prot · GL0912 · 1997-10-08 00:00:00 — Det är så fronten serut.Det är mot den bakgrunden som de motioner somnu har väckts inför behandling är godauttryck för var skiljelinjen går. Jag ser fram emot denkraftmätningen. Det är ingen boxningsmatch. Det äringet slarvigt, larvigt, påhittat, konstruerat i form avmotsättningar - som en del vill göra gällande. Det ärden gamla, tydliga gränsen som går i svensk politik,dvs. mellan dem som vill satsa på välfärdssamhälletoch dem som motsätter sig detta. Det är en tung ochsvår debatt för många. Men det är en viktig debatt attföra.Då får väl de som gärna reducerar detta till ettslags boxningsmatch försöka att väljasida. Det är svårt att stödja grundtanken bakom väl-färdssamhället och skicka ut signalen vill regeringssamarbeta med dem som är emotidéen som sådan. Det är ochFolkpartiets bekymmer. Hur det löses återstår väl attse.Annars är det en fantastisk framtid som liggerframför oss. Det är få tillfällen då vi så optimistiskthar kunnat se framåt och peka på alla möjligheter somväntar. Det är fred, avspänning i vår del av världen,det är samarbete som gäller internationellt. Inte minsti vårt eget närområde är det en bättre situation än påmånga år. är på väg att bli ett uttryck för enregion i som kan komma att växa sig starkast.Det mellanfolkliga samarbetet kan komma att utveck-las bäst. Det är vår möjlighet. Det ligger framför oss.Där skall vara en pådrivande kraft.Vi skall också vara en pådrivande kraft när detgäller utvidgningen av EU. Europasamarbetet är ettfredsprojekt. Europasamarbetet har möjligheten attta nästa stora kliv in i en vidgad gemen-skap. Vi vill att våra baltiska vänner skall bli med-lemmar i unionen. Vi vill att polackerna skall kommamed. Vi vill ha goda relationer med ryssarna.Hur utvidningsprocessen skall bedrivas återstår attse. Det är viktigt att man inte inför den processenskapar intrycket av att vacklar, byter uppfatt-ning, inte orkar hålla en linje utan på grund av attnågon stor stat någonstans i har åsikten att ettvisst upplägg skall gälla, skall direkt anpassasig. Det är farligt, och det är kortsiktigt. Det är dumt.Vi står för en gemensam förhandlingsstart. Vi stårenigt bakom det i landet. Vi ser att Europaparlamentetär på väg att ta ställning för en gemensam förhand-lingsstart. Jag är glad över att de konservativa därorkar fullfölja den linjen och att de svenska modera-terna som finns i den konservativa gruppen orkarfullfölja den linjen. Vi skall ha goda relationer medvåra baltiska grannar. Det är en av våra viktigasteuppgifter att se till att de kommer in i EU. Då får viinte börja den processen med att vackla och skicka utdubbla signaler.Jag ser framför mig en enorm utveckling inom IT-samhället. Vi vet att den nya tekniken kommer attinnebära förutsättningar som vi inte ens kanbeskriva eller gissa oss till. Vi vet att deti sin tur kräver att alltfler har goda kunskaper, attalltfler får möjligheter att ta till sig den nya tekniken.Jag är övertygad om att när vi ser på inför2000-talet, kommer en ambition att överskugga allaandra. För att kunna hävda oss internationellt i ettEuropaperspektiv och för att kunna ta vara på nyteknik kommer en enda sak att stå i centrum mer ännågot annat, nämligen vår förmåga att höja densvenska befolkningens kompetens och kunnande.Regeringen gör en jättesatsning på utbyggnad avhögskolan. 60 000 fler studenter . Detär naturligtvis starka krav på bibehållen kvalitet.Vi har introducerat . Det är inte ba-ra i högskolans värld som kunskaper och bildningskall förmedlas. Det finns fortfarande i vårt landmånga människor som inte ännu har fått sin grundsko-leutbildning, och de har kvar i arbetslivet.Det finns ännu fler som inte har fått sin gymnasieut-bildning. De har kvar i arbetslivet. Låt demfå chansen inför ett nytt sekel att känna att de också ärmed, att de också behövs. Vi vet ju att det är på detviset.Kunskapslyftet har blivit något som har tagitsemot långt utöver vad vi väntade oss. Inte därför att vihar haft flitiga människor som har