prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Menman kan väl komma med någon proposition i allafall? Det kallar inte jag för att spruta fram. När kom-mer denna proposition? Det vore intressant att få veta.Den andra frågan gäller , det somMargitta tog upp, och som jag också tog upp imitt anförande. Efter det här året, när man fått ettutbildningsbidrag som är relativt generöst, finns detsvuxa eller studielån. Tror då skolministern att kun-skapslyftet, om man har den här modellen, är en succénästa år? Det var det jag faktiskt tvivlade på.Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! Skillnaden mellan och migär att jag vill ha en gemensam kärna av ämnen i gym-nasieskolan av samma omfattning som . Däremottycker jag att vi bör se över om vi verkligen skall hadet uppdelat på så pass många små ämnen som i dag.Men jag vill inte backa från ambitionen att gymnasie-skolan också har en allmänbildande uppgift. Den skallge en grund av det slag som alla elever behöver iarbetsliv, för vidare studier och som samhällsmedbor-gare.I det här avseendet har ju en lägreambitionsnivå. Ni ser ju inte gymnasieskolan som dengemensamma grunden i samma utsträckning som enrad andra partier gör. Ni har också en lägre ambi-tionsnivå när det gäller innehållet i kärnämnena, därnågra elever inte skall ha lika mycket kunskaper somman får i kärnämnena utan gå ut på en lägrenivå. Därmed behöver man inte heller anstränga sigför att nå den nivå som finns.Sedan vill jag säga något om . Kun-skapslyftet förändras - och måste göra det.Vi har ansträngt oss mycket för att bygga upp enflexibel organisation i . Det är justdärför, tror jag, som vi har fått ett så pass bra utfallredan nu under hösten, och att pengarna har kunnatanvändas mycket effektivt. Vi avser att också fort-sättningsvis ha en flexibel organisation och vara be-redda att göra förändringar under resansgång allteftersom behov kan förändras eller att viskaffar oss nya erfarenheter. är enorganisation som kan och skall förändras med tiden.Jag vill också säga att vi noga har riggat systemetför att kvalitetssäkra . Alla 288 kom-muner som ingår i har gjort en över-enskommelse, kan man säga, med Utbildningsdepar-tementet som gäller kvalitetsuppföljning och kvali-tetssäkring av utbildningen. Vi har konti-nuerliga tillsyn och uppföljning av vuxenutbildningen.Vi har en fristående utvärdering kopplad till kun-skapslyftet som belyser i en rad olikaavseenden. Vi har också en särskild utvärdering påStatskontoret när det gäller ekonomin. Så vi kommerockså under resans gång att få underlag som gör detmöjligt att göra förändringar om det blir nödvändigt.Anf. 80 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja upprepa den frågasom jag ställde förra gången, och det gäller föränd-ringen i ekonomiska förutsättningar. Hur har YlvaJohansson tänkt sig att de som går i kunskapslyftetoch som har blivit tända och motiverade att fortsättaskall kunna klara det ekonomiskt när ersättningensjunker från till av a-kassan eller om demåste ta lån? Jag är oroad för det.Jag skulle vilja markera att jag delar uppfattning när det gäller att det är oerhört vik-tigt att vi inte sänker kraven på studenterna i gymna-siet för framtiden. Om vi sänker nivån är jag överty-gad om att vi kommer att skapa större problem förframtiden än vad vi har . De okvalificerade job-ben är ju ytterst få , och de kommer att heltförsvinna framöver.Vi i har i vår motion om gymnasiesko-lan klart markerat att vi kan tänka oss att minska anta-let kärnämnen för att därmed ge utrymme för en störredel eget val för studenterna. Vi skall inte glömma bortatt gymnasieskolan är en utbildning för blivande vux-na och att det därmed också måste finnas ett rejältutrymme för att de skall kunna ta ett eget ansvar ochgöra egna val, t.ex. genom att komponera ett egetprogram.Jag instämmer i fråga: När kommerden proposition där regeringen tar upp en definitiv,modern lärlingsutbildning, en gymnasieexamen avinternationell bärighet och ett teknikprogram där