prot · GK09102 · 1997-05-14 00:00:00 — Han sade ju för övrigt redani sitt första inlägg, en , att det finns en starkdominans av borgerliga tidningar, vilket han tydligeninte ansåg vara bra.Frågan är då hur ett ytterligare politiserat mång-faldsråd i så fall skall ta sig an uppgiften att ändra pådetta. Kan kanske precisera något?Innebär det t.ex. att ett sådant råd skall förbjuda vissatidningar att gå samman? Eller skall man kanske, omvi nu håller oss till etermedier, tänka sig att dra intillstånd om det sker ägarförändringar i ett bolag? Vadgör man i så fall med ett börsnoterat bolag där detfaktiskt sker dagliga ägarförändringar, om än i litenskala?Anf. 97 () replik:Herr talman! Det handlar inte om att förbjuda någ-ra som helst åsikter att komma fram. Det borde välNils ha förstått, herr talman. Dethandlar om att se till att garantera att olika åsikterkommer fram, vilket en koncentration av ägande ochmakt över medier är ett hot mot. Då gäller det att haett regelverk som motverkar maktkoncentrationsten-denser osv. Sedan är det naturligtvis en sådan härutrednings sak att se till att detta sker på ett sätt somgör att möjligheten att framföra åsikter inte beskärsför någon.Tanken med att bekämpa maktkoncentrationen in-om mediesfären, att se till att de publicistiska intres-sena får råda och vara starkare än de rent kommersiel-la eller ekonomiska intressena, är ju att säkra det friaordet. Det skall vara så fritt och så brett som möjligt.Anf. 98 () replik:Herr talman! Jag vet inte om hörtill dem inom som fortfarande anser sigvara kommunister. Men det är ju alldeles uppenbartatt bakom det han sade här i talarstolen finns det i allafall en klassisk marxistisk idé, nämligen detta attproduktivkrafterna genom något slags inneboendeegenskaper obönhörligt driver fram mer och merkoncentration. En gång i tiden gällde detta för allting.Numer tycks det vara begränsat till massmedierna.Men om man nu ser på verklighetens produktiv-krafter, om jag nu får fuska i marxismen ett litet tag,är ju utvecklingen precis den motsatta. Det har till-kommit nya TV-kanaler och det är alltfler möjligheterför människor att sända radio - det finns restriktioneri , men detta gäller i princip - med väldigt litetpengar investerade. Vi har hela Internet som i principger alla som har tillgång till datorer, vilka blir fler ochfler, möjlighet att koppla upp sig till snart sagt varen-da tidning av intresse i världen.Det som diskuteras seriöst är ju om den tradi-tionella pressen har någon framtid i detta helt föränd-rade och mycket mer mångsidiga medielandskap. Såhär finns problem att diskutera, men inte nödvändigt-vis de som ingår i , tyvärr, litet fyr-kantiga analysmodell.Jag måste instämma i fråga:Vad skall dessa politiker egentligen göra, som inteinnebär att man kliver in och börjar att reglera sådantsom i ett fritt samhälle inte får regleras?Anf. 99 () replik:Herr talman! Det har aldrig yrkats att några politi-ker skall gå in och reglera vad redaktioner får, ochinte får, skriva om eller liknande. Det är dumt ochoförskämt att påstå något sådant.Men visst finns flera kanaler. Vi har en växandefinansgrupp, den som brukar kallas Kinnevikgruppeneller Stenbeckgruppen, som äger femTV-kanaler med helt dominerande inflytande. De harockså ett stort inflytande i , men där delar demaktpositionen med familjen , som dockanses starkare eftersom den samverkar med vissaandra aktieägare. Vi ser alltså två av de gamla klas-siska finansfamiljerna, eller utlöpare av dem, som meroch mer etablerar sig inom medierna och skaffar sigett allt starkare grepp.Det är också så att Stenbeckkoncernen äger meroch mer av pressen, mer och mer av bokutgivningen,mer och mer av moderna datorbaserade medier osv.Det är verkligen ett exempel på en mediekoncern somhar växt fram och som håller på att ytterligare förstär-ka sin makt över medieområdet. Det är klart att dettaleder till en koncentration och att det i detta ocksåfinns risker för en åsiktsmässig likriktning.Anf. 100 () re-plik:Herr talman! Om