prot · GK09102 · 1997-05-14 00:00:00 — Det kan lyssnarna göra själva.Den privata lokalradion infördes för attfrämja mångfald och yttrandefrihet. Syftet var attskapa en radioform fristående från politisk styrning avprograminnehåll och att ge en mångfald aktörer möj-lighet att vitalisera och utveckla radion.Den privata lokalradion har blivit en lyssnarmäs-sig succé. Över 2 miljoner människor lyssnar dagligenpå privat lokalradio. På vissa orter är lokalradiolyss-nandet större än lyssnandet på P 1, P 2, P 3 och P 4.Siffrorna visar att den privata radion lyckats erbjudakoncept som tilltalar och lockar lyssnarna.När man tittar på koncessionsområdena kan manpå område efter område konstatera att det är en succé,att mångfalden har ökat. I är lyssnandet iåldrarna i genomsnitt för de statligakanalerna och för den privata lokalradion. Härfäller lyssnarna sin mycket tydliga dom. Det är denprivata lokalradion som tilltalar lyssnarna. Lyssnarnamenar att mångfalden har ökat i konces-sionsområde. Där kan man lyssna på ,Gold 105, eller 106,9 Megapol.Jag skulle avslutningsvis vilja fråga på vilket sätt mångfalden skulle förbättrasoch öka genom att vi inte tillåter att fler frekvenserdelas ut. Det finns ett stort antal lediga frekvenser,färdiga att användas. På vilket sätt gagnas mångfaldenav att de frekvenserna inte får nyttjas?Med det yrkar jag bifall till reservationen.Anf. 110 ():Herr talman! Låt mig redan från början slå fast attden privata lokalradion har kommit för att stanna.Ingen har seriöst föreslagit att lokalradion skall för-bjudas. Som ordförande i harjag åtskilliga gånger givit uttryck för att jag är bereddatt medverka i en process som skapar så goda utveck-lingsmöjligheter som möjligt för en privat lokalradiosom bygger på yttrandefrihetsgrundlagens fundamen-tala principer.Vad det ytterst handlar om är att förverkliga demål för lokalradion som beslutade om1993. Jag skulle vilja säga att det förhållandet att vinu hamnat i den här situationen hänger samman medden brist på demokratiskt sinnelag som faktiskt gav uttryck för när hon lade fram sin pro-position till . Den proposi-tionen drevs faktiskt igenom med hjälp av Ny demo-krati. Man körde med minsta möjliga marginal överhalva . Att propositionen inte höll måttet förett riksdagsbeslut brydde man sig helt enkelt inte om.På den tiden var det maktspråk som gällde, ingentingannat.Det var egentligen väldigt osvenskt att göra på dethär sättet. Enligt min uppfattning bör man i frågor avyttrandsfrihetskaraktär försöka samla en så bred ma-joritet som möjligt bakom ett ställningstagande. Jagvågar därför säga att vi definitivt inte skall göra omdet misstag som gjorde för fyra årsedan, när hon med Ny demokratis hjälp genomdrevlokalradiolagen.Det stod redan från början klart att en förändradpolitisk situation skulle kunna ställa till besvärlighe-ter. Det är oerhört viktigt att man när man handläggerden här typen av frågor ser till att det finns bredamajoriteter. Oavsett vad som händer i ett politiskt valskall en bransch ändå veta vilka regler som kommeratt gälla, oberoende av vilka som sitter vid makten.Det är nog faktiskt så, , att din politis-ka okänslighet i en viktig fråga i hög grad har bidragittill att vi behöver föra den här debatten i dag.Ola ! Den diskussion som vi skall föra är inte beroende av den utredning som jag sattsom ordförande i eller av den proposition som harsignalerats eventuellt bli framlagd . Detgäller nu en förlängning av lagen 1995:1292 om till-fälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sändalokalradio, ingenting annat. Som sagts här tidigareföreslås den få gälla fram till utgången av 1998.De argument som jag framförde här i kammarennär lagen antogs är giltiga också . Jag kan därföregentligen nöja mig med att hänvisa till dem. BirgitFriggebo och har faktiskt inteheller tillfört den debatt som förs något som helstnytt.Den reservation som har fogats till betänkandetvittnar, som jag ser det, om att reservanterna interiktigt har förstått vad som