manavskaffar timplanen, har färre kärnämnen och för-hoppningsvis också har utrymme för ett personligtprogram?Anf. 81 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig ta det sista först. När detgäller utrymme för ett personligt program menar jagatt det finns i gymnasieskolan. Det harockså diskuterats tidigare här i kammaren.När det gäller frågan när regeringen kommer attlägga fram en proposition om förändringar i gymna-sieskolan utöver vad vi redan har gjort, är det endalöfte som jag vill binda mig vid att jag inte tänkerlägga fram en proposition förrän jag anser att bered-ning och remissbehandling är tillfredsställande. Viskall inte göra samma misstag som tidigare och gå förfort fram med förändringar i gymnasieskolan. Jaginser också att det finns en stor förväntan på de för-slag som regeringen arbetar med.Det är många som vill sätta i gång med lärlings-utbildningen, men det kan man göra inom ramen förpilotprojekten.Det är många som vill starta det nya teknikpro-grammet, och en del har redan gjort det inom ramenför ett specialutformat program.Det är många som vill sätta i gång med en nygymnasieexamen och ett stort examensarbete. Viarbetar så skyndsamt vi kan, men vi måste lära averfarenheterna. Det får inte gå för fort, utan vi måstekänna att beredning och remissbehandling har blivittillfredsställande innan det är dags att komma med enproposition.Margitta frågar hur jag tror att människorskall kunna fortsätta studera ett andra år i kunskaps-lyftet om de får en sänkt ersättningsnivå i studiestö-det. Man kan få den bilden när man lyssnar på Margit-ta att alla som läser i finansie-rar sina studier med det särskilda utbildningsbidraget.Så är det inte. Av de ungefär 226 000 människor somtotalt finns i vuxenutbildning är det ca 70 000 somfinansierar sina studier med det särskilda utbild-ningsbidraget. Många som går in i vuxenutbildningengör det för att komplettera en oavslutad eller en förkort tidigare gymnasieutbildning. skaffarde sig den kompletteringen och går sedan vidare tillhögskola eller andra studiesystem.Jag delar oron för vissa grupper av människor,som har kommit in med mycket låg formell utbild-ningsnivå och som behöver inom vux-enutbildningen. För dem kan det vara berättigat medett särskilt bra studiestöd. De kommer att få förtur tillsvux och svuxa med särskilt utbildningsbi-drag.Anf. 82 () replik:Herr talman! Tack för svaret. Av de 70 000 somnu studerar med särskilt utbildningsbidrag är merpar-ten de kvinnor som jag pratade om. De läste tidigarepå komvux och förlorade barntillägget i svux ochsvuxa. Det var ju deras möjlighet att studera. Redandå uppfattades det så att det nya studiestödssystemetpå något sätt skulle hantera den här frågan. vet viatt det inte kommer på den här sidan av , ochdet är alltså fortfarande ett akut problem.Det är därför jag vill veta om det finns några tan-kar på hur de kvinnor som har barn och ett stort för-sörjningsansvar och som går i dessa utbildningar skallkunna överleva och fortsätta att utbilda sig fram tilldess att det kommer ett nytt studiestödssystem.Anf. 83 Statsrådet ():Herr talman! har ett stort enga-gemang för de kvinnor i somriskerar att inte kunna fortsätta om de inte får ett till-räckligt bra studiestöd. Jag förstår det engagemanget,och jag delar det. Jag tror att många av dem intekommer att vara i behov av att fortsätta ett andra år,därför att de blir klara med sin utbildning på ett år.Det finns också flera olika system för studiestöd.Jag tror också att det kan finnas en liten grupp där detär befogat att fortsätta med ett mer generöst studi-estöd, men då måste det vägas mot andra angelägnautgiftsområden. Vi skall veta att förbättringar i studi-estödet är också mycket dyrbara.Den hittillsvarande erfarenheten är ju den att detnästan har kommit för många som har velat gå in ikunskapslyftet. Det har varit otroligt lätt att rekryteramänniskor. Studiestödet har inte varit någon tröskeltotalt sett inom , utan det varit en väldigtillströmning av sökande. Det är en svår