aktiverat studiedel-tagare, utan därför att det har funnits ett djupt käntbehov hos många att nu ta chansen att skaffa sig egenkompetens och bildning inför . Jag tyckeratt det är trist att det finns de som föreslår att dennaviktiga utbildningssatsning kraftigt skall reduceras.Jag tar gärna en debatt om . Men detär i första hand resursfrågor. Vi motsätter oss bestämtde idéer om skolpeng som förs fram - en nationellskolpeng. Det är inte något annat än ett gigantisktcentralstyrt projekt med en byråkrati i släptåg somkommer att ha utomordentligt små möjligheter attgöra de skillnader skolor och individer emellan sombehövs i samhället, där alla människor skall mötasutifrån sina egna förutsättningar. För mig är det full-ständigt obegripligt hur Moderata samlingspartiet kanhamna i ett projekt av denna storskaliga, centralistiskakaraktär i då det är individen som skall stå icentrum. Det skulle vara intressant att höra partileda-ren, oppositionsledaren, utveckla hur detta praktisktskall gå till, dvs. hur skolpengen skall utformas. Jaghar ju som tidigare skolminister praktisk erfarenhetfrån området.När man följer den allmänna diskussionen finnsdet omkring de ekologiska frågorna något slags tvek-samhet. Jag förstår miljöpartisternas kritik för att detinte går tillräckligt fort fram. Den kritiken träffar, ochjag känner av den. Men det finns de som på något sätttror att de frågorna är kopplade till energiomställning-en. Bara inte kärnkraften behöver avvecklas - som detstår i en motion - behöver vi heller inte ägna oss åtden ekologiska omställningen.Men den ekologiska omställningen är något annat.Det är mer än en energiomställning. Det är ett sätt attta till vara ett djupt känt behov hos många människoratt få nya produkter gjorda på ett nytt sätt, stimulerany forskning, ny teknik, nytt kunnande - det somdriver en ekonomi inför ett sekelskifte. Det är det dethandlar om.Det ekologiskt uthålliga samhällsbygget kommeratt vara ett av de ben som kommer att vila pånär vi kliver över in i ett nytt sekel. Här har vi detframför oss i ett nötskal: den lovande internationellautvecklingen, IT-samhället, kunskapssamhället meden kraftig satsning på högskolan och det ekologisktuthålliga, med en energiomställning som under allaomständigheter kommer. Detta är vad det handlar om.Nu har vi möjligheter att ta oss an uppgiften. Nuskall vi göra det. Vi samarbetar gärna, men vi döljerinte de skillnader som finns. Samarbetet får aldrigsyfta till att dölja att vi har olika uppfattningar omgrundläggande företeelser i svensk politik.Jag är glad för att man nu vill samarbeta. Det harvarit ensamt . har variten trogen och hårt arbetande vän när det gäller sane-ringen av de svenska finanserna. För det har han fåttmycket påskrivet. För landets skull är det nog svårt attöverskatta vad insats har betytt. Fördet vill jag rikta ett varmt tack.Nu, när det har vänt, vill andra vara med. Villkoret är att den svenska välfärdsmodelleninte överges, att alliansfrihet och neutralitet respekte-ras och att vi inte återigen halkar ned i ett budgetmo-ras.Låt mig slutligen säga att jag är glad för den de-klaration som oppositionsledaren gjorde inledningsvisom att han vill underställa EMU-frågan svenska fol-ket. Det är bra att ni har kommit så långt att den frå-gan också ser ut att kunna lösas i brett samförstånd.Om det sker i en folkomröstning eller på annat sättkan diskuteras, men jag tycker att det är välkommetatt svenska folket skall avgöra frågan. Att vi skjuterfrågan en bit framåt tycker jag också är välkommet.Det har varit regeringens linje . har viuppenbarligen fått uppslutning omkring detta. Det ärjag glad för.Vi skall inte glömma bort att det som gör att vihar möjlighet att diskutera ett svenskt EMU-medlemskap är att vi har ordning på de gemensammafinanserna. En gång i tiden var detta en fjärran möj-lighet. är vi där, men det är folket som avgör. Låtoss diskutera under vilka former det skall ske.