prot · GK09111 · 1997-05-30 00:00:00 — Jag har tittat på detta från en annan syn-punkt. Jag arbetar i ,som ser över FN:s barnkonventions tillämpning isvensk lagstiftning. Det jag reagerar över är att mångaav dessa flickor, inte bara de två i de senaste fallen,enligt konventionstextens bedömning är barn.I , som vi har ratificerat och somvi nu försöker implementera i svensk lagstiftning, ärdet viktigt att vi noterar artikel 34, som talar omskydd mot sexuellt utnyttjande, som alltså är övertyd-lig.Jag har också tittat litet grand på hur man resone-rade när man fastställde konventionstexten, som ly-der:"Konventionsstaterna åtar sig att skydda barnet" -jag anser att åtminstone en av dessa två flickor varbarn i konventionstextens bemärkelse när det inträffa-de - "mot alla former av sexuellt utnyttjande ochsexuella övergrepp. För detta ändamål skall konven-tionsstaterna särskilt vidta alla lämpliga nationella,bilaterala och multilaterala åtgärder för att förhindra(a) att ett barn förmås eller tvingas att delta i enolaglig sexuell handling;"Det finns ytterligare några punkter i texten.Syftet med denna artikel är att barn skall skyddasmot alla former av sexuellt utnyttjande och sexuellaövergrepp. För detta ändamål skall konventionsstater-na särskilt vidta alla lämpliga åtgärder, står det.Ordet "lämpliga" skall inte läsas som att staternasjälva kan avgöra om åtgärderna är tillräckliga utansyftar närmast på att man överlämnar det till denenskilda staten att i enlighet med sin nationella rättavgöra vilka åtgärder som bäst tillgodoser syftet.Uttrycket "olaglig" var det mycket diskussion om iden arbetsgrupp som arbetade med detta. Flera staterville ta bort uttrycket, men man bestämde sig eftermånga diskussioner för att "olaglig" skulle stå kvaroch att innebörden var att varje enskild stat skallkunna besluta om en åldersgräns för frivilligt sexuelltumgänge. Här är det ju inte tal om frivilligt sexuelltumgänge, och det innebär att åldersgränsen 18 årfortfarande gäller.Jag vill också säga att rätten till samhällets skyddmot utnyttjande enligt konventionen är absolut, påsamma sätt som medborgerliga och politiska fri- ochrättigheter. Jag tror att det är viktigt att vi har det härperspektivet också , när vi ser vad som har hänt idomstolarna och hur man betraktar barn som utsättsför sådana här övergrepp.Jag blir förskräckt när jag ser sådana här rubriker:"Rätten har en pornografisk syn på kvinnan." Det stodi i går. Det är otäckt om vi förmedlar ettsådant budskap till svenska folket. Det är olyckligt omvi förmedlar ett budskap till unga människor att det ärfritt fram att bete sig på det här sättet.Jag träffade en mamma som har två tonårspojkar,och hon sade till mig : Jag bliralldeles förskräckt om mina pojkar skall få den upp-fattningen att de kan bära sig åt på det här sättet där-för att vi har en lagstiftning i som gör att maninte blir dömd för det.Jag är mycket tacksam för det svar som justitie-ministern har lämnat. Det ger stora möjligheter, bl.a.för mig inom ramen för arbetet med barnkonventio-nen, som skall lämna sitt betänkande ,som jag hoppas att vi får en översyn på dethär området om det visar sig nödvändigt. Det är minbestämda uppfattning att det är mycket nödvändigt attse över det här.Anf. 9 Justitieminister ():Fru talman! Det är givetvis värdefullt för riksda-gen att få manifestera de värdering-ar och de uppfattningar som präglar vårt samhälle,inte minst när det gäller kvinnors rättighet att själva fåbestämma över sin sexualitet.Vad som är svårt i en sådan situation är naturligt-vis att respektera att vi är en lagstiftande församlingoch att vi har självständiga domstolar, som tillämparden lag vi stiftar.Mot den bakgrunden anser jag inte att tillfället ärväl valt för att diskutera hur den lagstiftning vi i daghar bör tolkas. Det är en uppgift för våra domstolar.Jag kan i den delen därför bara upprepa det somjag sade i mitt svar, att vår utgångspunkt för den lag-stiftning vi har är att skydda varje person från att motsin vilja bli