stadgas i yttrandefrihets-grundlagen. Reservanterna tycks tro att det i bestäm-melserna i 3 kap. 2 §, som hänvisadetill, endast anges kvantitativa mått, dvs. att ju flerfrekvenser som utnyttjas, desto större yttrandefrihetblir det, men så är det faktiskt inte. I YGL:s stadgandeom vidaste möjliga yttrandefrihet ligger framför allten kvalitativ önskan att upplåtelserna av frekvensersker så, att en mångfald av åsikter erhålls. Sänd-ningsmöjligheterna skall fördelas så att många olikaintressen kan använda sig av mediet.Detta innehåll i yttrandefrihetsgrundlagen har re-servanterna missat och därför hamnat helt fel. Detövergripande synsättet bakom yttrandefrihetsgrundla-gen är att samhället och den enskilde gynnas av attradiofrekvenserna används på ett så varierat sätt sommöjligt.När reservanterna hänvisar till Lagrådet blir reser-vationen fullständigt missvisande. Då bortser manfrån vad Lagrådet egentligen har sagt. Lagrådet kon-staterade nämligen att om det kan fastställas att desom under lagens giltighetstid förväntas kunna fåtillstånd till sändningar ingår i nätverksbildningareller på annat sätt är så lierade med varandra att deneftersträvade mångfalden och lokala förankringen inteuppnås, kan en lag där det inte meddelas några nyatillstånd accepteras. Detta anfördes av Lagrådet, mendet har totalt missats av reservanterna. Den beskriv-ning som jag har gjort visar precis vad som harskett.Jag måste säga att det är utomordentligt märkligtnär säger att den socialdemokratiskamediepolitiken har havererat. Vad är det egentligensom har havererat, ? Det är faktisktden proposition som du tillsammans med de borgerli-ga partierna drev igenom 1993 som har havererat. Detär det som gör att vi nu står här och diskuterar hithö-rande frågor.Du säger att du vill fortsätta på den inslagna lin-jen, men du anförde i propositionen att man skulle setill att det blir mångfald, inte nätverksbildningar. Hurser det då ut ? I själva verket har vi, sedan pro-positionens lagförslag genomförts och blivit tillämpa-de, i stället för mångfald faktiskt fått ägarkoncentra-tion, ingenting annat.I princip har inte någon lokalanknytning kommittill stånd. Det har, som sagt, skett en ägarkoncentra-tion, och resultatet har blivit inga eller få nya medie-ägare, för liten andel lokala sändningar, ett likriktatprogramutbud, ingen mångfald i förhållande till detstora frekvensutrymme som har avsatts för lokalradi-on. I den proposition som den borgerliga regeringenutarbetade framhöll ni själva att om en sådan härutveckling skulle komma till stånd, kunde resultatetinte beskrivas som mångfald.Ni har fått den utveckling som vi från dåtidensopposition framhöll skulle bli resultatet av en alldelesför svag lagstiftning. ville inte ha dettautan något annat. Vi har krävt att man skall försökaleva upp till det ställningstagande och den utvecklingsom egentligen uttalade sig för.Mot den här bakgrunden blir man väldigt överras-kad när och, förmodar jag, också OlaKarlsson säger att vi bara skall låta den här utveck-lingen fortgå. Jag har väldigt svårt att begripa varförman skall låta en utveckling som går stick i stäv emotdet som man vill åstadkomma fortgå.Det verkar vidare som om skulle haskygglappar för ögonen när han talar om 83 själv-ständiga företag. Resultatet har i stället blivit tre ägar-grupper, ingenting annat. Resultatet av den proposi-tion som vi fick 1993 har blivit ägarkoncentration,precis det som man i propositionen angav att manskulle motverka.Katastrofen utgörs egentligen av förslag. Om du hade haft litet bättre politiskfingertoppskänsla och demokratiskt sinnelag hadedenna debatt inte behövts i dag.Anf. 111 () replik:Herr talman! Först vill jag erinra om att vi i dennakammare tillämpar en anglosaxisk debattmetod. Detbetyder att den som talar vänder sig till ordföranden.Därmed betackar jag mig för att bli direkt tilltaladmed ordet du.Herr talman! Det verkar som att ifrågasätter att det har fattats ett lagligt beslut iSveriges riksdag om hur reglerna för