prot · GK09102 · 1997-05-14 00:00:00 — Jag tycker att man måsteslå fast och stärka det som är det viktiga: skolledarnasprofessionella ansvar, lärarnas fostrande roll gentemoteleverna för att dessa skall kunna komma in i samhäl-let osv.Ingen har kommit på tanken att föreslå patient-styrda sjukhus eller värnpliktsstyrda regementen, menjust inom skolområdet är det fritt fram. Skolområdetär politikens experimentlåda. Jag tycker att skolan äralldeles för viktig för att man skall utveckla sådanthär.Jag tycker också att det kan vara fråga om att görade här eleverna, framför allt på gymnasiet, en storotjänst. Det är ju ett oerhört ansvar som de kan få. Dethandlar om att ta ansvar i budgetfrågor för tiotalsmiljoner kronor. Det handlar också om att en handfullelever skall representera kanske 1 000 eller 2 000elever på en gymnasieskola. Det är ett mycket tungtansvar. Alla vi som är förtroendevalda vet hur svårtdet kan vara att jämka samman olika . Dessutomär en del av de här eleverna inte myndiga.Om man skall tillämpa demokrati måste man varatydlig när det gäller spelreglerna. Vi skulle inte kunnakalla oss demokratiskt valda eller en demokratiskriksdag, om vi bara fanns här utan några regler för hurvi väljs, för hur vi avsätts och för hur ansvar skallkunna utkrävas av oss. Vi är ändå myndiga männi-skor. Jag hoppas att det inte blir så, men det finns enrisk för att det som kallas demokrati kan bli anarki.Jag tycker att man skulle ha koncentrerat sig pådet som är viktigt och som var innepå: rätten att välja skola också inom och mellankommuner, rätten att få en studiegång som är anpas-sad efter studieförmågan, rätten att få en individuali-serad utbildning i ett tempo som man klarar och rättenatt friare få välja i ett kursutbud.Detta är i alla fall det som jag möter när jag träffarelever. Man vill påverka sin egen vardag och sinaegna studier, inte sitta och bestämma i en styrelse.Jag tycker, för att sammanfatta mitt resonemang,att det egentligen finns tre huvudsakliga problem meddetta.Man kan för det första i detta sammanhang göraelever en otjänst. Det är fråga om ett tungt ansvar. Detkan gå fel. Man vet inte hur ansvar skall utkrävas, ochen del av eleverna är omyndiga. De skall dessutomsamtidigt klara av studierna.För det andra: Demokrati kräver tydliga regler,och sådana finns inte här.Det viktigaste är, för det tredje, att man begränsarden professionella skolpersonalens möjligheter attstyra sin skola - samma personal vilken vi sedanställer mot väggen och som ansvariga politiker skallställa mot väggen för vad den åstadkommer i skolan.Jag vill säga nej till elevstyrelse. Jag säger starktja till elevinflytande och yrkar bifall till reservation 1under mom. 1.Anf. 206 ():Herr talman! ställer sig helt bakomregeringens förslag om en fyraårig försöksverksamhetmed lokala styrelser med elevmajoritet i gymnasiesko-lorna. Vi tycker att det är ett bra förslag.Vi har fört fram några ytterligare förslag, somskulle förstärka och förtydliga elevernas ställning. Jaghar tittat litet grand i betänkan-de Ungdom och makt, och där säger man att demo-krati i praktiken främst kräver att eleverna är delakti-ga i planeringen och genomförandet av själva under-visningen. Vi tycker att det är riktigt.Eleverna måste få ett direkt inflytande över un-dervisningen, och klassrumsdemokratin måste funge-ra. Men tyvärr är det så att ju mer man nalkas skolar-betets kärna, själva undervisningen, desto mindreupplever eleverna att deras utrymme för påverkan är.Gymnasieskolan måste därför i större utsträckningän nu utveckla ett elevdemokratiskt arbetssätt, därförmågan till självständigt arbete och ett kritiskt för-hållningssätt prioriteras. Det är självklart att en skolasom skall fostra till demokrati måste vara demokratiski sina arbetsformer. Det får inte finnas en skillnadmellan det man säger att man vill göra och det manfaktiskt gör. Därför tycker jag också att det är viktigtatt man försöker bryta den hierarkiska struktur somfortfarande råder inom skolan. Den