prot · GK0978 · 1997-03-13 00:00:00 — öppen marknad i fråga om tandvården för vuxna,vore det konstigt om man inte kunde konkurrera påsamma villkor mellan privattandvården och folktand-vården.Anf. 101 ():Fru talman! Eftersom det skall kommaen proposition om tandvården och finansieringen avtandvården, finns det för dagen ingen anledning attfördjupa sig i de frågor som kommer att behandlas idet sammanhanget. Dels har jag inte tagit del av ut-redningen annat än genom tidningarna, dels har vi intesett propositionen. Vi i har inte tagit ställningtill hur denna miljard skall disponeras. Därför tänkerjag begränsa mig till att ta upp frågan om amalgamet.Fru talman! Jag kan ändå inte avhålla mig från attvara litet provokativ och undra över vilka ytterligarepengar har - utöver vad ochregeringen har - att avsätta till tandvård. Ligger depengarna inom ramen för den besparing på 6 miljar-der kronor på hälso- och sjukvårdens område som nihar föreslagit i budgeten? Om de ligger där måste jubesparingarna på övrig hälso- och sjukvård vara ännustörre, dvs. om det ligger ett plus i minustecknet. Detskulle vara intressant att veta det.Låt mig så gå över till amalgamfrågan. Den fråganhar blivit något av en följetong i utskottets behandlingav tandvården. En förklaring till det är naturligtvis attdet tagit alltför att få förståelse för riskernamed amalgamet och därefter att komma fram till kon-kreta lösningar på problemet. finns det en storpolitisk samstämmighet om att amalgamanvändningeninom tandvården skall avvecklas så snart som möjligt.Det är naturligtvis särskilt angeläget när det gällerbarn- och ungdomstandvården.Tyvärr återspeglas inte alltid denna samstämmig-het i den praktiska hanteringen inom tandvården. Detgäller särskilt i de fall då överkänslighet eller allergipåkallar stora saneringsarbeten. Det ger nu utskottetanledning att återigen föreslå att upprepaoch understryka vad som sagts i frågan.Det faktum att det fortfarande behövs både forskningoch utveckling vad gäller alternativa tandmaterial fårinte innebära att man inom vården, i avvaktan pådenna forskning, intar en avvaktande hållning elleringet gör för dem som av någon anledning inte tåldenna typ av material. Alternativ finns redan, och sålänge de alternativen är användbara och inte någotbättre har kommit fram bör man utnyttja de möjlighe-ter som ligger i detta.Utskottet har också ansett sig föranlåten att på nyttframhålla vikten av att patienter som har besvär avamalgam, oberoende av om orsakerna till besvärenmed säkerhet kan fastställas, måste behandlas medrespekt. Det är en viktig del av vården att patientenskall var utgångspunkten för den här typen av frågor,och inte vården.Jag menar att det med denna markering från riks-dagens sida inte borde råda någon som helst tveksam-het om hur amalgamfrågan skall hanteras. Jag tyckeratt det som utskottet har sagt i den frågan borde varatillräckligt. Därmed yrkar jag bifall till utskottetsförslag.Anf. 102 () replik:Herr talman! visar ett stort intres-se för hur skall finansiera sina förslag.Jag trodde att var ute och friade åt etthelt annat håll. skulle kanske ha lästpå vårt motionsförslag litet bättre. Det är nämligen såatt vi använder oss av precis samma pengar som koa-litionsbrodern gör, , nämligen 1 mil-jard. Men vi fördelar den på ett litet annat sätt. Vi villnämligen att det skall finnas ett generellt högkost-nadsskydd. Ingen med höga kostnader för sin tand-vård skall behöva avstå från den därför att de inte harråd att betala den. Vi har alltså gjort en annan fördel-ning än vad den här utredningen har gjort. Vi vill inteatt några människor skall trilla mellan stolarna. Vi villinte att en änka med liten pension skall behöva avståfrån att gå till tandläkaren därför att hon inte har rådatt betala.Vi vill alltså lägga fram ett generellt högkostnads-skydd. Det kan man göra inom ramen för den miljardsom finns kvar av tandvårdsförsäkringen. Vi har ock-så sagt att vi tycker att det är bra att tandvårdsförsäk-ringen försvinner, men 