.Deras närvaro och deltagande är nödvändigt, mende osynliggörs, tas inte upp i någon statistik och ställsutanför högskolans ansvarstagande. De är inte pröva-de och antagna som doktorander - de finns helt enkeltinte. I detta tillstånd av icke-tillvaro kommer de flestaav de humanistiska forskarstuderande att tvingastillbringa innan de antas, efter att ha kunnatuppvisa en tillräckligt god ekonomi. Jag ser ingenannan vinst av detta än att statistiken snyggas till.Vi kristdemokrater avvisar alltså denna prövningav den framtida ekonomin. Skulle vårt yrkande fallaser vi dock hellre att doktoranden tillsammans medhandledaren kunde lägga upp en individuell studie-plan i syfte att genomföra studierna med i genomsnittminst av full studietakt och avlägga sin doktors-examen senast inom åtta år.Nu vill regeringen vidare kunna avregistrera dok-torander som inte anses tillräckligt aktiva, med en lösthållen motivering om vikten av effektivt resursutnytt-jande. Också här är det så att regeringen vill kunnapresentera en snygg statistik, med god och hastiggenomströmning, snarare än att forskarstuderandesom inte håller en hög studietakt skulle utgöraett problem. Vari består i så fall problemet? Hur taren forskarstuderande som är inaktiv resur-ser från handledare och seminarier?Regeringen bortser från att forskning är en mycketkrävande sysselsättning och att en forskarstuderandetidvis kan behöva göra avbrott, inte minst för att hansjälv skall kunna finansiera studierna helt. Om pro-blemet är att dessa forskarstuderande kan ta ochmer på sig för att bli färdiga med sin doktorsexamen,löser man inte problemet genom att avregistrera democh därmed få ännu färre som avlägger doktorsexa-men. Lösningen är naturligtvis att ge dessa forskaretillräckliga medel för att kunna studera på heltid.Detta gör inte regeringen. Det finns inte tillräckligamedel för den radikala lösningen.Fru talman! Utskottsmajoriteten anser vidare attförordningen om doktorsavhandlingar bör upphävas.Doktorsavhandlingen bör framställas med mindrekostsam teknik, av typen fotostatkopierad uppsats,och bara i en liten upplaga före disputationen. Försla-get innebär att kravet på doktorsavhandlingens ut-formning sänks till det som gäller för en licentia-tuppsats. Att sänka kraven är naturligtvis ett enkeltsätt att öka genomströmningen till färdiga doktorer,men det vore förödande att skapa en inflation i dok-torsavhandlingar.Av tidsbrist väljer jag att inte utveckla kristdemo-kraternas syn på doktorsavhandlingen utan hänvisartill betänkandet. Jag vill avsluta, fru talman, med attsäga: Med rätta protesterar många studenter mot enutbildning i en forskning som innebär onödigt plåg-samma djurförsök. Jag protesterar nu mot ett försöksom innebär onödigt plågsam forskarutbildning.Anf. 101 () re-plik:Fru talman! Jag vill egentligen inte förlänga debat-ten, men Skånberg har sagt många, milt ut-tryckt, förvånansvärda saker. Den sista jämförelsenmed plågsamma djurförsök var väl direkt ogenom-tänkt, för att uttrycka det hovsamt.Tuve Skånberg har inte berättat för alla dem somär oroliga att det kommer att finnas rader av olikafinansieringsmöjligheter, precis som jag redovisade imitt anförande.Tuve Skånberg har inte för alla dem som är oroli-ga redovisat att högskolan och fakulteten har möjlig-het att göra en bedömning och ta ett ansvar för att föraen doktorand fram till examen och att detta är en storfördel som doktoranderna vinner med det förslag somnu läggs fram.Tuve Skånberg har inte för alla dem som är oroli-ga berättat att det faktiskt är möjligt att kombineraförvärvsarbete med studier i forskarutbildning underförutsättning att det sker som jaghörde att Skånberg själv talade om.Tuve Skånberg har inte heller berättat att högsko-la, fakultet och institutioner själva avgör hur man villgöra med seminarierna och med doktorsavhandlingar-na.Efter att ha lyssnat på Skånberg förstår jagatt kritiken blir så hög. Det är många som har undvikitatt berätta det som faktiskt är verkligheten bakomreformen och som, nu med stöd av Skånberg,beskriver det som här sker på ett