prot · GL0913 · 1997-10-09 00:00:00 — De kan tycka att detkanske inte är farligt för resten om vi avvecklar PVCför barn under ett år.Det finns en enorm massa hanteringar när det gäl-ler PVC. Jag anser att PVC definitivt inte hör hemmainom sjukvården, men det finns där också. Det är dåsvårt att säga att det skall användas andra slangar tillbarn än till barn . Det blir litetkonstigt. Därför tycker vi att detta inte är ett bra sättatt börja på, men vi ser gärna att man börjar avvecklaPVC.Anf. 137 () replik:Herr talman! Man kan ha olika synpunkter påmiljöbalken. Jag vill inte heller ha någon miljöbalks-diskussion , men säger från talar-stolen att vi måste ta ett politiskt ansvar. Det politiskaansvaret tar man ju genom att stifta lagar. Jag skulledå kunna fråga mycket precist omdet ansvar som hon menar skall gälla på kemikalieom-rådet och som hon efterfrågar från talarstolen, om honkommer att se till att det ansvaret kommer att kläs imycket tydliga ord på det sättet i . Deträcker med ett ja eller ett nej. Då är den diskussionenur världen, och sedan tar vi miljöbalksdiskussionen.Kommer det att vara så att det krä-ver från talarstolen finns med i , eftersomhon skriver den tillsammans med miljöministern?Man kan ha olika syn på detta med PVC. Jag villju avveckla hela kärnkraften, herr talman, men jagtycker att det är klokt att börja med reaktorerna iBarsebäck. Jag kan inte se något fel i ett sådant syn-sätt. Man börjar med att ta ett tydligt steg, och sedangår man vidare till andra åtgärder inom den sfär somman vill arbeta i. Vi har uppenbarligen olika arbets-sätt.Anf. 138 () re-plik:Herr talman! Vi kommer naturligtvis att göra vårtbästa för att få en så bra miljöbalk som möjligt. Ett avproblemen är den europeiska unionen, somklassar kemikalier som varor. vetprecis lika väl som jag att det inte räcker med natio-nell lagstiftning. Där gäller det att se till att kemikalierinte klassas som varor. Om de klassas som varor harvi mycket svårt att förbjuda dem.Det är därför som vi från sida menaratt detta att föra en bra kemikaliepolitik innebäratt man vågar trampa EU på tårna, vågar gå vidareoch förbjuda de ämnen som vi inte vill ha i det svens-ka samhället, vågar ta den striden med EU, vågar fådet prövat i och vågar testa om mil-jögarantin håller eller inte. Det handlar inte alls baraom nationell lagstiftning. Det handlar om att vågapröva miljögarantin i EU. Om vi vågar det kan vi göramycket, både med den lagstiftning som vi har -som togs fram - och givetvis med denmiljöbalk som kommer . Det är inte därstoppet sitter , utan det är att den svenska rege-ringen inte vågar tillämpa lagarna därför att man ärrädd för att EU säger nej.Anf. 139 ():Herr talman! Vi diskuterar nu ett betänkande därutskottet behandlar 25 motionsyrkanden från allmän-na motionstiden förra året.Kemikaliekontrollen är ett av de områden därriksdagen har delegerat beslutanderätten till regering-en och till den myndighet som regeringen bestämmer,precis som var inne på. Vi har gjortden här delegationen i lagen om kemiska produkter.Det är där det genomförs att vi inte fattar alla beslutom detaljer.Det innebär inte att vi nonchalerar kemikaliefrå-gorna. Jag tror inte att något av partierna anser det. Vinonchalerar inte människors rädsla för olika kemika-lier. Åtminstone är vi socialdemokrater väldigt med-vetna om de risker och de svårigheter som finns, inteminst att göra rätt avvägningar och fatta riktiga beslut.För oss lekmän, som vi riksdagsledamöter ändå fåranse oss vara, är kemikalieområdet ett väldigt komp-licerat område. Jag skulle tro att det är därför som vien gång fattade beslutet om lagen om kemiska pro-dukter.Ofta väcks det ändå motioner där man kräver för-bud eller restriktioner när det gäller enstaka ämnen,vilket indirekt innebär att man underkänner vårt egetbeslut om lagen om kemiska produkter. ärdet så, som framhåller i sitt yrkan-de, att vi naturligtvis måste ha rättighet och skyldighetatt agera när vi är missnöjda med regeringens