prot · GL0939 · 1997-12-03 00:00:00 — Dethandlar naturligtvis om att en större del av befolk-ningen och företagen, dvs. skattesubjektet, bor i Gö-teborg med omnejd." I propositionen förordas ocksåGöteborg som sätesort.Herr talman! Analogt med detta borde regeringenockså förorda som sätesort för Västernorr-land och Jämtland.I betänkandet reserverar sig . - reservation 4 avseende mom. 4 - mot en nyregionindelning. Man påpekar att det är fel att enorganisation blir alltför snäv och byråkratisk i sinledningsfunktion och varnar för att den nya regio-nindelningen kan innebära en allvarliguttunning av skatteförvaltningens lokala närvaro. Mananser också att en regional omorganisation av skatte-förvaltningen bör anstå åtminstone till dess att resulta-tet av PARK:s arbete föreligger.Herr talman! Med anledning därav yrkar jag bifalltill reservation 4 avseende mom. 4.Anf. 51 ():Herr talman! När för en gångs skull i enkammardebatt står i centrum kan jag inte avstå från attlägga mig i.I sitter vi nu och tittar på medan en regioni norr och en region i söder bygger framtiden. Dettaberor på den borgerliga majoritet i länet som, sett entid tillbaka, ansett att vi skall stå utanför. Vi hallän-ningar får alltså titta på när statliga organ delas upp påolika regioner. Vi noterar att sysselsättningstillfällenförsvinner, men det enda vi kan göra är diskuteravilken region myndigheten skall tillhöra. Vi i Hallandhar ingen möjlighet att själva få något regioncentrum.Det är tydligt att det har gått upp för majoriteten iutskottet att med sin 270 000 invånare intekan mäta sig med miljonregionerna i norr och i söder.Carl anser att vi skall vänta. Men vi iHalland har väntat på att det skall bliordning på den statliga verksamheten i Halland.I den nu aktuella frågan är det tydligt att ett odelatlän är viktigare än en lösning som skulle kunna varabåde praktisk och rationell. är sedan mångaår tillbaka delat när det gäller andra myndigheter. Denhär frågan har egentligen inte med regionfrågan attgöra, åtminstone inte som jag och och de andra i mittparti i ser saken, utan den är praktisk. Detenda som har bäring på regionfrågan är att vi kan seatt något söder om oss är det ett faktum.Rolf Kenneryd säger att detta uppfattas i länet somom det skulle vara en signal om en framtida länsin-delning. Jag har inte medverkat, och inte heller mittparti, till att det skall vara en sådan signal. Tvärtomhar vi sett praktiskt på detta. Det gör vi utifrån denbakgrunden att i norra ingår istorstadsregionen . Att lyfta ut den delenfrån en framtida skatteregion blir besvärligt. Denuppfattningen har skattemyndighetens lokalkontor iKungsbacka och i . I harman uttryckt samma uppfattning. Jag har besökt lo-kalkontoren och fått flera mycket ingående redogörel-ser för hur arbetet skulle förenklas om man skullekunna arbeta inom samma region.Jag kan nämna för del att över 800människor pendlar mot . Det finnsde som äger fastigheter i ett län men arbetar i ett an-nat. Det är krångligt om man har olika gränser förmyndigheternas arbetsuppgifter.Nu när den här verkligheten finns har vi socialde-mokrater i framfört vår uppfattning om hurman praktiskt skulle kunna lösa den här frågan för attuppnå bästa möjliga resultat både när det gäller ef-fektivitet i arbetet och när det gäller struktur.De som säger nej har inte talat om vart Hallandskall höra. Det skulle vara mycket intressant att innanregeringen fattar beslut få höra vilken uppfattning nisom säger nej till förslaget har drivit i frågan i länet,och vart ni tycker att hela skall tillhöra. Jagskulle också vilja veta - nu när man minskar från 23till 10 sätesorter - vad det är som talar för att detskulle bli mer sysselsättning i om Hallandinte delades.Herr talman! Jag har inget yrkande i det här lägetutan konstaterar att det bästa förslaget för Hallandinte varit framkomligt. gäller det att göra det bästamöjliga av situationen.Anf. 52 () re-plik:Herr talman! Slutrepliken i anföran-de hade jag förväntat mig vara att han skulle yrkabifall till propositionen