fullständigt hårre-sande sätt. Jag förstår om människor blir oroliga, menjag tycker inte att det är ett bra sätt att möta männi-skors oro. Var i stället med och gör någonting för detsom vi behöver göra!Tuve Skånberg! Inte kan det väl vara en socialtbra lösning att behöva hanka sig fram på osäkra vill-kor med låga studiemedel, eller hur? Är detta detalternativ för forskarutbildningen som kd anser skallgälla ?Anf. 102 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag sade i mitt anförande att vi vill seen reformering av forskarutbildningen. Däri ger jagAndreas rätt. Jag ber dock sig in i en situation där en ung student har gåttigenom den forskarförberedande utbildningen och harskrivit sin uppsats. Han går då till sin professor ochsäger:- Jag skulle väldigt gärna vilja bli antagen somforskarstuderande.Då säger professorn:- Du har tillräckliga meriter. Din forskarförbere-dande uppsats är bra. Du kan förmodas klara det härfint, men vi har inte tillräckligt med pengar. Har dusjälv några pengar?- Nej, jag har inga pengar.- Kan du själv vid sidan av ditt yrkesarbete arbetaminst med studierna? Kan du alltså vara närva-rande här av tiden?- Nej, herr professor, det kan jag inte. Jag skullekanske kunna jobba om jag tar sommarloven tillhjälp och inte unnar mig något långt jullov.- Det räcker inte. Du har inga pengar, vi har ingapengar. Då får du finnas här som en skuggdoktorand.Du får närvara här. Jag kan inte ge dig någon tid, menjag kan tillåta att du är här. Kanske det löser sig medekonomin . skall du veta attdu skall läsa in hela litteraturkursen. Som dispens kanjag låta dig få göra detta och tentera av det. Men du ärinte antagen som doktorand.Hur i all världen skall den doktoranden reagera?Anf. 103 () re-plik:Fru talman! Först vill jag bara konstatera att TuveSkånberg nu är ännu en av dem som säger: Ja, vi villse en reformering. Vi behöver öka genomströmnings-hastigheten. Men han är omigen en av dem som intesäger ett ord om hur det skall gå till. Det är då dethänder något i verkligheten och inte bara i anföran-den.Jag tycker att Skånberg har många bra egen-skaper. Men det är tur att Skånberg inte är denprofessor som han nu beskrev. Jag tror att en litet meransvarig professor och duktiga handledare, som vi harmånga av på institutionerna, kommer att agera på etthelt annat sätt. De kommer att medverka till att sökafinansiering. De kommer att lägga upp en planeringför dem som vänder sig till dem och som vill söka ochantas till utbildningar. De kommer att se till att göraen bedömning av hela den period det gäller och inteavkräva besked i ögonblicket.Det är alla de möjligheterna som finns i den härreformen. Som tur är tror jag att de flesta kommer attutnyttja de möjligheterna och inte agera på det sättsom jag hörde i Skånbergs exempel. "Herr"professor är väl en parentes, men jag tycker det vorebra om det också blir fler kvinnliga professorer somgör sådana bedömningar i framtiden.Anf. 104 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Det var elegant - det medges!Jag befarar att du inte har något att sätta emot närdu står där med mössan i handen och önskar kommain i en forskarutbildning men får veta att det inte finnstillräckliga medel.- Vi har redan full kvot. Men du kan få vara iskuggan. Vi behöver folk i skuggan. Vi behöver dinasynpunkter.Det tycker jag är tråkigt. Den radikala lösningen -det vet , jag och alla andra, ochframför allt doktoranderna på universiteten - är merpengar. Även Kristdemo-kraterna avsatte . Det är bortröstat.Det hade varit den riktiga lösningen. Det är helt riktigtmed goda ekonomiska möjligheter som bra studierkan genomföras.Fru talman! Om det tillåts mig skulle jag också,fast det inte har med repliken att göra, vilja tackaMargitta för ett gott föredöme som erfarenutbildningspolitiker och för det stöd som hon har gettmig och många andra i samband med att vi kom insom nya i . Jag hann inte det i mitt anföran-de, men jag vill gärna ha med det till protokollet.Anf. 105 ():Fru talman! är en ledande kunskapsnationoch satsar mer på utbildningsområdet än de flestaandra