ochmyndigheters agerande eller brist på agerande. Jag ärberedd att hålla med om det, men jag menar att manskall vara varsam med den rättigheten att agera i sär-skilda fall.Vi har haft kemikalieområdet uppe till behandlingförut under den här riksdagsperioden, och jag skullevilja citera ur vårt betänkande /96:"Skulle utan att beakta de angivna om-ständigheterna ändå göra en lång rad tillkännagivan-den om de aktuella produkterna kan den möjligenleda till vissa miljövinster på motsvarande områden.Detta förutsätter dock att myndigheten har tillräckligaresurser för uppgiften och att åtgärderna är praktisktrealiserbara, vid sidan av allt det arbete som bedrivspå övriga områden av kemikaliekontrollen.En viktig omständighet som bör påpekas är nämli-gen att det utöver de motionsvägen aktualiseradeprodukterna finns andra problemområden som är välså viktiga att uppmärksamma i kemikaliekontrollen.Enbart inom ramen för det begränsningsuppdrag somKemikalieinspektionen erhållit har som målsättningbeslutats att 25-50 nya begränsningsplaner skall utar-betas . Enligt utskottets meningfinns det således en risk att en politisk detaljstyrningav myndighetsarbetet kan leda till låsningar och bris-tande flexibilitet som på minskar effektivi-teten i det viktiga arbetet mot hälso- och miljöriskernai dagens industrisamhälle. Det bästa resultatet tordeuppnås om regeringen och Kemikalieinspektionensom arbetar med högsta möjliga ambitionsnivåinom ramen för de mer övergripande beslut som riks-dagen fattar om mål och riktlinjer för kemikaliekon-trollen.Det bör tilläggas att några av de i motionerna fö-reslagna insatserna förutsätter resurser och arbetsme-toder som är svåra att förena med utskottets karaktärav politiskt beslutsorgan med begränsade personalre-surser. "Detta var vi eniga om i utskottet och det kan varapå sin plats att ställa frågan till ochGudrun om ni har ändrat er och skulle hareserverat er mot den här texten . Den finns förövrigt med i vårt betänkande nu också.När det gäller kemikalieområdet mer generellt villjag fästa uppmärksamheten på något som ni tidigarehar tagit upp här. Det pågår ett miljöbalksarbete där viväntar på en proposition som förmodligen kommer inovember december. Där ingår lagen om kemiskaprodukter. När den behandlas återkommer vi till dettaämne.Kemikommittén, där har funnitsmed, lämnade en rapport . Kommitténsuppdrag var just att göra en översyn av kemikaliepo-litiken. Rapporten är nu ute på remiss och kommerförmodligen som proposition omkring miljömålenöver huvud taget, men också kemikaliepolitiken,under våren.Lennart tog upp att det behövs en ny ke-mikaliepolitik. Det har jag ingen invändning emot.Den diskussionen får vi ta i vår.Det finns, herr talman, enligt min mening ingenanledning att gå in på detaljer när det gällerenskilda kemikalier. Därför yrkar jag bifall till betän-kandet och avslag på samtliga reservationer.Anf. 140 () replik:Herr talman! Jag tycker att har ettsympatiskt förhållningssätt till frågorna och motio-nerna. Jag vill bara anmärka på att sägeratt vi får vänta tills det förmodligen kommer proposi-tioner. Det har vi i och för sig lockats med på en delområden tidigare, men blivit åtminstone tidsmässigtgruvligt besvikna.Jag skall inte haka mig fast längre vid PVC-frågan. Jag hoppas att utredningkommer att betraktas som bra, för det är den.Om man knuffar frågor framför sig på det här sät-tet kräver det ett parallellt politiskt agerande som ärutåtriktat eller opinionsbildande. Det kräver tydligastarka tag från, i det här fallet, miljöministern när detgäller förhållningssättet till t.ex. PVC. Det är tystna-den och väntandet på material som gör att andra län-der, andra organisationer och andra samhällssektorerhinner före oss beslutsfattare som opinionsbildare. Jagtycker att det är litet synd.Anf. 141 () replik:Herr talman! Jag har ingen annan uppfattning. Jagtycker att det är bra om vi alla är ute och profilerarmiljöfrågorna och tar upp de viktiga frågorna. Vikanske inte alltid