prot · GK09110 · 1997-05-29 00:00:00 — "Det här måste betyda att EU har satt upp fattig-domsbekämpning i som ett mål, och attdetta skall samordnas med övrig politik som genom-förs, alltså handelspolitik. Då funderar jag: Hur skallvi inom EU, WTO och alla organisationer som vi ärmed i, kunna uppnå det här målet och arbeta mot det?Då tänker jag på att 1,3 miljarder människor lever påmindre än . Jag kanske framför alltkan få be den moderata företrädaren fundera över detta. Hur skall dessa människor, somlever på mindre än , kunna delta ivärldshandeln och efterfråga produkter? Jag har väl-digt svårt att se hur de kan gynnas av en öppenvärldshandel och av frihandel. De kan ju inte köpanågot eftersom de inte har några pengar.Eftersom skrivelsen har det visionära namnet Sve-rige, EU och handelspolitiken inför 2000-talet, villjag ta fram en annan visionär skrift, som heter Vårtglobala grannskap - den grundläggande visionen.Den kommer från kommissionen för globalt samarbe-te. Där pratar man bl.a. om gemensamma värderingaroch säger: "Först och främst måste dessa värden inbe-gripa skyldigheten att ha omsorg om sin granne. I ettgrannskap är alla grannar. I vårt globala grannskapomfattar därför vår skyldighet till omsorg alla sombebor vår planet. Denna skyldighet är mer tvingandeju större behov av omsorg en granne har. står defattiga högt på listan bland dem som är i behov avomsorg: den fjärdedel eller femtedel av världensbefolkning som inte har haft nytta av de anmärk-ningsvärda ekonomiska framstegen. uppskattade att ungefär800 miljoner människor levde i 'absolut fattigdom'. "Det betyder att de saknade allt: mat, vatten, tak överhuvudet, skolgång, utbildning, hälsovård - - -Sedan säger man: "UNDP:s rapport om mänskligutveckling () 1995 harsiffran 1,3 miljarder, vilket innebär en ökning på merän ." Det är de 1,3 miljarderna jag pratar om här,de som alltså lever på mindre om dagen.Trots att den globala ekonomin har utvecklatsfemfaldigt under de fyra senaste årtiondena, har deninte utrotat den värsta fattigdomen eller ens minskatdess utbredning. Som ett resultat av detta samexisterarför närvarande en sofistikerad, globaliserad och allt-mer förmögen värld med en både globalt och inomländerna marginaliserad underklass.Utskottet skriver i sitt betänkande före avslaget påmin motion: "Det är angeläget, menar utskottet, attolika politikområden, som t.ex. handels- och bi-ståndspolitiken, samordnas och samverkar så att defattiga länderna blir delaktiga i den ökande globalise-ringen." Men den här ökande globaliseringen har förmånga länder medfört en ökad marginalisering. För-sök har gjorts för att få med på ett bra sättinom handeln. är ett exempel. Det ska-pades 1975 och omfattade huvudsakligen f.d. koloni-er, 70 stycken, till några EU-länder. om lättnader i fråga om handelshinder, biståndoch kompensation för fallande råvarupriser. Menfortfarande är de här 70 länderna fattigast i världen,och deras genomsnittsinkomst är lägre än den var sedan.De s.k. terms of trade har försämrats så till dengrad att förlusten av exportinkomster på grund avfallande priser på t.ex. kaffe, kakao och te vida över-stiger intäkterna från biståndet. Ni vet kanske att jagär väldigt bekymrad över att vi har sänkt biståndet.Det bistånd som ACP-länderna får från EU täckeralltså inte ens upp de minskade intäkterna från expor-ten.EU:s import från de här länderna är minimal ijämförelse med importen från andra regioner. De härhandelspreferenserna har inte givit någon avgörandekompensation. Länderna i har t.ex. bättrehandelsförhållanden. Däremot är fortfarande de afri-kanska ACP-ländernas export väldigt viktig för dem.De exporterar hälften av det de exporterar just till EU.De har alltså fortfarande kvar ett kolonialt beroende.De exporterar obearbetade råvaror till . EU har, istället för att öka biståndet till ACP-länderna, sinapartner, sina f.d. kolonier, minskat det drastiskt tillförmån för mer näraliggande problemområden t.ex.runt och i . Avtalet skall om-förhandlas år 2000.Det här