det verkligen vore så att Sten-beck eller någon annan i branschen med all kraft gickin för att åsiktsmässigt likrikta - låt oss säga efterBerlusconimodellen eller något sådant - som ligger inom sfären, då skulle detkanske finnas skäl att föra diskussioner i de termersom gör. Men jag tror inte att någon iSverige känner igen sig i detta. Det är klart att detfinns potentiella risker, och det gör det med alltinghär i världen. Men huvudmedlet mot sådana risker ärändå att det står fritt för vem som helst i övrigt -andra finansgrupper, andra typer av intressenter så-som stora organisationer och t.o.m. politiska sådana -att etablera sig som motvikter.Kenneth svarade på , en fråga som jag också ställde, med att politi-kerna inte skall gripa in i några detaljer utan att dethandlar om regelverk och lagstiftning. Jag tror tyvärratt det är en illusion att det går att lagstifta bort kon-centration av det här slaget. Det finns ju väldigt godamöjligheter att kringgå lagen genom att använda bul-vaner och hålla på att tricksa, så huvudlinjen måstevara den fria etableringsrätten.Anf. 101 () replik:Herr talman! Än så länge har vi inte sett någon s.k.Berlusconieffekt i , och det är ju bra. Men dethandlar ju om att ett sätt att driva medier, nämligenkommersiellt baserat på blott kommersiella hänsyn,leder till en strömlinjeformning och likriktning avkulturellt innehåll och av åsiktsinnehåll. Riskerna meddetta är uppenbara, vilket just exemplet visarmed all önskvärd tydlighet. Därför måste det finnasett regelverk. Det är inte så att svenska kapitalister ärvare sig bättre eller sämre än deras kolleger i andraländer. Det gör att det måste finnas vissa regler sommotverkar maktkoncentrationen på medieområdet.Anf. 102 ():Herr talman! skall ta ställning i hög grad pragmatisk proposition. Annonsreglernaliberaliseras så att den högsta tillåtna annonstidenökar och24.00, detta för att även fortsättningsvis skallåta sig att sända regionala program på fasta tider isina sändningar.Vidare skall det finnas möjlighet för staten, närden ger sändningstillstånd, att ställa villkor på båderegionala sändningar och regional produktion. Ingetpolitiskt parti har några invändningar om annonsti-dens placering och utökning när det är peak time.Men passar i detta sammanhang på attvädra några av sina gamla käpphästar för att profilerasig som eterns , ibland tillsammans medFolkpartiet. Man låtsas inte om att med enmycket stor majoritet gång på gång röstat ned derasförslag.Att ställa villkor på regionala sändningar för attkunna ge ett TV-företag sändningstillstånd kallarModeraterna för ett yttrandefrihetsbegränsande vill-kor som de inte accepterar, enligt reservation nr 1.Det är verkligen att ta i. För det enskilda TV-företagetinskränks visserligen dess möjligheter att agera, menden reella yttrandefriheten ökar ju om många röster iolika regioner kommer till tals. Regionalisering kom-mer inte heller att åläggas alla TV-bolag som sökersändningstillstånd. Att ställa detta villkor på ,som är den enda rikstäckande TV-kanalen i marknätetsom finansieras med reklam, kan inte anses ohemult.Moderaterna talar i olika sammanhang ommarknätet som stolpnätet, för att det skall låta urmo-digt. Trots att detta marknät når ut till hela svenskafolket motsätter sig att det skall digitali-seras. Detta skulle givetvis innebära mycket klarakonkurrensnackdelar för public service och TV 4eller, med förslag, ökade kostnader fördem för att gå över till satellit. Inte skulle det gagnasvenska folkets möjligheter att se bra TV precis!Bortsett från detta kan man förutspå att även digi-tala satellitsändningar kommer att innebära ett starktökande utbud. I ett längre perspektiv, och som mot-vikt till en utslätad monokultur, är det viktigt att slåvakt om vår svenska kultur, vårt svenska språk ochvåra regionala särarter.Jag skulle önska att återgick till singamla kulturkonservativa syn, och inte bara spelademed på mediemarknadens villkor och följde dessönskan om så få restriktioner som möjligt. Det gällerbåde utbud och reklamtider. Genom att öppna vägenför mer reklam, som vill, kommer utbu-det att styras mot utslätade och ointressanta produk-ter. Dessutom kan mycket reklam verka störande i sig.Jag tycker att har en något god-trogen inställning till reklamens välsignelse i allalägen. Vi socialdemokrater motsätter oss i alla fall enannonsvolym enligt de mer generösa bestämmelsernai EG:s TV-direktiv.