utsatt för sexuella handlingar eller när-manden, att det måste vara ett heltäckande skydd ochatt ge ett fullständigt skydd för både kvinnors ochmäns sexuella integritet.Om vi som ansvarar för lagstiftningen inte anseratt vi har lyckats uppnå det resultat vi avsåg medlagstiftningen, genom den praxis som domstolarnaskapar, är det vår skyldighet att ändra lagen.När det gäller den fråga som togupp därutöver, nämligen kvaliteten på våra domare,vill jag ta tillfället i akt att hävda att allmänt sett har vimycket hög kvalitet på våra domare i våra domstolar.Jag är inte heller beredd att diskutera frågan hu-ruvida olika värderingar och olika bedömningar är ettmått på kvalitet. Jag anser att även människor som harandra värderingar än jag själv kan leva upp tillmycket hög kvalitet. Det viktiga när det gäller dom-stolarna, som jag pekade på i mitt svar, är naturligtvisatt våra domstolar har en god kunskap om hur männi-skor fungerar, inte minst hur brottsoffer i utsatta si-tuationer kan reagera och hur beteenden som vidförsta påseendet kan förefalla ge en bild av vad somsker vid närmare kunskap visar sig egentligen innebä-ra något helt annat. För att förstå det krävs kunskap.Därför är det viktigt med den fortbildning som stän-digt pågår när det gäller personal både i domstol ochinom andra myndigheter.När det gäller domstolarna måste jag påpeka att deär självständiga och att våra domare är självständiga.Vi kan inte kommendera dem till utbildning, men vikan påverka en utveckling i samhället genom en all-män debatt och genom att erbjuda kunskap.Anf. 10 (mp):Fru talman! Justitieministern säger att vi harsjälvständiga domstolar. Det är naturligtvis så; det harvi bestämt. Men därför är det så oerhört viktigt attlagtexten är klar, så att den inte ger utrymme förtolkningar utan att det är mycket precist, så precist detkan vara. Den här lagtexten gör ju att det i domstolar-na blir domstolsutslag som vittnar om djupt kvinno-förakt. Jag anser alltså att det beror på lagtexten.Jag håller med om att dessa kvinnor rör sig igränstrakterna för att vara barn. Det är unga kvinnorutan erfarenhet som luras in i situationer som de inteklarar av. De vet helt enkelt inte vad de ger sig in i.Killarnas uppmärksamhet kan i början vara smickran-de, men kvinnan vet inte konsekvenserna i sitt rusigatillstånd och kan inte heller värja sig eller förstå attdet handlar om grovt sexuellt utnyttjande, som kan gelångvariga psykiska skador.Lagen är också helt koncentrerad på kvinnan närdet gäller sexuellt utnyttjande. Det är hon som alltidskall vara spik nykter, och hon skall helst vara sede-samt klädd. Det räcker inte med att säga nej, utan honskall göra kraftigt motstånd, med risk att bli miss-handlad och än grövre skändad.Fru talman! Jag kan ena mig med skaran som sä-ger att svaret är mycket positivt, i fråga om att över-syn förbereds för att skydda personer som mot sinvilja blir utsatta för sexuella handlingar och, om detvisar sig finnas brister, att de skall rättas till och attdet skall ske snabbt. Det är jag nöjd med.Men om den HD-dom som är under prövning ut-faller på annat sätt än hovrättens dom, innebär det dåatt lagtexten inte behöver ändras? Anser justitieminis-tern att detta utslag är tillfredsställande och att sådanahär domar inte kommer att upprepas ?Anf. 11 ELISEBEHT ():Fru talman! Jag har vid det här laget tagit del avflera domar, där domstolen har lagt stor vikt vid off-rets sätt att reagera och bete sig. Tyvärr syns det intesom om modern kunskap om hur brottsoffer kan rea-gera har påverkat domstolarna på något avgörandesätt.Våldtäktsoffer berättar ofta om hur deras medve-tanden liksom kopplas bort från det som händer medkroppen.Jag läste om en som sade så här: Jag var som för-lamad i hela kroppen, jag kände mig borta i huvudet.En annan sade: Det blev helt svart ett tag, men jagvaknade upp då och då av att det gjorde ont i underli-vet. Jag hade en känsla av att jag inte hade någrakroppsdelar. Jag har ingen uppfattning om hur längemännen höll på med