är överens om vilka frågor som ärde allra viktigaste. Jag tycker, när det gäller PVC-frågan, att tidigare mycket klart har uttalatvad man tycker. Den frågan kommer ju också tillbakanär arbete diskuteras under våren.Jag är övertygad om att det kommer en propositionom miljömålen, även om inte är det.När det gäller PVC-frågan tycker jag också att detkan vara olyckligt att gå in på en sådan detalj som ireservation 4 om barn . Det kan missförs-tås. Det kan av människor tolkas som att det är ofar-ligt för andra användningsområden.Anf. 142 () re-plik:Herr talman! Om man tittar på de ämnen vi hartagit upp den här gången kan man se att när det gällerskadliga ämnen i persondatorer säger vi att det behö-ver genomföras undersökningar och att vi anser attden i alla internationella samman-hang skall agera för att bromerade flamskyddsmedelförsvinner.Jag tycker att det är konstigt att vi inte har fått ge-hör för detta. När det gäller bromerade flamskydds-medel borde verkligen agera. Det är ämnensom vi vet är mycket otäcka. De finns i många pro-dukter över hela världen.När det gäller förbud mot blyhagel och blysänkensäger vi att vi vill att regeringen skall ta fram en av-vecklingsplan. Det innebär att vi inte kräver beslut idag.Vi är mycket medvetna om den hantering somsker. Jag ångrar att jag inte reserverade mig mot detstycke som fanns i betänkandet. Jag anser att en dele-gation alltid måste kunna omvärderas.Jag menar också att regeringens ambition på detkemikaliepolitiska området har sjunkit och är för låg.Om man som politiskt parti anser att ambitionen är förlåg måste man agera även i sådant som verkar varaenskilda ämnen för att få regeringen att sätta fart påkemikaliepolitiken igen.I den utredning som hänvisar tillfanns det tydligen inte plats för de, än så länge, litetmindre partierna. Det beklagar jag, eftersom det ärmycket viktigt att få fram en ny kemikaliepolitik. Jaghade verkligen önskat att regeringen hade ansett attdet var en utredning som alla partier i riksdagenskulle haft möjlighet att delta i.Anf. 143 () replik:Herr talman! tar upp blyhageloch bromerade flamskyddsmedel. Jag menar ju inteatt vi skall fatta beslut. Det har jag klart sagt. MenKemikalieinspektionen jobbar ju med båda de härfrågorna. Jag har full tilltro till att de kommer mednya förslag. har Kemikalieinspektionenlämnat en redovisning för vad de anser behöver görasvidare.Det är ett bra exempel på att detta faktiskt kanfungera.Anf. 144 () re-plik:Herr talman! I så fall är det ju ändå underligare attmotionen avslås. Om regeringen anser att någontingär på gång och att det är något som regeringen villborde det ha varit svaret. Men så är det ju inte. Jagmenar att just bromerade flamskyddsmedel, ÅsaStenberg, är något som vi verkligen måste titta på. Vidiskuterar försiktighetsprincip och substitutionsprin-cip. Är det något de måste användas på så är det bro-merade flamskyddsmedel, för de har visat sig varaoerhört otäcka. Det är naturligtvis inte bara i Sverigede används. Ett problem är ju att EU tillåter dem. Deingår i varor och så skeppas de runt.Jag skulle önska, om man nu får göra det, att re-geringen i arbetet internationellt ville använda bådesubstitutionsprincipen och försiktighetsprincipen ävennär det gäller enskilda ämnen. Det tror jag är endasättet att mota nya miljökatastrofer i grind.Sverige har, eller har i alla fall haft, ett högt anse-ende när det gäller kemikalier. Enligt Miljöpartietsuppfattning agerar regeringen alldeles för sällan ochför tamt.Om vi ser på vilka som tar initiativet i EU i dagser vi att det brukar vara eller . Viskulle önska att regeringen såg till att ta initiativet påkemikaliesidan, och fortsätta den kemikaliepolitiksom bedrevs . Blunda inte för möjlighe-ten att utnyttja miljögarantin.Anf. 145 () replik:Herr talman! Jag ifrågasätter inte goda vilja att förbättra kemikaliepolitiken och attfå ett bra resultat. Men jag ifrågasätter om vi riksdags-ledamöter kan göra rätt bedömningar när det gällerdetaljfrågor