avtalet har ju inte alls lyckats. Det vartänkt att bli ett bra redskap för utveckling, men detinnehåller så många undantag. Jordbruksprodukter, deviktigaste exportprodukterna för , är undan-tagna. Det är speciella kvoter. Det här med ur-sprungsmärkning är kvar, och det avskräcker investe-rare. Avtalet har också urholkats genom den konkur-rens från som jag nämnde. Där har manju både kortare transporter och bättre produktionska-pacitet. Den allmänna handelsliberalisering som harskett över världen har ju gjort att den fördel som dehär länderna eventuellt hade har gått förlorad.1975 var ACP-ländernas andel av världens samla-de export . 1995, , är den halve-rad. Det är inte så att de här län-derna är längst ned på skalan men att de utvecklas i enpositiv riktning. De är längst ned på skalan och klyf-torna ökar. Gapet växer hela tiden.I ett samarbete mellan kyrkor och folkrörelser iSverige och EU i de s.k. liaison-kommittéerna, skri-ver man i den svenska gruppen att det finns en övertropå utrikeshandeln inom Lomésamarbetet. Den har inteblivit den motor för utvecklingen som man har hop-pats. Erfarenheten visar att en ökning i handeln intealltid automatiskt innebär en minskning av antaletfattiga. Det kan t.o.m. vara tvärtom. I Latinamerikahar t.ex. en ökning i handeln gått hand i hand medökade inkomstskillnader och ett växande antal fattiga.Det är också tydligt att en exportdriven utvecklings-modell inte fungerat i . Man kan därför frågasig om det inte finns en övertro på utrikeshandelnsroll för ett lands utveckling.EU-kommissionen har kommit med en grönbokinför förhandlingarna om som skall börja iseptember 1998. Jag vill dock varna för att dra över en kam. De är så olika. De är inte en-hetliga. De behöver naturligtvis stöd inför de härförhandlingarna, för de har inte samma resurser somEU för att förbereda sig. Sedan kan man också frågasig om det bara är de gamla ACP-länder som skall fåvara med i de här förhandlingarna. Man kan fråga sigom det inte är dags att alla de fattigaste och minstutvecklade länderna behandlas - jag skall inte sägalikvärdigt, men att de i alla fall får samma chans oav-sett om de har varit kolonier eller inte.De enskilda organisationerna, kyrkorna och nä-ringslivet har utarbetat ett dokument där det viktigastekravet är att EU skall prioritera fattigdomsbekämp-ningen och ta upp den som en integrerad del av utri-kespolitiken och handelspolitiken. Det stämmer medMaastrichtavtalet, där det står att man skall arbeta fören hållbar ekonomisk och social utveckling. Jag hop-pas inte på att bifaller min motion. Jagtänker herr talman, inte yrka bifall till den. Jag hoppasändå att mitt inlägg här kan bidra till att öka fokuse-ringen på fattigdomsbekämpningen som ett övergri-pande mål för EU:s, och därmed , handels-politik.Anf. 25 Statsrådet ():Herr talman! Det finns mycket som jag kan hållamed om i det hon säger om de fattigas-te ländernas roll i världshandeln.Handelsliberaliseringarna har i första hand gynnatdem som handlar mycket. Det ligger litet grand isakens natur att om man sänker tullarna, så är densom har stor export en större vinnare än den som harliten export. Jag tycker för min del att det hade varitmycket bättre om liberaliseringarna hade haft enprofil som var bättre för de fattigaste länderna. Jaghar redan nämnt vad jag tycker om i-ländernas tullarfrån de fattigaste länderna. Jag tycker att de bör av-skaffas helt och hållet, till alla i-länder. Det gällerockså vissa varuområden som jordbruksproduktersamt textil och kläder.Men bara för att handelsliberalisering är bra för länderna blir den ju inte just av det skälet dåligför de fattiga. Jag tror att det har varit bra också för defattiga länderna, men det hade behövt vara mycketbättre och det jobbar vi för från svensk sida.Lena Klevenås ställer frågan: Hur kan tillgång tillvärldsmarknaden gynna de fattigaste? Jag skulle viljasvara genom att påminna om hur det var för hundra årsedan i vårt partis barndom. Då slogs man ju inte baraför demokrati, lika rösträtt och