länder. Vårt land ligger i topp bland industri-länderna i fråga om problemlösning och läsförståelse.Det framgår av årets jämförande överutbildning i de 27 medlemsländerna. Rapporten visaratt tillsammans med , och Norgehar högre andel högskoleutbildade än övriga . har det mest frikostiga studiestödet tillhögskolestuderande. Till bilden hör dessutom attskillnaden i utbildningsnivå är mindre i vårt land än iflertalet andra länder. Denna stora internationellaundersökning - betitlad Education at a glance - visarsom helhet betraktad att ligger i den absolutafrontlinjen på utbildningsområdet. Visst finns detbrister. Vi har sålunda för få examinerade teknikeroch naturvetare i förhållande till antalet anställda.Men också här är vi på rätt väg genom den kraftigautbyggnad av högskolan som pågår.Eftersom det under denna rubrik ryms fyra betän-kanden kommer jag att mycket sparsamt kommenterareservationerna och framför allt uppehålla mig kringforskningspolitiken. Som framgår av betänkandetUbU1 om utbildning och universitetsforskning fortsät-ter den kraftfulla satsningen på utbyggnad av dengrundläggande högskoleutbildningen. Den byggs utmed drygt 10 000 platser och knappt5 000 platser . Universitet och högskolortillförs utökade resurser för vetenskaplig kompe-tensutveckling av lärarna och förstärkning av fors-karutbildningen.De fasta forskningsresurserna vid de mindre ochmedelstora högskolorna utökas. Här får vi på nytt sehur för fram sin numera riksbekanta synpå de mindre och medelstora högskolorna som"bygdehögskolor". Dessa högskolor som haft enmycket stor betydelse för den regionala utvecklingenoch vidgat kontaktytorna mot näringslivet, inte minstnär det gäller småföretagen, anses inte vara fullvärdi-ga mötesplatser för forskare och forskning. Forsk-ningsresurserna får inte splittras, heter det i en luddigformulering i partimotionen från Moderaterna.De garantier för att forskningsresurserna inte blirför uppsplittrade, som förefaller vara uteefter, förutsätter ju en återgång till ett starkt centrali-serat och detaljstyrt system av den modell som vihade . I motsats till har visocialdemokrater fullt förtroende för att man vid uni-versitet och högskolor har förmåga att se till verk-samhetens bästa och göra ansvarsfulla bedömningarav vilken verksamhet som skall bedrivas och former-na för denna verksamhet. Små institutioner finns sombekant också vid universiteten och inte minst vid destora tekniska högskolorna. Vill lägganed forskarutbildningen i de många mindre ämnenavid de tekniska högskolorna? Varför ständigt rikta dekritiska blickarna enbart mot de mindre och medelsto-ra högskolorna?Förslagen till ny forskarutbildning har varit före-mål för en minst sagt förbryllande debatt. I modera-ternas partimotion sägs att förslagen syftar till attförsämra den svenska doktorsexamen i vetenskapligtavseende. avslagsyrkande bygger tillstora delar nästan ordagrant på en skrivelse från endoktorandombudsman från ett stort lärosäte belägetstrax norr om själva verket har regeringsförslaget föregåtts aven mycket noggrann beredning med utredningar ochbetänkanden som remissbehandlats och varit föremålför flera överläggningar mellan berörda parter. Underutskottsbehandlingen har genom en uppgörelse mellanSocialdemokraterna, vissaförslag i propositionen ytterligare preciserats ochförtydligats. Utöver regeringens förslag om förstärk-ning av forskarutbildningen på 100 miljoner tillförsforskarutbildningen genom trepartiuppgörelsen ytter-ligare 50 miljoner, vilka i allt väsentligt skall använ-das för forskarutbildning inom det humanistisk-samhällsvetenskapliga området.Syftet med förändringarna är att bibehålla ochförstärka kvaliteten i den svenska forskarutbildningen.Det säger sig självt att om utbildningen skall hålla dennivå som måste krävas för vår allra mest kvalificeradeutbildning måste det finnas rimliga resurser för varoch en av de enskilda doktoranderna. Det allra vikti-gaste är då givetvis att doktoranderna har tid att fak-tiskt ägna sig åt forskarutbildningen.Det är det som gör studiefinansieringen helt cen-tral. Skulle