och avslag på utskottets för-slag. Det hade varit konsekvent med tanke på denuppfattning som han eventuellt står för - jag sägereventuellt för det var inte riktigt klart vad han självtyckte i den delen. avstår han från att göra det, ochdet tycker jag att han gör rätt i.Vad gäller de inledande synpunkterna om Hallandi framtiden tycker jag att har en alltförnegativ syn. Han säger att sitter och tittar på,ingenting kan göras. Frågan är dock vilket inflytandesom ett delat hade fått i de nya storregionernapå skattemyndighetssidan, och . Jag tror att risken är uppenbar, som jagtidigare har framhållit, att den fungerande myndig-hetsstruktur som finns i skulle kunna kommaatt slås sönder om man hade delat upp länet på detviset. Vi har tagit den principiella ståndpunkten i dethär sammanhanget, att länen skall behållas intakta ifortsättningen när det gäller skatteförvaltningensregionalisering. Det är utifrån de utgångspunkternasom vi har argumenterat. Sedan kan man naturligtvisdiskutera om det är rätt eller inte, men i det här falletfinns det goda skäl för det. Annars skulle man nog sehelt andra lösningar än dem vi ser. Vad gällerVästra kan vi se nu att det länet imånga avseenden är för stort, vilket leder till pro-blem.Alf frågar vad vi tycker att det skall varai stället. Svaret på den frågan är att vi har tagit ställ-ning till den principiella synpunkten. Sedan är detriksdagen som har att fastställa målsättningar ochfölja upp dem . Det är myndigheterna som medhänsyn till verksamhetens krav skall fastställa vilkenorganisation som passar dem bäst. Det gäller på skat-teförvaltningens område, och det gäller också påandra områden. För min personliga del kan jag docksäga att skulle man välja alternativet ellerJönköping delar jag den uppfattning som framförde, att det i så fall är lämpligt att säte-sorten blir Jönköping.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag kan inte se det här som så att detär inflytandefrågan som är det viktigaste. Det somriksdagen nu behandlar är landets indelning i skatte-regioner. Då bör utgångspunkten vara: Hur skall deframtida regionerna kunna fungera bäst? Det måstevara utgångspunkten. Jag kan inte komma till någonannan slutsats än att i alla fall , liksom tillmycket stor del , är så fast sammanflätat medGöteborgsregionen att det blir praktiskt mycket be-svärligt att stå utanför den regionen. Det är så vi serpå frågan och inte binder upp det här i några framtidaställningstaganden.Sedan konstaterar jag att det är bättre för Kungs-backa och att tillhöra än att tillhö-ra Göteborg.Anf. 54 () re-plik:Herr talman! Det senaste konstaterandet kan ivarje fall inte ha emanerat ur mitt tidigare inlägg ifrågan, utan det måste ha fått från annathåll.Alf säger att det inte är fråga om infly-tande. Men det var han själv som tog upp den debat-ten i inledningen av sitt anförande. Jag tycker att manhar anledning att i den här frågan bedöma helheten förlänet. Vid den bedömningen av de argument som jagfört fram tidigare, men som jag inte vill ta upp kam-marens tid med mer, har jag kommit till den slutsatsenatt det både för skattemyndigheten, för samverkanmed andra myndigheter och för skattebetalarna är braoch lämpligt om som en enhetkommer att tillhöra en annan region.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag finner det här vara ett mycketmärkligt inlägg. Å ena sidan säger attfrågan inte alls har med den framtida länsindelningenatt göra. Å andra sidan påstår han att nu sitterdefensivt och väntar på vad som skall hända i justdetta hänseende. Min uppfattning är att vi under allaförhållanden måste försöka hålla starkt införframtiden. Det är viktigt oavsett om förblirett eget län också eller om det kommer attingå i någon annan konstellation.Beträffande sysselsättningen i samband med detnu aktuella ärendet är det obestridligen så att om manhåller länet helt räddar vi med detta ett eller annattiotal kvalificerade handläggartjänster i länet. Detberor helt enkelt just på det förhållandet att vi hållerHalland