1 miljard skall finnas kvar förett högkostnadsskydd, och det skall vara generellt.Det skall inte vara så som statsministern sade i fråge-stunden, att det är plånboken som skall avgöra omman får vård eller inte.Anf. 103 () replik:Herr talman! Så trodde jag också att det var. Jagtrodde att det var 1 miljard som förfoga-de över. Men i debatten har det emellanåt låtit påLiselotte Wågö som om hade väldigtmycket mer pengar att lägga på tandvårdsförsäkring-en. Av någon anledning blir jag alltid misstänksamnär moderater framstår som om de var beredda attsatsa mer pengar på denna typ av trygghet. Det vardärför jag ställde frågan.Vi har inte heller tagit ställning till hur pengarnaskall fördelas. Som jag sade förut, har vi inte ens settutredningen , och än mindre börjat diskutera hurmiljarden skall fördelas. Vi får nog anledning attåterkomma till frågan när propositionen kommer,. 104 () replik:Herr talman! är hjärtligt välkom-men att ta del av det förslag som vi kommer att läggafram. Jag förstår att har svårt att taställning i den här frågan. Vi märker ju det litet grandpå det agerande som har skett i utskottsbehandlingen.Centern har svårt att över huvud taget ta ställning tilldet som var sanningar . Härantyder de bara vissa öppningar i särskilda yttranden.De kan inte ens gå med på en gemensam reservationom etableringsfrihet och att det skall råda konkur-rensneutralitet mellan landstingen och den privatavården.Anf. 105 () replik:Herr talman! Anledningen till vårt särskilda ytt-rande om etableringsfriheten var att vi hade på kännatt den här utredningen skulle innehålla ett förslag omatt man skulle ta bort etableringskontrollen. sägerLiselotte Wågö själv - hon tycks vara den som harläst utredningen bäst i den här salen - att så är det.Det tyder ju på att det inte fanns någon anledning attslå in dörrar som var på väg att öppnas. Det var därförsom vi nöjde oss med en protokollsanteckning.Anf. 106 ():Herr talman! Jag vill instämma i om att det naturligtvis finns ett sambandmellan hur mycket man satsar på tandvård och vilketresultat man kan få. Jag delar den uppfattningen.Detsamma gäller också hur man lyckas med amal-gamfrågan. Det har också ett visst samband.Jag hade tänkt ställa precis samma fråga till , men jag har fått svar på den. Jag troddeett tag att var beredd att skjuta tillpengar. Men det framgick ju att så inte var fallet. Honär bara bättre på att hantera dessa miljarder än vadalla vi andra är.Jag måste återvända till vad som hände ibudgetdebatten. Då hade vi också en tandvårdsdebatt.Vi reagerade väldigt starkt på neddragningen på 350miljoner. Vad jag kan komma ihåg var vi det endaparti som ansåg att vi behövde 350 miljoner till. Vivarnade för konsekvenserna. Vad jag minns var övri-ga partier tysta som möss i den här frågan.Jag tar upp detta därför att vi har haft kontakt medtandläkarna och dem som har jobbat i utredningen.Jag tycker att det är bra att vi pratar om den. Övrigadelar av betänkandet är mer av returkaraktär. De sägeratt om man hade haft 300-400 miljoner till hade mankunnat upprätthålla en tandvårdsförsäkring på en ioch för sig mycket låg nivå. Det hade i alla fall varitnågonting som hade liknat ett skydd för de flesta. Dåhade vi kanske också kunnat klara ett högkostnads-skydd. Efter vad jag nu förstår går drygt hälften avdessa pengar till de speciellt utsatta grupperna och tillbarn- och ungdomssidan. Jag tycker att det är väldigtviktigt också. Det gäller att upprätthålla tandhälsanhos ungdomarna och inte släppa på den. Det finns juvissa tendenser som visar att så sker i dag.Då hade det kanske återstått en något större sum-ma pengar som man hade kunnat använda till hög-kostnadsskydd. Att tala om ett högkostnadsskydd somträder i kraft vid 20 000 eller 30 000 är helt barockt!Jag fattar inte att de över huvud taget kan funderaöver något sådant. Det kan man ju inte kalla högkost-nadsskydd - det är katastrofskydd! Detta var någrareflexioner.Jag kan hålla med om att tand-vården borde ingå i den allmänna sjukförsäkringen.Det är också vår åsikt. Men det är en kostnadsfråga.Vad kostar det? Jag tror inte att det räcker med 5miljarder, men det är naturligtvis önskvärt.Anf. 107 () replik:Herr talman! 