prot · GK09113 · 1997-06-03 00:00:00 — Det är snarare tvärtom såatt både uppfyller och - i barnets intresse -går utöver krav.Målet för den socialdemokratiska familjepolitikenär att barnets behov och rättigheter skall ställas ifrämsta rummet. Familjepolitiken har inriktats på attstödja barnfamiljerna ekonomiskt, främst via ettbarnbidrag lika för alla barn men också genom bo-stadsbidrag till barnfamiljer med låga inkomster ochstor försörjningsbörda. Familjepolitiken skall ocksåunderlätta för föräldrar att välja den omsorg för bar-nen och den arbetsfördelning som passar dem ochbarnen bäst. Den svenska föräldraförsäkringen är uniki världen. Den sätter barnet i centrum och har genomsin flexibilitet givit familjer med mycket olika villkormöjlighet till tid med barnen efter vars och ens behov.Om varje familj får möjlighet att lösa barnom-sorgsfrågan på det sätt den själv önskar skapas störretrygghet för barn och föräldrar. Det innebär att detmåste finnas barnomsorg utanför hemmet för demsom vill ha det. De flesta av dagens föräldrar ser detockså som självklart att det skall finnas daghemsplatstill deras barn när de skall börja arbeta efter föräldra-ledigheten.De samhälleliga målen för barnomsorgen täcker intvå viktiga områden, dels skall barnomsorgen göra detmöjligt för småbarnsföräldrar att kombinera arbeteeller studier med sitt föräldraskap, dels skall barnom-sorgen ge barnen pedagogisk stimulans. Barnomsor-gen fyller både en arbetsmarknadspolitisk och enpedagogisk/utbildningspolitisk funktion. Målet attkunna erbjuda föräldrarna möjligheter att kombineraföräldraskap med arbete eller studier har varit styran-de vid valet av barnomsorgsform under utbyggnaden.Sverige har till skillnad från vissa andra länder valt attutforma barnomsorgen så att det är möjligt för bådaföräldrarna att arbeta heltid. Daghem som är öppnahela dagarna och har därmed kommitatt bli den vanligaste svenska barnomsorgsformen. Depedagogiska målen för barnomsorgen har i förstahand varit styrande för verksamhetens inre utform-ning.Den svenska modellen har rönt internationelluppmärksamhet just av den anledningen att vi i Sveri-ge har klarat av att möta både omsorgsbehovet ochbehovet av pedagogisk stimulans i samma verksam-het.Barnomsorgen fyller också en viktig funktion förde barn som har behov av särskilt stöd för sin utveck-ling. Det rör sig då inte om någon avgränsad gruppbarn med vissa egenskaper utan om vissa barn somtillfälligt eller varaktigt kan behöva mer stöd än and-ra. Som exempel kan jag nämna barn med koncentra-tionssvårigheter, känslomässiga eller psykosocialaproblem och barn med funktionshinder. finnsnästan alla barn med funktiosnhinder inom den kom-munala barnomsorgen. Att familjer med barn medfunktionshinder har fått tillgång till vanlig kommunalabarnomsorg har sannolikt bidragit starkt till dessabarns och familjers möjligheter att leva ett normaltliv.Jag vill avslutningsvis hävda att inriktningen avsvensk familjepolitik väl stämmer överens medgrundtanken i konventionen om barnets rättigheter.Socialdemokratisk familjepolitik sätter barnets bästa ifrämsta rummet.Anf. 149 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka Maj-IngerKlingvall för svaret som ju är ganska långt, vilket ärbra.Men statsrådets utgångspunkt är nästan att allabarn skulle vara lika och att de skulle ha behov avsamma sak. Vi kristdemokrater hävdar att det inte ärså.Jag vill gärna läsa upp artikel 18 i FN:s barnkon-vention: Konventionsstaterna skall göra sitt bästa föratt säkerställa erkännandet av principen att båda för-äldrarna har gemensamt ansvar för barnets uppfostranoch utveckling. Föräldrar eller, i förekommande fall,vårdnadshavare har huvudansvaret för barnets upp-fostran och utveckling. Barnets bästa skall för demkomma i främsta rummet. För att garantera och främjade rättigheter som anges i denna konvention skallkonventionsstaterna ge lämpligt bistånd till föräldraroch vårdnadshavare, då de fullgör sitt ansvar för bar-nens fostran, och skall säkerställa utvecklingen avinstitutioner, inrättningar och tjänster för vård avbarn.Då menar jag, fru talman, att om man har dettasom grund så måste man ge ett lämpligt bistånd tillföräldrar som vill utöva föräldraansvar och fostrandepå det sätt som de anser lämpligt för barnen. Jag trornämligen