helt och därmed ger underlag för dessa kva-lificerade tjänster.Beträffande frågan vart länet skall föras finns nutvå alternativ. Vilka det är framgår klart. För min delär det tämligen egalt vilketdera av dessa som manväljer, men jag vill i likhet med ,m.fl. påpeka att därest länet förs tillÖstergötlands län är den naturliga sätesor-ten. Hota därför inte mer med som alterna-tiv!Anf. 56 () replik:Herr talman! Jag har försökt att göra klart att denbäring som detta har på länsindelningsfrågan är attden frågan är på gång. Man håller på att bilda och län. I så måtto har det denbäringen. Det är en av orsakerna till att vi har hamnati den här situationen där vi på något sätt har blivitkringskurna. Där slutar egentligen bäringen på länsin-delningsfrågan och övergår i ett praktiskt resoneran-de. Det är utifrån den utgångspunkten som vi harkommit fram till vårt ställningstagande.Sedan skulle jag bra gärna vilja veta varför det ärnågon vits med att genomföra en regionalisering omdet inte i denna ingår en viss rationalisering. Vad RolfKenneryd nu säger är att det inte skall flyttas någraarbetstillfällen från de befintliga länen till de nyaregionorterna och att ingen kommer att sägas upp. Jaghar svårt att tänka mig att det skulle vara på det sättet.Jag skulle gärna vilja höra vad det är som ligger bak-om det påståendet.Anf. 57 () replik:Herr talman! Nej, jag hävdar inte att alla tjänsterkommer att vara kvar. Självfallet är det inte så. Mengenom det här beslutet kommer vi att rädda någratiotal kvalificerade handläggartjänster, eftersom un-derlaget för dessa tjänster bibehålls. Det är obestrid-ligt.Sedan hävdar jag mycket envetet och med emfasatt den fråga som vi nu diskuterar icke skall kopplassamman med den framtida länsfrågan. Jag vill än engång påpeka det som jag sade i mitt anförande, att detsom nu kommer att ske inte heller skall tas till intäktför att det rör sig om en förberedelse för Hallandstillhörighet till någon region när det gäller självalänsfrågan. Däremot är det obestridligen så när detgäller skatteförvaltningen.Anf. 58 ():Herr talman! Jag vill börja med att tala om denparlamentariska regionkommittén, PARK, som haråberopats av åtskilliga tidigare i debatten. Det är enganska omfattande kommitté där också jag själv in-går. PARK har egentligen två huvuduppgifter. Denena är att följa den försöksverksamhet med ändradebefogenheter som förekommer inom några olika regi-oner i . Framför allt har man överfört vissatidigare statliga områden till regionförbund eller mot-svarande. Den andra huvuduppgiften är - och detframgår klart av direktivet - att man skall granska denstatliga förvaltningens regionala organisation.Detta är inte vilken utredning som helst, utan detär en utredning som har direkt bäring på den frågasom diskuteras här , nämligen frågan om regionalindelning av skatteförvaltningen. Det finns alltså ettstarkt skäl för att avvakta vad denna utredning kankomma fram till.Ett mycket egendomligt argument för att inte av-vakta som här har framförts är - som majoritetenstalesman sade - att regeringen redanvet vad utredningen skall komma fram till. Ja, i så fallvet regeringen betydligt mera än utredningen somendast har arbetat och inte hunnit att göra såmycket . Det började med att man tillsatte egnautredningar och annat. Det kan väl ändå inte vara såatt på något sätt känner till att rege-ringen har givit något slags politiska direktiv för vaddenna utredning skall komma fram till? Att så kanvara fallet vill jag ändå inte tro.Ett annat litet missvisande påstående som hargjorts här är att det skulle ta så innan är klar. Därför har man inte tid att vänta,eftersom det är så viktigt att man göreffektivitetsvinster. Då vill jag påpeka att redan ioktober skall utredningen enligt planen pres-tera ett delbetänkande som handlar just om den statli-ga förvaltningens regionala organisation - alltså redani , det kan bli en eller annan månadsförsening. Även detta argument förefaller mig myckettunt.Det som gör att man inte har tid att vänta är, somsagt, att