prot · GK0954 · 1997-01-23 00:00:00 — Hur mycket avvåra resurser inriktar vi på förebyggande verksamhet?Varför är det så intressant att komma först när det ärför sent?Jag vill också uppmana oss alla i att nuverkligen använda vårt gym.Anf. 212 ():Fru talman! Att en debattrunda om hållbar ut-veckling i vårt land har engagerat så många under degångna ett och ett halvt dygnen är spännande ochintressant. Det är många bollar som har varit i luften,och många intressanta idéer och diskussioner har lyftsfram. Jag vill tacka för att man har tagit detta initiativ,som möjliggjort att så många har fått komma till tals ikammaren.Min inledning kommer att följa två spår. Det enaär infrastrukturen i mitt hemlän och enhållbar utveckling för detta område. Det andra spåretgäller utvecklingen i och kring med alladess tillrinningsområden.När det gäller vägar och tågtrafik i Södermanlandvill jag säga att vi måste bygga järnvägen klar, så attvår tågtrafik når fram till . Deträcker inte att vår trafik söderifrån stannar i Stock-holms södra förorter och att man därifrån får ta sig intill staden på annat sätt. Därför måste vi bygga dettredje spåret. Det är en stor miljöfråga. Det är förmiljöns skull som vi och jag tycker att det tredje spå-ret skall byggas klart. Vi måste minska biltrafikenäven i för att reducera avgaser och annatelände som biltrafik och övrig trafik för med sig. Dåmåste också kollektivtrafiken i vår största tätort fun-gera. Det skall vara mycket enkelt att välja de gemen-samma trafiklösningarna.I anslutning till infrastrukturpropositionen, somskall behandlas litet längre fram här i kammaren, harvi från motionerat om att det tredjespåret skall byggas klart. Vi vill också att riksväg 55skall byggas färdig, så att det skapas en anslutning tillE 20.I mitt län och i andra län diskuteras behov av nyavägsträckningar för att förbättra person- och godstra-fik. Det har framförts att det måsteanläggas nya vägar i obruten terräng. Vi tror inte attdet är den bästa lösningen. Vi menar att vägnätet ärhyggligt bra och och att det kan rustas upp. Det behö-ver inte anläggas så många nya vägar, åtminstone intei de södra delarna av landet. Vi tycker alltså att detviktigt med upprustning som ett alternativ till an-läggning av vägar i obruten terräng.Från de mellersta delarna av kan virikta blicken mot kustremsan mot och ham-na i , som har djupaste hamn.Oxelösundsborna arbetar med en stark ambition föratt med miljöåtgärder lyfta hamnen till att bli trans-portnavet för Mellansverige.Detta kommer att kunna innebära att Oxelösundshamn används i stället för hamnar i centralortensnärhet. Det kan också innebära att godstrafik ochannan trafik styrs bort från . Vikan för detta använda tågtransporter, och ett hyfsatvägnät kan möjliggöra spridning av produkterna in iMellansverige. Vi har stora förhoppningar på vad somkan hända med och dess djuphamn.Det andra spår som jag vill följa i den här diskus-sionen gäller utvecklingen i och kring , ettinnanhav med mycket stora problem som vi måstehitta lösningar på. Det förekommer övergödning ochbottendöd. av bottnen är död - därkan man inte se vare sig alger eller annat liv. Fiskendrabbas av sjukdomen M 74, och den frilevande laxenhar mycket svårt att klara sig just nu.Det är inte enkelt att komma fram till lösningar pådessa frågor utan tvärtom väldigt svårt. Men vi kan seatt en folkrörelse håller på att växa upp i tillrinnings-områdena, där man aktiverar sig både för att få nedkväveutsläppen och för att reparera vattendrag medkalkning och andra åtgärder.Vi måste använda de kalkningsresurser som vi harpå ett mera samlat sätt än hitintills. Ett av departemen-ten sköter kalkningsresurserna vad gäller skogen ochett annat motsvarande resurser för vattendragen. Ivissa län plockar man ut vissa sjöar som behöverkalkas. En mycket kortvarig kalkningsutredning harpresenterat sitt alternativ, nämligen ett helhetsgreppmed försök till program för hela tillrinningsområdet.Låt mig här peka på de geografiska områden somjag känner