avvägning attbedöma hur människor kommer att välja och reagerainför . Det kan vi inte veta säkert, men alltef-tersom vi skaffar erfarenheter av kan-ske vi kan göra mer kvalificerade gissningar. Utifråndet får vi väga olika prioriteringar för hur kunskaps-lyftet skall utvecklas. Men om man vill göra reformerpå det här området måste man vara medveten om attde kostar.Anf. 84 ()replik:Herr talman! Trots svaret från statsrådet är jag fortfarande ganska orolig för de kategoriersom har det största behovet av , nämli-gen de med den allra lägsta utbildningen. Det ärglädjande att det är så många som klarar av sina stu-dier . Jag ögnade igenom somkom i går, och där stod det att det var segt att kommai gång med för de människor som i ochför sig hade jobb men som hade ganska okvalificeradearbetsuppgifter, dvs. de som riskerar arbetslöshetinom en inte alltför avlägsen framtid.Jag är rädd för att dessa människor kommer atthamna i en situation där de återigen står sist och intehar den riktiga motiveringen att göra någonting åt sinsituation.Jag undrar om statsrådet har några fun-deringar om hur man skall nå de här människorna, omdet är genom ytterligare insatser, uppsökande verk-samhet eller någonting annat. Jag tror att de annarskommer att vara kvar i sina problem, och vi behöverhjälpa dem en extra gång.Anf. 85 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar i mycket den uppfattningsom ger uttryck för här. Det ärviktigt att vi intensifierar insatserna för att nå degrupper som inte har nåtts av kunskapslyftet.Vi gör det bl.a. genom att nu samarbeta med dyslexi-kampanjen, för att göra särskilda insatser för vuxnamed grava läs- och skrivsvårigheter. Det är en svårre-kryterad grupp, som i många fall har en hög tröskelför att gå in i utbildning.Vi har fått in kommunernas planer ,och vi ser där att kommunerna är väl medvetna omdetta, att det har varit väldigt lätt att rekrytera männi-skor och därmed få in dem som är välmotiverade istörre utsträckning än man kanske hade anat. Manmåste nu kanske göra ytterligare särskilda insatser föratt nå de grupper som man inte har nått.Mitt intryck är alltså att det finns en stor medve-tenhet om detta ute i kommunerna. Jag kommer attnoga följa detta, därför att det är oerhört viktigt och ären väsentlig del i att förändras ochutvecklas under tidens gång.Anf. 86 () replik:Herr talman! Jag instämmer självfallet i att vi be-höver höja utbildningsnivån i landet. Vi gör det suc-cessivt. Det är inte som vi har haft dennya gymnasieskolan, där alla elever går, med vissmodifikation. Vi har alltså ökat utbildningen från niotill tolv år.Jag tycker också att det är bra att alla program,som det sägs, skall ge en god grund för vidare studieroch ett aktivt arbetsliv. Men vad är en god grund förvidare studier? Det är ord som vi slänger oss med,men vad menar vi, statsrådet? Är det så att den sommisslyckas gång på gång därför att de krav som ställsär för höga har fått en god grund för vidare studier?Jag tycker inte det.Jag förstår inte resonemanget att det skulle vara attsänka ambitionsnivån att dela upp kärnämnena i etap-per eller delmål, som man kan se att man har en chansatt klara av, och att ta delmålen ett i taget.Om jag skulle tvingas att lägga på samma tyngdersom de stora biffarna när jag går och tränar på gym-met skulle jag ha vänt i dörren. Men jag får börja påmin nivå och höja i etapper; annars hade jag aldriggått dit över huvud taget. Jag kommer naturligtvisaldrig att nå upp till biffarnas nivå, och det har jaginga ambitioner att göra heller. Vi måste inse att detbehövs olika insatser och att man kan ha olika ambi-tionsnivåer också under olika delar av sitt liv. Attlägga en god grund är att skapa motivation för attutbilda sig över huvud taget.Anf. 87 Statsrådet ():Herr talman! Den viktigaste grunden för ett livs-långt lärande, för ett fortsatt lärande i arbetsliv ochsamhällsliv, är att man lämnar skolan med en förvär-vad förmåga och en vidmakthållen vilja att lära sig.Där tycker jag inte att skolan