mig.Ytterligare en annan flicka, en 15-åring somvåldtogs av ett flertal män - hon vet inte hur många -sade: Jag blundande men tittade upp engång. Jag kunde inte skrika, för jag var tvungen attsuga av någon som någon annan hade vagi-nalt samlag med mig. De byttes av då och då, och detkändes som om jag var en sak som de höll på med.Jag kräktes.Det är väl känt att personer som utsätts för grovaövergrepp mot den egna personen inte handlar påsådant sätt som utifrån sett kan tyckas vara rationellt.Det handlar om ren överlevnadsstrategi för att und-komma med livet i behåll och i hopp om att undvikamer våld. Det är egentligen ett synnerligen rationelltbeteende hos människor, som domstolen måste ta tillsig kunskap om. Därför måste en kompetenshöjningtill så att människors beteende, så som det verkligenär i nödsituationer, betraktas som ett normalt beteen-de.Vi kan var och en föreställa oss situationen medden unga kvinnan, som väger och som hamnari klorna på ett gäng män, vilka är äldre och kroppsli-gen både större och starkare än hon. Hon hamnar it.ex. en bil eller på ett annat undanskymt ställe, kan-hända en toalett i en lägenhet. Vad har hon för egent-liga möjligheter att värna sig, att ta sig därifrån ellerbete sig på sådant sätt att förövarna plötsligt kovänderoch respekterar hennes vilja?Vi får väl ändå inse att förövarna inte är känsligaför kvinnans rätt till självbestämmande. De har till-sammans redan påbörjat ett övergrepp och de hetsarvarandra. Vi vet att grupptrycket är starkt, och detskall inte underskattas.I sitt svar hänvisar justitieministern till den pro-position som skall läggas fram . Justitieminis-tern talar också om för-slag till riktad utbildning till domare och också andrayrkeskategorier. Det är bra, men det är bråttom.Jag hoppas att både eventuella lagändringar ochutbildning kan ske redan innan det breder ut sig enalldeles fullständig rädsla hos unga flickor och derasföräldrar och bland kvinnor i allmänhet. Det måsteske innan ett skadligt övermod hos män med knepigafantasier om vad vi kvinnor vill ha för sexuellt um-gänge växer sig alltför starkt. Men framför allt måstedet ske innan uppfattningen breder ut sig att det ärfritt fram att i grupp begå sexuella övergrepp på kvin-nor, bara alla inblandade förövare håller ihop ochtillstår att man har haft samlag, men att det har varitfrivilligt.Anf. 12 ():Fru talman! Det är känsligt detta med domarna,och det är bra att landets justitieminister har fulltförtroende för våra domare. Jag är i alla fall litet oro-lig. Jag tycker att dessa domar är ett uttryck för att detfinns viss grund för oron. Vi skall ha självständiga,kunniga, erfarna och omdömesgilla domare.Jag har blivit uppmärksammad på att våra do-mare lönemässigt har halkat efter t.o.m. åklagarna.Karriärmöjligheten har begränsats. Det är stopp påantagningarna, och de domare som är i karriären ärinte säkra på att få ordinarie tjänster. Det är stor oroinom domarkåren. Det finns risk för dränering, möjli-gen har den redan inträffat, men i vart fall finns detframöver en uppenbar risk för dränering av kvalitetenpå de människor som ägnar sig åt domarvärvet. Jagskulle vilja påstå att domarvärvet faktiskt är det allraviktigaste av alla inom rättsväsendet. Därför är detoerhört viktigt att vi värnar om deras arbetsvillkor ochmöjligheter att utöva sitt yrke på ett vettigt sätt.Jag tycker också att man skall peka på den passivi-tet som jag tycker vilar över domstolsväsendet. Det ärju nämligen så att om parterna inte för fram bevis-ning, har ju domstolen ex officio möjligheter attkomplettera målen med information. Är man vacklan-de inför vad som verkligen har skett, kan man därige-nom förstärka bevisningen, så att man inte behöverfrikänna i sådana här fall.Anf. 13 ():Fru talman! Det kanske är så att kvinnor som harblivit utsatta för våldtäkt eller våldtäktsförsök kan fåta bort sina spärrar genom att berätta om den vanmaktsom de känner.Jag kan berätta att jag i min ungdom blev utsattför ett våldtäktsförsök. Jag var inte