bäst till, med början i Bergslagen ochsedan ned mot Nyköping-Oxelösunds-området.Då kommer för det första tre länsstyrelser ochfemton, sexton kommuner att bli inblandade i detta.Alltså måste vi jobba på ett mer aktivt sätt, se till attfå mer aktivitet och få människorna runt ikring att taett ansvar.Det gäller naturligtvis också kvävet. Det är tre sa-ker som är huvudanledningen till att vi får för mycketkväve i våra vattendrag. Det första är bilismen, detandra är jordbruket och det tredje är utsläppet frånindustrin. Mycket har gjorts och mycket kommer attkunna göras. Men vi måste göra det tillsammans föratt inte , vårt stora innanhav, långsamt mensäkert skall dö ut.De projekt som vi har gjort med Östersjömiljardenär ett fösta steg. Nästa steg måste bli att vi delar medoss av den kompetens, erfarenhet och utveckling somvi har haft i vårt land till de länder som ligger påandra sidan av . Där ligger man inte likalångt framme när det gäller teknik och teknikutveck-ling. Där måste vi med biståndsmedel som en solidari-tetshandling för dem och för oss se till att vi gemen-samt kan lösa de problemen för ett bättre Östersjön.Anf. 213 ():Fru talman! Jag skall ägna mina minuter till attbelysa en hållbar samhällsutveckling i ett norrbott-niskt perspektiv. Det finns möjligheter till en positivutveckling i , men vi har också stora pro-blem som kräver förändringar av bl.a. politisk karak-tär. Vi har landets högsta arbetslöshet. Nära enfemtedel av arbetskraften är utan jobb, och näs-tan 2 000 norrbottningar flyttade från länet under år1996. Det finns många orsaker till att människor flyt-tar, men en är säkert osäkerheten i ettlän med så stor arbetslöshet.Var finns då den hållbara samhällsutvecklingen iNorrbotten? För min del tror jag att Barentsregionenär en hitintills outnyttjad tillgång för Norrbotten.Norrbottens strategiska läge utgör en god grund föratt aktivt leda samarbetet inom . Isamarbetet mellan norra , , ochRyssland ligger nya gigantiska utmaningar. Miljö-samarbete, underlättande av kommunikationer ochhandel inom regionen och, kanske mer inofficiellt, ettsätt att säkerhetspolitiskt stabilisera äroch var huvudsyftet med att bilda Barents arktiskaregion.I och nordvästra finns värl-dens rikaste olje- och gasfyndigheter. På Kolahalvönfinns enorma mineralfyndigheter. Många fyndigheteråterstår att öppna, och existerande gruvor måste gesen rationell drift. I det avseendet har denkompetens som behövs. Inom regionens havsområdefångas en betydande del av världens fisk. Europasstörsta barrskogar med samma höga kvalitet som inorra finns inom området.Via kan spela en viktig roll inordvästra , inte minst genom forsknings-samarbete och uppbyggnad av infrastruktur och övrigtsamhällsbygge. Ett ökat engagemang och handelsut-byte från vår sida skulle gynna utvecklingen i helaBarentsregionen. och har redan öppnathandelskontor i . Det är angeläget att ävenSverige gör det. Svenska företag måste få likvärdigoch snabb behandling av visum och övriga handlingarsom behövs för utökad gränshandel.Det utvecklingsmöjligheter som finns i , med rikaste naturresurser, bordepassa de svenska högteknologiska industriföretagen.Det tycker jag att vi måste ta vara på. Vidare måste ennyinvestering ske av järnvägen i mellan och . Med dessa två saker - ettkonsulat och infrastrukturinvesteringar - skulle han-delsutbytet och godsflödena förbättras högst påtagligt.En positiv utveckling i Barents arktiska region har betydelse för utveckling. Det är minförhoppning att , som blivitordförande i , ser till att samarbetet ut-vidgas och att hinder för detsamma undanröjs.Fru talman! Skogen, malmen och vattenkraften harvarit och är fortfarande en viktig och värdefull till-gång för hela landet i allmänhet och isynnerhet. När det gäller skogen är den årliga tillväx-ten större än det uttag vi gör. Det finns alltså en po-tential som vi bör utnyttja. väckte jag enmotion om att aktualisera en pilotanläggning förframställning av etanol av skogsråvara. Motionenbehandlades välvilligt här