lyckas tillräckligt väl . Men vi ser också att det finns en hel del grund-läggande kunskaper som i stor utsträckning behövsom man skall ha en chans på arbetsmarknaden ochkunna hävda sig i samhällslivet.Det är därför så många människor har sökt sig tillkunskapslyftet när man nu har fått chansen i vuxenålder. Man har insett att man behöver de här kunska-perna. Då måste vi som är vuxna och har ansvaret förgymnasieskolan anstränga oss särskilt mycket för attge dagens ungdomar de grundkunskaperna, så att deslipper uppleva att deras kompetens inte räcker till iarbetsliv och samhällsliv.Det kärnämne som är allra svårast och där vi fin-ner den största andelen elever som inte lyckas ärsvenska B. Där är det som har IG, Icke godkänd.Det är allvarligt, men det är också ett faktum att 93 %klarar sig. Att då dra slutsatsen att det här problemetskall lösas genom en systemförändring, som ändrardefinitionen av kärnämne tror jag är fel väg att gå.Där måste man göra särskilda insatser för att möjlig-göra för dessa elever att nå kunskaperna.Självklart är det som säger - allakan inte börja på samma nivå. Det finns bara ett sättatt undervisa på som är framgångsrikt, och det är attundervisa på den nivå där eleverna befinner sig, atthämta dem därifrån och ta dem vidare. Men det ärockså viktigt att vi sätter ribban lika högt för alla. Jagtror det var som gjorde en jämförelsemed körkortet. Det kan ta olika , och man kanbehöva arbeta med olika sorters undervisning, menmålet är ju inte att någon skall ha ett light-körkort.Målet måste ju vara att alla når den grundläggandekompetens som vi kommer överens om att vi tror attungdomar behöver . Jag tror att den ganskaväl definieras av dagens kärnämnen, även om ocksåde självklart måste utvecklas och förändras.Anf. 88 () replik:Herr talman! Vi är tydligen överens, även om Yl-va uttrycker sig på ett annat sätt än jag.Hon talade om förvärvad förmåga och vidmakthållenvilja - lust att lära, helt enkelt. Det uppnår man inteom en del känner sig kvästa i skolan av de alltförhöga förväntningarna. I praktiken skall ju alla klaradet , . Det är ju så atteleverna skall vara färdiga efter det att de harkommit in i gymnasiet.Jag tycker också att det är litet dåligt att välja sta-tistik på det sätt som gjorde. Jagtalade specifikt om de yrkesförberedande program-men - det är där de stora problemen finns. Det kanskeberor på att det är elever som är mer praktiskt inrikta-de, som har handens intelligens mer utvecklad ochsom därför kan vilja tackla de teoretiska ämnena påett helt annat sätt. De behöver börja i en helt annanände för att komma fram till denteoretiska delen. Men det krävs alltså precis sammasaker av dem som av de övriga . Deskall uppnå högskolekompetens - punkt slut.Jag tycker att det är att behandla eleverna medringaktning. Det är absolut inte att ge dem lust attlära. Det är det som jag vill uppnå genom att ge demdelmål så att de kan nå upp till detslutliga målet.Anf. 89 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först säga att jag tycker attdet är ganska uppgivet att resonera som gör: Om det nu är så att man borde användamer tid för vissa elever i gymnasieskolan men maninte gör det så får man väl ge upp. Man säger alltså:Så har det blivit, så nu måste vi ändra kraven i kär-nämnena. I stället borde man se till att det blir en merflexibel användning av tiden och att de elever som är ibehov av särskilt stöd faktiskt får det stödet.Det är självklart att ungdomar, precis som vuxnaoch barn, lär på olika sätt. Man har olika lätt för olikatyper av kunskaper, och man vill lära sig enligt olikalärostrategier. Men det är ju inte så att vissa är föddamed handens intelligens och att andra är födda mednågot annat slags intelligens. Vår förmåga att lära ochvår förmåga att utvecklas är intimt förknippade medvarandra. Det är olika sätt att lära och olika kunska-per, och de samverkar.Därför är det viktigt att det ges utrymme inomkärnämnena att lägga upp undervisningen på ett sättsom påverkas av programmens