prot · GL0913 · 1997-10-09 00:00:00 — Vi konstaterar däratt det gäller att satsa på miljöprogrammen och pålandsbygden så att vi kan ha kvar jordbruket i helaSverige. Det var vad vi sade i KomiCAP. Vi får åter-komma till detta i skrivelsen som kommer i vår ochdiskutera vidare.Jag anser, som , att vi skall ha ett le-vande och miljövänligt jordbruk i hela . Detförutsätter jag att vi skall ha även i framtiden.Anf. 126 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att det är mycket bra att vifår höra av Socialdemokraternas företrädare att vimåste minska användningen både av handelsgödseloch bekämpningsmedel i jordbruket. Det är det jagmenar med en avvecklingsplan av det konventionellalantbruket, dvs. det som är giftigt i jordbruket. Vimåste få ett jordbruk i hela som inte hanterarkemikalier på det sätt som sker.Jag har några frågor. För det första vill jag frågaom detta innebär att man från Socialdemokraternassida nu kan börja öka miljöavgifterna på handelsgöd-sel. Det visar sig, precis som , att handelsgödsel fortfarande används nästanlika mycket som . Det innebär alltså att detekonomiska incitamentet för att minska användningenär för litet med de miljöavgifter som finns i dag.Samtidigt vet vi att miljöavgifter skulle kunna få fartpå utvecklingen.Jag skulle också vilja veta på vilket sätt det före-slagna rekostödet, som i och för sig kommer att disku-teras , påverkar kvävehanteringen.Den tredje frågan gäller fäboddjurbruk. Ett avförslagen i samband med den kommande utökningenav miljöstödet innebär att man inte skall få söka stödför flera skogsbeten. På vilket sätt skulle det gynnafäbodbruket?Anf. 127 ()replik:Herr talman! ställer ett antal frå-gor till mig. Jag tänker rikta in mig på det nya stödet -rekostödet - som kommer att diskuteras i propositio-nen. Jag tror att det skall satsas mycket på utbildning,information och rådgivning till lantbrukarna. Jag troratt det är viktigt för att få dem att se kopplingen tillanvändning av handelsgödsel och bekämpningsmedeloch hur man kan minska användningen för att få jor-den att må bra och hindra utsläppen att öka. Satsning-en på information, rådgivning och utbildning i det nyastödet tror jag är viktigt.Jag vill inte säga någonting om ökade miljöavgif-ter. Jag tycker att det är bra som det är . Vi fåravvakta och se hur jordbruket och näringen framgenttar sitt ansvar och om man är med i debatten ocharbetar ordentligt med dessa frågor.Anf. 128 () re-plik:Herr talman! Det var tyvärr inte svar på mina frå-gor, men det kan jag kanske få när vi diskuterar pro-positionen.Jag har mycket svårt att se att det förslag till re-surshushållande i det konventionella lantbruket somnu läggs fram i en proposition på något vis skullepåverka kväveutsläppen. Det är ett utbildningspro-gram som syftar till att lantbrukare skall lära sig atthantera giftsprutan, bl.a. Man får dessutom olikabetalt beroende på om man har en liten eller stor gård,vilket är mycket märkligt. Från sida ärvi mycket kritiska till detta förslag. Vi menar att detpå intet sätt kommer att minska gifthanteringen ijordbruket.Jag fick ingen kommentar till min fråga om försla-get om att det inte skall vara möjligt att söka mer stödför stora arealer skogsbete. Jag vill skicka med en uppmaning om att titta litetgrand på den frågan. Fundera på om det är riktigt. Ärdet verkligen någonting som kommer att gynna fä-bodbruket, eller gör vi något som är fel? Jag förståratt det är en detalj i sammanhanget och att vi kanåterkomma, men jag skulle vilja skicka med uppma-ningen att kika litet på det.När det gäller ökade miljöavgifter på kvävet är detprecis som säger. Miljöavgif-ter är effektiva. När det gäller handelsgödsel är detockså som