berusad på någotsätt. Jag blev förlamad i hela kroppen och bara grät.Jag hade tur, eftersom mannen bevekades av minatårar. Men det gjorde ju inte de som vi här har talatom.Jag tror att det är väldigt viktigt att förstå psyko-login att vi kvinnor känner oss skyldiga fast vi inte ärskyldiga. Vi känner att vi på något vis har gjort någotfel, vilket understryks av detta att kjolen anses havarit för kort och både det ena och det andra.Denna debatt manifesterar en bred uppfattning omatt kvinnor har rätt till sin egen sexualitet. Jag litar påatt justitieministern kommer att vidta de åtgärder somkrävs.Anf. 14 ():Fru talman! Statsrådet säger att vi är en lagstiftan-de församling. Det är tur att det är någon som påmin-ner oss om det när känslorna rusar i väg på det härsättet. Hon säger också att vi skall respektera domsto-larnas självständighet.Men en sådan här debatt ger ju också viktiga sig-naler till domstolarna och till dem som har att föränd-ra lagstiftningen. Domstolarna skall lära sig hur män-niskor i kris reagerar.Vad jag förstår skall kön vara osynligt i rättsskip-ningen, annars är man inte neutral och objektiv. Detär någonting som alla jurister får lära sig. Men jagfinner det svårt att bortse från att det är just kvinnorsom blir våldtagna och att det finns ett behov av enspecifik kunskap, inte bara om människor i kris utanspecifikt om kvinnor i kris.Det har sagts i de nämnda domsluten att kvinnornainte har gjort tillräckligt motstånd. Jag vill då förafram att kvinnorörelsen länge och på goda grunder haruppmanat kvinnor som hamnar i våltäktssituationer:Gör inte motstånd, för då är risken uppenbar att ni blirännu mer söndertrasade.Lena , , sparkade och slog. Honmisshandlades, våldtogs och mördades. Anna-KarinStenberg sparkade och skrek. Hon blev mördad avvåldtäktsmannen, som ströp henne med ett parstrumpbyxor.Vad jag är rädd för när det gäller dessa domar ärde signaler som man ger till svenska män men framförallt till unga svenska kvinnor, nämligen att vi kvinnorinte längre skall våga anmäla våldtäkter. Det är fak-tiskt en fruktansvärd procedur att gå igenom. De för-dömanden som samhället har gjort när det gäller detvå unga kvinnorna från visar ju också attvåldtäkter inte skall anmälas, för samhället står inte påkvinnornas sida.Anf. 15 Justitieminister ():Fru talman! Vi har en lång utveckling bakom oss isynen på kvinnor och kvinnors rätt till integritet, inteminst när det gäller deras sexualliv. Det är ju faktisktinte så länge sedan som det inte var straffbart utantillåtet att begå våldtäkt inom äktenskapet. Vi har enganska kort historia av utveckling bakom oss, men vihar givetvis fortfarande en utveckling framför oss.Jag tycker att ni har fått höra en hel del ex-empel som visar att det finns en hel del kvar i bristan-de kunskap och insikt. Vi har en utveckling framföross som vi måste främja på olika sätt.Vi som stiftar lagar har ansvaret för att se till attvåra lagar återspeglar de värderingar och de uppfatt-ningar vi har i dagens samhälle. Det är inte alltid degör det. Det är vår uppgift att följa rättsutvecklingenoch vidta de åtgärder som är nödvändiga, och detskall vi göra.Anf. 16 (mp):Fru talman! Jag vill tacka alla partier som hardeltagit med engagemang i den här interpellationsde-batten. Vi är alla eniga om att vi vill ha en förändring,att det är nödvändigt och att det måste ske snarast.Justitieministern har ett massivt stöd här i riksda-gen för en lagändring. Den allmänna opinionen utan-för är lika upprörd som vi som har kommit till tals häri dag i kammaren.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1996/97:265 om ar-betsförmedlingarna och AMIAnf. 