bättre förhållanden påolika områden. Man slogs också mot de tullar somman uppfattade som fördyrande i vardagslivet, somnågot som försvårade vardagen för vanliga fattigamänniskor. Tullarna var i själva verket en av huvud-måltavlorna för den tidiga arbetarrörelsens samhälls-engagemang.Vad gäller protektionism säger attdet ibland kan vara bra, för annars blir de fattiga län-dernas industrier ihjälslagna av de stora jättarna. Detkan vara sant i enskilda fall. Men för mig är förmycket protektionism ett större problem i världen änför litet protektionism. De fall där det är för mycketprotektionism är för mig många fler än de där det ärför litet protektionism.Anf. 26 ():Herr talman! Jag tycker självklart att tullar skallbort i största möjliga utsträckning. Vad jag är bekym-rad för är hur de länder som inte har fått igång någonindustriproduktion skall klara sig i en konkurrerandevärldshandel. Jag tror inte att några länder har möjlig-het att göra det om inte deras industrier får växa till,så att de har någonting att konkurrera med.Problemet för många av de fattigaste länderna ärockså att de är så skuldsatta. När de blir utsatta förstrukturanpassningsprogram från för attsanera sina ekonomier får de ofta rådet att satsa påolika former av exportgrödor inom jordbruket. Dettaleder oftast till att livsmedelsförsörjningen försämrasför vanliga människor, för kvinnor och barn, och tillatt exportinkomsterna inte går till att utveckla landetutan till att betala av räntor och amorteringar på lå-nen. Många länder är så skuldsatta att de aldrig kom-mer ur fällan. Trots att de utsätter sig för att öppnasina marknader för utländska företag som gör inves-teringar, och trots att de inte skyddar sina egna in-dustrier, kommer de aldrig ur den här situationen.Jag tycker att verkligen sägeratt man skall gynna en social och ekonomisk utveck-ling i de fattigaste länderna. Det är bra. Då tycker jagatt man skall börja med det mest grundläggande somvi också har beslutat om, nämligen en global livsme-delssäkerhet - att alla människor har rätt att äta sigmäta och ha tillgång till vatten.Därför behöver man kanske titta på vad man utsät-ter för i handelsliberaliseringens anda såatt man inte förstör människors möjligheter att kunnaförsörja sig. Det är svårt att spela på samma planhalvaom man inte har några handikapp. Vi brukar ha detnär vi skall tävla mot varandra inom olika idrotter iSverige trots att vi är lika välnärda och kanske t.o.m.vältränade. Vi tycker att det skall vara rättvisa ut-gångslägen i tävling och handel, och det finns inte påvärldsmarknaden.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7 §. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av talmannen attajournera förhandlingarna till då frågestun-den skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.6 § FrågestundAnf. 27 TALMANNEN:Kammaren återupptar förhandlingarna. Regeringen företräds avstatsrådet , socialminister , statsrådet , inrikesministerJörgen , arbetsmarknadsminister , statsrådet och statsrådetThomas . Statsrådet besvarar allmän-politiska frågor, övriga statsråd besvarar frågor varoch en på sitt ämnesområde. 28 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till socialmini-ster . Vi har haft den uppe tillsam-mans en gång förut. Den gäller behandlingshem utom-lands.I Svenska Dagbladet fanns två artiklarom ett franskt enskilt behandlingshem för missbruka-re. I den ena beskrevs en skrämmande vård, i denandra beskrevs samma vård i entusiastiska ordalag.Vem som har rätt vet jag inte, men jag vet att i enfransk utredning som har presenterats för nationalför-samlingen finns det aktuella behandlingshemmet medpå en lista. Det är en lista som innefattar telefonsamtalfrån människor som funnits i sådan här vård och somhar haft klagomål på vården och vänt sig till telefon-jouren.Jag vill nu fråga socialministern om hon kan tänkasig att vi i sätter i gång någon form av utred-ning för att få en kvalitetskontroll på vård utomlands,dit kommuner och kanske landsting skickar patienteroch