prot · GK09112 · 1997-06-02 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:112Måndagen den 2 juniKl. 9.00 - 11.3713.00 - 16.43Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 26 och 27 maj.2 § Svar på interpellation 1996/97:302 omsjöfylleriAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat om regering-en avser att förelägga en proposition medförslag om en promillegräns till sjöss. också frågat om regeringen avser att omdisponerabudgetmedel för informationskampanjer i syfte attminska de alkoholrelaterade sjöolyckorna.För att stävja alkoholanvändningen i sjötrafikenändrades på mitt initiativ straffbestämmelsen omsjöfylleri den . Ändringarna innebar enskärpt syn på denna typ av brottslighet, bl.a. genomatt brottet delades in i två grader; sjöfylleri och grovtsjöfylleri. Ett av syftena med lagändringen var att detskulle komma till tydligare uttryck att vissa gärningarborde bedömas strängare.Brottsförebyggande rådet har på regeringens upp-drag utvärderat reform. Av utvärderingenframgår att det övergripande målet med lagändringarhar uppnåtts; domstolarna ser strängare påsjöfylleribrott och andelen fängelsestraff för sådanabrott har mer än fördubblats. Vidare framgår att på-följden för sjöfylleri och grovt sjöfylleri har bestämtsenligt relativt enhetliga normer och att det tas hänsyntill den alkoholkoncentration som uppmätts.Brottsförebyggande rådets utvärdering ger alltsåvid handen att vi har en relativt väl fungerandesjöfyllerilagstiftning. I olika sammanhang har emel-lertid diskuterats om det inte för sjötrafiken bordeinföras promillegränser för alkoholkoncentration iblod och utandningsluft efter mönster från rattfylleri-lagstiftningen.Denna fråga har behandlats på ett utförligt sätt avVäg- och sjöfyllerikommittén i betänkandet Grovtrattfylleri och Sjöfylleri. Kommittén underkändetanken på ett nedre gränsvärde för alkoholhalten videnkelt sjöfylleri. Däremot föreslog kommittén ett övregränsvärde för grovt sjöfylleri som begåtts i en sysslasom efter omständigheterna ställt höga krav på gär-ningsmannen.I den efterföljande propositionen avstodregeringen från att lägga fram något förslag ompromillegränser på sjön. Det finns skäl att i dettasammanhang kort redogöra för några av de argumentsom har anförts för detta beslut.Inom sjötrafiken råder särpräglade och mycketvarierande förhållanden. Medan nykterhetskravet ivägtrafiken enbart avser förare, gäller för sjölivet attnykterhetskravet ombord omfattar inte endast densom framför ett fartyg utan även den som i övrigtfullgör uppgift av väsentlig betydelse för säkerhetentill sjöss. Såvitt avser yrkessjötrafiken har man menatatt förhållandena mer torde kunna liknas vid vad somgäller inom arbetslivet i allmänhet.Vidare omfattar sjölagens regler all trafik på sjönfrån kanotpaddling på öde fjällsjöar och brädseglingtill navigering av Finlandsfärjor och oceangåendefartyg. Det har framhållits att det är lätt att tänka sigett flertal situationer där det allmännas intresse av attingripa med strikta promilleregler inte är särskiltpåtagligt. Att i en lagbestämmelse särskilja de situa-tioner där ett behov av promilleregler kan sägas före-ligga från de situationer där ett sådant behov intefinns har befunnits vara förenat med betydande svå-righeter.De argument som kan anföras mot införandet avett nedre gränsvärde har i princip åberopats också motatt införa ett gränsvärde för grova brott. pekats på svårigheten att i de grova fallen dragränsen mellan uppgifter som ställt höga krav pågärningsmannen och andra uppgifter.Till det nu anförda kan läggas att i sitt betänkande Handlingsprogram förökad sjösäkerhet avstyrker införandet av en nedrepromillegräns för sjöfylleri. De flesta remissinstansersom tar upp frågan, bl.a. och Kust-bevakningen, är negativa till införande av gränsvärdentill sjöss. Kommitténs betänkande bereds nu vidare iKommunikationsdepartementet.I sammanhanget bör avslutningsvis påpekas attden nuvarande regleringen inte innebär att en uppgiftom