(Applåder)Anf. 8 () replik:Herr talman! Får jag börja medatt säga - det är inte avsett som klagomål - att tidenoch debattordningen gör det litet svårt för mig att gåin i alla de diskussioner jag skulle vilja föra. Jagskulle vilja diskutera med om infor-mationsteknologin, med ombarnen, med om vissa avseenden avhistorien - inte om tunnlar och broar, , för detfinns annat - med , som sade mycketförnuftigt och var mycket tänkvärd och med LarsLeijonborg om skolan. Jag skulle också vilja ägnamig åt det som statsministern sade.Han sade någonting i början som jag tyckte varbra. Han sade att de ekonomiska problem som Sveri-ge har haft , 80-talet och 90-talet i alltväsentligt har varit hemmagjorda. Det har varit tuffareunder vissa tider på grund av omvärlden. Det har varitlättare under andra tider på grund av omvärlden. Mendet är alldeles tydligt att det , 80-taletoch 90-talet - tydligast - inte har fun-gerat riktigt bra. Vi har haft en lägre tillväxt. Vi harfått högre arbetslöshet. Vi har fått lägre sysselsättningän de flesta andra länder. Därför måste vi förnyapolitiken, förnya våra olika insatser och förnyamycket av samhället i en ny tid.Nu går konjunkturen uppåt. Jag tillhör dem somhoppas att statsministerns mest optimistiska prognoserär riktiga, för det vore självfallet bra. Vi har gjortbestående landvinningar, hoppas jag. Trovärdigheteni låginflationspolitiken, som var väldigt omstridd förett antal år sedan, och förändringarna i Riksbankensställning har skapat förutsättningar för att hänga med.Räntorna har gått ned. Vi måste säkra detta, enligtmin mening, så snabbt som möjligt genom det fullamedlemskapet i den europeiska valutaunionen. Om vikan skapa förutsättningar för att vara med och gå in ivalutaunionen när det nya seklet börjar är det en be-stående nationell landvinning. Jag håller med stats-ministern om att vi kan diskutera de exakta formernaför ställningstagandet . Om vi har en tids-plan och en målsättning skapar vi bättre förutsättning-ar för utveckling.Vi skiljer oss åt litet, tror jag - någon ordning fårdet vara - när det gäller företagandeklimatet. Så längevi har en sysselsättning som är lägre än på mycketlänge och en situation där allt färre skall försörjaalltfler är företagandeklimatet inte tillräckligt bra. Detkommer att gå litet bättre i högkonjunktur och litesämre i lågkonjunktur, men det kommer ändå inte attgå. Nästan alla säger nu att det måste till förändringaroch förbättringar av skattesystemet och skattesänk-ningar. Det vi var överens om -30-50 - var bra. Det var ett löfte då. Varför skulle detinte kunna vara ett löfte ? Det är alldeles uppen-bart att vi måste förbättra klimatet om vi skall få framen halv miljon nya jobb. Det är ett vägval.Regeringen vill nu höja bidragen, men inte till al-la. Änkorna får mindre. De handikappade får mindre,men de starka organisationernas människor skall fåmera i bidrag. Vi vill inte höja bidrag. Vi låter demligga där de är. Vi utnyttjar möjligheterna till att sän-ka skatter för alla. Det gäller främst för barnfamiljer-na, , men också för företagenoch på sparandet och kapitalbildningen. Gör vi intedet får vi inte fram de nya jobben. Får vi inte fram denya jobben får vi ingen välfärd, och då klarar vi inteav att finansiera vare sig det som vi som individer ochfamiljer behöver eller det som det offentliga - stat,landsting och kommun - har att svara för.Där finns en skillnad. Jag tror inte att högre skatteroch högre bidrag är framtidsväg. Jag tyckeratt 70-, erfarenheter visar detta. Jagtror att mera dynamik, lägre skatter, ett bättre företa-gandeklimat och mera frihet för enskilda företag fak-tiskt är framtidsvägen. Det skall vi diskutera. Jag troratt det vore bra om vi kunde uppnå enighet om ett ochannat där.