såsom flamskyddsmedel eller bly, ochexakt när de ska utfasas ur samhället.Vi kan inte fatta sådana beslut, tycker jag. Vi harinte tillräcklig kunskap. Vi kan fatta fel beslut. Därförtycker jag att kammaren är fel ställe att föra den detal-jerade diskussionen. Vi är inte så kunniga på områdetsom vi borde vara. Vi får använda oss av de kloka,kompetenta tjänstemän som finns på departement ochi myndigheter.Anf. 146 ():Herr talman! PVC-plasten har blivit behandladsom en häxa - ja, jag menar faktiskt att det bedrivs enhäxjakt mot PVC. Hur jagade man häxor ? Jo, genom att ge intryck av en verklighet sominte existerade. På s. 11 i betänkandet och särskilt ireservation 4 gör man just detta, trots att jag vid ut-skottets sammanträde kraftfullt framhöll att det tidiga-re betänkandet riktar in sig mot de skadliga tillsatser-na i dagens PVC och inte mot PVC som sådant. OchLennart vill rikta in sig mot PVC generellt.I mitt särskilda yttrande nr 3 i dagens betänkandehar jag därför beskrivit hur man med ett kort lösrycktcitat ger ett felaktigt intryck om ett generellt utdö-mande av PVC. För övrigt vill jag nu bara uppmanatill läsning av betänkandet , därutskottet ägnat 69 sidor åt enbart PVC-frågan.Det stör mig när man försöker glida i ståndpunkteroch vill ge sken av att beslutat att PVC-plasten bör avvecklas. I reservation 4 från Centerpar-tiet går man sedan vidare och framhåller att riksda-gens beslut skyndsamt bör överföras till praktiskthandlande. Och föreslår man att PVC skall avveck-las i produkter till barn , vilket förstås låterbehjärtansvärt. Men man står på mycket bräckliggrund.Förvisso finns det mycket i vår slösande väster-ländska livsstil som behöver ändras för att vi skall fåett långsiktigt hållbart samhälle. Vi liberaler är breddatill ändringar som är till nytta för kommande genera-tioners miljö och den biologiska mångfalden. Då ärdet mycket viktigt att vi riktar in oss mot det som ärmest angeläget först. Därför tror jag att det är inef-fektivt att generellt döma ut PVC. Men den signalsom vi skall sända till industrin är att man skall kraft-samla för att få bort de skadliga tillsatserna. Då kan-ske PVC rätt använt kan bli ett bra material som hållerlänge och bidrar till att man hushållar med naturresur-serna. Då kanske det blir så som Naturvårdsverketsrepresentant bedömde vid utfrågningen ,nämligen att om man eliminerar en del problem kandet inte uteslutas att PVC kan passa i ett kretslopps-samhälle.Jag vill ta tillfället i akt och kommentera LennartDaléus angrepp på här. att har gjort ett obegripligt trixandemed ord. Jag har lyft fram vissa formuleringar ur detgamla betänkandet, men i huvudsak hänvisar jag tillläsning av det kompletta betänkandet. Det går inte attbara ta upp lösryckta citat.Vi i står fast vid den linje som vi tidi-gare har drivit. Vi ställer upp på de beslut som före-slås i det aktuella betänkandet och i det tidigare be-tänkandet fullt ut. Vi hade ingen reservation till detbetänkandet såsom hade.Jag vill tvärtom hävda att det är somtrixar med citaten, men man får inte stöd av någotannat parti för sin reservation nr 4.Jag kan instämma i det kloka anförande som ÅsaStenberg höll. Hon beskrev på ett generellt sätt hur vibör föra en klok kemikaliepolitik. Sedan kan man ioch för sig önska att utvecklingen skulle gå snabbareän vad den faktiskt gör.Jag hade ett tankeutbyte med miljöministern viden frågestund för sedan angående miljö-balken. Miljöministern sade då att den som väntar pånågot gott väntar aldrig för . Nog tycker jag attvi har väntat för länge på att få en färdig miljöbalk.Det försvårar miljödiskussionen att vi fortfarande stårkvar vid en rätt så vildvuxen flora av miljölagar.Sedan kan jag också instämma i mycket av detsom sade inledningsvis. Särskilt vik-tigt är det ju att vi bedriver ett internationellt arbete såatt vi får fram beslut som bygger på de forskningsun-derlag som är ganska svåra och dyrbara att ta fram.Det är först genom att ta del av allt tekniskt komplice-rat