och andra belackare inomnågon annan utbildning vilja ha studenter som antasför att på deltider som är så begränsade att de i prak-tiken bara motsvarar ned till en halv dag -aktivitetsgrad räcker för att manskall anses som aktiv doktorand, vilket motsvarar enhalv arbetsdag ? Vore det meningsfullt attutbilda läkare och civilingenjörer på det sättet? Ändåär det de villkoren man vill behålla för den utbildningsom skall vara den allra mest kvalificerade, forskar-utbildningen, och som därför borde kräva allra mestav koncentration och arbetsro.Förslaget har på sina håll betraktats som ett dråp-slag mot humanistisk och samhällsvetenskapligforskning. I själva verket har fakultetsanslagen tillt.ex. humaniora ökat snabbare än andra fakultetsan-slag. anslår 60 miljonerkronor för att stödja icke-finansierade doktorander inom humaniora och sam-hällsvetenskap.Lägg därtill att forskningsstiftelserna avsätter ca600 för anställning av dokto-rander. Forskningsstiftelserna finansierar ca 1 000doktorander. Förvisso avser denna forskning framförallt det teknisk-naturvetenskapliga området. Men detfinns också samhällsvetenskaplig forskning i ickeobetydlig utsträckning, exempelvis inom den miljö-strategiska forskningsstiftelsen. Genom det storaresurstillskott utifrån som detta innebär ökar ju uni-versitetens möjligheter att avsätta och frigöra resurserför humanistisk-samhällsvetenskaplig forskarutbild-ning.Vad gäller dimensioneringen av forskarutbild-ningen så ingår denna fråga i direktiven till den par-lamentariska utredningen 2000, en utred-ning där undertecknad har glädjen att ha detta utskottsvärderade ledamöter som medkombattanter.Här finns sålunda goda påverkansmöjligheter.Sveriges universitetslärarförbund, , som ge-nom att det representerar ett tvärsnitt av aktörer verk-samma i högskolevärlden, alltifrån professorer tilldoktorander, och därför är mycket representativt isammanhanget stöder förslaget till ny forskarutbild-ning. I en icke publicerad artikel skriver SULF bl.a.:"Den springande punkten i reformförslaget ärkopplingen mellan antagning till forskarutbildningoch studiefinansiering. Sammantaget innebär förslagetatt högskolan tar ansvar för doktorandens försörjning.Statistiken talar sitt tydliga språk: oförsörjda dokto-rander blir nästan aldrig färdiga, de sitter mest ochväntar på att ett stipendium eller en doktorandtjänstskall falla ut. "Artikeln har vägrats publicering i två av våra storaföreträdare för pluralism och yttrandefrihet; DagensNyheter och . Är det konstigt attdebatten om forskarutbildningen blir snedvriden ochensidig?Folkpartiets avhopp från uppgörelsen förtjänarockså en kommentar. I motion om fors-karutbildningen står det bl.a. så här:"Vi delar regeringens ambition att effektiviseraforskarutbildningen. "Det står också att välkomnar dessaförslag osv. - eller delar av fårjag väl säga i avvaktan på röstningen - har inte barakört över sin mycket kompetenta utbildningspolitikerMargitta . Man har också kört över sig självoch sin egen motion.Det var en gång en före detta folkpartistisk fi-nansminister som ville skära ned statens utgifter tillkomvux med motiveringen att komvux mest användesav hemmafruar som ville läsa spanska inför semes-tern. Samma före detta finansminister, som lett detfolkpartistiska återtåget, tycker däremot att elitut-bildning på doktorsnivå skall kunna bedrivas praktiskttaget utan några effektivitetskrav. Kan man kommanärmare en intellektuell härdsmälta?Fru talman! Låt mig avslutningsvis bara göra någ-ra korta kommentarer till övriga betänkanden underdetta avsnitt.Vad gäller studiestödet finns här en ganska breduppslutning. Värt att notera är att mot-sätter sig studiebidragshöjningen. Vad gäller utbild-ningsfinansiering över huvud taget finns det här skälatt citera en mening ur partimotion.Den lyder:"I ett något längre perspektiv finns skäl att styraöver den offentliga utbildningsfinansieringen frånproducenterna till de studerande. "Kan en strävan att frångå principen om den av-giftsfria högskolan uttryckas på ett tydligare sätt?Förklara närmare vad ni menar