och den objekts-syn på eleverna som finns företrädd i mångaskolor försvårar det elevdemokratiska arbetet, både ioch utanför klassrummet.Vi har i vår motion också pekat på att många avde traditionella arbetsformerna och även betygenhindrar eleverna från att bli medaktiva och delaktiga iundervisningens planering och genomförande, alltsåfrån att få makt över sitt eget lärande.Vi vet att betygen har en i hög grad styrande effektpå skolans arbete. Lärarna utgår oftare från betygskri-terierna än kursplanerna när de planerar undervis-ningen. skall lärarna sätta betyg på varje avslutadkurs i gymnasieskolan. Det är ibland kurser som haren liten omfattning, kanske 30 undervisningstimmar.Vi vet faktiskt inte hur detta påverkar uppläggningenav undervisningen och elevernas möjligheter till infly-tande.Vi menar att en betygsfri skola är en viktig förut-sättning för en demokratisk skola. Vi tror att det ärförst när betygen avskaffas som eleverna på allvar kanifrågasätta rådande strukturer inom skolan. Då finnsdet ingen risk längre att bestraffas. Då kommer ele-vinflytandet att bli en realitet.I likhet med vad föreslog isitt remissvar på betänkande, anser vii Vänstern att eleverna skall ges en lagstadgad rätt attutvärdera sin egen utbildning.Ett annat kriterium som togupp är just elevernas möjligheter att delta som full-värdiga medlemmar i den formella beslutsprocessen iskolan. Det är det som dagens ärende handlar om. Tillskillnad från , tror jag faktiskt attden formella sidan av skoldemokratin även kan varaett stöd för elevernas direktinflytande över undervis-ningen och för demokratin i klassrummet.Vi anser också att det borde finnas klart formule-rade mål för elevdemokrati i skol- och arbetsplaner.Det är inte alltid så. Vi tycker också att det är viktigtatt det elevfackliga arbetet stärks. Där kanske rege-ringen bör överväga att verkligen erkänna Elevorgani-sationen som en facklig organisation.Vi har också sagt att det i kommunens anmälan tillSkolverket om deltagande i försöksverksamheten böringå en redogörelse för hur verksamheten skall kunnagöras till en angelägenhet för så många som möjligt.Det finns kanske en risk för att de som sitter i styrel-serna inte kommer att vara representativa för helagymnasieskolan. Jag vet inte om det finns en risk föratt eleverna på de s.k. teoretiska programmen kankomma att dominera styrelserna.Vi har också upprepat ett tidigare förslag vi ladefram när betänkandet om föräldramajoritet i lokalastyrelser på behandlades. Vi tycker att enregel borde införas som garanterar eleverna fr.o.m.årskurs 7 att delta som ledamöter i lokala styrelser.Vad vi förstår finns det inget formellt hinder för detta.Det flaggas för möjligheten, men den slås inte fast.Till slut en sak som inte har berörts men som ock-så gäller elevdemokratin, nämligen att få en bra un-dervisning i demokrati . Det gällereleverna både på och på gymnasieskolan.Med detta vill jag yrka bifall till reservation 2 un-der mom. 5. Men jag står givetvis bakom övriga re-servationer från partiet.Anf. 207 () replik:Herr talman! Jag vill ta upp en aspekt på det sade, nämligen att fostra tilldemokrati. Jag tycker att det är oerhört viktigt - jagtror alla tycker det. Men det kan inte vara liktydigtmed "Elevdemokrati - rätten att köra över rektor".Det kan inte vara det enda tecknet på att det råderelevdemokrati.Det är litet urvattnat med ordet fostra. Det innebärfaktiskt en form av träning inför nya begrepp. Jagtycker t.ex. att man kan fostra barn i trafikkunskaputan att automatiskt tycka att alla barn skall ha kör-kort. En vuxen måste kunna dricka alkohol utan attbarnen automatiskt ges rätt att dricka alkohol. Niförstår min princip: Skolan har en viktig roll att fostrai demokratiska frågor. Men det behöver inte nödvän-digtvis betyda att eleverna skall ha majoritet på sinskola. Det finns många andra sätt att fostra i demo-krati som är betydligt mer verksamma.Anf. 208 () replik:Herr talman! För mig är det viktigt att eleverna fårmöjligheten att