att om dagens familjepolitik hade utformatsefter barnens bästa, hade familjen själv fått störreutrymme att välja den barnomsorg den vill ha.Det står i svaret att man kan välja barnomsorg.Utgångspunkten är också att båda föräldrarna arbetarheltid. De facto är det ju så att många inte har någotval. Man kan säga att valfriheten över huvud tagetinte finns . kan man vara hemma.Man kan då ha stor valfrihet. Men sedan finns deninte. Det finns inte möjlighet att vara hemma längretid med sina barn och få ekonomiskt stöd för det, utanden socialdemokratiska regeringen bestämmer att ombarnfamiljer skall få stöd så måste de välja barnom-sorg enligt socialdemokratisk idé, dvs. dagis ellerfamiljedaghem.Jag tycker att det skall finnas bra barnomsorg. Denskall vara mycket bra och av god kvalitet, och det ärden på många håll. Problemet är , som statsrådetväl vet, att det är för stora barngrupper, specielltgrupperna för de mindre barnen oftast. Men de factofinns ju inte valfriheten om man vill göra på någotannat sätt.Under några månader tilläts ju vårdnadsbidragetatt vara verklighet i . Det var avde föräldrar som hade barn mellan ett och somvalde vårdnadsbidrag, trots att den kommunala barn-omsorgen fanns kvar i precis samma utsträckning somtidigare, och vårdnadsbidraget kostade inte mer. Dettycker jag är ett bevis för att det finns behov av attsjälv få bestämma hur man vill ordna barnomsorgen,och det är ju speciellt viktigt då barnen skall utveckla sin egen personlighet.Om föräldrarna skall kunna fullgöra sitt uppdrag,måste de ju få samhällets stöd att fullgöra sitt uppdragoch inte fråntas den möjligheten.Anf. 150 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill börja med att ställa en frågatill . Hon återgav vad som står ibarnkonventionen, och det låg någon sorts underton idet. Menar att regeringen på någotsätt bryter mot , och i så fall påvad sätt?I dag består ju samhällets stöd till barnfamiljernaav en rad olika delar som bildar en helhet. Vi harförstås barnbidraget, som är lika för alla barn. Vi harbostadsbidraget till barnfamiljer som ges efter be-hovsprövning. Vi har föräldraförsäkringen, som ju gerstora möjligheter för föräldrarna att bestämma hurmycket de vill arbeta och hur mycket de vill varahemma hos sina barn. Att föräldraförsäkringen ocksåbygger på inkomstbortfallsprincipen, gör förstås attdet också finns möjligheter för papporna att kunna taansvar och vara hemma hos sina små barn.Sedan har vi ju en barnomsorgslag som stadgar attkommunerna har en skyldighet att utan oskäligtdröjsmål tillhandahålla barnomsorg för barn över ettår för de föräldrar som så önskar. Föräldrarna skallockså ha möjlighet att säga sitt när det gäller val avbarnomsorgsform. Det är det som bildar ramen. Detger en väldigt stor valfrihet till dagens barnfamiljer.Man kan kombinera arbete och studier med att ocksåta ett stort ansvar för barnen och familjen. Det finnsett mycket stort stöd för den här livsformen, det härsättet att leva. Det handlar inte om att alla barn, allaföräldrar eller alla familjer är lika. Tvärtom handlardet om att det finns mycket stora olikheter. Det finnsolika önskemål och olika sätt att välja hur man villleva tillsammans i en familj.Denna ram av stöd och service skapar möjlighetertill en mycket stor valfrihet. Det vårdnadsbidrag där-emot, , som vi levde med 1994, verkade ju dessvärre i rakt motsattriktning. Det gav ingen valfrihet för en ensamståendelågutbildad mamma att välja något annat än att fort-sätta förvärvsarbeta och försörja sig själv.Min fråga är: På vilket sätt anser regeringen bryter mot ? Jagtyckte ändå att det var det jag kunde läsa som en un-derton i citatet.Anf. 151 ():Herr talman! Jag menar att regeringen bryter motdet här genom att inte ge föräldrarna det stöd som deönskar. Man får inte, om man skulle vilja det, varahemma under barnets första levnadsår. Det var ju defacto så, , att den socialdemokra-tiska regeringen också tog bort rätten att vara tjänst-ledig , även om man fick noll kronor i betal-ning. Då skapar väl inte samhället förutsättningar förvalfrihet? Man tar ju bort valfriheten och talar om försvenska barnfamiljer: Ni är inte myndiga. Ni får intebestämma det här själva. Ni förstår inte vad som ärbäst för era familjer. Kom inte på någon dum tankeom att vara hemma mer med