det är så viktigt att man tillgodoser verksam-hetens krav och snabbare uppnår effektivitet. Mot denbakgrunden måste man verkligen förvänta sig att detär utifrån verksamhetens krav som man argumenterar- t.ex. i regeringens proposition - när det gäller denregionala indelningen och inte tar en massa andrahänsyn. Det är alltså effektiviteten som skall stå icentrum.Men det visar sig att det är ett oerhört sammelsu-rium av argument. talar man högtidligt om attdet minsann är verksamhetens krav som skall vara icentrum. Där den regionala kronofogdemyndighetenhar sitt säte, där skall också den regionala skatteför-valtningen finnas. Sedan sägs det plötsligt att manibland får ta andra hänsyn när det passar. Då hänvisarman till det som kallas för inomregional balans ochargumenterar rent regionalpolitiskt. Då har man glömtdetta med effektiviteten och verksamhetens krav somvar så viktigt. Det mest typiska exemplet är när manargumenterar om , men det finns mångaandra exempel. Jag tycker t.ex. att man helt har bort-sett från detta med verksamhetens krav till förmån förandra argument.En tidigare deltagare i debatten pläderade för -och helt riktigt, faktiskt - att verksamhetens kravtalade för att skulle bli sätesort i den regio-nen. Där finns redan utredningsenheten för ekopolisenoch den regionala kronofogdemyndigheten. Men i detfallet passade det inte att tala om regionalpolitik. Iandra fall passar det.Läs s. 14, avsnitt 3 i budgetpropositionen om nivill finna en argumentation som helt saknar logik ochkonsekvens! Den påminner litet grand faktiskt om denförsvarspropositionen som lades fram sedanom regementsnedläggningarna. argumenterademan utifrån det som var verksamhetsmässigt bäst ochibland på ett helt annat sätt utan konsekvens.Vilken slutsats skall man då dra av detta? Jo, jagtycker att tre partier - däribland Moderata samlings-partiet - har kommit till en riktig slutsats i utskottet,nämligen att detta ärende inte är färdigt för ett avgö-rande när det gäller sätesorterna. hänvisar manfrågan till regeringen. Det är inte vi i somkommer att besluta om sätesorterna, utan det kommerregeringen att göra genom en förordning. Det är juinte ett förhållande som inger mig några större för-hoppningar om att resultatet blir så bra. Det bästaalternativet förefaller mig ändå vara att man avvaktar,inte minst med tanke på all den kritik som har förtsfram under den här debatten. Därför instämmer jag idet moderata förslaget och med det som anförs i re-servation 4.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )6 § Skattemyndigheternas medverkan i brotts-utredningar, m.m.FöredrogsSkatteutskottets betänkande 1997/98:SkU10Skattemyndigheternas medverkan i brottsutredningar,m.m. 1997/98:10)Kammaren biföll utskottets hemställan om attärendet fick avgöras efter endast en bordläggning.Anf. 59 ():Herr talman! betänkande nr 10 ärett rätt så intressant dokument, inte minst mot bak-grund av den numera allmänna politiska retoriken omatt ett gynnsamt företagsklimat skall skapas. I dettabetänkande föreslås dels att särskilda skattebrottsen-heter inrättas hos skattemyndigheterna, dels att skat-tetilläggen vid periodiseringsfel skall halveras från10 % till 5 %.I fråga om det första förslaget, att inrätta en formav skattekriminal har tunga remissinstanser varitminst sagt kritiska och direkt avvisande. Målet sägsvara att få en effektivare bekämpning av den ekono-miska brottsligheten. Detta mål ställer jag mig gärnabakom. Däremot har utskottsmajoriteten och vi mode-rater mycket olika uppfattningar om vilka medel somär effektivast och som dessutom ger rättstrygghet åtmedborgarna.Skattebrottsbekämpningen skall enligt förslagetförbättras. Det naturliga vore då att se till att de som sysslar med denna verksamhet verkligen får bättreresurser att bygga upp sin kompetens för att klara denuppgiften. Men så vill regeringen inte ha det. I ställetför att förstärka kompetens och resurser hos polis ochåklagare skall skattemyndigheterna få utökade resur-ser för att kunna biträda