säger. Använd-ningen är fortfarande stor. Med den kunskapen menarvi från att ett perfekt sätt, om man verkli-gen vill minska användningen av handelsgödsel,skulle vara att höja miljöavgiften. Det handlar ompolitisk vilja. Jag hoppas att den politiska viljan såsmåningom kan vara gemensam för ochSocialdemokraterna.Anf. 129 ():Herr talman! gick i debatten tillangrepp på mig på ett mycket fult sätt. Hon påstod attjag har sagt att Totex har använts inom jordbruket.Gudrun tog själv upp ett ämne som ingår iTotex, så det var hon som startade debatten. Vad jagsade var att detta har använts för bekämpning avogräs på gångar och andra ytor, däremot icke i jord-bruket. Jag hoppas att kan be omursäkt för det tilltaget.Anf. 130 ():Herr talman! Enligt vad jag vet är inte atracin detämne som är aktivt i Totex. I vilket fall som helst ärTotex ett bekämpningsmedel som är förbjudet. Jaguppfattade det som att menade att ettav de bekämpningsmedel som kunde användas fel ijordbruket var Totex. Om jag missförstod ber jagnaturligtvis om ursäkt. I så fall är vi överens om attTotex inte används, och då kan vi också förframtiden se till att det inte blir godkänt. Totex har enaktiv substans som man inom EU eventuellt ärvillig att ompröva. Det vore mycket beklämmande omså blev fallet.Anf. 131 ():Herr talman! Jag reagerade därför att GudrunLindvall i debatten påstod att man i ett annat land, ochkanske också i , hade hittat vissa ämnen, bl.a.atracin. Detta kommer ju från Totex som använts förmånga år sedan. Det säger vittnaralltså tyvärr om viss okunnighet på det här området.Men jag tackar och accepterar ursäkten.Anf. 132 ():Herr talman! Vi är överens om att Totex är för-bjudet, och det är väl egentligen det som är viktigt. Viär också överens om att Totex är ett ämne som inteskall tillåtas. Jag hoppas att vi kommer attvara överens om att den här aktiva substansen inte pånytt skall godkännas i Sverige.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )13 § betänkande 1997/98:JoU4KemikaliekontrollAnf. 133 ():Herr talman! Det behövs en ny kemikaliepolitik iSverige. Det finns åtminstone fyra grundläggande skältill det.Det första skälet är att risken från kemikalier i daghar visat sig vara mer komplicerad och svårbedömdän tidigare. Det här beror på många olika saker, bl.a.att kemikalieproblemen numera på ett helt annat sättän tidigare är inbyggda i varuströmmar. De följer medvindar och andra strömmar på ett sätt som vi inte kunde föreställa oss. En viktigfaktor i det sammanhanget är naturligtvis också glo-baliseringen av handelsflödet.Det andra skälet till att vi behöver en ny kemikali-epolitik är att användningen av det som kallas orga-niska långlivade bioackumulerbara ämnen som män-niskan har framställt börjar utgöra ett hot mot denhållbara utvecklingen. Det finns ett brett forskarstödför detta, och jag tror att samstämmigheten i denbedömningen numera är stor.Det tredje skälet till att vi behöver en ny kemikali-epolitik är att det nuvarande arbetssättet i ,och för den delen också i , är för långsamt. Viutvärderar ett ämne i taget, och det går alldelesför sakta. EU:s program för de existerande kemikali-erna har pågått , och man har ännu inte utvär-derat ett enda ämne. Det handlar alltså om en långsamhantering när man ger sig på ämne för ämne. Detfinns andra vägar att gå. Man kan ha litet mer generel-la angreppssätt, identifiera typer av ämnen och arbetamed dem. Jag tror att det skulle vara rätt väg.Det fjärde skälet till att vi behöver en ny kemikali-epolitik är att det som heter Esbjergdeklarationen,som är den internationellt kända grunden förkemikaliehanteringen, i sig kräver en ny politik frånsvensk sida.Jag tror, herr talman, att det finns några