verbalisera sina önskemål och krav,att kunna kommunicera med sina lärare. Att ingå idessa styrelser är en viktig del i en demokratisk pro-cess och ger demokratiskt kunnande. Det handlar omatt lära sig litet grand om föreningsteknik och, inteminst, att ta konsekvenserna och ansvaret för sinabeslut. Jag ser stora möjligheter där.Jag är inte rädd för att ge eleverna majoritet.Många av eleverna i gymnasieskolan är myndiga ochskall rösta. En del av dem har röstat in både OlaStröm och mig i den här församlingen. Ger vi dem detförtroendet och tilliten, tror jag också att de klarar avatt inneha majoriteten i de lokala styrelserna på denskola och verksamhet de känner väl.Anf. 209 () replik:Herr talman! Jag tror säkert att många eleverkommer att klara detta. Det här testet kommer att gåbra på en del skolor. Men detta är inte min huvudpo-äng till varför jag är kritisk. Det handlar mer omprinciperna för hur man styr verksamhet och för vilketansvar som ges eleverna.Jag kan ställa upp på allt det sade, dvs. vikten av att elever får kännadelaktighet, inflytande, påverkan, att man lyssnar pådem osv. Men det här betänkandet handlar om attpolitiker i ansvarig nämnd avsäger sig rätten att ingri-pa. Eleverna ges rätt att köra över övrig skolpersonal.Det handlar inte bara om inflytande. Det handlar omrätten att köra över övrig skolpersonal. Det är enoerhört väsentlig maktförskjutning på skolpersonalensbekostnad. Det är en allvarlig utveckling.Anf. 210 () replik:Herr talman! För mig är det en viktig demokratiskprincip att de som är berörda i första hand skall hamöjlighet att fatta beslut om det de är berörda av - sinegen verklighet. Gymnasieskolan är till för eleverna,inte för rektor och lärare. Jag är övertygad om attbåde rektor och lärare, med erfarenhet och kunnande,inte kommer att ha några som helst svårigheter attkommunicera med eleverna i dessa styrelser. harvi snarare tvärtom försökt sprida makten litet grand,eftersom den har varit så koncentrerad till lärargrup-pen och rektor på skolan. Det är jättebra.Jag förstår inte riktigt detta att "köra över". Manmåste ju skapa majoriteter i en representativ demo-krati. En av demokratins viktigaste principer är attskapa majoritetsbeslut. Man bör, givetvis, sträva eftersamförstånd mellan de människor som sitter i styrel-sen. Det skall man göra i alla sammanhang - även i ensådan församling.Anf. 211 () replik:Herr talman! Vi är uppenbarligen överens om atteleverna skall ha större inflytande. Sedan skiljer detsig åt i fråga om vilka former detta skall uttryckas i.En förutsättning för var det hela landar är om manmenar allvar med elevinflytande. Jag påstår att Väns-tern gör sig skyldig till en direkt felsyn som motarbe-tar verkligt elevinflytande.Man pratar om att utveckla demokrati i skolan.Sedan inrättar man denna typ av elevstyrelser. Då harman formaliserat. Man har förbehållit bestämmandet,inflytandet över elevsituationen, till vissa elever närdet finns möjligheter att ge alla elever ökat inflytande.Man säger att man skall utveckla det elevfackligaarbetet och pratar i det sammanhanget om Elevorga-nisationen. Bevare oss för en sådan utveckling - medtanke på de erfarenheter som vi har av den organisa-tionen och dess sätt att arbeta!Jag tror inte att elevens inflytande i skolan främjasav någon form av facklig tillhörighet. Dessutomframgår det av läroplanen att varje elev successivtutövar ett allt större inflytande över sin utbildning ochdet inre arbetet i skolan. Men Vänstern pratar om attandra skall göra detta, inte eleven själv.Anf. 212 () replik:Herr talman! I mitt anförande började jag med atttala om den viktiga informella demokratin och att detkanske viktigaste i skolan är att eleverna får direktinflytande över planeringen och genomförandet av sinundervisning i de grupper som de befinner sig i. Menden formella delen är inte heller oviktig.Formalisering av makt är ibland en nödvändighet.Jag vet faktiskt inte vad menar.Tomas säger att vissa elever skulle kunnafå alldeles för mycket makt