17 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta för att personalen på arbets-förmedlingar och skall hamöjlighet att ge fullgod service till de arbetssökande.Jag är medveten om den stora belastningen påförmedlingar och institut. har tidigare påregeringens förslag beslutat om 620 miljoner kronorför tillfälliga personalförstärkningar på arbetsförmed-lingar och under innevarandebudgetår. I samband med sysselsättningspropositionen(prop. 1995/96:222) bedömde regeringen att indivi-duella handlingsplaner är ett centralt hjälpmedel föratt nå fram till fasta och tillfälliga anställningar för dearbetslösa och därmed en hög kvalitet i förmedlings-arbetet.I den ekonomiska vårpropositionen (prop.1996/97:150) har regeringen föreslagit att ytterligare100 får användas för tillfälliga perso-nalförstärkningar. Detta gör regeringen för att personal skall ges rimliga förut-sättningar för att upprätthålla en god kvalitet i för-medlingsarbetet.Regeringen har i den ekonomiska vårpropositio-nen, förutom tillskottet för tillfälliga personalför-stärkningar, även sänkt volymkravet på arbetsmark-nadspolitiska åtgärder. Detta bör också innebära atttrycket på personalen på arbetsförmedlingar och ar-betsmarknadsinstitut minskar.Birgitta Gidblom gör i interpellationen en be-skrivning av att det skett en stor neddragning av per-sonal inom arbetsförmedlingar och arbetsmarknads-institut och tar där upp som exempel.Arbetsmarknadsverket har i likhet med andramyndigheter ålagts ett besparingsuppdrag på avriksdagen. Förändringsarbetet påbörjades under juli1996. AMS centrala stab och länsarbetsnämndernaskanslier har minskat sina personella resurser påtagligt.Riksdagen beslutade även för arbetsmarknadsinstitu-tens del om ett särskilt besparingsuppdrag på 103miljoner kronor 1994. Detta besparingsuppdrag harinneburit en minskning av personalen.Utvecklingen på arbetsmarknaden med större re-lativ ökning av arbetslösheten i storstadslänen jämförtmed skogslänen har medfört att andel avArbetsmarknadsverkets förvaltningsanslag har mins-kat. Det har också skett en omfördelning mellan ar-betsförmedlingar/inom länet.När det gäller har arbetsförmedling-ar/under budgetåren 1994/95 och 1995/96 haften högre förbrukning av förvaltingsanslaget än vadsom budgeterats för dem. Även för innevarande bud-getår visar prognosen på en högre förbrukning änbudgeterat.Anf. 18 ():Fru talman! Jag får börja med att tacka för svaret.Jag tycker också att det är bra att jag får tillfälle attdiskutera den här frågan med arbetsmarknadsminis-tern.Jag är också mycket väl medveten om det som detpekas på i svaret, de besparingar och de satsningarsom har gjorts och som man nu också fattar beslut omi vårbudgeten.Men det känns ändå fel att hänvisa till generellaförstärkningar. Det går inte hem på förmedlingarnadär man i stället har fått vara med om stora neddrag-ningar på det sätt som jag har beskrivit i min interpel-lation.Det är också stora olikheter mellan arbetsförmed-lingarna i . Jag har siffror från arbetsför-medlingen i , , och somvisar antal sökande alla kategorier i förhållande tillantal handläggare.I är det 504 sökande per platsförmedla-re, i 354, i 258 och i 181. Antalsökande per handläggare, alltså både platsförmedlareoch vägledare, är i 243, i 221, iBoden 190 och i 175. Det här visar att situatio-nen är värst i med som tvåa och attarbetsförmedlingarna vid kusten har en bättre situa-tion. Men de har det också tufft. Ingen av dem jag harpratat med tror sig hinna göra individuella arbetspla-ner för alla arbetslösa. Det är beklagligt eftersom jagockså tror att det är ett bra hjälpmedel för att nå framtill fasta och tillfälliga anställningar, precis som ar-betsmarknadsministern säger i svaret.Enligt den nya arbetslöshetsförsäkringen har riks-dagen också beslutat att arbetsförmedlingarna får iuppdrag att öka insatserna för deltidsarbetslösa. Deskall tillförsäkras samma rätt till åtgärder, programoch jobb som andra arbetssökande. Det tycker jag ärett alldeles utmärkt beslut. Problemet är bara att per-sonalen på arbetsförmedlingarna inte heller kommeratt hinna med detta.Jag vet också att fördelningen av pengar tillskogslänen har minskat därför att arbetslösheten harökat i övriga delar av landet. Har man fler nya arbets-lösa får man mer pengar i förhållande till de ställendär det alltid har varit hög arbetslöshet och det följ-aktligen inte har