(Applåder)Anf. 9 Statsminister ()replik:Herr talman! Det är klart att företagsklimatet alltidkan blir bättre. Det kom en prognos från småföreta-garna i går. De beskriver nu utvecklingen mer hopp-fullt . De har fulla orderböcker, bra ex-port, nyanställningsbehov, nästintill fullt kapacitetsut-nyttjande och en framtidstro därför att deras konsu-menter har kommit tillbaka. Detta är företagsklimatet,. Det är klart att det kan jämföras med denperiod då försökte sig på att etablera ettföretagsklimat i landet. Jag skall inte upprepa det. Jagtror att svenska folket kommer ihåg. Men det är vik-tigt att erinra om den sitsen.När sedan i sin andra del av replikengår loss i de stora skattesänkarvisionerna är vi på vägin i moraset igen. Han orkar inte precisera hur skatte-sänkningarna skall betalas här i talarstolen. Det är denandra sidan. Ni skriver exempelvis i er motion att niskall effektivisera verksamheterna i kommunerna föratt få utrymme för en kronas kommunalskattesänk-ning. Hur går det till, ? Berätta för oss somhar vänt och vridit på kommunala skattekronor genomåren.Vi kan ta en annan fråga. Efter 300 dagars arbets-löshet är man utstämplad i . Vifår väl se då, sade . Så kanman inte säga, så kan man inte svara om man göranspråk på att använda de pengarna för att sänkaskatter.Visst, gärna ett samarbete, men inte som syfte attdölja att nu återigen är på väg in i ensituation där ni lovar stora och skarpa skattesänkning-ar, men där ni inte orkar precisera besparingarna. Dåfår vi det företagsklimat som rådde en gång i tidenmed Bildt, och : 50 000 kon-kurser, urusel kronkurs, hög inflation, växande arbets-löshet, utstampat förtroende i omvärlden. Det gårtillbaka till den hårda centrala frågan om den förmågaman besitter att hantera de offentliga finanserna.När skattesänkningarna nu är så klara, ,hur ser inkomstförstärkningarna ut? Berätta hur maneffektiviserar i kommunerna så att man sparar 9 mil-jarder kronor, som skattesänkningen kostar. Berättavad som händer den arbetslöse !(Applåder)Anf. 10 () replik:Herr talman! Statsministern förefaller nöjd medföretagandeklimatet och hänvisar till konjunkturupp-gången. Jag tycker också att konjunkturuppgången ärbra. Men problem är inte konjunkturella.Sveriges problem har varit och är till stor del struktu-rella.Om statsministern vill ha reda på hur företagan-deklimatet bedöms är väl det bästa att fråga företa-garna själva. Anser de att det är idealiskt? Anser deatt det finns förutsättningar för de hundratusentals nyariktiga jobb som vi måste ha för att kunna säkra väl-färdens finansiering eller anser de det inte? Vi vet allasvaret. Vi vet att alla ekonomer, nationella och inter-nationella - det kan finns något enstaka undantag,notera den reservationen - rekommenderar oss att nugå en väg i den ekonomiska politiken som i huvudsakåtskilliga här förordar. Det innebär sänkta skatter,förbättrade företagandeförutsättningar för att ge nyajobb och därmed säkra finansieringen av välfärden.Välfärden säkras, som finansministern väl vet,framför allt av tillväxten i ekonomin. Har vi inte enutveckling av skattekraft kan man höja skatterna hurmycket som helst, men det kommer inte att hjälpa.Det som kan säkra finansieringen under komman-de år är just att vi får bukt med arbetslösheten, på siktfår upp sysselsättningen rejält och gör människor somi dag är bidragstagare - de vill inte vara det - tilllöntagare. Det kräver insatser med inriktning mot detnya decenniets mitt.Detta kräver så klart att vi avstår från en del. Vilovar inte höjda bidrag till alla. Så är det. Det finnsgrupper som vi lovar att inte skära ned bidragen för,de handikappade. Men generellt sett kommer bi-dragsnivåerna inte att öka.Det finns också konkreta besparingar. För mig ärdet mycket lättare att argumentera för att vi alla beta-lar en extra karensdag än det är att argumentera för attvi skall ta från de handikappade eller från änkorna.Det gör vi. De pengarna använder vi för att förbättramöjligheterna för familjer att leva på sin lön. Det ären viktig del i ett samhälle som kallar sig ett välfärds-samhälle. De pengarna använder vi för att förbättraförutsättningarna för företagsamheten och nya jobb, a-kassan, bortre parentesen.Intressantare vore det om regeringen redovisadeen politik. Jag begriper inte riktigt vilken politik nihar för ögonblicket. Men det som harskrivit i finansplanen, ja, inte bara , detär väl