era barn!Jag menar att detta strider mot grundtanken skall få vara förälder, att man skall få ta hand omsina barn på det sätt som man tycker blir bäst. Vikristdemokrater säger att vi inte tror attdet finns några som känner sina barn bättre än föräld-rarna. Låt då föräldrarna själva ta ansvar för att ordnadet här. Jag tycker att samhället skall underlätta famil-jernas val, inte styra det.När jag läste att målet för den socialdemokratiskafamiljepolitiken är att sätta barnets behov och rättig-heter i främsta rummet, lät det nästan som en kristde-mokratisk deklaration. Familjepolitiken är inriktad påatt stödja barnfamiljerna ekonomiskt, främst via ettbarnbidrag lika för alla barn, men också genom bo-stadsbidrag till barnfamiljer med låga inkomster ochstor försörjningsbörda. Men sedan den socialdemo-kratiska regeringen tog över, har man faktiskt, precisrakt ut, tagit bort flerbarnstillägget. Man har förändratden beräkning som man gör av bostadsbidragen till attgälla individuella inkomstgränser.Om en familj skulle vilja välja att en förälder ärhemma på grund av att det passarbarnet bäst, då får den familjen inte något bostadsbi-drag. Det innebär väl inte att man underlättar eller ökar flexibiliteten och valfriheten, utan det inne-bär att man snävar in på detta.Jag känner litet grand att samhället vill vara för-myndare när det gäller fråga efter fråga inom barnom-sorgen. Det kan jag inte acceptera. Jag är helt säker påatt de moderna svenska familjerna inte kommer attacceptera detta . Jag tycker att vi i dettasammanhang måste stödja familjerna.Vad finns det för rättvisa i att har nollkronor i subvention när det gäller barnomsorg pågrund av att samhällets utbud av barnomsorg intepassar familjerna. Och jag vet att föräldrarna vill sinabarns bästa, och då skall de få förutsättningar för det.Sedan skall jag säga en sak till , eftersom jag vet vad hon kommer att säga när detgäller ekonomin. Socialdemokraterna talar i nästanalla inlägg om vilket underskott som de fick ta över,och jag håller med om det som han sadei den föregående debatten. Men det innebär en direktsamhällsekonomisk förlust att ta bort vårdnadsbidra-get. och alla andra räknade ut attdet kostade att ta bortvårdnadsbidraget som var på i månaden.Sedan kan säga att en ensamstå-ende inte kan klara sig på detta, och det är riktigt.Men det var ingen som fick det sämre, utan fler fickstörre valmöjlighet. Sedan tycker vi att man skallutveckla och göra detta ännu bättre. Men det är idénsom jag vill slåss för.Jag vill ställa en fråga till statsrådet: fårsvenska familjer inte bli myndiga i Socialdemokrater-nas ?Anf. 152 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan egentligen inte förstå hurChatrine kan säga det som hon sade sist i sittinlägg. Jag tror inte att det finns en enda svensk barn-familj som skulle instämma i att den inte är myndig. ISverige är barnfamiljerna oerhört väl medvetna. mycket väl vad de har för möjligheter att få stödav olika slag, och de är mycket väl medvetna om sinabarns behov. Med detta som grund väljer de livsin-riktning och hur de vill ha de i sina familjer och hurföräldraskapet skall se ut - vilket ansvar mamma ochpappa skall ta. Vi har fantastiska familjer och fantas-tiska föräldrar i vårt land, och jag blir mycket ledsennär säger detta om dagens föräldraroch familjer.Chatrine säger att man inte skulle kunnafå vara hemma under barnets första året. Jag förstårinte alls vad hon menar. Föräldraförsäkringen ger juväldigt stora möjligheter för föräldrar att vara hemmaunder barnets första år men också att välja att ta utföräldraförsäkringen i etapper. Den är ju flexibel.Från höjer vi också föräldraför-säkringen till . Det kommer att öka möjligheter-na till flexibilitet.Flerbarnstillägget fasas ut på ett sådant sätt att defamiljer som har haft flerbarnstillägg får behålla det.Däremot tillkommer inte några nya.Bostadsbidrag får man i förhållande till sin in-komst. Det har inget att göra med familjesituationen -om någon är hemarbetande eller arbetar - utan det haratt göra med familjens inkomst.Det stöd som vi ger går till alla familjer i vårt landoavsett vilket val de gör och hur de vill leva. Allabarn har förstås möjligheter att få barnbidrag, ochfamiljerna har rätt att få bostadsbidrag. Föräldraför-säkringens grundnivå