åklagarmyndighet vid förun-dersökning av utredning av skattebrott.I ett nästa steg, när man har byggt upp erforderligaresurser, skall skattemyndigheterna få rätt att självabesluta om och leda förundersökningar samt utfärdastrafföreläggande. omfattar förslaget dock baradet första steget, men det är enligt vår uppfattning felatt även ta det steget. Att förändra i små, till synesofarliga, steg är en taktik som vi inte ställer upp på.Vårt rättsväsende bygger på principen att det äråklagaren som beslutar om brottsutredningar ochpolisen som verkställer dem. För medborgarna är dettydligt och enkelt. , däremot, har uppgift att verkställa olika taxeringar av såvälfysiska som juridiska personer och vill gärna framhål-la sin objektivitet och servicefunktion gentemot all-mänheten. Eftersom skattemyndigheten får tillgång tillmycket personliga och konfidentiella uppgifter är detnödvändigt att man skapar ett starkt förtroende hosallmänheten för förvaltningens integritet och oväld.Om medborgarna skulle börja tvivla på skatte-myndigheternas objektivitet vore det mycket allvar-ligt. Det är stor skillnad mellan att lämna uppgifter myndighet och till en brottsutredande enhet.Herr talman! Förslaget om särskilda skatte-brottsenheter strider därmed inte bara mot skatte-myndigheternas egenintresse, även om Rikskattever-ket inte tycks ha insett detta, utan även mot grundläg-gande principer för rättssäkerheten. Den brottsutre-dande och brottsbeivrande verksamheten skall hållasåtskild från den statliga verksamheten i övrigt. Jagdelar uppfattning att det är avgrundläggande betydelse för allmänhetens förtroendeför rättsväsendet att det klart framgår att de brottsut-redande organen inte går den ena eller den andraförvaltningsgrenens ärenden. Detta talar mot att skat-temyndigheten skall få även en brottsutredande funk-tion.I propositionen skriver man också mycket riktigtatt det är viktigt att skattemyndigheten organiseras påett sådant sätt att rättssäkerheten säkerställs. Det låtersig ju sägas, men i propositionen anförs det samtidigtatt orsaken till att man vill placera skattebrottsenhetenhos skattemyndigheten, i stället för att ge åklagare ochpolis utökade resurser, är att det är svårt för polisenatt upprätthålla en tillräckligt god kompetens på skat-teområdet. Det sker ju förändringar i skatte-lagstiftningen, vilket inte minst vi som sysslar medskatter i är medvetna om. Ännu svårare ärdet då för medborgarna att hänga med i svängen. Detkan då tyckas vara ett begripligt skäl. Men, sägerregeringen med anledning av att polisen får svårt attupprätthålla den här kompetensen, om vi inrättarskattebrottsenheter inom skattemyndigheterna ökarden skatterättsliga kompetensen, vilket skulle vara eneffektivitetsvinst. Låt oss syna det påståendet.På vilket sätt är det lättare att hålla sig à jour medutvecklingen inom skattebrottsenheten, frågar mansig. Om det nu är så att skattebrottsenheten skall be-drivas helt separat från den övriga skatteförvaltning-ens verksamhet, blir det väl rimligtvis lika problema-tiskt för skattebrottsenheten att upprätthålla kompe-tensen som det skulle ha varit för polisen. Eller är detmeningen att man skall ha någon form av arbetsbyteninom skattemyndigheten, så att tjänstemännen arbetarpå alla enheter och därigenom kan hålla sig à jourmed den aktuella skattelagstiftningen? Hur har ut-skottsmajoriteten tänkt sig detta, ?Jag kan inte förstå varför det skulle vara svårareatt utbilda och vidmakthålla kompetens på skatteom-rådet för poliser än det skulle vara att upprätthållakompetens hos de som skall arbeta inom skatte-brottsenheten. Dessutom skall ju skattetjänstemännenutbildas i processrätt och polisiära metoder. Att utredabrott är nämligen ett kvalificerat yrke, som ställerstora krav på kunskaper i juridik, bevisvärdering ochannat. Det lär man sig inte i brådrasket. Så effektivite-ten blir kanske inte så hög i alla fall.Herr talman! Vi moderater har både i regerings-ställning och i opposition tagit flera viktiga initiativför en större samverkan mellan olika myndigheter isyfte att bekämpa den ekonomiska brottsligheten.Förslaget att inrätta ytterligare en enhet innebär ju enännu större splittring och mindre fokus på bekämp-ningen av ekonomiska brott. Det är också i högstagrad tveksamt om spaning kan utföras lika effektivt avtjänstemän inom en skattemyndighet som av polisen.