hela regeringen, är i grunden det som vi ocksåsäger. Det här är en omställningsförsäkring, det äringen medborgarlön. Det kommer ett stopp , blir . Därefterskall det finnas ett nytt jobb.Vi kan inte ha ett samhälle där vi accepterar attmänniskor går från bidrag till bidrag i det oändliga.Det vill inte ha, det vill inte ha och det vill inte jag ha. Jag vill ha ett samhäl-le där bidraget är en nödvändighet ibland för att hjäl-pa. Vi får aldrig svikta när det gäller de sjuka, dearbetslösa eller vilka det nu är, men sedan skall detfinnas ett jobb. Sedan skall möjligheten att leva på sinlön finnas. Det skall finnas möjlighet till den värdig-het som det faktiskt innebär att kunna leva på sin egenlön, att kunna leva på sin pension, att inte tvingassöka bidrag. Där hoppas jag att vi skall kunna få endialog om de förutsättningar - stabila skatter - som vilovade löntagarna, bättre förutsättningar för företa-gandet för att få upp jobben och därmed säkra välfär-den. Det vore en tillgång för Sverige.(Applåder)Anf. 11 Statsminister ()replik:Herr talman! Jag tror att det var litet av den gamleCarl Bildt vi såg här. Jag ställde några mycket enklafrågor som jag inte fick svar på. Han försökte litethalvhjärtat i slutet av sitt anförande om a-kassan. Deskulle naturligtvis ha jobb. Ja, det vill vi alla. Men detvar inte frågan. Frågan gällde om de inte hade ettjobb. Om arbetslösheten, som själv sadehäromdagen, inte är noll procent - det tror varken haneller jag att den blir, även om vi vill tillbaka till fullsysselsättning - hur skall man då försörja dessa män-niskor?De pengarna som skulle ha använts för deras för-sörjning tar Bildt i anspråk för att sänka skatter påexempelvis kapitalsidan. Det är här det ligger. 9 mil-jarder till på kommunerna i skattesänkningskrav, inteett ord om hur det skall gå till. Det skall effektivise-ras, säger man. , det är enkelt ut-tryckt 25 000 lärare. Det är effektivisering, det vill jaglova. Är det detta ni skall åstadkomma med er natio-nella skolpeng?Svara på de här frågorna! Utan svar på dessa frå-gor drar in sig själva och riks-dag i en diskussion om det ekonomiska moraset igen.För det var precis som sade, det är vi över-ens om, inte så mycket utanförstående krafter somordnade till våra bekymmer. Det fanns ett visst inslagav detta, men det var framför allt eget tillkortakom-mande, oförmåga.En sådan olycka var att vi lovade skattesänkningari . Jag skall inte säga vilken regering det var.Vi genomförde en del av dem och ökade samtidigtutgifterna. Det var det som knäckte företagsklimatet.Det var det som drev räntorna i höjden. Det var detsom drev fram konkurserna. Den politiken, ,blev underkänd av svenska folket i allmänt val och avmarknaden till 500 %.Det jag varnar för är att när oppositionsledarentalar vitt och brett om nya skattesänkningar, utan attens kunna precisera det elementäraste i sin egen par-timotion, flyter han ovanpå på ett sådant sätt att detsnabbt skapar en politisk situation som kan resultera iminskat förtroende för landet. Om nu intekan svara på frågorna, se då till att någon annan mo-derat kliver fram och ger besked om hur de storabesparingarna på kommuner och landsting skall ge-nomföras. Klarar ni inte den debatten, skall ni hellerinte lova ut stora skattesänkningar. Det slutar baramed att ni sätter svenska hushåll i ränteeländet igen,och att ni sätter svenska småföretag i nya konkurser.(Applåder)Anf. 12 () replik:Herr talman! Det var inte min avsikt att köra utalla moderater. Jag ber så mycket om ursäkt.Sanering av ekonomin är ett trist ämne. Det låtertrist, och det är trist, i synnerhet om man måste göradet som man inte vill göra för att kunna få fast markunder fötterna. Det är det som är problemet. Därförvill vi alla orientera oss närmare de enskilda männi-skorna. Det är för deras skull som det är viktigt att viklarar uppgiften att skapa trygghet i ekonomin så attvi inte blir ständigt marknadsbestraffade. Jag vill interikta anklagelser åt något håll för att vilja bli det, mendet är en viktig