prot · GL0935 · 1997-11-27 00:00:00 — samla-des vi igen för att påbörja arbetet med att omsätta detnya fördraget i praktisk handling. har konsek-vent och ihärdigt drivit sysselsättningsfrågan i EU.Det arbetet har givit resultat. Att betvinga arbetslöshe-ten är nu ett klart uttalat gemensamt intresse i EU.Kampen för jobben och viljan till full sysselsätt-ning har också märkbart påverkats av de senaste årensregimskiften inom EU. Alltfler länder har slutit uppbakom behovet av en tydlig politik för sysselsättningoch mot arbetslöshet.Inför sysselsättningstoppmötet skickade jag till-sammans med premiärminister och premiärminister ettgemensamt brev till EU:s ordförande . Där förde vi fram en rad gemensammaståndpunkter inför toppmötet.Vårt gemensamma initiativ demonstrerar att detgår att kombinera en politik för sysselsättning i Euro-pa med vitt skilda särdrag i fråga om åtgärder och påarbetsmarknaderna i de enskilda länderna. Ingen kanju säga annat än att , och Storbritannienär varandra väldigt olika.Toppmötet visar värdet av de nya för-dragsbestämmelserna om sysselsättningen. Redaninnan fördraget träder i kraft har vi skapat förutsätt-ningar för att avsnittet skall få praktisk betydelse.Det viktigaste resultatet av toppmötet var att vilyckades enas om gemensamma, konkreta mål ochriktlinjer för sysselsättningspolitiken. I uppföljnings-processen efter toppmötet skall varje medlemsstat taställning till och kommentera samtliga delar av deriktlinjer som stats- och regeringscheferna enades om.I strategin för ökad sysselsättning ligger fokus påbehovet av flexibilitet på arbetsmarknaden. Den euro-peiska visionen kan formuleras som att var och enskall ha möjlighet att få del av de möjligheter sommorgondagens arbetsmarknad ger.Människor skall vara trygga nog att våga och ut-bildade nog att kunna byta anställning, flytta eller tainitiativ till att stärka sin kompetens. Vi väljer kunskap framför låga löner. Vi väljerutbildning framför passiva stöd.I enades vi om att medlemsstaternavar och en på sitt sätt skall främja människors möjlig-heter att få arbete.Vi skall angripa ungdomsarbetslösheten. skall alla ungdomar, innan de varit arbets-lösa , erbjudas en ny start i form avutbildning, omskolning, arbetslivserfarenhet, an-ställning eller andra åtgärder som främjar derasinträde på arbetsmarknaden.Vi skall förebygga långtidsarbetslösheten. skall alla arbetslösa vuxna innan de harvarit arbetslösa erbjudas en ny start.Vi skall gå från passiva till aktiva åtgärder. Föratt öka andelen arbetslösa som erbjuds utbildningskall varje medlemsstat lägga fast en målsättningom att gradvis närma sig en andel om minst 20 %.Vi skall utveckla metoder för partnerskap somengagerar parterna på arbetsmarknaden.Vi skall underlätta övergången från skola tillarbete.Just detta med partnerskap vill jag peka på. Det ärfint att stats- och regeringscheferna i träffasoch säger: Det här är ingenting som vi själva klararav. Här måste arbetsmarknadens parter vara med;fackföreningar och arbetsgivare. Det är något som jaginte tror hade kunnat sägas i för fem sex årsedan. Vi hade aldrig fått ett kapitel i fördraget. Vihade heller aldrig samlats alla 15 och sagt: skall viengagera fackföreningar och arbetsgivare i kampenmot arbetslösheten. Det händer någonting i Europajust . Det är en politisk vindkantring som är myckethoppfull.Den europeiska företagarandan skall stärkas. Där-för har vi enats om följande:Det skall bli lättare att starta och driva företag.Bestämmelserna skall vara klara, stabila och till-förlitliga. Villkoren för riskkapitalmarknaden skallutvecklas.Möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen inomnya sektorer och med ny teknik skall förbättras.Skattesystemen skall bli gynnsammare för syssel-sättningen.Men skattesänkningar får inte äventyra sunda, of-fentliga finanser eller hota basen för de sociala trygg-hetssystemen. Med detta i beaktande är vi självfalletberedda att diskutera mål för en sänkning av skatte-kvoten och för sänkta