Åsiktsannonser i det dominerande och i privatlivetpåträngande medium som TV är, är ett annat kärtträtoämne. Vi har ingen anledning att ta bort TV-lagens 5 § med förbud mot annonser som syftar till attvinna stöd för politiska och religiösa åsikter. I endemokrati är det fria meningsutbudet en hörnsten.Åsikterna skall komma fram i en öppen och fri debatt.De stora penningstarka partierna skulle naturligtvis fåchansen att verkligen nöta in sitt budskap om dennareklam tilläts, och de små skulle missgynnas. Ärverkligen en dylik åsiktskommersialisering något attstå upp för? En annan avart vi är förskonade ifrån iSverige är den negativa åsiktsreklam som finns iUSA. Den innebär att man förtalar sin motståndare,ibland grovt, utan att denne får komma till tals.Folkpartiet anser i sin reservation att eventuellatendenser till monopolisering av det fria ordet skallmotverkas. Maktkoncentrationen har dock inte ökat,säger man. Jag vågar inte ha någon klar uppfattningom den saken, men jag tror i alla fall att presstödethar haft en mildrande påverkan och bromsat en ut-veckling mot maktkoncentration på pressidan. Folk-partiet vill dock avveckla detta presstöd på sikt.Vänstern tycker att är för tandlöst,och av det skälet skall ersättas av en parlamentariskberedning som skall komma med reella lagförslag närdet gäller maktkoncentration. uttryckerfarhågor för att rådet kan vara inskränkande för ytt-rande- och informationsfriheten, och vill därför att detavskaffas. Majoriteten anser att rådet skall finnas kvaråtminstone tills vidare. Rådet har kommit med värde-fulla påpekanden när den proposition som vi nu de-batterar skrevs. Om ett programföretag har fått sänd-ningstillstånd har företagets ägare ansvar för att vill-koren är uppfyllda även omägarbilden ändras, har Mångfaldsrådetpåpekat. Rådet skall följa utvecklingen över en längretid och avge ett betänkande 1998. Låt oss vänta medvår dom över detta råd till dess!Vänsterns reservation innebär att regeringen skallutvärdera hur de regionala villkoren uppfylls. Det ärvi socialdemokrater också motståndare till. Vi tyckerinte att detta skall utredas i särskild ordning. Detankommer på att se till att ra-dio- och TV-lagen följs.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan i betänkandet.Anf. 103 ()replik:Herr talman! efterlyser en merkulturkonservativ syn från t.ex. min sida. Jag stårabsolut för en sådan liksom jag tror på det svenskaspråket, och vill slå vakt om det. Men jag är heltövertygad om att regleringar är det sämsta sättet attförsöka slå vakt om sådana värden. De måste kunnabäras fram på annat sätt, som har att göra med såmycket annat här i samhället än mediepolitiken. Detgäller t.ex. skolpolitiken.Catarina Rönnung säger också att jag tror på re-klamens välsignelser. Nej då, jag antydde t.o.m. i mitthuvudanförande att det inte är allting som är så roligtmed reklamen. Jag kan t.o.m. säga att det finns reklamsom är lika dålig som en del TV-program som jagsjälv inte gärna ser på. Men man måste också kommaihåg att reklamen och de intäkter den ger är en förut-sättning för dessa fristående bolags möjligheter attbedriva god verksamhet eller t.o.m. att överleva.Beträffande åsiktsannonseringen tycker jag atthela anförande bygger på en före-ställning om TV-mediets oerhörda genomslagskraftsom egentligen är förlegad. Det var möjligen berätti-gat att tänka och tala på det sättet när vi hade en endaTV-kanal, eller ett par stycken. Men står vi infören ökad mångfald, inte minst genom den nya digital-tekniken. Då blir inte den synpunkten lika tungt vä-gande längre. Det finns också en ren koppling