underlag som vi kan fatta rätt beslut och slussa ossvidare in i det så komplicerade ämnesom-råde som kemikalierna utgör. Visst är det önskvärt attvi snabbare klarar ut detta, men jag hoppas att deinblandade arbetar så fort det går.Anf. 147 () replik:Herr talman! Det spelar ju inte mig någon roll omFolkpartiet vill halka efter i den här diskussion ochlåta andra länder och organisationer gå före. Det ärmig fullständigt egalt.Jag kan försäkra att utskottetvisste vad utskottet beslöt när utskottet beslöt det somutskottet beslöt. Så var det. Jag brukar inte diskuterahur utskottet fattar sina beslut, men jag kan litet dun-kelt säga att vi knådade dessa meningar fram ochtillbaka väldigt noggrant. Vi var väldigt klara över närvi talade om dagens PVC och om PVC generellt, närvi talade om tillsatser och när vi inte talade om tillsat-ser. Vi var mycket klara över den frågan.Det kan vara så att minne svi-ker honom, eftersom han nog inte var med på detsammanträdet då knådandet ägde rum. Detta kanmöjligen bidra till minnesluckan.Jag kommer också väldigt tydligt ihåg att det un-der ägde rum aktiviteter som ville få utskot-tet att inta en annan position i frågan. Det gäller inteminst ett stort företag i hemstadsom skickade många fax och agerade mycket tydligtför att man skulle behålla ett mjukare förhållningssätttill PVC.Att utskottet vet vad utskottet har beslutat, det trorjag att kan vara övertygad om.Anf. 148 () re-plik:Herr talman! Jag vet inte vad villantyda med att tala om företag. Vårt ställningstagandeär gjort med utgångspunkt från de grunder som vi har.Vi låter oss inte påverkas speciellt av något särskiltföretags intressen. Vi sätter konsumentens och all-mänhetens intressen främst. Det är utgående från dettasom vårt ställningstagande är gjort.Det är klart att jag som suppleant kanske inte hardeltagit i samtliga sammanträden, men jag kan läsa itexterna. Jag anser att de väldigt tydligt markerar attställningstagandet riktar sig emot de skadliga tillsat-serna i dagens PVC och inte generellt mot PVC somsådant. Det måste ju vara det som står i de tämligenomfattande texterna som avses. Jag vill ändå hävda attCenterpartiet har trixat med texterna när man tolkardet så att man skall gå vidare med beslut.Anf. 149 () replik:Herr talman! Jag förstår att det, men är det inte text vitalar om utan det är utskottsmajoritetens text. Det ärmöjligt att utskottets majoritet trixar med sin egentext, men det har jag i och för sig svårt att se nyttanmed.Det vi talar om utskottsmajoritetens dåvarandeoch nuvarande text. Det som vi försöker göra klartoch arbeta utifrån är den gemensamma grund somutskottet lagt fast i och med synsättet att PVC inte hörhemma i kretsloppssamhället. Vi säger inte att dagensPVC inte hör hemma i kretsloppssamhället, och visäger inte att dagens PVC med vissa tillsatser inte hörhemma i kretsloppssamhället. Vi säger att PVC intehör hemma i kretsloppssamhället. Däri finns natur-ligtvis en signal till omvärlden: Vänligen bete er pådet sättet att PVC försvinner ur hanteringen. Jag tyck-er att det är ett enkelt och bra budskap som utskottethar skickat ut. Men som jag har sagt förut vore detkanske klokt att också ta ett första konkret steg frånpolitiskt håll. Det har vi rekommenderat i vår reser-vation. Det är den ni har förfäktat. För min del trorjag att vi har en bra början på detta. Det hade blivit enännu bättre början med ett bifall till vår reservation.Anf. 150 () re-plik:Herr talman! Vi talar om två olika saker. Vi talarom utskottsmajoritetens text, men vi talar också omden reservation som har skrivit, där manbygger vidare på formuleringarna som om det vorePVC generellt som skulle avvecklas. Jag hävdar alltsåatt utskottsmajoriteten i sin text på s. 11 har valt attcitera olämpliga meningar, t.ex. meningen där mansäger att PVC inte hör hemma i kretsloppssamhället.Det är faktiskt så att man i det gamla betänkandetsäger: Det är enligt utskottets mening möjligt att göraen helhetsbedömning av hanteringen av