arbetskraftskostnader.Sådana åtgärder skall, förutom mot den statsfi-nansiella stabiliteten, också vägas mot andra angeläg-na åtgärder för att minska arbetslösheten, förbättravälfärden och främja tillväxt och rättvisa.Mötet resulterade också i möjligheter att undersö-ka lämpligheten av att minska momsen på vissatjänster.Företagen och de anställda måste snabbt kunnaanpassa sig till förändringar och ny utveckling påframtidens marknader. Därför inriktas arbetet på attför det första modernisera arbetsorganisationen -kompetensutveckling är en central del; moderni-seringen skall i stor utsträckning ske i samarbetemed parterna på arbetsmarknaden - samtför det andra stödja företagens anpassningsförmå-ga.Dessutom kommer investeringar för små och me-delstora företag och i infrastruktur i transeuropeiskanätverk att stimuleras av besluten på toppmötet. Islutsatserna uppskattas insatserna till 10 miljarderecu, vilket kan innebära en total investeringsvolym påmer än 30 miljarder ecu, alltså närmare 300 miljarderkronor.I toppmötets resultat inryms också ett konkret re-sultat av ett tålmodigt svenskt arbete. Jämställdhetenmellan kvinnor och män får en framträdande roll idetta dokument. I praktiken innebär det att EU varjeår kommer att bedöma vilka framsteg de enskildamedlemsstaterna gör när det gäller jämställdheten.Diskriminering mellan män och kvinnor skallangripas.Ett aktivt yrkesliv måste kunna förenas med ett brafamiljeliv.Återinträde i yrkeslivet skall underlättas.Här återfinns också ett annat svenskt initiativ,nämligen att inträdet på arbetsmarknaden skall under-lättas för funktionshindrade.Allt detta kommer självfallet att påverka politiken- i och i övriga EU. Allt som vi gör på syssel-sättningsområdet kommer att bedömas inte bara uti-från våra egna ambitioner och målsättningar utanockså utifrån de mål som vi har satt upp inom EU.Denna process kommer att vara lika tydlig som närdet har gällt konvergenskriterierna för den ekonomis-ka politiken.Fru talman! I slutsatserna från toppmötet utvecklassynen på hur genomförandet av riktlinjerna skall ske ide enskilda medlemsstaterna.När riktlinjerna har antagits av rådet skall med-lemsstaterna ta ställning till samtliga riktlinjer i sinanationella handlingsplaner för sysselsättning. Därige-nom kommer riktlinjerna att konkretiseras i form avnationella mål uttryckta i siffror, där detta är möjligtoch lämpligt, och omsättas i nationella åtgärder.För svensk del innebär det att ett nytt sätt att arbe-ta tar sin början. Med utgångspunkt i riktlinjerna skallvi ta ställning till varje enskilt mål och bestämma ossför vilka åtgärder vi skall vidta. Ett viktigt inslag bliratt prioritera mellan de olika målen.Vi kommer att noga analysera hur vi skall gå tillväga för att uppnå de riktlinjer som gäller. Dettakommer vi sedan att konkretisera i en egen nationellhandlingsplan, som kommer att utgöra ett centraltpolitiskt dokument.Sverige och de övriga medlemsstaterna kommeratt presentera sina nationella handlingsplaner försysselsättningen inför Europeiska rådets möte i Car-diff väntas ta ställ-ning till riktlinjer för . På så sätt går vi nu in ien process där vi jämförs med varandra, där vi lär avvarandra och där vi utvärderas i en ständigt pågåendediskussion. Jag är övertygad om att detta, på sammasätt som konvergensprogrammen, kommer att resulte-ra i en faktisk förändring.Låt mig därför, fru talman, få avsluta anförandetmed att säga att jag är till freds med mötet i Luxem-burg, men naturligtvis inte helt nöjd. harstörre ambitioner på sysselsättningsområdet - bådehär hemma och i Europa.Men det är en framgång att EU sätter utbildningsom det främsta medlet för att skapa en flexibel euro-peisk arbetsmarknad.Det är en framgång att jämställdheten nu har fåtten så framträdande roll i den europeiska strategin förökad sysselsättning.Det är en framgång att arbetet med att underlättafunktionshindrades inträde i yrkeslivet lyfts fram iriktlinjerna.Det är självklart också en framgång att vi nu haren