med detta förslag tillavgifter inom högskolan, ! Är det möjli-gen banklån man skall ta till? Sådana förslag har jufigurerat från moderat håll i andra sammanhang.I betänkandet UbU6 föreslås slutligen att det sär-skilda anställningsskyddet för professorer vid statligauniversitet och högskolor skall upphävas den 1 janu-ari 1999. Det innebär att professorer fortsättningsvisblir underkastade samma regler som gäller på arbets-marknaden i övrigt. är det enda partisom vill behålla särregler för professorer. Livslånganställningstrygghet för professorer - sämre arbetsrättoch anställningsskydd för vanliga löntagare. Det ärmoderat utbildnings- och arbetsmarknadspolitik i ettnötskal.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets hemstäl-lan på samtliga punkter vad gäller betänkandenaUbU2, UbU6 och UbU7 och avslag på samtliga re-servationer som är fogade till dessa. Vad gäller UbU1yrkar jag bifall till utskottets hemställan under samtli-ga moment utom mom. 20, där jag yrkar bifall tillreservation nr 8.Till sist vill jag rikta ett varmt tack till MargittaEdgren som lämnar utbildningsutskottet. Jag villtacka för hennes frimodighet, hennes konstruktivabidrag till utbildningsdebatten, hennes civilkurage ochhennes goda kamratskap. Om vi , någon-stans även skulle ses i utbildningssam-manhang skulle jag varken bli särskild förvånad ellerbesviken.Anf. 106 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Om nu kan lämnasluggerstilen och ord som härdsmälta och bankrånoch bli litet seriös skulle jag oerhört gärna vilja hahans syn på tiden.Doktorandutbildningen skulle vara den mest kva-lificerade utbildningen - ja, det är den. Den är ocksåden mest krävande. Litteraturkursen innebär gott ochväl mer än 10 000 sidor att läsa in. Hur skall det varamöjligt om man inte får lov att disponera tiden i för-hållande till den vardag man har? Hur skall en ungkvinna - eller för den delen en som är ung- kunna hinna med att läsa på heltid ?Det är inte möjligt för alla. De allra flesta kan be-höva mer tid för hem, familj och yrkeskarriär. De kanläsa på kanske av tiden. Men med det systemsom skissar blir detta inte möjligt.Den nedre gränsen går vid . är en halvtid,vilket innebär att man i stället för 10 000 sidor läser5 000 sidor. Det är bra krävande det också!Anf. 107 ()replik:Fru talman! När det gäller Skånbergs recen-sion av mitt anförande är det bara att konstatera attjag citerade ordagrant ur moderata motioner - icke urkristdemokratiska.Som svar på Skånbergs frågor konstaterarjag att det finns väldigt många doktorander inomsystemet som inte har en ordnad studiefinansie-ring. Därför kan de inte fullfölja sina studier. Detmåste vara ett fruktansvärt resursslöseri när exem-pelvis av dem som över huvud tagetantas inom det humanistisk-samhällsvetenskapligaområdet tar sin doktorsexamen. De som lyckas hållerpå länge - . De får ofta orimliga studie-skulder.Det kan inte ligga i någons intresse att vidmakthål-la ett så orättvist och ineffektivt system. Det är märk-ligt att det partier och det block som Skånbergtillhör i alla andra sammanhang kräver effektivitet ochbesparingar, och ställer krav på de olika aktörerna.Uppenbarligen gäller inte detta för forskningspoliti-ken och forskarstuderande. Där kan det få gå till litethur som helst.Anf. 108 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag tyckte att jag efterlyste en seriösdebatt. "Litet hur som helst"!Det vi begär är att det skall finnas möjlighet tillflexibilitet just inom humaniora och samhällsveten-skap. Det är inte fråga om annat än att de som är an-tagna doktorander allra bäst försörjer sig genom att hagoda ekonomiska förhållanden. Men när pengarnainte räcker? Har mer pengar att geän vad vi har? Han har väl 50 miljoner mindre.För de människor som inte kan prestera ekonomi,eller där inte högskolan kan prestera en tillräckligekonomi, behövs en viss flexibilitet. Den behövs föratt vi inte skall gå miste om en begåvningsreserv vi såväl behöver, både som lärare och över huvud taget ihela samhället. Det är flexibiliteten som saknas imajoritetens förslag.