Även om det så skulle vara, vilket jag starkt ifrågasät-ter, sker det på bekostnad av rättssäkerheten. En så-dan prioritering kan vi aldrig acceptera. En rättsstatkarakteriseras av att det sker en avvägning mellanstatens effektivitetskrav och den enskilde medborga-rens grundläggande rättsäkerhetskrav, och den av-vägningen utfaller alltid till förmån för den enskildemedborgarens rättssäkerhet.Inom skattemyndigheterna arbetar man ju med enomvänd bevisbörda. Det vet vi alla som någon harvarit i närheten av ett skattemål. Hur skall då denenskilde medborgaren kunna veta när han är skyldigatt förklara sig, dvs. i skatteutredningen, och när hanhar en ovillkorlig rätt att tiga, dvs. i brottsutredningen,inför en och samma myndighet? Hur skall man göradetta klart? Inom straffrätten är ju en person oskyldigtill dess att han är dömd, och bevisbördan ligger heltoch hållet på åklagaren. I strävan efter en bättre be-kämpning av ekobrottsligheten får vi inte lura in oss iett resonemang som åsidosätter de grundläggandeprinciperna för en rättsstat. Vi moderater kan omöjli-gen stödja ett från många synpunkter så farligt förslagsom det nu framlagda.Herr talman! I detta betänkande finns också, somjag inledningsvis berörde, ett förslag om att halveraskattetilläggen vid periodiseringsfel. Det kan ju tyckasvara ett bra förslag, för vi kan ju alla läsa i tidningar-na om de mest groteska konsekvenser som det innebärom man missar i uppbörden för mervärdesskat-ten t.ex. Det är givetvis bra att skattetilläggen halve-ras, men det räcker ju inte på långa vägar.Om ett företag av misstag gör ett momsavdrag förtidigt eller periodiserar en momsintäkt , blirdet en månads försening med inbetalningarna. Dåskattetillägget är motsvarar det en årsräntapå , men eftersom skattetillägget inte är av-dragsgillt motsvarar det lågt räknat i årsränta.Om vi nu i enlighet med förslaget halverar årsräntantill framstår den fortfarande som orimligt hög iförhållande till den gängse räntenivån.I 9 kap. 5 § stadgas att "den som vidavtal eller någon annan rättshandling begagnar sig avannans trångmål, oförstånd, lättsinne eller beroendeställning till att bereda sig förmån, som står i uppen-bart missförhållande till vederlaget eller för vilkenvederlag ej skall utgå, döms för ocker till böter ellerfängelse i högst - - -"Om någon skulle betinga sig en ränta på ,när inlåningsräntan i bank uppgår till några få pro-cent, och som dessutom skulle använda sig av sinöverordnade ställning, skulle vederbörande utan tvi-vel bli dömd till det högsta straffet. Om räntan skullesjunka till tror jag att bedömningen skulle varadensamma. Om man sedan tittar på hur hög dröjs-målsränta som lagen medger, dvs. dis-konto plus - alltså någon procentenhet per månad- framstår skattetilläggen även efter en halvering somhelt orimliga. Vi moderater vill därför att skattetilläg-gen vid periodiseringsfel och även tulltilläggen av-skaffas redan per . Vi vill ävenföranstalta om en utredning av hur skatte- och tull-tillägg skall tillämpas i allmänhet.Därför, herr talman, står jag naturligtvis bakomsamtliga de reservationer som vi moderater i skatteut-skottet har avgett, men jag nöjer mig med att yrka påbifall till reservation nr 1.Anf. 60 ():Herr talman! En förutsättning för ett fungerandeskattesystem är naturligtvis att det finns en tillfreds-ställande kontroll av skatteunderlaget. Det ligger,eller i alla fall borde ligga, i alla medborgares intresseatt skattemyndigheterna har en hög ambition att mot-verka skattefusk och att de har förutsättningar attkunna beivra fusk i de fall det förekommer.Från sida motsätter vi oss inte att sär-skilda skattebrottsenheter hos skattemyndigheternainrättas.