i , och NUTEKfick i uppdrag att utreda projektet. - tre årefteråt - har inte mycket hänt. Jag är övertygad om atten etanoltillverkning i inland skulle gemånga nya arbetstillfällen. Det skulle bidra till enhållbar samhällsutveckling i Norrbotten.Vidare måste företagandets villkor förbättras. I ettlän som - där offentlig verksamhet ärstörre än i övriga delar av landet - är inte företagar-miljön den allra bästa. Staten och kommunerna harstor egenregiverksamhet och konkurrerar med privataföretag på den s.k. öppna marknaden. Konkurrensver-ket har uttalat att stat, landsting och kommuner intebör konkurrera med privata företag, eftersom de yt-terst garanteras av skattemedel och inte konkurrerarpå lika villkor. Trots detta fortsätter man. Här har vipolitiker en uppgift att fylla, nämligen att förbjuda,eller i varje fall verka för, att osund konkurrens medskattemedel inte förekommer.En annan uppgift är att harmonisera de svenskapunktskatterna med . diskriminerasentreprenörer i östra på grund av att vi iSverige har punktskatter som inte förekommer i Fin-land på varor. Dessutom slår de allt högre energiskat-terna hårdare på företag och hushåll i norra äni . Anledningen till detta är givetvis vårtkärva klimat och våra långa avstånd till arbetsplatser,m.m.Fru talman! Möjligheterna till en hållbar sam-hällsutveckling i finns, men företagandetsvillkor måste förbättras och diskriminerande skatteravvecklas.Anf. 214 ():Fru talman! Jag vill tacka för möjligheten att ha endebatt där vi kan litet fritt kan framföra våra tankar.Som underrubrik har jag för mitt inlägg i debattensatt i mitt hjärta. Det är inte så konstigt somdet låter. Det handlar om den bygd där jag självkommer ifrån. Jag anser att visionen om framtidenoch vår livsmiljö, som naturligtvis skall vara hållbar,börjar där vi bor, och är min hembygd.Jag vill därför lyfta fram några frågeställningarfrån länet. Skall vi få en hållbar samhällsutveckling ivårt land måste vi var och en debattera konkreta var-dagsfrågor som berör just den plats vi kommer ifrånoch de människor som bor där. "Hela skallleva" har länge varit honnörsord för mitt parti, Cen-terpartiet. Nedbrutet blir det för mig som uppländska:"Hela skall leva".Det fordras en aktiv regionalpolitik, och det be-hövs lyhörda riksdagsledamöter som tar till sig kolle-gers synpunkter. Jag vill påstå att det är vi på Uppsa-labänken som kan vårt län. Glädjande har vi ocksåförenats i några riksdagsmotioner. Dessvärre har viinte fått gehör för dem alla, och det beklagar jag. Meni är ett envist, segt och uthålligt släkte i , ochvi kommer igen. Det gäller t.ex. fördelningen av läns-pengar, där anser att befolkningsmäng-den i ett län måste ha stor betydelse. Det handlarockså om intresset för musik i . Ett musikin-stitut i Norduppland vore inte dumt.Uppland är ett i miniatyr. Här finns stor-staden med de problem som finns i en stor-stad. Det droppar över ifrån , sade vår förrelänspolismästare och pratade om missbruksproblemoch maffiatendenser.Men här finns också många positiva saker. , och här finns unga verkställandedirektörer som tror på som den stad där in-formationstekniken kan blomstra. Det gäller att riks-dagen verkligen ger de små och medelstora företagenförutsättningar att utvecklas vidare och att tro på deunga människorna.I länet finns tillväxtkommuner som ochHåbo, men här finns också i den norra delen kommu-ner som har problem med sysselsättning på grund avatt man har satt sin tillit till stora sårbara industrier.Det finns bruksorter som har mist sina glansdagar,men som måste få nytt liv. Här finns Östhammarskommun som inom sina gränser har Forsmarks kärn-kraftverk. Det måste till en framförhållning så att närden dagen kommer då kärnkraften skall avvecklasäven där måste man ha tagit till vara den kunskap somfinns på energisidan. De gröna jobben som kommeroch den industri som de för med sig för alternativaenergikällor bör här få en del av sin hemvist.Turismen kan få sin blomstring i . Kul-turbygderna och havet har mycket att