i förhållande till andra.Jag har inget emot stormöten. Tycker att det är en lösning på det här problemet trorjag att Vänstern kan ställa upp på det.Sedan till frågan om det fackliga engagemanget.Jag tycker att det är viktigt att man möter olika maktkonstellationer i sam-hället. Jag till skillnad från tror påatt de fackliga organisationerna har en väldigt storbetydelse i det svenska samhället. Jag har inget emotatt stärka deras inflytande och intressera unga männi-skor för att också senare engagera sig fackligt.Anf. 213 () replik:Herr talman! Jag hade uppskattat om Britt-MarieDanestig-Olofsson hade kunnat bejaka och se detpositiva i att varje elev successivt utövar ett allt störreinflytande över sin utbildning och det inre arbetet iskolan. Men det väljer hon att inte göra. Hon väljer atti stället instämma i någon tolkning som hon vill göragällande att jag har gett uttryck för, nämligen att mankan ha stormöten. Jag ser det mer som en bekräftelsepå att män och kvinnor inte bara har över-vintrat i skolkommittén utan på sina håll även finnsrepresenterade i riksdag.Det finner jag inte vara bra med tanke på att vijust nu diskuterar elevinflytande. Det måste handlaom att varje elev ges inflytande över sin skolsituation.Det gör sig skyldig tillnu är att inrätta en ny form av styrelse som skall re-presentera eleverna. Men mandatet från eleven, ut-trycket från den enskilde eleven, begränsas samtidigtgenom det förfaringssättet.Anf. 214 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja citera perceptions-psykologerna: är faktiskt större än summanav delarna. Det är väldigt viktigt att eleverna kom-municerar med varandra och att de inte bara somindivider utan också som grupp kan fatta gemensam-ma beslut och komma fram till gemensamma stånd-punkter. Själva den processen är oerhört viktig fördemokratins utbyggnad och utveckling. Det är detsom missar när han misstänkliggördetta förslag på det sätt som han gör.Varje elev har givetvis betydelse. Men varje elevskall verka tillsammans med andra elever. Det är i denkommunikationen och i den dialogen som någontingdynamiskt sker. Den är den dialogen som är grundenför all demokrati.Anf. 215 ():Herr talman! Alla vill och har behov att påverkasin egen arbetssituation. Det gäller också elever. Där-för är arbetet med att utveckla elevdemokratin någon-ting i grunden mycket positivt. Redan i första klasskan barnen mycket väl vara med och bestämma omolika frågor inom klassens ram. Efterhand kan ansvar-sområden utvidgas så att alltfler frågor beslutas till-sammans med eleverna.Utvecklingen på detta område har gått all-deles för långsamt. har jag en känsla av attförstaklassarna har mer inflytande än gymnasisterna.Ur den synpunkten kan jag förstå att regeringen kanvilja göra någonting drastiskt för att få igång proces-sen ordentligt. Men den väg regeringen har valt, att geeleverna majoritet i skolstyrelsen, tror vi kristdemo-krater är helt fel.Att det skulle vara ett bra sätt att skola eleverna idemokrati förstår jag inte. Att inrätta styrel-ser med otydligt mandat och ansvar och låta omyndi-ga personer utgöra majoritet i dessa styrelser skapar istället en bristande respekt för de demokratiska insti-tutionerna. Det blir ett slags låtsasdemokrati. I vilketannat demokratiskt sammanhang överlåts de avgöran-de besluten till de nyaste och minst erfarna i engrupp?Vem kan begära att en elev som kommer direktfrån skall ha möjlighet att snabbt skaffasig överblick över så viktiga frågor som vilka kurseroch lokala grenar som skall finnas i skolan, hur bud-geten skall läggas upp och ett antal andra frågor somrör driften av en skola som hon eller hanskall sätta sig in i allt som rör de egna studierna ochuppläggningen av dem? Det är helt enkelt inte möjligtatt ha överblick över en utbildning som befinner sigmitt uppe i.I alla sammanhang efterlyser ungdomar flervuxenkontakter. Om regeringen får som den vill väl-jer vi vuxna i stället att abdikera från ytterligare ettområde och ge en liten grupp ungdomar