privatradionskall se ut. säger att det var bristpå demokrati när beslutet fattades. Förslaget höll inteför ett riksdagsbeslut.Jag tycker att det är en mycket allvarlig anklagelsefrån att ifrågasätta att en majori-tet i fattar beslut. Vi skulle i så fall varjedag kunna vända oss emot den majoritet som finnsdärför att vi ogillar besluten. Men i demokratisk ord-ning accepterar vi att det är majoriteten som bestäm-mer.Nu försöker påskina att helalagstiftningen har havererat och att den inte fungerar ipraktiken. Sanningen är ju den att lagstiftningen är ensuccé. Vi har över 80 radiostationer. Vi har 2 000engagerade, ofta unga, människor som gör allt för attutveckla verksamheten. Vi har 2 miljonerlyssnare. Den är en succé och fungerar i praktiken.Kurt säger att han skall se till attprivatradion har kommit för att stanna. Det skall ska-pas goda utvecklingsmöjligheter. I själva verket hållerhan på att ta död på verksamheten på grund av denosäkerhet som finns om vilka regler som skall kommai framtiden, om företagen över huvud taget får behållasina koncessioner eller inte.Kurt säger också att inte har tillfört något nytt i dag.Nej, det behövs inte. Vi tycker att den framsyntareglering som finns är bra - och som det kommeratt visa sig i ett historiskt perspektiv. Det nya är ettfortsatt stopp, och det har vi med kraft argumenteratemot.Anf. 112 () re-plik:Herr talman! Jag tror att det är bra, , om vi försöker att hålla oss till vad som egentligenhar nämnts när vi försöker beskriva vad andra harsagt. Jag har över huvud taget inte sagt att riksdags-beslutet var odemokratiskt. Det är väl skälatt upprepa vad jag sade. Jag sade att ,som skrev propositionen och lade den på riksdagensbord, brast i demokratiskt sinnelag. Jag vidhåller det.Vi har varit vana vid i när det gäller dennatyp av frågor - yttrandefrihet och andra grundlagsfrå-gor - att en så bred samling som möjligt har skapats.De förslag som har gått till beslut har kunnat överlevaäven med en annan regering. Det är oerhört viktigt,och det är en väldig skillnad mot den beskrivning somBirgit gav av vad jag sade.Jag vidhåller att saknade den po-litiska fingertoppskänsla som behövs vid lagstiftninginom ett sådant område.Nu var det så, , att det förslag tilllokalradio som du önskade, och som ställdesig bakom, skulle bli en lokalradio med mångfald ifråga om många självständiga lokala radiostationer.Förslaget skulle motverka nätverk. Men alla måste väländå medge att det inte har blivit så.I dag motsvarar av tillstånden tre ägargrup-per. Det är i stort sett av stationerna somuppfyller de krav som propositionen ställde. Det ärtrots allt ett utomordentligt bra bevis för att den pro-position som lade fram inte har fylltsina syften. Det borde kunna medge.Anf. 113 () replik:Herr talman! ägnar sig åt attdiskutera saker som hände för fyra . Hankan ännu inte komma över att han inte fick vara medoch lägga sig i de beslut som fattade. Tan-ken var att länsstyrelserna skulle fördela tillstånden,byråkratiska regler osv. har varitinblandad i i stort sett alla mediepolitiska frågor somhanterats av denna riksdag de . Detär den nesan som gör att han med en sådan emfasdriver denna fråga. Han kan inte se att vi befinner ossi ett helt nytt medielandskap. Människor över helajorden kan numera meddela sig med varandra utan attKurt kan styra och lägga sig i dessameddelanden. Vi lever i en helt ny värld. Det är dagsatt även och detta.Jag är inte säker på att det jag gjorde var riktigtnär vi lade fram propositionen om den privata kom-mersiella radion. Men jag inser det . Den lagstift-ning som vi nu lever med var oerhört framsynt ochegentligen före sin tid. Den är kanske världens mestfrihetliga lagstiftning med minst inblandning av poli-tisk styrning. Men vill tillbakatill den gamla tiden med byråkrati, styrning, kontrollav innehåll och vilken profil som radioföretagen har.Låt lyssnarna själva avgöra detta. Låt det som finnsinom tryckfrihetens ramar, nämligen etableringsfrihe-ten, också styra inom mediepolitiken.Anf. 