1 miljard är också ett anslag, ellerhur, ? Det är vad vi anslår till tand-vårdsförsäkringen, och det är lika mycket som Social-demokraterna gör. Vi skär alltså inte mer än utskotts-majoriteten.Vänstern - dock inte - och jag harett förflutet när det gäller tandvården. När jag satt isocialförsäkringsutskottet var vi rörande överens omatt vi skulle avskaffa tandvårdsförsäkringen och infö-ra just ett generellt högkostnadsskydd. Vi kanske harmöjligheter framöver att samarbeta i den frågan. Vi ärockså starkt kritiska till att vissa människor kanskeskall drabbas av tandvårdskostnader på över 20 000kr.Anf. 108 () replik:Herr talman! Det är riktigt - har 1miljard och socialdemokraterna 1 miljard. Men jagtycker att det framstår som att har någotslags bättre tandvårdspolitik än socialdemokraternaför samma pengar. Det är inte riktigt trovärdigt i minaögon. För mig är 1 miljard 1 miljard, och det räckertill en viss summa tandvård - punkt slut.Anf. 109 () replik:Herr talman! Jag förstår att intehar kunnat ta del av utredningsförslaget, men jag kan ikorthet nämna att man lägger ytterligare anslag pålandstingen för att de skall sköta den tandvård som deredan sköter inom ramen för annan finansiering. Detär märkligt att man inte valde modellen att lägga ettgenerellt högkostnadsskydd över hela linjen. Det hademiljarden räckt till, om man inte i stället hade duttatoch plottrat bort den på det sätt man nu har gjort ge-nom särskilda satsningar. Jag tror att man i utredning-en har försökt ge litet till var och en som fanns repre-senterad i utredningen, och det kan bara bli elände avsådant.Jag tror att vi är helt överens om att vi skall ha ettgenerellt högkostnadsskydd, och det skall alltså varalika för alla! Det skall utgå till dem som drabbas avett stort tandvårdsbehov. Det är tandvårdsbehovetsom skall avgöra om staten skall gå in och subventio-nera tandvårdskostnaderna.Anf. 110 () replik:Herr talman! Jag kan hålla med om att tandvårds-behovet skall avgöra. Jag delar den uppfattningen.Sedan måste jag säga att om i Stockholmskjuter till litet pengar får man förhoppningsvis mertandvård för pengarna.Anf. 111 () replik:Herr talman! Jag ville bara påminna om att inte alla var tysta som möss vid budget-debatten. föreslog bl.a. att man skulleskjuta till 900 miljoner ,just av anledningen att vi var oroliga för en försämradtandhälsa.Anf. 112 vice talman ():Herr talman! och jag har engemensam motion som gäller just avveckling avamalgam. Det är ett av de tre områden som behandlasi betänkandet. Jag vet inte för vilken gång i ordningensom jag tar till orda i den här frågan här i riksdageneller någon annanstans i samhället. känns detganska jobbigt.Jag har i och för sig noterat att det nu finns enstarkare skrivning i denna fråga, och det har intefunnits . Jag lyssnade noga på ChristinNilsson som pekade på att det inte är tillfredsställandenär vi inte kan nå det mål som bestämt ochatt vi nu måste se till att uppnå målet att avvecklaamalgamet. Jag har noterat med tillfredsställelse attdet ändå finns en starkare viljeinriktning än det fun-nits på ett tag.Men det är faktiskt väldigt riksda-gen fattade beslut om att man t.ex. skulle ge ersätt-ningar till dem som fick problem av olika tandmate-rial. Det beslutet har på något sätt inte verkställts,utan myndigheterna har gått alla möjliga slingrigavägar för att slippa leva upp till beslutet. Det måstevara mycket billigare för samhället att betala ut20 för tandvård i stället för att psyko-somatisera folks åkommor och hellre betala ut en halvmiljon på psykoterapeutiska behandlingar. Det ärbåde omänskligt och orimligt.Jag skall också passa på att säga att det finnsmänniskor som vågar bryta nya vägar. Det är tur attdet finns de som inte måste ha vetenskapbakom sig för att förstå vad som egentligen är elemen-tär kemi. Vi