hörnstenarman kan arbeta med i kemikaliepolitiken.För det första måste försiktighetsprincipen använ-das mer. Blotta den vetenskapliga misstanken att enskada kan inträffa måste vara skäl nog för ett ageran-de. Vi har ju just nu exemplet med pånäthinnorna.Den andra hörnstenen i den framtida politiken äratt företagen skall ha ansvaret. Också det är aktuelltjust . Visserligen har företagen redan enligt befint-lig lagstiftning ansvaret, men verkligheten är den attföretagen sitter still i båten och låter myndigheternagöra jobbet - utvärdera, ta hand om frågorna ochsedan återkomma till företagen. Det är en dålig ar-betsordning. Den bör ändras i en ny kemikaliepolitik.För det tredje måste lagstiftning och tillsyn obser-veras bättre än tidigare, inte minst i ett EU-perspektiv.Trots allt tal om marknaden tror jag att det är viktigtatt vi använder de styrmedel i laglig form som står tillstatsmakternas förfogande. Det är viktigt att lagstift-ningen utvecklas.För det fjärde är det generella angreppssättet vik-tigt som hörnsten i en utvärdering av ämnen. Att kun-na utvärdera grupper av ämnen med likartade egen-skaper är viktigt och innebär en snabbare framkom-lighet än de enstaka utvärderingarna.Ytterligare en punkt är varuperspektivet, att förståatt det är varorna som är och kanske bör vara ut-gångspunkt när vi miljödiskuterar kemikalier. Det ärviktigt att se att det är framställningen av varor, an-vändningen av varor, som är själva problemet.Ytterligare en punkt är att vi behöver ett nytt ar-betssätt för myndigheterna. har vi ett marknads-drivet kemikaliearbete, men det är viktigt att myndig-heterna finner sin roll i det arbetet. Det finns fortfa-rande starka krav på myndighetsagerande, att myn-digheterna skall fungera som brobyggare i det härarbetet. Jag tror att myndigheterna måste tänka omkring sin situation och sin roll.Den sista hörnstenen jag vill nämna, herr talman,är det internationella arbetet. Det är viktigt att vi rentav koncentrerar kemikaliearbetet på det internationel-la arbetet, eftersom många problem inte kan lösas pånationell utan just på internationell nivå.Jag har velat nämna detta som en utgångspunkt tillvarför vi behöver en ny kemikaliepolitik och samti-digt peka på några hörnstenar som kan ligga till grundför formandet av en sådan politik. Detta som ett med-skick till dem som har att förvalta det arbetet vidare.Jag säger det naturligtvis också mot bakgrund av attflera av de motioner som behandlas i det här betän-kandet tar upp kemikaliefrågan och hur man skallkunna utveckla hanteringen av den.I grunden är vi i utskottet överens om mycket i dethär betänkandet, men det finns också frågor somskiljer oss åt. Jag vill särskilt trycka på reservationer-na 4 och 5, som gäller PVC och kloranvändning. Jagvill yrka bifall till båda dessa reservationer.Det som sägs i den reservation som behandlarPVC i produkter till barn är att regeringen- man skulle kunna säga samhället i stort - skall varatydligare, snabbare, mer offensiv i arbetet med attklara ut positionerna i PVC-frågan, särskilt i PVC-användning som gäller små barn, alltså barn under ettår.Herr talman! I går fick de flesta av oss i brevlådanMiljöaktuellt, som ger ut och distri-buerar. Det är en förträfflig tidning, som innehållernyheter av allehanda slag. Bl.a. har man på s. 7 i detaktuella numret en rubrik som talar om "Nya bakslagför PVC-tillverkare". Där redovisar man att Neder-länderna och nu stöder Greenpeacekampan-jen mot försäljning av leksaker med PVC. Visserligenär det en av tillverkarna av PVC som beter sig somman gjorde när skogsdirektörerna drackhormoslyr. Han försäkrar nämligen att han gärna barn PVC-leksaker. Men i övrigt framgår detmycket tydligt av