klienter.Anf. 29 Socialminister ():Fru talman! Det är naturligtvis mycket viktigt attkommunerna, i det här fallet, eller vårdgivare, innanman placerar en person i vård utomlands tar reda påså mycket som möjligt om hur den vården bedrivs såatt man garanterar att den sker med hög kvalitet. Menjag har svårt att se att skall kunna utöva nå-gon sorts tillsyn över utländska vårdinrättningar ellerinstitutioner. Det är ju upp till varje enskilt land.Däremot måste kanske kommunerna vara litetnoggrannare när de undersöker vårdkvalitet. Jag kaninte se att vi kan skicka ut någon svensk undersök-ningsgrupp som skall konstatera hur det ser ut påutländska institutioner.Anf. 30 ():Fru talman! Jag var inte ute efter någon tillsyn frånSveriges sida, utan t.ex. allmänna råd från Socialsty-relsen till kommunerna om hur man kan gå till vägaför att undersöka vilken kvalitet vården står för, ochvem man kan fråga, t.ex. tillsynsmyndigheten, i detaktuella landet för att förhindra att människor påskattemedel skickas utomlands och far illa i en vårdsom inte är av bra kvalitet.Anf. 31 Socialminister ():Fru talman! Då diskuterar vi en annan sak, nämli-gen om man tycker att det skall finnas en central till-synsmyndighet i som helt enkelt skall tala omatt så här bär man sig åt. Det är möjligt. Om det ärSocialstyrelsen eller är en annansak. Det kan hända att man bör titta på det. Det ärnågonting som vi i så fall får diskutera med kommu-nerna; om det nu är ett utbrett bekymmer. Det viktigaär vad det blir för resultat av den vård man ger på deutländska institutionerna.Låt mig i så fall få diskutera det med Kommunför-bundet. De får i så fall fånga upp sådana synpunkterså får vi se vad vi skall göra. Jag känner mig tveksamtill att dra igång en för stor apparat. Jag tycker att detändå måste vila på vårdgivarna själva att garantera attdet är god kvalitet.Utebliven löneförhöjning för icke fackföreningsan-slutnaAnf. 32 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till statsrådetThage G . Jag ställer den till statsrådet därför att han också har varit ordförande i konsti-tutionsutskottet. Jag tycker att det är en så principiellfråga.Det gäller situationen i där den soci-aldemokratiska kommunledningen har bestämt sig föratt ge löneförhöjningar enbart till de anställda som ärmedlemmar i en facklig organisation.Det innebär ju att den som inte är ansluten till enfacklig organisation inte skulle få de generella löne-förhöjningarna, trots att de anställda kan jobba precislika bra och har precis samma kompetens.Jag vill därför fråga om statsrådet här är be-redd att ta avstånd från alla försök att idka utpressningmot enskilda anställda i syfte att tvinga dem att anslu-ta sig till facket för att få en löneförhöjning.Anf. 33 Statsrådet ():Fru talman! Man behöver inte ha varit ordförandei för att se att detta är en avtals-fråga. Det är parterna som får resonera sig fram i ensådan fråga.Anf. 34 ():Fru talman! Jag är förvånad över att statsrådet intedirekt tar avstånd från detta, utan försöker säga attdetta är något som man kan komma överens om medavtalsparterna. Om man har generella löneförhöjning-ar är det väl ändå rimligt att de som arbetar får del avde löneförhöjningarna. Jag vill därför fråga statsrådet,mot bakgrund av hans svar: Vad skulle statsrådet göraom en arbetsgivare bestämde sig för att ge löneför-höjningar enbart till dem som inte är medlemmar i enfacklig organisation?Anf. 35 Statsrådet ():Fru talman! Det är möjligt att är för-vånad. Jag är förvånad över att tar uppfrågan i . Det är lokala förhandlingar det ärfråga om.Avtal mellan NATO och RysslandAnf. 