har t.ex. fastställt att man skall få ersätt-ning om man har avvikande reaktioner och lichenför-ändringar i munnen. Men då har hittatpå att dessa förändringar måste vara intill amalgam-plomber. Är de intill guldfyllningar får man inte er-sättning.Dessa förändringar innebär en förtjockning avslemhinnan som kan leda till värre saker i förläng-ningen om de får finnas kvar. Men man kan inte ensanvända grundläggande kemikunskaper för att ta redapå att metaller söker sig till högre stående metaller,åtminstone i sur miljö. Kvicksilvret söker sig till gul-det i munnen. Det betyder att det är där som denstörsta belastningen på slemhinnorna uppstår. Jag tarupp detta därför att man på något sätt snart måstebörja förstå att man ibland kanske inte behöver hurmycket vetenskap som helst, utan man behövergrundläggande skolkunskaper för att slå fast sådanasaker. Detta är inte beständiga material.Dessutom är det ju konstaterat att kvicksilver ärfarligt. Det angriper det centrala nervsystemet ochimmunsystemet. Det finns så oerhört mycket veten-skap bakom påståendet att människors hälsa hotas avdetta, att jag inte fattar att det inte skall kunna räcka. Istället skall man pröva och åter pröva.Det är ungefär som när man begär att få ett över-gångsställe för att barnen är utsatta i trafiken. Dåsäger man: Nej, men det har ju inte hänt något därännu. Så väntar man tills ett barn blir påkört. Då blirdet väldigt bråttom att rita dit strecken för att markeraövergångsstället. Det är precis så den här frågan harutvecklats. Man skall nästan vänta på konkreta döds-fall innan man på något vis kan slå fast att det faktisktär farligt för hälsan.Under tiden lider folk, och det är många som gördet. har faktiskt en gång tagit ansvar ochsagt att vi skall avveckla amalgamet och tillgodosemänniskor som har avvikande reaktioner mot dentaltmaterial. Men likafullt efterlever inte myndigheternariksdagens beslut! För mig som riksdagsledamot blirdet absurt - av vilken anledning sitter vi och fattarbeslut om vi inte verkligen menar att de också skallefterlevas?Jag vill i varje fall ge en eloge till läkare, tandlä-kare, forskare, ja, t.o.m. till ingenjörer, som har gåttföre i den här frågan och vågat ta ställning. De harmed klokskap, särskild lyhördhet för människor ochderas olika besvär samt stort mod gått före och jobbatför att ta fram alternativa material. Det är självfalletde tandläkare och läkare som har jobbat med den härfrågan som har gjort det möjligt för de alternativamaterialen att växa fram. Det är inte några myndighe-ter som har bidragit till det, minsann.Jag hade hoppats på att utskottet ännu starkareskulle ta ställning. Men de glödande kolen hopas överhuvudena, och ett samlat forskningsmaterial kommerså småningom att bli framlagt även från Socialstyrel-sen - det utgår jag ifrån. eller senare måste hän-syn tas till det som sker runt omkring. Man kan intebara selektivt välja ut den forskning som passar justens eget ställningstagande.Det finns isoleringsmaterial som använts sedanlång tid och som innehåller sulfapreparat - sulfona-mid. Det är konstigt, därför att jag trodde att manbehövde recept för att få ut sulfa. Det är åtminstonevad jag har upplevt när jag har haft barn som vidnågot tillfälle har behövt det. Men i det här falletbehövs inga recept, trots att sulfapreparat används vidtandlagningar. Det har visat sig att många människorfår fruktansvärda allergiska symtom därför att de äröverkänsliga mot sulfa. Men eftersom det inte finnsnågon skrivning om vad de här materialen innehållerdrabbas folk rätt av. Det är ingen som egentligen taransvar för de symtom som uppstår. Så fort man sägeratt något har med tänderna att göra blir man nämligenbetraktad som mindre trovärdig.Självkritiken och känslan för utvärdering av detman håller med på det här området ligger på lägstamöjliga nivå. Jag är orolig med tanke på den forsk-ning som finns om Alzheimer och kvicksilver i USA.Ett helt forskarteam har tagit framresultat. Jag är orolig när jag ser de gamla på