inriktning och däreleverna har ett reellt inflytande på hur undervisning-en skall läggas upp. Men det är också viktigt att sägaatt vi inte sätter de samhälleliga kraven lägre för vissaungdomar än för andra. Vi säger inte till en del: Dubehöver inte kunna lika mycket som samhällsmedbor-gare som alla andra. Du skall inte behöva skaffa digen lika god grund för att ha en stark ställning i arbets-livet som alla andra.Det tycker jag vore att svika ungdomar, när vi såväl vet att det ställs höga krav och kom-mer att ställas än högre krav . Ungdomarnai sin tur har rätt att ställa krav på oss som är ansvarigaför utbildningssystemet att de får reella möjligheteroch stöd för att klara de högre kraven, så att de iframtiden kan försörja oss när vi behöver pension,vård och omsorg.Anf. 90 ():Herr talman! Regeringen och har ju be-slutat om det s.k. , som skulle vara tillför att höja folkets utbildningsnivå, även om arbets-marknadsskäl naturligtvis också måste ligga bakom.Tanken att människor skall kunna förkovra sig,utbilda sig i ett yrke och lättare komma tillbaka tillarbetsmarknaden tycker vi i naturligtvisär bra. Men vad vi vänder oss emot i den motion vihar väckt är att det har brustit i samordning och in-formation. Många fackförbund har inte varit informe-rade om hur ersättningen har fungerat. I och med dethar man startat introduktionskurser med atthuvudkursen har startat, och då har det blivit omöjligtatt hinna med huvudkursen. På det sättet har männi-skor blivit frustrerade.När en så här stor satsning startar är det väl avstörsta vikt att de som skall medverka till projektetsgenomförande har en bra organisation, så att manmotsvarar de förväntade insatserna. I det här fallet harskolor och lärare inte varit förberedda för att ta emotså mycket elever som det här är fråga om.Jag ser nu att statsrådet lämnarkammaren.När genomförandet tar fart måste alla parter varapå det klara med vad som gäller. I det här fallet hardet varit fackföreningar, arbetsförmedlingen, sjukkas-san, de sociala myndigheterna, kommunerna och inteminst CSN. Det handlar om respekt, inte enbart för destuderande utan även för dem som handlägger de härärendena.Problemen med de dåliga kunskaperna har gjortatt många har ramlat mellan stolarna. Det är ett stortslöseri med resurser, såväl statliga, främst naturligtvisekonomiska, som personliga. Med en bättre informa-tion kanske valen hade sett annorlunda ut?Kunskapslyftet är ju av tvingande karaktär. Mankan alltså bli avstängd från a-kassa eller övrig ersätt-ning om man inte tar den erbjudna utbildningen.Ersättningen för varar - dethar tagits upp här tidigare. Man skall kanske gå vidareåret efter med svuxa eller ta studielån. Men om det ärfråga om en 45-årig kvinna har hon ingen chans att tastudielån. Är man får man inte ta studielån.Därför har vi sagt att vi tycker att det skall vara en-hetliga regler för vad som gäller i kunskapslyftet.En annan grupp som ingår i är demed låg ersättning eller KAS. De tvingas då tillkomplettering med socialbidrag. Men studier på gym-nasienivå accepteras inte som grund för socialbidrag.Hur skall de personerna klara sig?En annan grupp är dyslektiker, som inte harkommit in i systemet. De kanske har utbildningsbi-drag. Utbildningsbidraget halverades och ärså lågt att man inte kan klara sig på det. De drabbasalltså mycket hårt av det här.Herr talman! Utbetalningssystemet skiljer sig ock-så från a-kassans, främst genom att alla månadensdagar är bidragsberättigade. Det stämmer inte helleröverens med CSN-systemet. Är man sjuk före ochefter jullovet får man inga pengar över julen.Handläggningstiderna har vi också tittat på. Dehar varit extremt långa. De som har varit långvarigtarbetslösa har inget reservkapital, och många harblivit hänvisade till de sociala myndigheterna. Dettahar i sin tur belastat de redan hårt ansträngda social-kontoren. Det har inte enbart varit en ekonomiskbelastning, utan också en arbetsbelastning.Det är viktigt att man ger resurser till alla ledenför genomförandet - speciellt CSN.Det är min förhoppning, herr talman, att det intebara är de studerande som har lärt sig någonting ikunskapslyftet, utan även politikerna. Man får intesätta i gång ett projekt utan att se till att hela kedjanfungerar.Herr talman! Jag vill härmed yrka bifall till reser-vation 4, under mom. 3, i UbU2.Forskning och högskolaAnf. 