ge. "Var skallfärjan gå?" frågar sig t.ex. skärgårdsborna och syftarpå hamnen i som mycket väl skulle kunnaavlasta en del av dess miljöproblem. Jagundrar vad miljöministern tycker om det.Kommunikationer är ett måste för en hållbar sam-hällsutveckling. skall fatta beslut om in-frastrukturen i landet. Då måste en ny E 4 av motor-vägsstandard genom vårt län vara med. är denvägen en stoppkloss mellan den södra och den norradelen av landet. Den är också tyvärr mycket olycks-drabbad. Men den nya motorvägen måste byggas medhänsyn till den rika kulturmiljö vi har. Man måsteockså vara känslig för den rika jordbruksmarken närman bygger.Hur skall län organiseras ?Hur skall det bli med och kommunerna?Hur kommer regionerna att se ut? Med vilka kommerman att samarbeta ? Just nu pågår ett sam-arbete för att stärka . Vi har också naturli-ga samarbetspartner i såväl som Västmanland.Detta är en framtidsfråga som söker sin lösning.Uppsala län har en stor landsbygd med fin jord-bruksbygd. Tyvärr ser man åkrarna växa igen. Mjölk-producenterna i de norra delarna blir allt färre. Kornasyns inte längre i hagarna. Den nya generationenvågar eller vill inte ta över en osäker framtidssektor.Skall vi ha en hållbar samhällsutveckling i landetmåste vår egen livsmedelssektor få ett uppsving. I allatider har länder varit rädda om sina egna livsmedel -historiskt för att säkerställa tillgången till mat iofredstider. Men i modern tid har detta blivit en sek-tor där produktion från bonde till bord skapat jobb förmånga. Jordbruket är fortfarande den framtidssektorsom kan skapa ännu fler arbetstillfällen. Vi vet att iframtiden är det många munnar som skall mättas påvår jord.En hållbar samhällsutveckling innebär också attalla kommuner i vårt län har ett gemensamt krav påkommunalt självstyre. Det har de visat i sina remiss-svar. Kommunalt självstyre är ett måste. Det är kom-munerna som har ett ansvar för sina kommuninvånare.De kan aldrig smita undan eller föra över beslutet tillnågon annan, utan de har att ta ansvar för den enskil-da lilla människan. måste fatta beslut somhjälper och inte stjälper kommunernas möjligheter tillförebyggande arbete.Till sist vill jag säga att en hållbar samhällsut-veckling i - en del av vårt land och en kuggei hjulet - kräver att vi i riksdag inte lyfterblicken så långt bort och så långt bort ivärlden att vi missar nutiden och vår närmaste granne.Ett hållbart samhälle är för mig ett kretsloppssam-hälle med grundtrygghet och solidaritet i en demokra-tisk gemenskap där besluten fattas nära människornaoch där människor lever nära varandra.Anf. 215 ():Fru talman! Vård och omsorg är viktiga för enhållbar samhällsutveckling. Den trygghet en god vårdoch omsorg skänker har stor betydelse för hur vi sommänniskor kan fungera i samhället. Hälso- och sjuk-vården har alltid varit och kommer alltid att vara enav hjärtefrågor. Vården rymmer mycketav det som är socialliberalismens kärna. Den är en avde viktigaste grundbultarna i en generell välfärdspoli-tik av hög klass. Även om svensk sjukvård är av högklass finns det åtskilliga allvarliga brister och pro-blem.Under de kommande åren är det framför allt fyraområden som står i centrum för intresse.Folkpartiet vill se en vård med närhet och trygghetdär den enskilda människan står i centrum.Folkpartiet vill värna den glömda vården där detfinns stora behov men ofta små resurser.Folkpartiet vill ge människor möjlighet till envärdig ålderdom och en äldreomsorg av högsta klass.Folkpartiet vill se till att vi alla får så mycket vårdsom möjligt för pengarna.Folkpartiet har en mängd krav som rör både stortoch smått, och för oss folkpartister är det naturligt attbry sig om hur människor har det. Politiken kan aldrigskapa fullständig lycka åt alla, men den kan faktiskthjälpa till att lindra lidande och ge människor ett stödnär de verkligen behöver det.Grundbulten för hela den liberala ideologin är attvi tar utgångspunkt i den enskilda individen. Detta ärinte minst viktigt inom vården. Därför måste vårdenorganiseras