114 () re-plik:Herr talman! Men egentligen, ,borde jag förtjäna beröm från din sida. Jag försökervara med och genomföra det som du ville skulle skemed den proposition du lade fram för ungefär fyra årsedan. Du kan inte förneka att i den propositionensades det att vi skulle få självständigt, lokalt förank-rade radiostationer och en utveckling mot ett fåtaldominerande kedjeföretag. Detta skulle motverkas.Det var precis vad du skrev i propositionen.Jag konstaterar att det har blivit precis mot-satsen. av tillstånden domineras av tre ägar-grupper. av stationerna uppfyller dina intentio-ner. Två av näten, NRJ och Z-Radio, är mycket cent-raliserade. Ägandet är koncentrerat. Annonsförsälj-ningssamarbetet är väl utvecklat. De egentliga pro-grammen är gemensamma. Lokalt material saknaseller är mycket begränsat. Drygt 30 av tillståndsha-varna finns i det nätet. Två av näten, och Metro-pol, intar ett slags mellanställning. I Metropol ärägandet koncentrerat, men det förekommer en dellokalt programmaterial. I finns det många lokalaägare. En hög andel av programmen är emellertidcentralproducerade. Ca 25 tillståndshavare ingår iRix- och Metropolnäten. Det femte nätverket,SRAB/, bedriver huvudsakligen annonsför-säljningssamarbete. Tillsammans finns det ungefär 15tillståndshavare.Vad vi konstaterade i utredningen var att koncent-rationen fortsätter. Hur kan du då stå här och säga attdu tycker att den här utvecklingen, som går stick istäv med din proposition, är så väldigt bra?Anf. 115 () replik:Herr talman! efter ord om företagsklimatet visar vad orden egentligen betyder. Här handlardet om att förbjuda nya företag och nya arbetsplatser ien verksamhet som är en del av en framtidsbransch.Det är litet beklämmande att se och höra.Mycket av diskussionen här handlar om mångfald.Vad är mångfald, och hur styr man mångfald - för detär vad majoriteten vill göra? Man kan titta på ett avde områden där det har fördelats frekvenser efter detatt stopplagen lades fram, nämligen västa Småland.Där lyssnar av invånarna på privat lokal-radio.Det är stationer som inte skulle ha funnits i dagom fått igenom stopplagen redanfrån början. Jag vill fråga : Harmångfalden i västra ökat eller minskat tillföljd av att vi där nu har två stationer fler än närstopplagen först lades fram? Har mångfalden ökateller minskat?Man kan på koncessionsområde efter konces-sionsområde konstatera att lyssnarna uppskattar denprivata lokalradion. På många ställen är det fler somlyssnar på de privata lokalradiostationerna än på P 1,P 2, P 3 eller P 4. Vad är det för fel i, , att låta lyssnarna avgöra vilka program ochvilka frekvenser de skall lyssna på?Anf. 116 () re-plik:Herr talman! Egentligen hjälper det knappast vadman säger när man debatterar med . Jagsade redan inledningsvis att lokalradion har kommitför att stanna. Det finns ingen som seriöst har före-slagit att lokalradiostationerna skall stängas. Likvälkan stå här i kammaren och säga attKurt vill stänga lokalradion. Det är ettganska barockt påstående.Vad vi vill åstadkomma är att det är det beslutsom ställde sig bakom 1993 och intentio-nerna utifrån YGL som skall förverkligas. Vi kankonstatera att vi har fått en ägarkoncentration sominte är önskvärd. Jag har redogjort för denna. Vimåste när det gäller medieutvecklingen försöka attskapa ett regelsystem som innebär att det är mångfal-den, i enlighet med vad som sägs i yttrandefrihets-grundlagen, som skall vara gällande för framtiden.Det är utomordentligt märkligt att de som tyckeratt den utveckling vi nu har bara skall få fortgå inte äroroliga över vad de ser. I princip överallt i ärländerna oroade för den ägarkoncentration som sker.Jag tycker att det är väldigt märkligt att t.ex. OlaKarlsson inte oroar sig över denna utveckling. Hannöjer sig med att det i princip är de som har dentjockaste plånboken som skall ha yttrandefriheten.Det är faktiskt inte det som skall gälla, enligt vårmening.Anf. 117 () replik:Herr talman! Jag konstaterar att jag inte får någotsvar på någon