vuxenansvarpå ett område som de flesta varken har tillräckligakunskaper eller tillräcklig mognad och livserfarenhetför att klara. Jag anser att det är att göra dem enbjörntjänst. I stället borde vi ge eleverna det de självaefterlyser, mer tid tillsammans med lärare och andravuxna i skolan så att de får en chans att bli sedda ochuppmärksammade på ett helt annat sätt än vad som ärmöjligt i dag.I Ungdomsbarometen, som är en återkommandeundersökning bland ett representativt urval ungdomar,efterlyser ungdomarna vuxna som vågar vara vuxna.Vad de vill ha av de vuxna är normer, förebilder ochvägledning, inte vuxna som lämnat över ansvar tilldem och som de får makt att köra över i en styrelse.Mer inflytande över sin egen arbetssituation och sinastudier vill däremot ungdomarna ha. Den rätten måstebetonas tydligare i varenda skolplan. Framför allt ärdet något som skall följas upp och utvärderas. Jag troratt bristen oftast ligger där.Det skall framgå i arbetsplanen för varje enskildskola i vilken form tid och utrymme skall avsättas förelevernas och lärarnas gemensamma planering i frå-gor som rör det dagliga arbetet. Arbetet i de styrelserdär eleverna finns med, som t.ex. hälsolag, matråd,arbetsmiljökonferenser, skolkonferenser och yrkesrådbehöver också utvecklas. Elevernas synpunkter skalltas på lika stort allvar som övriga styrelsemedlem-mars, och alla åsikter skall sedan vägas mot varandra.Det bästa i sådana sammanhang är givetvis att ef-tersträva konsensusbeslut. Det gagnar en sådan verk-samhet som en gymnasieskola bäst. Rektors ansvarför ett utvecklat elevinflytande behöver förtydligas iläroplanen om dessa förändringar skall komma tillstånd. Elevernas möjligheter att välja skola, som fleratalare har varit inne på, är också ett sätt att öka derasinflytande.Det finns alltså mycket att göra för att förbättraelevernas inflytande över sin arbetssituation. Detkommer vi kristdemokrater att fortsätta att arbeta förpå olika sätt. Men regeringens förslag, som stöds avCentern, och Vänstern, avvisar vi. Jagyrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 216 ():Herr talman! Debatten om elevinflytandet i skolanär faktiskt jämngammal med mig, skulle jag viljapåstå. Det var som diskussionen påallvar vaknade om vikten av att eleverna i också sko-lan får något inflytande . Under helamin skoltid gjorde såväl riksdag som regering flerauttalanden om vikten att eleverna skall få mer att sägatill om.Som elev märkte inte jag av detta i någon störreutsträckning. Det var rektorn och läraren som bestäm-de min och mina klasskamraters vardag, och våraåsikter hade inte i någon större utsträckning någonbetydelse. Ju längre upp i åldern som jag kom undermin skoltid, desto mindre blev mina möjligheter attpåverka och desto mer styrd var jag av läroböcker ochschemastyrning.Jag minns faktiskt bara en framgång. Det var närjag och alla andra barn på låg- och mellanstadieskolani demonstrerade för att få se åk. Vi stod på klätterställningen och vägrade gåin till lektionen om inte rektorn garanterade oss dennayttersta av rättigheter. Kombinationen av slagord som"vi vill se " och vädjande barnaögon blevtill slut för mycket för rektorn. Vi vann kampen omandra åket i Kitzbühel.Det var väl knappast någon bra sedelärande histo-ria att den enda framgången kom när vi tog till civilolydnad. Men det kanske också visar att mycket avdet som sagts, beslutats, önskats och uttalats om vik-ten av elevinflytande har fått väldigt liten betydelse iverkligheten.Mina erfarenheter är dessutom knappast unika.Skolverkets undersökningar bekräftar bilden av denobefintliga inflytandet men visar också på det storaoch växande intresse dagens skolelever faktiskt har avatt få ökat inflytande. Det gäller inte bara inflytandeöver den egna undervisningen och situationen i klass-rummet utan också över skolan som helhet.Det finns som jag ser det två huvudskäl för ele-vinflytande i skolan.Det ena är det demokratiska - skolan skall fostrakritiskt tänkande, aktiva och engagerade