utifrån patientens behov. Vi som enskildamänniskor skall känna oss trygga i mötet med häl-so- och sjukvården. Här finns en del att göra. Trygg-het i vården handlar mycket om vår ställning sompatienter, om vårt möte med det stora sjukhuset ochmed vår välkände husläkare, men också om att kännatrygghet i vardagen. När vi själva eller någon i vårnärhet behöver vård skall vi veta att den finns när vibehöver den och där vi behöver den.En vårdgaranti som skonar oss i köer geross en sjukvård som finns när vi behöver den. vårdgarantin infördes på initia-tiv innebar den att alla de många människor, varavmånga äldre, som köade fick rätt till ett tiotal olikabehandlingar eller operationer inom tre månader.Landstingsförbundet och har i sinauppföljningar av vårdgarantin inte kunnat se någraavgörande tecken på att andra gruppers behov har fåttstå tillbaka på grund av vårdgarantin.Trots de goda resultaten och de slutsatser somSocialstyrelsen har kommit fram till har regeringenavskaffat den ursprungliga vårdgarantin. Man har istället kommit överens om att vårdgarantin skall av-skaffas och ersättas med vaga formuleringar om hurlång tid en patient skall behöva vänta på operationeller behandling. För oss i är det en centralfråga att patienterna vet vad de kan kräva av sjukvår-den. För att det skall vara möjligt måste vårdgarantinvara mätbar, dvs. innehålla klara utfästelser omlängsta väntetid.Kostnaden för att avskaffa de nuvarande köernauppskattas till maximalt . Folk-partiet har avsatt medel i budgeten för att klara avdetta. För oss folkpartister är det oacceptabelt att manurholkar vårdgarantin. Vi måste i stället prioriteravården och se till att människor som behöver opera-tion eller behandling får det inom rimlig tid.Fru talman! Grupper som ofta glöms bort i vårdenär kroniker och människor med ovanliga sjukdomar.De hör i allra högsta grad till det glömda . Föratt dessa människor skall få vård krävs ofta speciellapolitiska beslut och viljemarkeringar. Rätten till engod vård för alla måste värnas. kräverdärför att det utarbetas vårdprogram för de stora kro-niska sjukdomarna som anger vilka insatser som börerbjudas patienterna. De enskilda patienterna skall fåett eget personligt kontrakt där det anges vilka insat-ser man har rätt att få från det egna . Dettavälfärdskontrakt som anger patientens rättigheter börarbetas in i vårdgarantin.Fru talman! skall människor kunnakänna trygghet och veta att de får den vård och om-sorg de behöver. Därför är äldreomsorgen en viktigdel i den svenska välfärden. anser inte attdet är möjligt att minska stödet till de äldres omsorg.Kommunerna måste alltjämt bygga ut delar av äldre-omsorgen eftersom ålderdomshem, eget rum på sjuk-hemmet samt dagverksamhet inte finns i tillräckligomfattning . Vi vet att behoven bara kommer attöka i samband med det ökade antalet äldre människor.Det finns också brister inom äldreomsorgen somhar att göra med omvårdnaden och det medicinskaomhändertagandet, som utvärderingav ÄDEL-reformen har visat. Vi känner alltså tillbristerna, och de måste åtgärdas. För att avhjälpabristerna i boendet har vi i budgeten anslagit 500miljoner i stimulansbidrag till de kommuner somutvecklar äldreboendet.Både sjukvård och äldreomsorg är i behov av re-surstillskott . Hur mycketberor främst på hur framgångsrik regeringen är på attbekämpa arbetslösheten och på den ekonomiska ut-vecklingen. Det är också viktigt att ta till vara allamöjligheter att använda de pengar som finns på rättsätt. Varje krona som används fel är en krona förmycket. Utvärdering, kvalitetsarbete och ökad kon-kurrens är viktiga beståndsdelar i det arbetet, liksomsamordningen mellan sjukförsäkringen och sjukvår-den.Det finns mycket som återstår att göra innan vårdoch omsorg fungerar så som vi önskar. harmånga förslag till förbättringar som vi gärna delarmed oss av.Anf. 216 ():Fru talman! Rubriken för den allmänpolitiska de-batten är: En hållbar utveckling på . Förmig handlar det om människors levnadsvillkor nu ochi framtiden, om