dagens PVC ialla dess led från plåttillverkning och avfall. En sådanhelhetsbedömning visar osv.I och med denna skrivning är det dagens PVC detgäller. Det blir nästan litet löjligt att behöva strida omde exakta formuleringarna. Men jag hävdar bestämtatt det som vi har beslutat i är att vi måsterikta oss mot de skadliga tillsatserna i dagens PVC.Anf. 151 () re-plik:Herr talman! Det är intressant att höra LennartFremling diskutera, därför att det blir väldigt sofisti-kerat om vad det står här och där. Det intressanta är juom man tycker att PVC, polyvinylklorid, passar ellerinte i ett samhälle som är ekologiskt, långsiktigt håll-bart. Det är ju det vi skall försöka översätta krets-loppssamhället med . kallar vi det för någontingannat: ekologiskt, långsiktigt hållbart. Termerna väx-lar.Vi från sida har väldigt svårt att för-stå hur kan anse att ett sådant ämne somorsakar problem i alla hanteringsled hör hemma i ettsamhälle som skall vara ekologiskt, långsiktigt håll-bart. Då spelar det ingen roll, , omman leker med orden. Det är den grundläggande frå-gan det handlar om: Passar polyvinylkloriden medalla dess miljöproblem vid tillverkning osv. verkligeni ett samhälle som skall vara avgiftat? Sedan kan mandiskuterat tillsatserna, för de är också otäcka. Menäven polyvinylkloriden med dess klorinnehåll ärotäckt.En sak skall man ha klart för sig, ,nämligen att allting sprider sig och ingenting försvin-ner. De ämnen som vi får in i kretsloppet är inte roli-gare därför att de cirklar runt där. De skall inte varadär! Har vi inte kommit så långt i diskussionen att viinser att kemikalier inte är roligare därför att de kilarrunt? De skall bort, för de sprider sig och hamnar därde inte skall vara. De orsakar problem i det biologiskalivet, där de inte skall vara. Vi har ämnensom påminner om hormoner, ämnen som börjar attpåminna om enzymer, ämnen som lurar celler, ochmånga av dessa ämnen finns i PVC.Klor är, , ett av de aggressivasteoch mest reaktiva grundämnen som finns. Det hördefinitivt inte hemma i kretsloppssamhället. Jag harsvårt att förstå åsikt. Jag har också svårtatt förstå att det blir så väldigt besvärligt så fort detblir konkret. Så länge det är allmänt går det bra attprata. Men när det blir konkret, då backar man.Anf. 152 () re-plik:Herr talman! I det betänkande som vi nu behand-lar har ju utskottsmajoriteten ansett att vi inte skall gåin på någon djupare sakdiskussion om PVC som så-dant, eftersom vi kommer att återkomma till PVC-frågan i stort under innevarande riksmöte.Det finns ju vissa ordningar som bör följas när viskall fatta beslut. Det finns ju en utredning om kemi-kaliepolitiken, som har lagts fram. Den skallväl behandlas i sedvanlig ordning med remisser, ochregeringen skall väl komma med för-slag med utredningen som underlag. Då får vi natur-ligtvis ta ställning.Anf. 153 () re-plik:Herr talman! Jag hade absolut inte tänkt föra nå-gon PVC-debatt här. Men det är trasslar in sig i PVC:n. Det är börjar att diskutera om ifall det passar i krets-loppssamhället, om det i betänkandet står dagensPVC osv. brukar man säga att det dunkeltsagda är det dunkelt tänkta.När det gäller syn på vad som passar ikretsloppsamhället och inte måste jag säga det ärmycket dunkelt. Gå hem på er kammare och tänkigen!(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.13 § (forts.) Kemikaliekontroll (forts. JoU4)Anf. 154 ():Fru talman! Det här blir kanske en lång debatt.Den började ju redan långt före middagsuppehållet.Jag delar många av de synpunkter som då kom fram,dels om behovet av en ny kemikaliepolitik, dels omatt har tappat tempo när det gäller hantering-en av kemikaliefrågorna. Jag tycker att det vore braom regeringen ville texta miljögarantin mot . Jag har en känsla av att den är ganskatandlös, och detta skulle man då få prövat.Kemikaliefrågorna är komplexa och svåra. Vi harfrån valt att inte reservera oss när detgäller det här betänkandet. Det beror självklart inte påatt vi tycker att spörsmålet är oviktigt.