alkoholkoncentrationen skulle vara betydelselös isjöfyllerisammanhang. Tvärtom används analysbevisför att bedöma påverkansgraden redan med gällandebestämmelser i flertalet mål om sjöfylleri. Som jagnämnt har det emellertid framhållits att graden avberusning i dessa mål måste kunna vägas mot andraför sjötrafiken särpräglade omständigheter som kanföreligga i det enskilda fallet.Fru talman! Som framgått av den gjorda redovis-ningen finns det en rad problem med att införa striktapromillegränser i sjölagens fylleribestämmelser. Jagär emellertid inte beredd att nu ta slutlig ställning idenna fråga. Den kommer att aktualiseras i Justitiede-partementet i samband med beredningen av betänkande Droger i trafiken.När det gäller andra fråga om bud-getmedel för information om sjösäkerhet får jag hän-visa till den kommande budgetpropositionen.Anf. 2 ():Fru talman! Det finns en samstämmighet om attsjöfylleri är för omfattande och att behovet av enförbättrad nykterhet i sjötrafiken är angeläget. Denfrågan har funnits med under hela efterkrigstiden.Från 1961 har frågan var uppe till behandling ochbeslut 20 gånger i , dvs. i genomsnitt mer ärvartannat år. Parallellt med detta har det lagts framåtta propositioner och flera tunga statliga och offent-liga utredningar i ämnet. Det har förutsatts mångagånger att någonting skulle ske.När jag , fru talman, tackar justitieministern försvaret är statsrådet knappast överraskad över att jagsäger att jag är bedrövad över att svaret är så passivt.Vad det handlar om är att ge övervakande myndighet,dvs. sjöpolis m.fl., ett enkelt instrument för att kunnastoppa och undvika olyckstillbud, sjöolyckor som oftalett till svåra skador, i en del fall till en bråd död.Onyktert åkande i våra allt snabbare fritidsbåtar harstört och oroat många badande och turister. Det äringen tvekan att det i det allmänna rättsmedvetandetfinns ett starkt stöd för en ordning som likställer kravpå säkerhet och nykterhet i sjötrafik med kraven vadgäller landtrafiken. har gjort ett sådantuttalande. Den svenska föreslog i ettdelprogram att regeringen skulleverka för en lagstiftning där man jämställer onykter-het i sjötrafiken med onykterhet i vägtrafiken.Vad gäller onykterhet och fylleri i sjötrafik finnsinget givet mått. Det kan förbättras och försämras.Det finns en uttrycklig straffbestämmelse, men den ärsvår att bedöma och hantera. En viss uppstramningskedde 1991 då det blev en uppdelning av sjöonyk-terhet i dels sjöfylleri, dels grovt sjöfylleri.Justitieministern hänvisar till beslut, menjag tror inte man skall övertolka det. BRÅ säger i sinutredning att man med en portion god vilja kan finnastöd för att tro att beteendet förändrats efter den re-formen. Men den logiska slutsatsen är annars atteventuella förändringar av beteendet till sjöss knap-past kan hänföras till lagändringar. Så långtBRÅ:s rapport.Justitieministern säger vidare att domstolarna ser strängare på rattfylleribrott och att andelen fäng-elsestraff för sådana brott mer än fördubblats. Det äralldeles riktigt, men det fanns då justitieminis-tern var ansvarig för departementet under den tidigareperioden och verkade för en ordning att man inteskulle ha en sträng påföljd vid onykterhet i trafiken.Nu är justitieministern närmast nöjd med situationenoch säger att det är relativt väl fungerande. Så hemfal-ler fru statsrådet åt att säga att man naturligtvis kandiskutera att ha ett mönster enligt rattfyllerilagstift-ningen. Den frågan har vi faktiskt diskuterat undermånga år. Det finns ett förslag från Väg- och sjöfyl-lerikommittén. Där tar statsrådet fasta på den del därman inte hade positiva förslag men närmast undvikeratt nämna det faktum att man vid grovt sjöfylleri villeha en promillelagstiftning. De svårigheter som dettalas om, om det särpräglade för en promillelag, bordeju tala för den. Man får ett intryck i svaret - visserli-gen litet övertolkat - att det vore illa om någon vorenykter i onödan på sjön. Jag tror inte att problemet äratt det finns för många som uppträder nyktert i båtli-vet utan att det är för få som gör det.Jag skulle vilja fråga angående den prövning somkommer om den här gångenlägger ett tryck på att öka viljan att komma fram tillett förslag. De svårigheter som statsrådet påtalar gårenligt vad bl.a. den statliga utredningen sagt att hante-ra.Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! När man lyssnar på man kunna få en föreställning om att ingentinghar hänt på det här området. Det är tvärtom så att dethär är ett område där det har gjorts väldigt mycket.Man kan också avläsa effekten i bl.a. antalet olyckor isamband med båttrafiken. Jag vill erinra om att det bara har skett en halveringav antalet omkomna personer i sjötrafiken. 1991 om-kom 80 personer vid 68 olyckor med fritidsbåtar.1996 inträffade 33 dödsfall i 31 fritidsbåtsolyckor.Det har uppenbarligen hänt mycket när det gäller attöka säkerheten i sjötrafiken, framför allt när det gällerfritidsbåtar.Promillegränser i sjölagen skulle vara ett enkeltinstrument enligt . Det är inte det in-trycket man får när man följer lagstiftningsarbetet pådet här området. Den myndighet som har det ytterstaansvaret, , är som vetnegativ till det. Det finns inget enkelt i det samman-hanget. Det viktiga är att de myndigheter som har attbevaka nykterheten i sjötrafiken också är mycketaktiva i sitt arbete. Det har förbättrats ,med de goda resultat som vi kan se.Därutöver är jag litet förvånad över agerande och argumentering. Jag kan inte erinramig att var särskilt aktiv när frågansenast var uppe i riksdagsbehandlingen. Det var enborgerlig regering som avvisade de krav som ElverJonsson nu ställer på mig. var dettydligen inte angeläget att agera i frågan.Anf. 4 ():Fru talman! Jag har försökt vara aktiv och agera iden här frågan. Under ett tjugotal år har jag motione-rat i frågan. Att regeringar av skiftande slag har varitpassiva tycker jag inte får hindra mig från att ta tillorda även om vi nu har en socialdemokratisk rege-ring. Det hindrar inte att min kritik också drabbartidigare regeringar. Man kan en känsla av att justi-tieministrar kommer och går, men Justitiedepartemen-tets negativa inställning till en förbättrad trafiknykter-het består.Vi kan se vad som hände t.ex. när justitieministernlade fram sin proposition 1991 och ville ha en ganskasvag förstärkning av trafiknykterheten på land. Dåfick hoppa in och skärpa det. Justitiedepar-tementets företrädare har för mig förkla-rat att man tyckte att det var ett onödigt inhopp. Jagskulle vilja fråga : Vidhåller statsrådetatt det var en bra proposition eller om det blev enförbättring då inskred i frågan?Det känns litet förmätet när statsrådet säger att vinu har en bra ordning. Det är färre som omkommitoch dödats, det är riktigt. Men det är inte detsammasom att det är bra. Den professionella delen - mångaav poliserna, båtklubbarnas ansvariga och en radandra - har förordat ett gränsvärde. Det finns ett stortallmänt stöd för att införa det.Sedan vill jag inte påstå att det har varit enkelt.Den kommitté som utreder frågan kom till slutsatsenatt det var fullt möjligt. Mot detta har inte BRÅ in-vänt. Jag vill fråga justitieministern: Vad finns det föranledning att polemisera mot att det grövre sjöfylle-riet skulle få den promillelagstiftning som föreslog? Det skulle vara intres-sant att höra argumenten mot det resonemang somfördes i den utredningen.Jag tror, fru talman, att vi har att övervinna ettmotstånd som inte sällan kommer från juridiska kret-sar. En del invändningar kommer med rätta, en delmed en allmän ovilja. Att jag vågar påstå någonting såhär långtgående beror på den erfarenhet som finns närdet gäller trafiknykterhetsfrågor i . Det ärinte alltid tack vare som vi fåtten förbättrad lagstiftning, utan trots agerandet fråndepartementet är den ganska hygglig.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1996/97:288 omvarvsstödAnf. 