arbete och försörjning, om tillväxt,om jämlikhet, om det gemensamma ansvarstagandetför välfärden och om det ekologiskt uthålliga samhäl-let.Saneringen av statsfinanserna - som bl.a. har krävtkraftfulla besparingar i framför allt transfereringssys-temen där många människor har fått bära en myckettung börda i förhållande till sin förmåga - och arbets-lösheten har lett till misstro mot politiker och detpolitiska systemet och skapat ängslan och oro införframtiden.Det har tyvärr varit nödvändigt för att få balans iekonomin och för att värna välfärden . Att lånatill välfärden och vara beroende av långivare på värl-dens penningmarknader hade varit förkastligt.Då hade vi övervältrat bördorna på kommande gene-rationer.Tack vare en framgångsrik saneringspolitik kan vinu se framtiden an med tillförsikt. har vi möjlighe-ter att förstärka insatserna inom vård, omsorg ochutbildning och även att förbättra de ekonomiska vill-koren för de sämsta ställda. Men då måste vi ocksålyckas med att få ned arbetslösheten.Ett välfärdssamhälle där alla människor har någor-lunda lika villkor är en förutsättning för ett samhällesgoda utveckling. Ökade inkomstskillnader, försämra-de socialförsäkringssystem och försämringar, ellerrent av avveckling, av trygghetssystemen på arbets-marknaden leder till ökad otrygghet, ökad osäkerhetoch försiktighet och ängslan . Hurskall man våga investera i utbildning och våga kon-sumera om det ter sig osäkert om man får ett arbeteeller får behålla sitt arbete ? Otrygghetenförlamar, passiviserar och skapar ökade sociala spän-ningar mellan människor.Fru talman! Det är befogat att känna stor oro förvad som håller på att ske inom sjukvården, äldre-omsorgen och skolan och för att de gamla och sjukainte skall få den vård och omsorg de har behov av.Det handlar inte bara om att få hjälp med det allranödvändigaste. Man behöver också värme och närhet,någon att prata med och någon som lyssnar. Dethandlar om värdighet och ett anständigt liv. Det måstevi ha råd med. Det måste vara vår strävan att nå dit.Främst känner jag ändå en stor oro för barnen ochungdomarna. Alltför många unga människor lämnarnu skolan och går ut i arbetslöshet, inte därför att dehar en alltför knapp utbildning bakom sig utan därföratt det krävs så mycket mer och att arbetstillfällena äralltför få. Jag har stor förståelse för att man då kännerhopplöshet och att drömmarna om att få förverkligasina livsprojekt då slås i spillror.Alla som har egna barn vet att den oro jag kännerinom mig fortplantar sig till barnen. Manbehöver inte berätta, de känner det ändå. Den oro mankänner som arbetslös förälder för ekonomin och föratt klara försörjningen av familjen blir också en bördaför barnen. Tryggheten för den vuxne är också avgö-rande för barnens trygghet.Det vi nu kan skönja i arbetslöshetens och denekonomiska krisens spår är en ökad otrygghet hosbarnen. Det visar sig både i skolarbetet och på friti-den. Med minskade resurser till skolan förmår maninte ute kommunerna att fullt ut avsätta de extra insat-ser som krävs till barn som har svårt att hänga med iundervisningen, även om viljan är stor.Även fritiden tenderar att bli destruktiv för mångagenom ökat drickande bland ungdomar. Detta kryperallt längre ned i åldrarna. Man kan spekulera i vad detberor. Jag tror inte att det enbart har att göra medlättillgänglighet eller fostran. Det har i mångt ochmycket att göra med ungdomarnas otrygghet ochdåliga självkänsla och blir en flykt bort från vardagen.Vi måste självfallet göra allt för att stoppa möjlighe-terna att få tillgång till öl och sprit genom skärpningav lagstiftningen, tillsyn och information. Men dethandlar också om ungdomarnas upplevelser av sam-hället och trygghet i uppväxten.Något som också ter sig oroande i krisens och ar-betslöshetens spår är den ökade segregationen. I vissaområden är arbetslöshetens omfattning stor, utslag-ning och missbruk vanligare och socialbidragsbero-endet överväldigande. Här måste det till extra insatserför att bryta utvecklingen.