36 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsrådet om NATO-utvidgningen. Detär ju en aktuell fråga som nästan inte alls har diskute-rats i riksdag.I tisdags skrevs ett s.k. avtal mellan ochNATO i den här frågan. De svenska tidningarna haröverlag varit översvallande positiva, men Aftonbla-dets ledare i går skilde sig på ett intressant sätt från deandra. Man säger att man anser att allt star-kare anpassning till NATO:s militära system och denpolitiska tvetydigheten hos regeringen om hur denställer sig till alliansens avsikter är ett problem.Därför vill jag fråga statsrådet om hantycker att detta s.k. avtal är tillfredsställande. framställer det som ett illusionsnummer och ensnuttefilt mot utfrysningen av ur det Europasom det tillhör. Tycker statsrådet att man kan luta sigmot avtalet eller tänker regeringen använda sina möj-ligheter att i och gemensamma utrikes-och säkerhetspolitik följa frågan och försöka förhind-ra de negativa konsekvenser som kan komma ut avdetta?Anf. 37 Statsrådet ():Fru talman! Jag har inte läst artikeln, men i går varjag i vid firandet av 50-årsjubileum. Jag kunde då höra bl.a. president att vi , enligt den amerikanske presidenten,står inför en ny historisk tid där det nya NATO ochdet nya samarbetar för gemensam säkerhet.Detta är onekligen nya saker. Det nya avtalet ärockså, menar jag, trendbart någonting nytt. De fornafienderna förpliktigar sig att tillsammans jobba förgemensam säkerhet i . Men i avtalet står detockså att man skall göra det på ett sådant sätt - detinbegriper antagligen också NATO-utvidgningen - attinga nya skiljelinjer skapas i , att ingen statssäkerhet skall trädas förnär.Det heter också i avtalet, vilket är mycket viktigtur svensk synpunkt, att man utgår från attFN är den ledande organisationen för fred och säker-het i världen och att Organisationen för samarbete ochsäkerhet i , , är den främsta regionalaorganisationen för detta.Med det sagda anser jag faktiskt detta avtal varaett stort steg framåt. kan fortsätta att medver-ka i den europeiska säkerhetens framväxt på denmilitära alliansfrihetens grund.Anf. 38 ():Fru talman! Det är väl bra med goda förhoppning-ar - sådana kan man alltid ha - men jag skulle gärnavilja få svar på den fråga som jag ställde: Kommerden att följa utvecklingen av denhär processen? Det är faktiskt fråga om en process. Vikommer att ha möjlighet att anföra synpunkter ochutöva inflytande i och med att vi är med i de regionalaorganisationerna.Vi har i deklarationen faktiskt sagt attNATO:s planerade utvidning får ett avgörande infly-tande på möjligheterna att skapa ett enat och säkrareEuropa, men det står inte om detta avgörande infly-tande är positivt eller negativt. Jag tycker alltså inteatt regeringen har varit särskilt tydlig i det här sam-manhanget.Anf. 39 Statsrådet ():Fru talman! Man skall ha klart för sig att vi intehar haft någon insyn i det som NATO och Rysslandhar förhandlat fram och att vi har sett resultatet avdetta först . Därför har vi inte heller kunnatkommentera det.Det som vi nu har sett kan beskrivas i de termersom jag har använt. Vi ser det som positivt. Varjeenskilt lands säkerhetspolitiska val accepteras, och detskall inte skapas nya skiljelinjer. Det är viktigt attNATO och har kommit överens om ettmycket tätt samarbete. Regeringen kommer också tillriksdagen att lämna en skrivelse med sin syn på denya organ som växer fram, bl.a. det euroatlantiskarådet, som och skall diskuteras i Por-tugal. I skrivelsen till kommer också attbelysas deltagande i detta på - det vill jagåterigen understryka - den militära alliansfrihetensgrund.Anf. 40 ():Fru talman! Jag instämmer i det som statsrådetSchori sade om att avtalet mellan det nya NATO ochdet nya är ett mycket viktigt steg framåt. Detfinns en, som jag tycker, konkret och viktig fråga idetta sammanhang där det möjligen krävs ett klargö-rande av den svenska positionen. Det gäller de baltis-ka staternas situation, där jag hoppas på ett klargö-rande av att vi alltjämt har kvar den hållning som vitidigare har haft.Det finns på grund av ryska uttalanden farhågor iBaltikum för att man kan riskera att hamna t.ex. inågon form av säkerhetspolitiskt tomrum. Därför ärdet angeläget att vi som har starka intressen i fredenrunt klargör att vi, precis som tidigare, stårfast vid de baltiska staternas rätt att själva välja sinsäkerhetspolitiska linje och att vi vill medverka till attde baltiska staternas relationer