5 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig delshur regeringen avser att arbeta inom och att fartygssubventionerna skall avvecklas, dels omjag kan tänka mig att återinföra någon form avsvenskt varvsstöd om våra konkurrentländer inteavvecklar sina stöd.Innan jag går in på frågan om det internationellaarbetet skall jag i korthet belysa varvsindustrins pro-blem.Varvsindustrin är en internationell industri. Mark-naden för nybyggda fartyg utgörs ofta av hela världen.Priserna på nybyggda fartyg har varit kolossalt låga som en följd av att omfattan-de statsstöd lämnats i syfte att fylla överkapacitetenefter oljekrisen . Så gott somsamtliga länder runt om i världen lämnar stöd till dennationella varvsindustrin. Det innebär att problemet ärglobalt. Det bästa sättet att hantera detta är därför attså stor del som möjligt av världens samlade fartygs-producenter ges en möjlighet att konkurrera på sam-ma villkor genom att stödet till varvsindustrin avveck-las. Det som har träffats mellan EU,, , och om att slopa sub-ventionerna är det bästa sättet att ska-pa konkurrensneutralitet och lika villkor för varvsin-dustrin. Det kan därför inte nog understrykas hurviktigt det är att avtalet träder i kraft och att det inteäventyras på något sätt.Av det som jag nu har sagt framgår att problemetenligt uppfattning måste lösas i internatio-nellt samförstånd. Vi har därför engagerat oss starkt iarbetet med att nå överenskommelse i OECD.Också inom EU har vi arbetat aktivt för att stödetskall slopas . I ministerrådet harvi motsatt oss varje förslag som på något sätt kanäventyra möjligheter att träda i kraft.Sverige är alltså en av de medlemsstater inom EUsom driver frågan om ett slopat varvsstöd hårdast.Denna linje kommer vi att hålla fast vid i fortsättning-en.När det så gäller frågan om att återinföra varvs-stödet är det inte självklart att skall övergeden nuvarande inriktningen på näringspolitiken ochlämna mer stöd till varven än övrig industri. Långsik-tigt vore detta en osund användning av statens medel.Sverige bör i stället sträva efter att konkurrera med enfartygsproduktion med högt förädlingsvärde och intekonkurrera med låga priser som skapas på konstladväg genom statliga subventioner.Det skulle kunna hävdas att varvsstödet - i vartfall som en temporär åtgärd - bör återinföras av"rättviseskäl" för att ge svenska varv samma förut-sättningar som övriga varv inom EU. Jag vill emeller-tid erinra om att det s.k. sjunde varvsdirektivet somtillåter stöd till varv upphör att gälla . kommer den EG-förordning som införlivar förbud motvarvsstöd att träda i kraft. De svenska varven kommerföljaktligen att kunna konkurrera med övriga varvinom EU på neutrala villkor . För en såkort tid som fram är det inte motiveratatt återinföra varvsstödet.Anf. 6 ():Fru talman! Jag tackar näringsministern för svaret.Sverige är det enda land som avskaffat sittvarvsstöd. Den svenska varvsindustrin konkurrerar förnärvarande med varv i länder som i större eller mind-re omfattning får statliga subventioner. Denna situa-tion är i längden ohållbar. Det är orimligt att förväntasig att varven i skall kunna bedriva sin verk-samhet så kostnadseffektivt att de kan hävda sig motde stödmottagande länderna. Situationen kan förbätt-ras bara genom att sunda konkurrensförutsättningarfinns mellan de olika länderna. Jag delar näringsmi-nisterns uppfattning att detta måste ske genom inter-nationella överenskommelser. Tyvärr har det gåttmycket trögt.Förhandlingarna inom resulterade i juli1994 i en överenskommelse mellan EG, ,, , , och Sverige.Det avtalet innebar i princip att alla direkta och indi-rekta stöd till varvsindustrin skulle upphöra den 1januari 1996. Så har emellertid inte skett på grund avUSA som som enda part inte har ratificerat avtalet.Nyligen har dessutom beslutat omen förordning som medger stöd i , Spanienoch för varv i omstrukturering. Jag tyckeratt man måste driva det här internationellt. Jag skullevilja fråga näringsministern hur han ser på den fram-tida utvecklingen internationellt, om stödet verkligenkommer att avskaffas 1997 som näringsministern nuhar meddelat.Storskalig