summering i den här debatten att desom inte tar det ansvaret, inte bara i ord utan också ihandling, riskerar att bli bestraffade.Jag tyckte att jag hörde att Bildt sade att han inteville diskutera broar med mig, och jag kan förståhonom. Då diskuterar jag tunnlar med statsministern istället.Det finns dessutom ett samband. Det är litet pin-samt att behöva påpeka det, men de som ville ha bronlängst där nere var aldrig riktigt tydliga när de taladeom vilka anläggningar som skulle krävas på fasta landför att det skulle bli ett användbart projekt. Det var encitytunnel, som inte fanns, och det var en tunnel ge-nom , som skulle till för att skullefå hyfsade förbindelser med kontinenten etc.Nu sitter vi där med borren i smeten. Det är ing-enting att skämta om. Detta är gigantomanins övertropå sig själv. Det krävs, uppriktigt sagt, mycket allvar-liga tag för att miljökonsekvensbeskrivningar skall bliverklighet, och de som inte genomför dem skall straf-fas. Det här är inte något jippo för eller , utan det handlar om vanliga människors situa-tion och rätt att kräva ett samhälle som fungerar.Jag vill mot den bakgrunden ställa frågan tillstatsministern om det inte är dags att leverera en mil-jöbalk värd namnet som sätter blåslampan på demsom inte är beredda att ta sitt ansvar. Det krävs, ty-värr, straff för dem som överträder den, och det skallvara kännbara straff. Det skall inte i fortsättningenvara så, enligt det allmänna talesättet, att miljöbrottinte är något brott. Om inte någonting annat går framoch blir tydligt måste väl ekonomiska sanktioner somär kännbara gå fram. Om vi är överens om den sakenär det en bra början.Nu börjar ekumeniken sprida sig här när det gällerEMU. Det är bra. Vi har ju länge drivit krav på enfolkomröstning.För säkerhets skull begärde jag in den bok som jaghar här, dvs. propositionen om medlemskap iEU. Grundlagsfrågan är ju inne. Jag skall bara citeraur propositionen:"Om beslutar sig för ett deltagande iEMU:s tredje fas följer att beslut om utgivning avsedlar och mynt samt frågan om lagligt betalningsme-del överförs till den . Dettakräver också ändringar i bestämmelserna i regerings-formen om sedelutgivningsrätten. "Detta ställde alla partier upp på från början. Gällerdet fortfarande?Anf. 13 Statsminister ()replik:Fru talman! Herr talman!Anf. 14 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Tack, !(Applåder)Anf. 15 Statsminister ()replik:Herr talman! Det där har talmannen grunnat pålänge.Olof tar upp två viktiga frågor. Denförsta frågan är hela . Jag hållermed honom om att det inte var färdigt och inte redo-visat fullt ut, utan stora investeringar måste till i för att det skall bli bra trafiklösningar.Det har vi plussat på, och det kan komma att behövasmer - vad vet jag?Den andra frågan är att det som händer i Hal-landsåsen är oförsvarligt. Jag kan bara dela upprördhet. Jag vet att det i daghålls en presskonferens i , där man från deansvarigas sida, dvs. och , kommeratt meddela hur man avser att förfara med den härfrågan. Där finns det inslag som efter-lyser, nämligen att någon måste ställas till ansvar fördessa fruktansvärda misstag och på så sätt ta de per-sonliga konsekvenserna av misslyckandet. Det kanske t.o.m. utan en miljöbalk. Sedan hoppas jag, precissom , att vi ganska kvickt kommer tillriksdagen med miljöbalken.När det sedan gäller frågan om sedelutgivnings-monopolet och förutsättningarna för EMU-medlemskap, om det skall ändras i grundlag ellericke, är vår analys den att det inte krävs någon sådangrundlagsändring. Det är vår bedömning. Men vi villatt auktoritativa juridiska instanser skall bekräftadetta. När vi nu går med propositionen om EMU tillLagrådet redovisas just den bedömningen, och vi fårse vad Lagrådet säger. Om man följer den juridiskasakkunskap som har uttalat sig kommer manatt säga att det inte är en grundlagsfråga, men säkrakan vi inte vara förrän vi har fått prövningen.Olof citerar naturligtvis rätt ur boken;det var så som frågan uppfattades och beskrevs i sam-band med EU-medlemskap.