finns för alla. Många kommunererbjuder öppen förskola, och alla barn har rätt tilldeltidsförskola, så att alla barn får stöd.I samhällets stöd finns grunden för en mycket om-fattande valfrihet. Men om man väljer att vara hemmapå heltid med sina barn längre än den tid som ersätt-ningen från föräldraförsäkringen räcker, kan man juinte förvänta sig att få betalt för . Det finnsinget ekonomiskt utrymme för det.Det exempel som redovisar ochsom handlar om vad vårdnadsbidraget skulle spara åtkommunerna har jag inte sett något belägg för ellernågon grundligare analys av. Det som gjort att vi ivårt land haft sådana möjligheter som vi haft att byg-ga ut välfärdspolitiken är ju att både män och kvinnorhar förvärvsarbetat, och förvärvsarbetar, i så höggrad. Det ger inkomster och möjligheter till en ut-byggd barnomsorg. Föräldrarna betalar genom egetförvärvsarbete vad barnomsorgen kostar. De är förståsockså med och betalar genom skatten när det gällerbidrag som också går till barn med hemarbetandeföräldrar.Anf. 153 ():Herr talman! Tyvärr måste jag nog göra Maj-IngerKlingvall besviken genom att säga att svenska barn-familjer inte känner sig myndiga . Jag har träffatväldigt många. På FN:s familjedag t.ex.träffade jag många som var ganska förtvivlade översin situation. Barnfamiljerna känner inte att derasinsats är något värd eller att de har rätt att välja denhär formen och få något som helst stöd för det. Val-friheten finns bara så länge föräldraförsäkringen gäl-ler, inte därefter.Maj-Inger säger att man räknar bo-stadsbidraget i förhållande till den totala familjeeko-nomin. Det gör man inte alls. Om den ena förälderntjänar eller om båda föräldrarnatjänar var innebär en väldigt stor skillnad.Jag och mitt parti har faktiskt arbetat för att man skallse familjens ekonomi som en enhet, men det går tyd-ligen inte. I stället är det individuella inkomstgränsersom man skall se till, därför att arbetslinjen skallfrämjas. Men vilken arbetslinje? Det är ju så oerhörtont om jobb att det är nästintill cyniskt att sägaatt folk skall ut i arbete, dvs. att hävda arbetslinjen.Låt familjen själv bestämma hur den skall ordna sininkomst! Det är väl den totala familjeekonomin somär viktig.Sedan vill jag fråga : Varförutnyttjades vårdnadsbidraget av så många svenskabarnfamiljer om man nu inte ville ha det så? Av pro-centsatserna kan jag utläsa att många socialdemokra-ter också har utnyttjat vårdnadsbidraget. Kom inteoch säg att det skulle vara billigare med samhälleligasubventioner än att ge familjen ett visst bidrag! Storapengar subventioneras ju när det gäller barnomsorgen.Det är viktigt att komma ihåg att det i det samman-hanget handlar om många år.Anf. 154 Statsrådet ():Herr talman! Vi socialdemokrater vill driva enfamiljepolitik som sätter barnens levnadsvillkor ifrämsta rummet, en familjepolitik som främjar jäm-ställdhet mellan kvinnor och män och som stärkerkvinnornas ställning i arbetslivet. Den socialdemo-kratiska familjepolitiken har lett till att vi lever iett av världens mest jämställda länder. Kvinnor ochmän kan kombinera förvärvsarbete och föräldraskap,och svenska kvinnor har därigenom uppnått en unikfrihet.Föräldraförsäkring, god barnomsorg och barnbi-drag är alla hörnstenar i den socialdemokratiska fa-miljepolitiken. Vill man förbättra barnfamiljernasekonomi och öka valfriheten och jämställd-heten krävs det en politik som är sådan att man ser tillatt det finns en god barnomsorg tillgänglig för allabarn. Det krävs också en politik för full sysselsättningför att alla föräldrar som vill arbeta skall kunna göradet. Förvärvsarbete är den faktor som har störstabetydelsen för familjernas ekonomi och för jämställd-heten.Överläggningen var härmed avslutad.18 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1996/97:167 Miljöredovisning och miljöinformation inäringslivetSkrivelse1996/97:169 De fattigas rätt - vårt gemensammaansvar Fattigdomsbekämpning i utveck-lingssamarbeteUtrikesutskottets betänkande1996/97:UU11 Nordiskt samarbete19 § Kammaren åtskildes kl. 18.20.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. 10 § anf. 51 (delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. anf. 80(delvis),av talmannen därefter t.o.m. 13 § anf. 107 (delvis)ochav tredje vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.