våraålderdomshem och sjukhem. De har väldigt mångaolika saker i sina munnar. När man började laga deraständer var man nämligen inte varse sådant här, ochgjorde rotfyllningar med diverse guttaperka som in-nehåll.Jag är också orolig för barnen. Jag är medvetenom att det finns en skrivning om kopplingen till barn ibetänkandet, vilket jag i och för sig är tacksam för.Jag känner en genuin oro och ett stort ansvar förden här frågan. En del läkare och forskare som ärunderstödda av står på läkarstämmoroch rycker på axlarna, flinar litet grand och säger: Ja,det är de här som har inbillade sjukdomar, ni vet.Om de som skall se till att vården fungerar på etthumant sätt, även inom forskningen, har den inställ-ningen möter de inte människor med respekt. Dettasprider sig, och det är inte bara på det här områdetsom myndigheter har en viss frånvaro av respekt vidmötet med individer.Det finns alternativa material, och det finns demsom jobbar ihop med producenterna av det materialet.Ungefär som när man slänger i litet extra kryddor iprodukter man tillverkar slänger man i olikasaker i alternativen. Man tänker inte på att just deingredienserna kan orsaka allergier. Sedan heter detatt det är plasten som orsakar allergierna, fast det ärde olika ingredienserna. Det gäller t.ex. titandioxid,som en del är överkänsliga mot. Det börjar förekom-ma på många olika håll, i livsmedel osv. Det finnsalltså många faror som hotar i kemikaliesamhället.Greenpeace har gett ut en bok där detta beskrivsganska tydligt. Den kan jämföras med Tyst vår, somnär den kom försökte väcka oss i miljöfrågor. Bokenheter Our stolen future, vår stulna framtid, och hand-lar om kemikaliesamhället.Vi här i måste börja att ta till oss litetmer av detta allvarliga problem. Det blir billigare förhela systemet om den här frågan tas på allvar. En sakär klar: Myndigheter skall följa beslut.Anf. 113 ():Herr talman! Jag instämmer med allt vad GörelThurdin sade alldeles , och jag delar hennes oro.Egentligen skulle det inte behöva sägas något mer,men jag känner också väldigt starkt i den här fråganoch vill gärna säga någonting i alla fall.Amalgamfrågan är en lång lidandets historia somhar debatterats här i , tror jag attdet var. har, som sade, fattaten lång rad beslut om att patienter som lider avkvicksilverförgiftning och andra avvikande reaktionerpå tandlagningsmaterial skall behandlas med respekt,och om att amalgamsanering skall underlättas. Besluthar fattats om forskningen och tandläkarutbildningen.Jag har själv jobbat med den här frågan ,när jag kom in i . Jag har motionerat, frågatoch interpellerat vartenda år och tagit upp alla upp-tänkliga aspekter. Jag kan t.ex. nämna kravet omproduktkontroll och biverkningsregister. Hela tidenhar jag bemötts väldigt defensivt. Det senaste exemp-let är från tid som socialminister islutet av 80-talet. Hon skyllde på och hänvisade tillEU, trots att det över huvud taget inte varaktuellt att skulle gå med i EU. Detta visar försöker finna skäl för att inte göranågonting.Riksdagen har fattat en rad beslut, t.ex. om attamalgamet skall avvecklas. För barn skulle det havarit gjort fr.o.m. och för vuxna frånoch med . Detta har inte uppfyllts, men man kansäga att amalgamfrågan mycket sakta har baxats framhär i . Det allra största problemet är dock atthanteringen på fältet inte har skett i enlighet med debeslut som har fattat. Det känns ganskameningslöst. Man undrar vilken makt riksdagenegentligen har. Den frågan bör vi som ledamöterverkligen ställa oss.Görel Thurdin har beskrivit vår motion litet grand.En del frågor som vi har tagit upp där har behandlatsvälvilligt av utskottet. Jag håller med om att utskottethar en något bättre skrivning . Det gäller bl.a. av-snittet om forskning, där det sägs att vårt yrkandeegentligen är tillgodosett. Det är mycket bra, och jagtackar för det. Eftersom det yrkandet handlar omTungmetallcentrum i har jag ganska storaförhoppningar om att det verkligen kan bli ett braresultat av den forskningen. När pengar tidigare