tillyttrandefrihetskraven.Slutligen vill jag fråga : Är detverkligen en väsentlig regeringsuppgift, som Social-demokraterna uppfattar det, att regeringen skall hasynpunkter på hur många annonsminuter som skallförläggas till olika tidpunkter och i vilken omfattningi t.ex. ?Anf. 104 () re-plik:Herr talman! Det är möjligt att också jag har enkulturkonservativ uppfattning när det gäller åsikts-reklam. På lång sikt tror jag att det möjligen kommeratt bli svårt att stå upp för ett förbud mot åsikts-reklam. Men för min del är den här åsiktskommersia-liseringen, som jag uppfattar den, av ondo. Det gällersärskilt när man för ut ett politiskt eller religiöst bud-skap. Det skall finnas andra vägar och kanaler i en frioch frisk demokrati, och man skall inte behöva nasaut sina politiska produkter i ett så påträngande medi-um som TV trots allt är.Jag kommer dessvärre inte ihåg frågan, men NilsFredrik får återkomma till den.Anf. 105 ()replik:Herr talman! Jag tycker nog att de socialdemokratiska politiska alstren litetväl negativt här när hon säger att det handlar om attnasa ut sina politiska produkter. Man kan väl ändåtänka sig en något mer neutral formulering, åtminsto-ne om det egna partiets produkter.Jag tycker inte riktigt om att ,när hon talar om kulturkonservatism, sätter någotslags likhetstecken med en uppfattning som innebäratt man skall förbjuda saker. Vi ser det absolut inte så.Det är ju många som är kulturkonservativa. Dethandlar om att slå vakt om goda saker och värna omgoda saker. Jag tror att det är en förlegad väg att troatt man kan göra det genom att utestänga alternativ.Frågan var om tycker att det ären rimlig regeringsuppgift att hålla på och intresserasig för hur de olika reklamminuterna i friståendeetermedier fördelas under timmarna och under dygnet.Anf. 106 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att det är rimligt eftersomdet just var självt som föreslog den här lösning-en i sina diskussioner med regeringen. har juockså tagit ställning till det antal minutersom reklamtiden skall räcka. Jag tycker att det trotsallt är högst rimligt.Anf. 107 ():Herr talman! Om det gäller att vilja skapa bättrearbetsvillkor för pressen t.ex. tror jag mera på attlindra pålagor, skatter och sådana saker än att arbetavidare med presstödet som det har fungerat hittills.Catarina Rönnung säger att hon tror att presstödethar bidragit till att motverka en koncentration inommedierna. Jag har suttit här och försökt komma på ettenda konkret exempel där man verkligen med säker-het kan säga att det är så. Jag har inte lyckats. Fråganär ju verkligen om presstödet över huvud taget harhaft den positiva effekt som var avsikten när det till-kom. Det skapades med goda syften, men mångagånger har det mera skapat ett bidragsanpassat bete-ende från en del tidningar än något annat.Sedan var det frågan om det här massmedierådet.Det är klart att man kan vänta med domen till 1998.Jag tror inte att de kommer att ställa till några kata-strofer intill dess. Men detta är ju en principiell fråga.Skall eller skall inte politiska organ med diffusa upp-gifter och diffusa mandat övervaka medieutveckling-en? Skall man i stället arbeta efter den normala meto-den att när man identifierar ett konkret och påtagligtproblem utreder man det? Jag tycker ju att det är enbetydligt bättre och mer begåvad metod.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )13 § Fortsatt giltighet av lagen om tillfälligabestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokal-radioFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU27Fortsatt giltighet av lagen (1995:1292) om tillfälligabestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokal-radioAnf. 