av mina två frågor. Den ena frågan var:Har mångfalden ökat eller minskat i koncessionsom-råde västra , vars två privata lokalradiostatio-ner icke skulle ha funnits om hade fått igenom stopplagen från början? Minandra fråga var: Vad är det fel på att låta lyssnarnaavgöra vad som är mångfald eller inte?När man lyssnar på debatten här får jag nästan in-trycket att inte riktigt vet vadbeslutet gäller. Stopplagen förbjuder ett antal nyaföretag att etablera sig. Den förbjuder nya radiostatio-ner att söka koncession och starta radiosändningar.Den förbjuder ett antal nya arbetsplatser som vi skullekunna ha här i Sverige.Vi behöver nya jobb. Vi behöver nya företag. Vibehöver ett signalsystem som talar om att riksdag ochregering tycker att det är bra med nya företag och nyajobb. Vi behöver inte den typen av signalsystem somsäger att det är politiker som somskall avgöra vad som är lämpligt eller inte för lyss-narna att höra på eller vilka arbetsplatser som duktigaungdomar skall kunna jobba på.Anf. 118 () re-plik:Herr talman! Det är egentligen som om man talarmed en cementerad obelisk när man talar med OlaKarlson. Han vill tydligen inte lyssna på vad mansäger. Jag vidhåller att det förslag som har lämnats början innebär ett sextiotal, sjuttiotal sändnings-tillstånd. Utredningen konstaterar också att de somredan finns i branschen också skall ha ett försteg i dennya organisationen.Jag kan inte förstå det resonemang som för när han hävdar att t.ex. vårt förslag skulleinnebära en negativ utveckling för sysselsättning ochsådana saker. Om man skall ha en egenproduktion,som vi kräver, i stället för den centrala produktionsom sker , kan vem som helst på sina fem fingrarräkna ut att det måste bli fler sysselsättningstillfällen iett sådant system. Det är alldeles uppenbart. Jag be-griper inte riktigt hur kan resonera pådet sätt som han gör.Jag har här framför mig en kommuniké och TV. Den visar engranskning som gjordes av NRJ-nätet. Man skriverföljande:"Den genomförda granskningen visar att detre stationernas sändningar skiljde sig mycket litet åt.Med några få undantag spelades samma låtar i sammaordning på alla stationerna. Enligt nämndens meninguppvisade sändningarna så stor inbördes likhet att deinte kunde anses uppfylla kravet att vara framställdasärskilt för den egna verksamheten. Nämnden fanndärför att de tre stationerna hade brutit mot bestäm-melsen i 22 § lokalradiolagen. "har NRJ - det vill jag gärna säga för att alltskall vara klart - förklarat att man skall följa tredje-delsreglen. Men det viktiga är: Vad är det för mång-fald när stationerna sänder i stort sett samma pro-gram? Den mångfalden existerar inte. Det tycker jagatt skall lägga på minnet.Anf. 119 ():Herr talman! Jag kan begränsa detta inlägg en delgenom att har uttalat en rad av deståndpunkter som jag delar.Det viktiga är att vi kan förverkliga intentionernaom mångfald i den lokala radion och se till att denfaktiskt är lokal till sin karaktär. Vi ser exempel på attså inte blivit fallet med dessa kedjeföretag.Hur kommer det sig? Jo, av att det finns en pro-blematik som de borgerliga tillskyndarna av det rentkommersiella auktionsförfarandet bortser ifrån. Deargumenterar genom att säga att yttrandefriheten bästgaranteras av etableringsfrihet. Men på etermedieom-rådet har vi inte etableringsfrihet. Ett auktionsförfa-rande, där den som har rätt att etablera sig är den somkan betala mest, innebär inte etableringsfrihet.Det är inte frihet för den som inte har tillräckligtmycket pengar och därmed inte kan köpa ett tillstånd.Den mister ju sin möjlighet att etablera sig på områ-det. Det betyder att den som hade några tusenlapparmindre än något av kedjeföretagen, deras bulvanereller hur de nu handlar upp sina tillstånd, inte fickutnyttja sin frihet att komma ut i etern och inte hadenågon chans att nå ut med sina programidéer, osv.Detta är vad problematiken handlar om. Vi skallha ett så brett och fritt system som möjligt, men detmåste också vara ett system där vi verkligen