artikeln att just ochDanmark på officiell nivå tar avstånd från och med-verkar till att få bort PVC i artiklar för barn. Manrefererar också forskarnas slutsatser.Jag menar att det börjar bli litet tråkigt nu när and-ra aktörer, företag i andra länder, tar de här offensivastegen - naturligtvis litet splittrat när det gäller före-tagen, men man tar ändå de här stegen - medan densvenska regeringen fortfarande inte får till det. Mankommer liksom inte till skott. Man tillsätter utredningefter utredning. Man har i själva verket, herr talman,fattat beslut efter beslut i denna kammare, men detkommer liksom icke vidare i regeringen. Man har nukommit till vägs ände i detta klassiska arbetssätt, attnär det börjar bli litet kyligt om fötterna tillsätter manen ny utredning. Det arbetssättet har börjat tjäna ut,tror jag. Jag tror alltså att det finns grund för att varatydlig och sträng i den här frågan, på det sätt vi redo-visar i reservation 4.Herr talman! Det som bekymrar mig litet är Folk-partiets agerande i utskottet genom ,som har ett särskilt yttrande till förmån för en än mju-kare attityd än den som finns i majoritetens skrivningi betänkandet. Det beror uppenbarligen, såvitt jag kanförstå, på att har fått väldigt kallt om föt-terna i sitt förhållningssätt till PVC. Man var med omdet beslut vi fattade i utskottet och kammaren förnumera , där vi tydligt sade attPVC icke hörde hemma i kretsloppssamhället. Medett obegripligt trixande med ord om sammanträdensom har förekommit och inte förekommit, försökerLennart Fremling påskina att det som sades ochmycket tydligt står i det betänkandet egentligen intemenas riktigt som det står där, utan kanske någontingannat.Jag har sett omvändningen i den här frågan frånFolkpartiets sida tidigare, nämligen i den s.k. , där företrädare mycket riktigtockså backade undan och intog en annan position äntidigare. Det är legitimt att göra på det sättet, herrtalman. Men det är klädsamt - ett språkbruk somnågon använde tidigare - att tala om att man har änd-rat sig, att man i själva verket inte intar samma posi-tion som . Det är respektabelt. Men att trixamed vad som står eller inte står i utskottet betänkandetror jag inte leder åt rätt håll.Jag skall inte alls hylla särskilda ytt-rande i den här frågan, men det är i alla fall konsek-vent. Man står fast vid den ståndpunkt man hade förragången också, då man tyckte att PVC var förhållan-devis bra.Herr talman! Den andra reservationen gäller gene-rellt kloranvändningen i . Det är entydigt så attklor är ett besvärligt ämne. Även om delar av det harförsvunnit i industrins användning, finns det fortfa-rande kvar. Då icke bara i PVC-tillverkningen, utanockså i annan användning. Därför finns det alla skälatt fatta beslut om en strategi på det sätt som vi harredovisat i den reservation som jag avslutningsvis änen gång yrkar bifall till.Anf. 134 ():Herr talman! Kemikalier har återigen blivitmycket aktuella i och med det som händer i Hal-landsåsen. Det är naturligtvis en katastrof att någon-ting sådant kan hända , när vi tror oss ha ensådan säker hantering av kemikalier att sådant intesker. Men det har vi inte.Det är snarare tvärtom. Vi har aldrig haft en störrehantering av kemikalier än vi har . Tyvärr kanman säga att det går åt fel håll. Man kanske vänjer att det finns kemikalier i allting. Tyvärr vänjer siginte cellerna, framför allt inte växande barns celler.Vi måste naturligtvis börja ta krafttag mot kemi-kalieanvändning. Vi måste börja våga testa vad mil-jögarantin i EU står för. Kan vi gå vidare i kemikalie-politiken? Kan vi börja förbjuda sådant som vi vet ärgiftigt, persistent, och som vi vet att vi måste ha bortför att få ett ekologiskt, långsiktigt