gemensam europeisk strategi för att bekämpa ar-betslösheten i EU. Det finns de som skulle kalla deten framgång för och riksdag. Menfrämst är det naturligtvis en framgång för de18 miljoner människor som inte har möjlighetatt genom eget arbete medverka till att utveckla Euro-pa. För är detta ytterligare ett steg i det sam-lade arbetet för att halvera den öppna arbetslöshetentill och därefter ta steget vidare till full sys-selsättning. Det är vår viktigaste och allt annat över-skuggande uppgift.Anf. 117 PER ():Fru talman! Låt mig tacka för re-dogörelsen för vad som timade i . Detfinns mycket som jag skulle vilja kommentera ochdiskutera. Men eftersom tiden är knapp skall jag be-gränsa mig till en enda fråga, nämligen till den frågasom har att göra med skatten på arbete.Många av oss tyckte nog att det fanns ett glädjan-de erkännande i slutdokumentet från ifråga om betydelsen av skatten på arbete - eller snara-re skattens negativa betydelse för jobben. säger nu att det blåser en ny vind genom Europa.Det är möjligt att det är så. Men det föreföll, åtmins-tone av tidningsuppgifter att döma, som om GöranPersson blåste åt andra hållet.Trots att enligt EU självt är det land somhar de högsta skatterna på arbete och trots att Sverigeenligt andra statistiska uppgifter är det land som harde högsta skatterna för de lägsta inkomsttagarna, hardet rapporterats att har lagt ned enbetydande möda på att säkerställa att det inte skullebli alltför bindande förpliktelser för att gåvidare på en väg som utstakas av den europeiskaunionen.Jag vill därför fråga : Vad kommerregeringen nu konkret att göra med anledning av detsom trots allt står i slutdokumentet? Vilka konkretaförslag har vi att se fram emot - inte bara avvägning-ar, tankar och funderingar? Är det så att regeringenavser att för lägga fram förslag om ensänkning av skatten på arbete, i synnerhet på arbeteför de lägsta inkomsttagarna - självfallet fullt finansi-erat så att det står i överensstämmelse med de uttalan-den som den europeiska unionen, enligt min mening,så klokt har gjort i ?Anf. 118 Statsminister ():Fru talman! Det sista är precis det som Per Unckelfaktiskt behövde uppmärksamma. Det kloka, PerUnckel, är ju numera att politiker som kräver sänktskatt på arbete också har modet att säga att det inte fåräventyra statsfinanserna.På den tiden då de som Per kände styrdeEuropa var det fritt fram för skattesänkningar. Detskulle ju resultera i nya jobb. Det harprövats i några länder, jag skall inte peka på vilka föratt inte genera Per , men resultatet har intevarit särskilt gott - sönderkörda statsfinanser ochväxande klyftor till följd av nedskärningar i välfärden.När vi kring bordet i nu enas om att vikan pröva detta med sänkt skatt på arbete, under för-utsättning att det inte kör sönder statsfinanser och intehotar basen för trygghetssystemen, finner jag en alli-ans i det samtalet med länder i som föruthar prövat helt andra recept. När det blåser nya vin-dar, Per - jag skall inte gå tillbaka till deuttalanden som moderater har fällt om hur man klararjobb genom att sänka skatterna - står de uttalandena iskarp kontrast till det som EU nu har enats om: Detskall finansieras. Man skall ta hänsyn till trygghetssys-temen. Ja, låt oss diskutera det! Jag är gladatt jag kunde medverka till den typen av skrivning närvi satt där runt bordet; detta mot bakgrund av vissaerfarenheter från , försiktigt uttryckt, somvägleder oss i detta sammanhang.Anf. 119 PER ():Fru talman! Jag vet inte om det är meningsfullt attdiskutera med statsministern om han inte vill svara påfrågor som vi i har anledning att ställa tillhonom.Frågan var: Vilka konkreta slutsatser drar stats-ministern av det han själv ändå har undertecknat iLuxemburg och vilka förslag kommer att fåmed anledning av dessa propåer, som EU nu harskrivit under? Statsministern är naturligtvis väl med-veten om att det är fullt möjligt att i detta samhällesänka skatten, fullt finansierat, och att därmed klarade budgetpolitiska mål som harsatt