an-slagits till forskning - så mycket som16 - har erfarenheten visat att forsk-ningsresurserna gått till dem som redan tidigare var avden åsikten att detta inte är något problem. De somhade jobbat och visat på att amalgamet inte är stabilt,att det innebär hälsoproblem osv. fick inga ellermycket litet pengar. Jag tar upp det här bara somytterligare ett exempel på att beslut kan gåsnett.Herr talman! har beslutat att amalgametskall bort. kan vi i enlighet med den rapport somKemikalieinspektionen har lämnat konstatera att mål-sättningen inte uppfyllts. Vi menar att beslutet skallfullföljas. Jag tycker att det är bra att otillfredsställel-se med detta har framförts här och i debatten. Be-slutet skall fullföljas - i synnerhet när det gäller barn.Det skall ske , utan några dispenser tillhandikappade barn eller invandrarbarn, vilket man harhört förekommit. Enligt utskottet är det Socialstyrel-sen som skall följa avvecklingen, men där har maninte varit särskilt intresserad av att amalgamet skallavvecklas. På något sätt känns det som att sätta bock-en till trädgårdsmästaren. Jag vet dock inte vem an-nars som skulle följa utvecklingen, men amalgametskall helt enkelt bort.Ett annat beslut som fattat tidigare är attamalgamsaneringen i vissa fall skall ersättas i enlighetmed reglerna för den öppna hälso- och sjukvården. Vimenar att det skall vara på det sättet, och att kvicksil-verförgiftning av amalgam skall erkännas som ensjukdom.Vi hoppas att arbetsgruppen lägger fram ett sådantförslag och att det kommer snabbt så att riskdagensnabbt kan fatta beslut om det.Till slut måste jag ställa frågan: Varför är den härfrågan så trög? Varför har hela det samlade etablis-semanget stått fast vid att det här inte skulle varanågot problem? Man säger att patienterna har psykis-ka besvär. Varför har man över huvud taget inte bryttsig om att iaktta försiktighetsprincipen? Det finns juandra miljöproblem där forskningsvärlden har fåtterkänna att man faktiskt haft fel. Här har det varitoerhört trögt. Varför har man inte varit genuint intres-serad av att hjälpa sjuka människor?Man kan ju spekulera i många orsaker till tröghe-ten. Jag skall inte gå in på det. Men den här tröghetenhar faktiskt resulterat i stort lidande, onödiga sjuk-skrivningar och enorma kostnader för samhället. Detär någonting att tänka på i dessa tider, när vi gnetarmed varenda krona och inte får pengarna att räcka till.Det rimmar också illa med vår lagstiftning om attsätta patienten i centrum.Även om betänkandet har en bättre skrivning äntidigare tänker jag rösta på reservation nr 6. Jag yrkaralltså bifall till den.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § Vissa ersättningar till sjukvårdshuvud-männen m.m. för år 1997FöredrogsSocialutskottets betänkande 1996/97:SoU12Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m.för (skr. 1996/97:66)Anf. 114 ():Herr talman! Jag skall i det här betänkandet omvissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen koncent-rera mig på vårdgarantin.Om det skulle ha förbigått någon vill jag säga attvi har köer i vården. 68 000 människor väntar påbehandling av de sjukdomar som omfattas av denursprungliga vårdgarantin. Då säger socialdemokra-terna att garantin spelat ut sin roll, och erbjuder istället en besöksgaranti.Egentligen finns inget skäl att förvånas. När soci-aldemokraterna styr sjukvården blir det köer. Viminns hur det såg ut . Då stod 52 000 människori kö. Hjärtpatienter dog i kön, människor med olidligasmärtor i höfterna tvingades leva med plågor somsnabbt borde åtgärdats.I och med att riktiga incitament skapades och frietablering av specialister tilläts så försvann köerna.Låt mig citera ; en avis knappast kändför sin lust att berömma borgerlig politik. Den 27 juli1993 skrev man: Vårdköer utan slut och korridoreröverfulla med patienter - det var bilden av svensksjukvård i valrörelsen . är köerna nästanborta.Så långt . Efter två och etthalvt år med socialdemokratisk sjukvårdspolitik är vinu tillbaka på ruta ett.