medborgareoch kan knappast göra det med trovärdighet om desom tillbringar hela sin ungdomstid i skolan inte fårutöva något inflytande där. Brist på påverkansmöjlig-heter skapar bara vanmakt, ointresse och foglighet.Det andra skälet är minst lika viktigt, nämligen attelevinflytande förbättrar kvaliteten i skolan. Elevernatrivs bättre, får större motivation och presterar faktisktbättre om de känner att de kan påverka. I propositio-nen refereras en mängd undersökningar som alla visarhur utökade påverkansmöjligheter förbättrar kvalite-ten i skolan.Det är nu dags att gå från ord till handling, och detär vad propositionen gör. Det förslag som förelig-ger ger möjlighet för de skolor som vill att inrättalokala styrelser med elevmajoritet. Förslaget liknar istort det som gäller för föräldrastyrelser inom grund-skolan, dvs. det ger en relativt stor frihet att lokaltutforma hur arbetet skall gå till under försöksverk-samheten.På samma sätt som i fallet med föräldrastyrelseranger vi också här att de lokala styrelserna inte över-tar det övergripande ansvaret som styrelsen för ut-bildningen i kommunen har. De övertar heller inte detmyndighets- eller ledningsansvar som skolledningenhar och för den delen inte heller det professionellaansvaret för undervisningen som lärarna har. Meninom dessa ramar finns ändå ett relativt utrymme föreget bestämmande på skolan om alltifrån resurstill-delning och prioriteringar till skolans arbetsmiljö,mobbning eller profilering. I den processen bör ele-verna och deras representanter ha ett stort inflytande.En majoritet av elevrepresentanter i styrelsen är engod utgångspunkt för en dialog som alltför länge harsaknats i gymnasieskolan.Den rädsla som en del har anfört - anmärknings-värt stor, måste jag säga efter att ha hört inläggen -för att eleverna skulle ta över det politiska ansvareteller skolledningens och lärarnas roll ser jag som heltobefogad. Det handlar ju dessutom om en försöks-verksamhet på skolor där det redan finns ett genuintintresse för lokala styrelser! Av mångas argumenta-tion kan man nästan tro att vi nu vill införa obligato-riska styrelser i varenda skola från och med i morgon.Så är det inte - det är en försöksverksamhet. Vi kanaldrig tvinga fram den här typen av engagemang.Däremot kan vi stimulera engagemanget och un-danröja de hinder som finns . Ett nej till betän-kandet innebär ett nej till att de som vill pröva, ett nejtill initiativkraften och ett nej till engagemanget. Förmig är det helt obegripligt att några partier här tarställning mot detta. Att dessutom säga nej med argu-mentet att inflytandet i huvudsak bör ske på annatsätt, helst genom att välja andra skolor, är för migännu obegripligare.Jag är väl medveten om att en lokal styrelse inte ärenda vägen till elevinflytande. Minst lika viktigt ärelevernas möjlighet att påverka i klassrummet, atttillsammans med lärarna planera undervisningen, osv.Men detta, och framför allt OlaStröm, står ju knappast i motsatsställning till lokalastyrelser! Jag ser det som att de snarare kompletterarvarandra. Ett försöksarbete med lokala styrelser gerockså effekter i klassrummet och ger det stöd someleverna behöver för att på allvar kunna ta ansvar förundervisningen tillsammans med sina lärare.Jag kan hålla med om att rätten att välja skola ärviktig. Men när väl valet är gjort måste man väl rim-ligtvis ändå ha mer att säga till om? Om inte skolanman valt motsvarar den glättiga färgbroschyr man ficknär man valde skolan, är det väl ännu viktigare att detskapas vägar för förändring inom skolan? Det kanvara väl sent att välja en annan skola efter ett eller tvåår.Jag skall inte förlänga debatten utan yrkar bifalltill utskottets hemställan och avslag på alla reserva-tioner. Jag gläds åt att det ändå är en relativt stormajoritet som vill öppna vägar för förnyelse ochengagemang inom gymnasieskolan.Anf. 217 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja förlänga debatten.Jag har egentligen saker att säga blir så att säga fel i slutändan för .