till EU kan tas upp påsamma sätt och med samma öppenhet som EU tar uppresonemang om relationerna till exempelvis Polen.Anf. 41 Statsrådet ():Fru talman! De nordiska länderna, inte minst Sve-rige, har när de här diskussionerna har pågått bådeinom EU och i andra forum haft som ledmotiv att viär måna just om de baltiska staterna. Vi säger att deticke får skapas nya skiljelinjer i , inte minstmot bakgrund av att man i har sagt att manicke kommer att tolerera en NATO-utvidgning sominnefattar f.d. Sovjetrepubliker.Vi har inget intresse av NATO-utvidgningen i sig- det är så att säga inte vår baby - och anser att det ärviktigare med det stora civila EU.Men när det nu är som det är vill vi verka för att sä-kerheten för stater som bl.a. och de baltiskaländerna inte eftersätts. Det är helt riktigt att vi harsagt detta, och de skrivningar som finns i det nyaavtalet mellan och NATO har, som vi serdet, tillgodosett de svenska önskemålen.Anf. 42 ():Fru talman! Det är väl riktigt att som icke-medlem av NATO inte har någon direkt del i detta.Däremot kan vi långsiktigt ha ett intresse av att ocksåSverige eventuellt kan ha en del i ettsäkerhetspolitiskt arrangemang som omfattar en radländer som inte har varit med i NATO.Men det som är viktigt i det här sammanhanget ärju att vi alldeles givet har ett intresse av att markeraatt ryskt maktspråk mot f.d. Sovjetrepubliker, i prak-tiken mot de baltiska länderna, icke är acceptabelt.Jag hoppas att det som nu sagt innebärprecis detta.Anf. 43 Statsrådet ():Fru talman! Det gör det. Vi har tidigare noterattvetungad talan i , men vi hoppas att den tidenär förbi genom det nu högtidligen underskrivna avta-let.Jag vill också gärna säga att det är en stor fram-gång för svensk utrikes- och säkerhetspolitik och förOlof Palmes politik att man nu så tydligt säger att dethär gäller en strävan efter gemensam säkerhet. Inteminst har det från moderat håll här i kammaren sagtsatt detta är en död idé. I själva verket lever denmycket starkt, och gemensam säkerhet är den grund-modell som man vill ha för 2000-talets säkerhetspoli-tiska situation i Europa.Anf. 44 ():Fru talman! Det är nu Marshallhjälpenkom till , statsrådet . Jag tycker att detär dags att se tillbaka på vad de 13,3 miljarder somkom till betytt inte bara ekonomiskt utan ock-så politiskt. Finns det någon sådan sammanfattning?Jag tycker att detta är ett unikt tillfälle att ta till varadenna erfarenhet i det vidare arbetet både i Europaoch i andra världsdelar.Anf. 45 Statsrådet ():Fru talman! Också fick del avMarshallhjälpen. Det rörde sig om 120 miljoner dol-lar, vilket väl i dagens penningvärde motsvarar 700miljoner. Det var en ekonomisk injektion i det krigs-härjade . var icke krigshärjat, men detmesta av pengarna kom till , ,osv. och medverkade till uppsvinget iEuropa.Det är detta som man nu försöker bygga vidare pånär man säger att vi som har kommit i gång och ut-vecklats ordentligt har ett ansvar för att medverka tilluppbyggnaden i länder som t.ex. Bosnien-Hercegovina.Samtidigt som man känner en tacksamhet motUSA i sammanhanget tycker jag också att det är ange-läget att erinra om att det också behövs Mars-hallplaner. Det går, räknat i samma siffror, sex Mars-hallplaner från de fattiga länderna till de rika. Mankan i det sammanhanget också erinra om att ligger sist av alla länder när det gäller bistånds-målet.Anf. 46 PER ():Fru talman! Den pågående PFF-övningen på just nu föranleder mig att ställa en fråga somjag under en tidigare frågestund delvis haft uppe medförsvarsministern. Jag skulle nu vilja rikta frågan tillPierre . Den handlar om det avtal som Sverigehar med NATO angående PFF-engagemanget. Ett nyttsådant avtal skall såvitt jag vet omförhandlas inom ensnar framtid. Min fråga är: Kommer riksdagdå att få något inflytande, dvs. få vara med om attbesluta om innehåll i och omfattning av Sverigesdelaktighet i PFF?Anf. 47 Statsrådet ():Fru talman! ingår inte enbart genom rege-ringen avtal med utländsk makt. Sådana skall förstoch främst alltid tas upp i .