upp.Min fråga är därför: Är statsministern beredd attutnyttja de möjligheter att sätta människor i arbetesom rekommendationerna från antyder?Situationen i är ju den att det inte går bramed arbetslöshetsbekämpningen, om man därmed intemenar att skyffla undan människor från arbetslös-hetsstatistiken. Men om man menar att det skall blifler jobb, går det inte bra för . Därförupprepar jag min fråga, gärna med en litenblick på de engelska erfarenheterna av en konservativregering: Vad är beredd att göra iSverige?Anf. 120 Statsminister ():Fru talman! Låt mig ta detta med en gång så att vislipper att bita oss fast vid det: Jag sade alldeles imin information att vi nu tar tag i hela detta doku-ment, väger det emot de åtgärder som vi vill vidta iSverige och kommer naturligtvis tillbaka till riksda-gen med ett samlat dokument och presenterar dethela. Det kan jag inte stå och göra när bläcket påpapperet knappt har torkat. Det tror jag att också PerUnckel begriper.Sedan vänder jag mig med kraft emot Per Unckelssynsätt, att utbildning skulle vara en metod att skyfflaundan människor från arbetsmarknaden. Att vi byggerut högskolan med 60 000 platser, är det att skyfflaundan arbetslöshet? Vad är då de högskoleplatser somfinns ? Är det också gömd arbetslöshet?Och vad avslöjar detta för syn på utbildning? Detfrågar jag mig.Vi kommer aldrig att klara full sysselsättning ochett flexibelt om vi inte ger människor mer avkompetens och kunnande. Det är att förhindra framti-da arbetslöshet, inte att gömma den, Per Unckel.Anf. 121 ():Fru talman! Statsministern sade att alltfler länderhar slutit upp för en tydligt politik mot arbetslösheten,och statsministern är hoppfull. Jag kan ärligt säga attjag önskar verkligen att jag kunde dela den optimis-men. Det finns naturligtvis en rad positiva saker somdiskuterades i , det skall jag inte förneka.Men i ett längre perspektiv - itiden - har snarare alltfler länder avlägsnat sig frånden fulla sysselsättningens politik och den fulla sys-selsättningen som överordnat mål. Man har accepteratden nya högerns doktrin om inflationsbekämpningensöverhöghet, om fristående riksbank osv. Det är ocksådessa idéer som har format den europeiska monetäraunionen som i stora stycken står i radikal motsättningtill de stolta målsättningar som formulerades i Lux-emburg.Jag vill ställa en fråga till medhänvisning till vad statsministern sade för drygt ett årsedan, , i linjetalet om EU:Kan vi strama ihop, så kan vi expandera ihop. Minfråga är då: Vad tänker statsministern och regeringengöra för att se till att få en ändring på EMU-projektetså att det möjliggörs just en expansiv politik för att fåned arbetslösheten?Anf. 122 Statsminister ():Fru talman! Om man tittar på den politiska ut-vecklingen i har jag fog för mitt påstående.Det var ingen som för fem tänkte sig etttoppmöte om sysselsättningen. Det var absolut nå-gonting som var upp till varje enskilt medlemsland attsköta självt. Det skulle EU inte lägga sig i. EU skulledock lägga sig i den andra sidan av politiken: pen-ningpolitiken och den monetära diskussionen. Där vardet fritt fram, men inte på sysselsättningssidan. I denmeningen har det inom EU funnits en besvärandeobalans - för att uttrycka sig försiktigt.Jag ser detta som ett första uttryck för våra an-strängningar att faktiskt lyfta fram en gemensam eko-nomisk politik som utnyttjar de förutsättningar i Eu-ropa som låg inflation, låga räntor och sunda offentli-ga finanser har skapat, som jag aldrig har sett såsomstående i motsats till våra möjligheter att klara jobboch välfärd, tvärtom.Att utifrån detta resonemang ta några initiativ föratt ändra är alltså inte aktuellt, ochkonvergenskriterierna upplever jag som sunda eko-nomisk-politiska mål - som förutsättningen attlångsiktigt klara en ekonomisk utveckling där vi kanpressa tillbaka arbetslösheten.Anf. 123 ():Fru talman! Jag tror ändå att det är svårt att förne-ka att en hel del av de resonemang som fördes i detsocialdemokratiska Europaprogrammet 1994, somGöran