108 ():Herr talman! Socialdemokratisk mediepolitik gårut på att allt skall förbli vid det gamla. Det går inte atttolka socialdemokratins passivitet i mediefrågorna påannat sätt. Under den förra nioåriga socialdemokratis-ka regeringsperioden fattades inte ett enda beslut föratt möta de nya möjligheterna på medieområdet. Dennya socialdemokratiska regeringen har suttit i två ochett halvt år utan att egentligen åstadkomma någotväsentligt nu heller.Annorlunda var det under de tre borgerliga rege-ringsåren. Då drevs utvecklingen framåt. Men denutvecklingen lämnade inte Socialdemokraterna någonro. Det enda substantiella de har åstadkommitär att förhindra att nya privata radiokanaler etableras.De vill stoppa utvecklingen. De gillar inte den kom-mersiella privata radion.Socialdemokraterna vet tydligen inte vilket ben devill stå på. Det verkar nu som om de på ett snabbspår istället vill att public service-TV t.ex. skall kommer-sialiseras genom införande av betal-TV. Det innebärju att den genuina principen om att public service-kanalerna skall ställa samma program till alla med-borgares förfogande för samma kostnad skall överges.Det här betyder att licensbetalarna skall få betala förprogrammen två gånger. Människor som bor utanförtätorternas kabelområden utestängs ifrån vissa pro-gram.Sedan i december 1995 får inte några nya radio-kanaler etableras. Den s.k. stopplagen förhindrar det.Nu är det tredje gången som den döda handen skallläggas över den privata radion. Stopplagen skall för-längas till , dvs. över nästa val.Jag tycker att Socialdemokraterna är ganska modigasom vill möta väljarna med det här beslutet bakomsig.Tanken har varit att nya regler skall in-föras för den privata radion. I avvaktan på det skallstopplagen gälla. Regeringen tillsatte ju en utredningsom skulle föreslå nya regler. Den utredningen har nuvarit ute på remiss. Utan att överdriva kan man välsäga att utredningens förslag har totalhavererat. Dethar ju både utredningens ordförande och kulturminis-tern nu också insett. Förslagen är ogenomförbara. Istället skall man nu föra ett slags dialog, som detheter, med branschen om vad man kan göra.Den enklaste dialogen som regeringen skulle kun-na föra är ju att meddela branschen att privatradionunder får leva under de regler somde all rätt anser sig garanterade i gällande lag.Sanningen är ju den att Socialdemokraterna intevet vad de skall göra . De har, inklusive det härbeslutet, ägnat sig åt att förlänga stopplagen. Det den frågan aktualiseradesförsta gången. De har alltså inget besked att ge omvad de tänker göra under den här nya stopperioden.Besluten om stopplagen börjar ju likna ett slags per-manentning av de här bestämmelserna. Min uppfatt-ning är att det egentligen inte finns något annat attgöra än att häva stopplagen för att uppfylla de inten-tioner som finns med den här typen av lagstiftning.Sedan gammalt vet vi att Socialdemokraterna intehar någon särskilt stark känsla för företagande ochföretagsamhet. De har svårt att förstå skapandetsvillkor. De tror att det går att behandla företagare ochbranscher nästan hur som helst.Den privata radion är en helt ny bransch, en ungbransch. Det kommer att ta innan den så attsäga sätter sig. Det var bl.a. bakgrunden till att vi gavden förutsättningar att planera på lång sikt. Det tarlång tid för en helt ny bransch att hitta sina former.Socialdemokraterna tror att det går att utvärderaen helt ny verksamhet . Ingen kanfaktiskt säga hur privatradion kommer att ut-vecklas, men Socialdemokraterna tror sig uppenbarli-gen kunna det.Långsiktigheten i verksamheten har brutits ioch med stopplagen och hoten om helt nya regler förverksamheten. Ingen ansvarig i regeringen kan i dagsäga vad som skall hända med privatradion.Min fråga är då: Hur kan någon tro att en sådanosäker framtid där man t.o.m. kan bli av med sittsändningstillstånd främjar investeringar och satsning-ar ? 