varvsindustri hör knappast till de bran-scher i som kommer att ha de bästa långsikti-ga förutsättningarna. Vad som däremot är viktigt äratt slå vakt om den betydande kompetens som finnsnär det gäller skeppsbyggnadskunskap och fartygs-produktion. Framtidsutsikterna för de svenskakvarvarande varven är dystra om inte samma konkur-rensförutsättningar medges.De befintliga varven har svårt att rekryterapersonal, vilket ytterligare försämrar deras konkur-renskraft. Detta får negativa konsekvenser inte baraför varven utan också för många underleverantöreroch för företag inom andra delar av industrin somtillverkar komponenter och moduler för leverans tillvarven. är ca 5 000 personer verksamma inomvarvsnäringen.Min andra fråga till näringsministern är: Är dettänkbart att införa någon form av varvsstöd till svenskvarvsnäring i avvaktan på internationella överens-kommelser, om detta inte skulle träda i kraft ?Anf. 7 ():Fru talman! Frågan om varvsstöd har ju aktualise-rats till och från. I näringsutskottets betänkande omnäringspolitiken förutsatte man att åtgärder skullevidtas för att svenska varv skulle få möjlighet attkonkurrera med varven i och i övriga världen.Därför var det naturligtvis en stor besvikelse att någotsådant inte fanns med i vårbudgeten. Men när manläser den sista delen av svar därdet framgår att dessa problem i princip skulle varalösta har frågan kommit in i ett litetannorlunda skede. Självfallet skulle åtminstone intejag agera om jag vore säker på att dessa stöd voreborta . I så fall skulle jag naturligtvislugna ned mig litet grand. Men detta har sagts såmånga gånger att man inte är riktigt säker på att övri-ga länder inom EU eller alltid gör som vi frånsvensk sida tycker att de skall göra.Min fråga angående påståendet att subventionernaskall försvinna är: Är detta egentligenså säkert? Är inte förutsättningen även här att exem-pelvis skriver under avtalet?Precis som sade vill jag säga attså länge det förekommer olika stödsystem är det ettproblem för den varvsindustri som försöker konkurre-ra utan stöd.Anders har alltså tiden fram till årsskif-tet på sig. Men om dessa förhoppningar då inte infriasfrån utan att subventionerna fortsätter, kanman då utgå från att ändå kommer att agera,naturligtvis temporärt, på ett sådant sätt att de stödsom vi inför införs i avvaktan på att övriga länderavvecklar sina subventioner? På den punkten vore detintressant att få ett besked från näringsministern.Anf. 8 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill först göra en intressant reflex-ion. satsade ju mycketstora pengar på varvsstöd för att möta osund konkur-rens från andra länder. Man kan säga att den typen avsubventioner långsiktigt visade sig vara misslyckade.Jag tror därför att det ligger väldigt mycket i att för-söka förmå företagen att konkurrera med förädlings-värde och kvalitet i stället för med pris.Jag såg en artikel i från den 14maj där man skrev att Cityvarvet söker ny flytdockaoch att full beläggning har gett varvet vinst för fjärdeåret i rad.Detta visar att denna industri även i nuförsöker hitta lösningar där man inte är beroendesubventioner. Om detta lyckas och vi blir avmed subventionerna är jag övertygad om att det kanbli en stor konkurrensfördel för Sverige.Jag skall därefter svara på frågorna. frågade: Kommer varvsstödet att avvecklas un-der 1997? Jag vågar inte säga att det blir så. Det finnsnaturligtvis olika uppfattningar mellan olika länder.Men det finns ett antal argument som ändå talar för attvi rör oss åt det hållet. Det första är att det faktisktfinns ett beslut i ministerrådet om att det sjundevarvsdirektivet inte skall förlängas utan att det skallersättas av någonting annat. Det kan då vara t.ex.OECD-avtalet, vilket är förstahandsalternativet. Nå-got annat kan bli något sämre än OECD-alternativetmen något bättre än sjunde varvsdirektivet. Det kom-mer att föras en förhandling under hösten.Det andra som talar för att det ändå kommer attske en förändring är att nästan alla