kan för-säkra oss om en mångfald och en lokal anknytning,som tanken var. Då gäller det att hitta ett system därinte bara pengar avgör om man skall ha en möjlighetatt skapa olika kanaler. Det bör också vara möjligt attundersöka om man kan lösa frekvensutdelningen meden annan metod.Till dess att ett sådant bra förslag, som samlar enpolitisk bredd, kan presenteras behöver vi en stopp-lag, ett andrum, så att vi inte låser upp alla kanaler iett system som visar sig vara felaktigt och inte fyllersina syften. Därför yrkar jag bifall till konstitutionsut-skottets betänkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )14 § medverkan i Internationella valu-tafondens nya lånearrangemangFöredrogsFinansutskottets betänkande 1996/97:FiU16Sveriges medverkan i Internationella valutafondensnya lånearrangemang (redog. 1996/97:RB3)Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 18 §. )15 § revisorers verksamhet /96FöredrogsFinansutskottets betänkande 1996/97:FiU24Riksdagens revisorers verksamhet under budgetåret1995/96 (redog. 1996/97:RR1)Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 18 §. )16 § , m.m.FöredrogsFinansutskottets betänkande 1996/97:FiU25Riksbankens förvaltning , m.m. (redog.1996/97:RB1 och RR5)Anf. 120 ():Herr talman! Enligt regeringsformens 9 kap. 12 §är myndighet under . Fullmäktigsom vägrar ansvarsfrihet är därmed skildfrån sitt uppdrag, står det också i grundlagen.När vi nu skall yttra oss över verksamhetsberättel-sen anser finansutskottet att vi enbart har attta ställning till och kritisera de rent formella besluten iRiksbanken, t.ex. resultaträkningen, resultatdispone-ringen och balansräkningen. majori-tet anser alltså att vi inte har rätt att yttra oss omRiksbankens och riksbanksfullmäktiges allmännaverksamhet, minst av allt deras politiska verksamhet.Jag läste med stort intresse ett inlägg av finansut-skottets ordförande i den 10mars. Han skriver ganska många kloka saker. Rubri-ken på artikeln är: EMU tar kontrollen över Riksban-ken. kan inte ens byta ut en riksbankschefsom gör ett dåligt jobb för landet.Bergqvist angriper bl.a. ett yttrande av det Europe-iska monetära institutet om det svenska systemet, attvi också har rätt att utse riksdagsledamöter i riks-banksfullmäktige. citerar , som skriveratt det finns en klar risk för intressekonflikter mellan åena sidan deras skyldigheter mot banken - det gälleralltså dem som sitter i styrelsen -, å andra sidan derasväljares intressen. angriper alltså den härdemokratisynen.Bergqvist skriver också: "Att har enstark och självständig ställning är försvarbart så längedet finns en rejäl demokratisk kontroll. I Sverigeutövas denna kontroll på flera sätt. Det viktigaste äratt utser . Efter ettordinarie riksdagsval väljer sju personer tillriksbanksfullmäktige. Dessa utser inom sig en ordfö-rande och i taget väljer de en riksbankschefsom utgör en åttonde riksbanksfullmäktig. I praktikeninnebär detta att den politiska majoriteten i riksdagenockså avspeglas i riksbanksfullmäktige. "Tre av partier, , , är företrädda i riks-banksfullmäktige. Jag skulle vilja fråga SusanneEberstein: Men vi andra, då? Vad har vi för möjlighe-ter om vi vill ha åsikter om fögderi? Hurkan vi utkräva ansvaret för dess allmänna verksam-het? Eller finns det en grundläggande skillnad mellande olika partierna, beroende på om de har rätt att utseledamöter i fullmäktige? På vilka regler eller lagarstöder ni er när ni förvägrar oss rätten att lägga framförslag eller synpunkter och kritik mot Riksbankensfögderi?Jag måste säga att jag saknar . Jagkan inte se någon centerpartist här, åtminstone intefrån finansutskottet. Jag skulle gärna ha sett Per-OlaEriksson. väckte ju en intressant de-batt . , riksbanks-fullmäktiges ordförande, hade varit ute och propage-rat för ett svenskt EMU-medlemskap. det för omdömeslös pratgladhet och krävdeKjell-Olof Feldts avgång.Mot den bakgrunden är det ganska anmärknings-värt att företrädare i finansutskottet inte harett enda ord att säga om fögderi justdetta år.