2 000 anställda - helt nya jobb -lever i ovisshet och får inga besked. De 2 miljonernalyssnare får det inte heller.Herr talman! Trots den bakgrund jag har tecknatär min prognos att privatradion kommer att få levavidare i huvudsak med de villkor som den har i dag.Ingen regering borde ta risken att behöva betala om-fattande skadestånd för indragna eller förändradekoncessioner. Ingen regering borde i dessa dagarkunna ta ansvar för att minska statskassans inkomstermed i runda tal . Ingen regeringborde våga sätta sig över 2 miljoner lyssnares prefe-renser.Herr talman! Mot bakgrund av vad jag nu har sagtföreslår jag avslag på utskottets betänkande och bifalltill reservationen.Anf. 109 ():Herr talman! Dagen inleddes med en aktuell de-batt. Det gällde företagsklimatet. i talarstolen och talade sig varm för företagsam-hetens villkor. Det blev t.o.m. applåder efter AndersSundströms tal om att antalet jobb i den privata in-dustrin hade ökat. Jag vet inte om var med och applåderade, men andra socialdemo-krater applåderade budskapet.Nu, , debatterar vi hur vi skallförlänga en lag som förbjuder nyetableringar i delarav en framtidsbransch, mediebranschen. Vi debatterarstopplagen som syftar till att förbjuda etableringar avnya företag och nya arbetsplatser.Vi gör det därför att majoriteten vill göra det möj-ligt att införa ytterligare regelverk litet . Majori-teten vill ta bort rätten att driva verksamhet för 83företag, 83 arbetsplatser. Sedan vill man dela ut tids-begränsade rätter till ungefär 60 företag. Man villprincipförbjuda ägarförändringar, principförbjudaproduktutveckling och produktförändringar och införaen omfattande byråkratisk kontrollapparat.Det hade varit intressant att ha för att se hur det svenska företagsklimatet hante-ras i verkligheten, när man skall gå från ord till hand-ling i . Med det här förslaget visar ju social-demokraterna att man ingenting förstått och ingentinglärt om företagandets villkor. I stället släpas betong-häckarna fram för att stoppa de nya företagen ochstoppa de nya jobben.Att socialdemokraterna gör det här gör mig kanskeinte riktigt så förvånad som att ställer upp påatt förbjuda ny verksamhet. Det har ju i alla fall tidvisfunnits ett företagarintresse inom Centern.Effekten av förslagen blir att den företagare somhar köpt en sändningsrätt av staten och kanske inves-terat i stationsutrustning och till-stånd, får uppleva att sändningsrätten som gällde vidinköpet och som priset baserades på i ett slag tas bortav en klåfingrig politisk majoritet.Stopplagen som hindrar att nya tillstånd ges underde kommande åren, upphävandet av förlängningen avtillstånden vid utgången av och begränsning-en av framtida tillståndsperioders längd kommer atthämma utvecklingen av branschen. Vem vill investeramångmiljonbelopp i en verksamhet vars framtid en-bart präglas av osäkerhet?Herr talman! Yttrandefriheten, liksom tryckfrihe-ten i , grundas på ett antagande om att mång-falden bäst skyddas och stärks av etableringsfrihet.Det skall råda stor frihet att ge ut och distribueramedieprodukter och pröva deras ekonomiska bärkraft.Grunden för att yttrandefrihetsgrundlagen tillåterlagstiftning om tillstånd och villkor för att sända ra-dioprogram i etern ligger i behovet av att på något sättordna användningen av radiofrekvenser. Det tekniskautrymmet har varit mycket begränsat och det har varitskälet till den tillåtna regleringen. ser vi mycketstora förändringar på medieområdet och radioområ-det. Den digitala tekniken medger ett stort antal nyakanaler och tjänster. Via Internet kan man lyssnapå över 300 radiokanaler direkt. I en miljö med ettstort antal tillgängliga frekvenser och kanaler minskarbehovet av system för fördelning av frekvenser.Stopplagen som förhindrar och förbjuder att idagsläget ytterligare 20-30 radiostationer etablerasframstår som högst tveksam vid beaktande av yttran-defrihetslagens 3 kap. 2 § andra stycket, som anger attsammanslutningar skall ha möjlighet att få tillstånd attsända ljudradioprogram i den utsträckning som till-gängliga radiofrekvenser medger.Inom ramen för dagens tekniska begränsningar företermedier borde det vara lyssnarna som genom sinafria val avgör vilka program som skall ha förutsätt-ningar att distribueras i etern. Det kan inte vara, ochfår inte vara, politiskt grundat godtycke som avgörvilka begränsningar som skall göras av radiosänd-ningarna. Det är inte som skallavgöra vad som är mångfald och vad som tilltalarlyssnarna.