EU:s länder harproblem med sina statsbudgetar. Man har svårt att fådem att gå ihop och svårt att klara konvergenskraven.Det gör att flertalet av dessa länder nu ensidigt kom-mer att tvingas reducera sitt varvsstöd. Man kan alltsåsäga att det sjunde varvsdirektivet kommer att avveck-las. Det kommer inte att förlängas på samma sätt somhar skett tidigare.Hur långt vi når i förhandlingarna för att kommabort helt och hållet från varvsstöd är fortfarandeoklart. Men kommissionen har sagt att varvsstöd,därest det skall finnas kvar, skall ha inriktningen avett utvecklingsstöd. Det betyder att det inte skall varafråga om några driftsbidrag utan att stöden mer skallvara inriktade på forskning, utveckling och ny teknik.En sådan inriktning, där man satsar på ny teknik istället för på driftstöd, skulle naturligtvis även Sverigekunna tänka sig att stödja.Marie andra fråga löd: Kan vi införanågot stöd om inget händer ? Det får vi taställning till då. Jag tycker inte att vi nu skall flaggaför att vi skall införa något sådant, utan vi skall hårtoch konsekvent nu driva linjen att skallbli det som kommer att gälla . Sedan fårvi se om vi lyckas med detta.Lennart Beijer frågade: Är det säkert att subven-tionerna försvinner? På den frågan kan jag ge ungefärsamma svar som jag gav på förstafråga.Anf. 9 ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det inte varså lyckosamt med det tidigare varvsstödet i Sverigeoch att det var bra att avveckla det. Men det innebärsamtidigt ett problem om inte andra länder gör det.Man måste alltså göra avvägningen omandra länder kommer att avveckla sina stöd. Jag haruppfattat att branschen har mycket svårt attkonkurrera utan detta stöd, och stora delar av bran-schen kommer att slås ut. Därför är det mycket viktigtatt se på hur man skall underlätta för att även vi iSverige skall kunna ha en skeppsbyggnadskunskap, såatt vi skall kunna tillverka mindre fartyg här och så attdetta kunnande inte slås ut. Det finns nämligen en storrisk för det.Det som näringsministern säger om vad som hän-der internationellt verkar positivt. Tyvärr har vi litetdåliga erfarenheter, men det går kanske vägen den härgången. Men trots allt har man beslutat om attnågra av EU:s länder faktiskt får införa varvsstöd.Skulle näringsministern kunna utveckla det somhan sade om att man skulle kunna införa någon formav stöd för teknikutveckling? Om det är något somkan vara nära förestående så vore det mycket positivt.Anf. 10 ():Fru talman! Det som sägs i svaret och det som nä-ringsministern sedan har sagt har jag samma uppfatt-ning om. Förhoppningsvis går det åt rätt håll, så att vikommer ifrån subventionspolitiken till varven. Detvore bra för hela varvsnäringen och naturligtvis fram-för allt för den svenska som har fåttleva utan detta stöd. Men man kan inte låta år efter årgå och bara åse hur vår egen varvsindustri inte har enchans att i slutänden konkurrera. Om förhoppningarnaom att subventionerna kan tas bort inteskulle infrias måste vi vara beredda att vidta någraåtgärder från svensk sida.Anders svar är litet uppmjukat när hantalar om att det tydligen är klart att sjunde varvsdi-rektivet försvinner. Vad som kommer i stället är där-emot mindre klart. Då blir det alltså en förhandling,och vi vet ju att sådana förhandlingar kan vara knepi-ga. Jag tycker därför att det är viktigt att näringsminis-tern ser till att vi, om subventionerna inte försvinnerfrån , inte är låsta utan att han kommer att seöver vilka eventuella åtgärder som vi då måste vidta.Anf. 11 Näringsminister ():Fru talman! Jag har två synpunkter. Den förstagäller stödet som är godkänt i , Spanienoch . Vi skall komma ihåg att det inte ärfråga om något nytt varvsstöd. Det är ett stöd somredan tidigare är godkänt för dessa tre länder. Men iTysklands fall försnillades det av oseriös verksamhetoch drabbade varvsarbetarna i . Därför god-kände EU att nya pengar fick skickas in som skulleanvändas på det sätt som de gamla skulle ha använts.Sverige gick i och för sig emot detta.