själv har varit inne på och som LOvarit inne på i en nyligen utkommen skrift som hand-lar om det som man brukar kalla för den keynesianskapolitiken i EU på Europanivå. Det står i mycket tydligmotsättning till den doktrin som säger att den endaform av makropolitik som skall bedrivas i EMU är enpolitik som utformas av den nya europeiska central-banken, som uttryckligen skall säga nej till politikersom kräver en aktiv efterfrågestyrande politik påEuropanivå. Den motsättningen går det inte att kom-ma undan, . Det är inte möjligt att föraen sådan politik utan en genomgripande ändring avgrundkonstruktionen i EMU.Anf. 124 Statsminister ():Fru talman! Det tror jag är fel, den invändning som nu reserhade andra kunnat ha rest när detgäller detta sysselsättningsinitiativ. Politik fungerarändå så att man vidgar gränserna. Man förflyttar fokusberoende på vilka värderingar som är förhärskande.Det sker nu en vindkantring, en strömning, i Euro-pa bort från det nyliberala över mot ett mer sociallibe-ralt socialdemokratiskt angreppssätt, där arbetslöshe-ten är något som plågar politikerna. Det som vi nu hargjort hade inte varit politiskt möjligti . Det är ett litet steg i den riktning som JohanLönnroth talar om. och också tagit initiativ till en studie av hur man kansamordna ekonomisk politik i ett vidare perspektiv iEuropa för att stimulera just efterfrågan. Den rappor-ten diskuterades också runt bordet vid det här tillfäl-let, men den resulterade inte i några konkreta resultat.Jag tror alltså att det är en process som pågår. Justnu är det mer av koncentration på den sida som gyn-nar sysselsättningen.Anf. 125 ():Fru talman! Också jag vill tacka statsministern förinformationen. Jag har läst dokumentet från Luxem-burg och tycker att det är ett bra dokument på mångasätt. Det är bra för unionens alla länder, men det ärsärskilt viktigt för , och jag vill nämna fyraaktuella källor för den synpunkten.Enligt EU:s statistikkontor ökar sysselsättningen i13 av EU:s länder. Men är ett av de två länderdär sysselsättningen inte ökar.Enligt häromdagennår inte regeringen sitt halveringsmål för arbetslöshe-ten ens i det mest optimistiska alternativet.Enligt SCB är sysselsättningen nu lägre i Sverigeän på 23 år.Enligt AMS, som har en optimistisk prognos,kommer det genomsnittliga antalet jobb i attvara lägre än i år.Mot denna bakgrund finns det anledning att tafasta på alla positiva förslag i dokumentet. Undermötet, , kom statssekreterare - vår EU-förhandlare - ut och sade att statsmi-nistern kämpade emot skrivningar om skattesänkning-ar, men när vi sedan fick se det dokument som hanhade skrivit under fanns det ändå med rekommenda-tioner om skattesänkningar på arbete och ökad flexi-bilitet i arbetsmarknadsreglerna.Då är det väl ändå berättigat att fråga: När stats-ministern under eftermiddagens lopp accepteradedessa skrivningar, vilka förslag tänkte sig då statsmi-nistern att lägga fram för riksdag? Det här ärju inga nya saker, utan statsministern måste ha haftnågra tankegångar. Kommer han att lägga fram detförslag från som ligger i Regerings-kansliet? Får vi sänkta arbetsgivaravgifter? Får visänkt tjänstemoms?Anf. 126 Statsminister ():Fru talman! Målet är fastlagt: halverad öppen ar-betslöshet . Det är ett mål som inte barahar hånats utan som näst intill har förklarats somfullständigt omöjligt att uppnå. Jag tror att vi kommeratt nå det målet. Och det kommer vi att göra genomatt antalet jobb växer i privat sektor och genom attfler svenskar erbjuds utbildning, en utbildning som ärförutsättningen för att de skall kunna möta arbets-marknaden i framtiden.Sverige är ett modernt land. Vi har en högre sys-selsättningsgrad än nästan alla länder i EU, alltså flersvenskar arbetar. Detta är en styrka som vi skall tafasta på och använda oss av som utgångspunkt.Som jag tidigare sade till Per vägs de för-slag som vi lägger fram av i sin helhet. Jag är nu gladatt vi i EU är överens om att det inte skall genomförasnågra skattesänkningar, om de inte