91 (m):Herr talman! Låt mig inledningsvis yrka bifall tillreservation 9 i betänkandet UbU1, till den moderatareservationen i betänkandet UbU6, till reservation 1vad avser betänkandet UbU7 samt reservation 1 ibetänkandet UbU15. Därutöver hänvisar vi moderatertill dels det särskilda yttrandet avseende budgetpro-positionen, dels det yttrande som gäller fribeloppsre-geln i studiemedelssystemet.Så går jag över till sakfrågorna.När vi här i kammaren debatteraderegeringens högskole- och forskningspolitik konstate-rade jag att möjligheter till utveckling denärmaste åren står och faller med vår förmåga atthävda och utveckla kunskap och kompetens i tuffinternationell konkurrens. Jag uttryckte också förvå-ning över den socialdemokratiska regeringen och hurman hade kunnat hamna så fel som man gjort när detgäller just forskningen. är jag mindre förvånad,men jag är fortfarande bekymrad både över föreslagnanedskärningar och sättet att fördela resurser på.I den förra budgeten drogs anslaget till forsknings-råden ned med . kastar sig Socialde-mokraterna över miljöforskningen och internationelltforskningssamarbete i alldeles särskild ordning. Manundrar var det skall sluta.Nu måste man i det närmaste anlita SherlockHolmes för att upptäcka regeringens attacker motmiljöforskningen. Vad regeringen förslagit är emel-lertid en nedläggning av , anmärkningsvärda neddragningar påverksamheten vid i neddragningar av de anslag bl.a. avseende inter-nationellt samarbete m.m. som finns i det betänkandesom vi har på bordet här i dag.Besparingarna handlar bara för det naturveten-skapliga forskningsområdet om mer än 100 miljonerkronor, om man räknar . Man går på områ-den som är mycket känsliga för miljöforskningen. Detär naturligtvis illa.När det gäller det internationella forskningssamar-betet radar regeringen upp skrivningar som ocksåtydliggör att man helst skulle vilja lämna internatio-nellt forskningssamarbete. Eftersom det av olika an-ledningar inte går just nu stoppar man in anslaget hosmyndigheter. Jag behöver inte ha lupp eller mycketfantasi för att förstå att det är en konstruktion somunderlättar successiva neddragningar, med hänvisningtill att berörd specialmyndighet föreslagit just sådananeddragningar. Det har den naturligtvis gjort därföratt myndighetsanslagen successivt dras ned. Det är enfiffig konstruktion, men det är allvarligt att den intesynliggör det ansvar jag tycker att man måste ta påstatlig nivå för internationellt forskningssamarbete.Vi moderater ifrågasätter också den fördelning avforskningsresurserna som regeringen gjort. Vi anserinte att forskningsresurser skall delas ut till fler hög-skolor för sakens egen skull, utan menar att forsk-ningsmedel skall ges utifrån en prövning av verksam-heters kvaliteter m.m. Sammantaget anslår vi betyd-ligt mer i statsbudgeten till forskning än vad regering-en gör.I handlingarna finns förslag till förändringar inomforskarutbildningen. Att vi måste få fram fler fors-karutbildade är naturligtvis glasklart. Bara expansio-nen av grundutbildningen kräver en ökning med 4 000under om grundutbildningenskvalitet skall kunna hållas. Det är därför viktigt attöka examinationsfrekvensen.Regeringen sitter tyvärr fast i ett planerings- ochregleringstänkande som gör att det som föreslås för-modligen skapar bekymmer i stället för att lösa några.Den skärpning av antagningsbestämmelserna ochförändringarna när det gäller studiefinansieringen somföreslås innebär, skulle jag vilja påstå, ett idiotstoppför antagning vid vissa fakulteter. Det bygger hinderför det vi i andra sammanhang eftersträvar, nämligenfler med en akademisk utbildning och forskarerfaren-heter i arbetslivet.