tillkommit lika många nya arbetssö-kande. Nya arbetslösa genererar alltså mer pengar ände som har varit arbetslösa . Är det då intemycket arbete för personalen även att ge de långvarigtarbetslösa en bra service?Det här är en del av förklaringen till skillnadenäven i länet, eftersom och tidigareockså har haft en hög arbetslöshet.Den här fördelningsmodellen känns det som omman inte kan acceptera. I modellen räknas också be-folkningsmängden in, enligt uppgifter jag har fått,vilket missgynnar de kommuner som har haft storabefolkningsminskningar. Det lär inte heller finnasnågon politisk insyn i fördelningsmodellen och deuträkningar som görs av AMS.Fru talman! Jag skulle gärna vilja få svar på de härfrågorna av arbetsmarknadsministern. Jag skulle ävenvilja veta om hon tycker att det här är en bra fördel-ningsmodell eller om hon kan tänka sig att försökagöra förändringar.Anf. 19 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Jag är väl medveten om de speciellaproblem som finns i norra delen av . Jagkommer själv från och jag vet att situationenär något så när likartad mellan ett sådant län och t.ex.Norrbotten, även om ligger längre bortoch därmed får del av uppgången . Det är juden utveckling som vi alltid ser när konjunkturenvänder.Vi kan ändå konstatera att konjunkturen faktisktvänder . I går kom det en ny prognos som visar attockså de norra delarna av landet kommer att få enpositiv utveckling, och det tycker jag att man skall hai minnet. Därtill kommer den vårproposition som jagpratade litet om i mitt första inlägg, där vi gör olikainsatser för att det skall bli fler jobb.Det viktigaste är ju ändå att sysselsättningen ökarså att människor kommer i arbete. För ett län somNorrbotten och en kommun som spelarnaturligtvis den offentliga sektorn en oerhört viktigroll. Det har vi sett inte minst för kvinnors möjlighetatt få ett eget arbete. Vi har i vårpropositionen an-slagit ytterligare 4 miljarder och 8 miljarder nästaår och de kommande åren.Beträffande fördelningsmodellen är det något somministern inte styr över. Det är en fördelningsnyckelsom görs av AMS, och jag har för dagen inga syn-punkter på deras sätt att sköta detta.Anf. 20 ():Fru talman! Jag förstår att arbetsmarknadsminis-tern är väl medveten om de här problemen. Jag harjust nu också en positiv känsla av att det börjar gå åträtt håll. Får vi ned arbetslösheten är det klart att vilöser många av problemen.Jag hade fler frågor om fördelningsmodellen, meneftersom det inte alls är ministerns bord skall jag inteta upp det igen. Jag vill bara återkomma till bespa-ringskraven.I direktiven som gick ut från AMS sades det attdet inte skulle göras några besparingar på arbetsför-medlingarna utan att besparingar skulle göras på läns-arbetsnämnderna. Jag vet inte om det här har gåttfram, om alla besparingar som skulle göras på LANhar gjorts, eftersom jag har fått uppgifter om att mandär har kvar vissa tjänster. Om det är så, blir det gi-vetvis ännu mindre pengar kvar till arbetsförmedling-arna.Stora besparingar har också gjorts på . Dethar jag också varit med och fattat beslut om. Jag ärockså medveten om de stora besparingskrav som harställts på arbetsmarknaden under saneringen av stats-finanserna. Men är en oerhört viktig verksamhet.Och där finns de personer som är i stort behov avhjälp och vägledning. finns det bara ett s.k. mini-AMI kvar i , vilket upplevs som mycketnegativt av både personal och arbetssökande, efter-som behoven är oändligt mycket större än vad detfinns resurser för.Anser arbetsmarknadsministern att det var rätt attspara så här mycket på ? Kan arbetsmarknads-ministern tänka sig att vidta några åtgärder för atträtta till detta?Anf. 21 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! När man talar om olika situationer iolika delar av landet tycker jag att det ändå finns skälatt påminna om en sak, nämligen att det finns kostna-der som södra delen av drabbas av i betydligtstörre utsträckning än norra delen av och somockså får genomslag i AMS fördelningsmodell.