är finansierade ochbetalda. De genomförs inte om de eroderar basen förtrygghetssystemen.Det är inget självändamål för någon regering attha höga skatter, tvärtom. Men det är nödvändigt förvarje regering att se till att de utgifter som den tar påsig betalas, annars straffas vi med skyhö-ga räntor och fallande krona. Dessa samband har vi jusett förut, process som sker kring bordet när man sitteroch förhandlar - ger och tar - är mycket komplicerad.För min del var det viktigt att se till att handlingsfrihe-ten behölls. Vi är öppna och nyfikna, men ställer intenågot i sikte som kan äventyra det vi nu har uppnått.Anf. 127 ():Fru talman! Jag antar att statsministern är angelä-gen om att andra länder tar det han har uppnått kringbordet och det han själv tycker är viktigt, t.ex. ökadeutbildningssatsningar, ad notam och gör någonting avdet. De får inte åka hem till sina parlament och sägaatt de har handlingsfrihet och att de inte behöver följadet som sagts. Just för att de inte skall agera så är detangeläget att statsministern tar det han har tvingatsacceptera på allvar.Vi hörde att statsministern sade att det inte finnsnågra bevis för att det är bra att sänka skatter underförhandlingarna. Innan dagen var till ända hade hanändå satt sitt namn under ett dokument där det står attdet kan vara bra att sänka skatter för att få fart påjobben. När den eftergiften gjordes - jag tycker attdet var mycket bra att den gjordes - måste det ändå hafunnits en tanke om vilka konkreta förslag den kom-mer att resultera i i riksdag och i detta land,där vi har ett sådant skriande behov av fler arbeten.Anf. 128 Statsminister ():Fru talman! Jag trodde att mena-de allvar när han sade att han hade läst dokumentet.Där framgår det tydligt att vi enats om målsättningenatt låta ungdomsarbetslösa och långtidsarbetslösa gåfrån passiva till aktiva åtgärder, att lägga fast detta itid och att införa ett övervakningssystem som gör attvi kommer tillbaka år . Det finns också på enlånga rad andra områden riktlinjer och rekommenda-tioner av det slag som just nu förekommer på skatte-sidan.Jag har ingenting emot att diskutera detta - tvärt-om. Jag är glad för att man i EU har den uppfattningsom den givit uttryck för, nämli-gen att sådana förslag skall vara finansierade till sistakronan och inte hota basen för välfärdssystemen närvi lyfter fram dem. Vi är öppna för ett sådant resone-mang med de förutsättningar man talar om i EU.Tänk, , om ni hade haft det stödetunder er tid i regeringsställning.Anf. 129 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för statsministernsredogörelse. Jag vill först göra ett påpekande.Borgerliga regeringar i har lägre ar-betslöshet än socialdemokratiska. Jag vill erinra omatt partivän i fördeupp arbetslösheten till . Under Mitte-randregeringen ökade arbetslösheten mycket starkt.Man kan räkna med att borgerliga regeringar hadeungefär hälften så hög arbetslöshet som socialdemo-kratiska. Det var ett påpekande.Jag har två frågor. Jag tycker att statsministern vil-seleder litet grand när han säger att det som skettär så nytt. EU har ju givit rekommendationer om hurmedlemsländerna bör bekämpa arbetslösheten långtinnan blev medlem. Två av de s.k. Essen-punkterna har den socialdemokratiska regeringenkonsekvent vägrat att tillämpa i . Det har rörtsig om skatterna, som har diskuterats, och det har rörtsig om en flexiblare arbetsmarknad.Hur skall vi kunna tro att den svenska regeringennu bryr sig om , när man harstruntat i dem under de gångna tre åren? Jag har svårtatt förstå hur vi skall kunna lita på att regeringen nubyter fot och plötsligt bryr sig om vad EU säger närman inte har gjort det förr.Den andra frågan gäller synsättet, som jag blirmycket häpen över. Skulle det vara en statsfinansiellbelastning att minska arbetslösheten? Hela statsminis-terns resonemang går ut på att man inte kan minskaarbetslösheten därför att det kostar pengar. Självapoängen med att minska arbetslösheten är ju att det ärstatsfinansiellt fördelaktigt.