hållbart samhälle.Tyvärr anser vi att kemikaliepolitiken har ståttstill. Det som i bästa fall sker , efter EU-inträdet,är att vi får stå kvar på den punkten. får viveta om våra fyraåriga undantag håller eller inte. Detär tyvärr så som säger, i EU skersaker och ting mycket långsamt på kemikalieområdet.Tyvärr sker det så långsamt att det, som det ser ut , finns en stor risk att vi inte får behålla våra un-dantag för en mängd ämnen som vi inte alls vill ha in isamhället, kvicksilver, m.fl. Det här är naturligtvisallvarligt och även någonting som vi kommer attdiskutera i många andra sammanhang.Akrylamiden, som det handlar om i ,är ett mycket vanligt ämne. Det används enormtmycket i byggen. Det är någonting som egentligenaldrig har diskuterats förrän just det här händer. Menden har varit lika giftig den har använts.Man kan se att de lagar vi har skulle behövakompletteras. Vi skulle behöva ta ett betydligt tuffaregrepp på kemikalieområdet.Att antalet allergier hos barn ökar har naturligtvismed kemikalieområdet att göra, vilket också visas ijämförelsen mellan olika samhällen, t.ex. Östeuropaoch . Tyvärr ser situationen likadan ut ialla västeuropeiska länder. Men allergiförekomstenär, vilket kanske kan förvåna en del, betydligt lägre iöststaterna.Vi menar från sida att kemikalie-samhället måste omvärderas. Vi måste titta på vilkaämnen som faktiskt skall få förekomma och vilkaämnen vi inte önskar.Vi får ofta höra att det här har man lagt på myn-dighetsnivå, och det är ju väldigt bekvämt och enkelt.Då slipper vi diskutera det här. Man säger också att vii tar upp för många enskilda ämnen. Nuär det så att klor är ett grundämne och det är bly ock-så. Vi har tagit upp bly. Det är precis lika mycketgrundämne som klor. Vi menar att bly är en tungme-tall som måste försvinna. När den används i t.ex.blysänken och blyhagel säger vi att det är använd-ningsområden där man borde kunna hitta alternativ.Man får inte använda tungmetaller på ett sådant lätt-vindigt sätt och sprida dem i naturen, menar vi. Härmåste man hitta alternativ. Det är viktigt.Elisa kommer att beröra reserva-tionerna 1 och 2, som handlar om banvallsbesprut-ningen. Jag vill kort säga någonting om reservation 6,som handlar om skadliga ämnen från persondatorer.Trots att vi säger många vackra saker om att viskall minska kemikalieanvändningen i ökarden i stället. Datorer är små laboratorier. De innehål-ler det mesta. De innehåller mycket som vi faktisktinte vet hur vi skall ta hand om. De är definitivt svåra,om inte omöjliga, att anpassa i ett kretsloppssamhälle.Här finns mycket av det som finns i det periodiskasystemet: bly, kvicksilver, kadmium, beryllium, bari-um, strontium osv. Det är ämnen som egentligen intehar varit i omlopp tidigare. Vi vet väldigt litet om debiologiska effekterna.Här finns också bromerade flamskyddsmedel, somvi vet betydligt mer om. Vi vet att de är mycket farli-ga. Här finns arsenikkromat, som vi också vet ganskamycket om. Det är väldigt farligt.Dessa ämnen finns i mycket små mängder. Nå-gonstans måste vi stoppa detta, att det finns litet avmycket i många varor, dvs. att det finns små koncent-rationer överallt. Men det finns överallt. Vi måste fåen annan kemikaliesyn.Ofta när vi hanterar kemikalielagstiftningen hänvi-sar vi till den proposition som den förra socialdemo-kratiska regeringen lade fram 1990/91. Vi har tittatlitet grand på vad som har hänt . Man kansäga att efter 1994 har det inte hänt någonting. Mångaav de avvecklingsplaner som fanns för många ämnen,t.ex. 13-listan, Solnedgångsprojekt och vad de nu harhetat, har avvecklats. Det här är allvarligt, för Sverigemåste vara ett land som fortsätter att avveckla på detsätt som vi har börjat på . Det här är ensmygande EU-anpassning som vi har svårt att accep-tera.Vi kan förstå att det kanske finns en viss rädsla atttesta miljögarantin hos de partier som gärna ser att viär med i den här europeiska unionen. Men testar maninte miljögarantin kan man heller inte förbättra den.Vi menar att vi faktiskt måste börja föra en så passradikal kemikaliepolitik i att vi kanske iblandblir ifrågasatta från EU:s sida. Vi måste faktiskt ocksåvara så pass tuffa att vi får en prövning i och då våga hävda den miljögaranti somalla säger skall gälla och testa om den gäller. Gällerden är det bra. Då kan vi faktiskt gå före med ettkemikaliearbete i . Gäller den inte är det na-turligtvis inte bra. Men då vet vi att den måste ändras,och kan verkligen sätta till alla klutar för attändra miljögarantin, så att vi kan gå före. Vi menar attdet är absolut nödvändigt att något land vågar göradet här. Avvecklingen av kemikaliesamhället är ettmåste.Det är otäckt när forskare utgår från kemikalie-samhället och börjar diskutera hur barn beter sig. Mandiskuterar inte bara allergiska störningar, utan kon-centration och en del beteenden, som våld osv.Jag hävdar att många av de kemikalier som finns iprodukter används slentrianmässigt och egentligeninte skulle behövas. Ett exempel är när man förbjödvissa lösningsmedel för att tvätta kretskort och upp-täckte att det gick precis lika bra med vattenånga. Detfinns alltså en slentrianmässig användning av kemika-lier som vi måste komma ifrån.När det gäller persondatorer är vi övertygade omatt man borde se till att vara så tuff att man förbjudermånga av de grundämnen som finns i datorer och somtidigare inte har funnits i kretsloppet, så att det heltenkelt blir en press att utveckla andra metoder för attkunna bygga persondatorer med ett annat innehåll.Vi tar också upp en mängd andra ämnen i motio-ner som behandlas i detta betänkande, och vi kommeratt fortsätta att väcka motioner som berör enskildaämnen. När står nere vid Hallandsåsenoch skall diskutera akrylamid, som är ett enskilt ämne,är det väldigt svårt för henne att säga att det är våramyndigheter som har hand om det. Det är ändå vipolitiker som står med ansvaret när det händer enmiljöskandal med kemikalier. Då måste vi också idenna kammare kunna diskutera olika ämnen. Precissom vill diskutera PVC och klor villvi diskutera tungmetaller och många andra ämnensom inte hör hemma i ett långsiktigt hållbart samhälle.Vi måste våga göra det. Det är litet fegt att hänvisa tillatt vi har sett till att någon myndighet har hand om dethär.Vi återkommer till detta. kommeratt ta upp båtbottenfärger och fyrverkerier. Där an-vänder man också slentrianmässigt mycket otäckaprodukter.Vi kommer inte att stödja reservation omPVC i produkter till barn , helt enkeltdärför att vi vill ha bort PVC. Om man säger att ettförbud skall gälla barn har man sagt attdet kan godtas för resten. Dessutom används PVC vidmassor av tillfällen där det inte är bra för någon, t.ex.inom sjukvården. Det skall helt enkelt bort. Jag för-står att säger att det är ett första steg, men vihar svårt att se att det är ett steg som skulle leda tillnästa steg. Därför stöder vi inte den reservationen.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 1.Vi ställer oss naturligtvis bakom de andra reservatio-nerna från , men vi nöjer oss den härgången med yrkandet om bifall till reservation 1.Anf. 135 () replik:Herr talman! Det är två saker som säger som jag har synpunkter på. Det första gällerdetta att ta det politiska ansvaret och att vara detalje-rad och tydlig i detta. Den möjligheten har man närman antar lagstiftning på det här området. Det är vårtsätt att ta ett politiskt ansvar. Såvitt jag förstår skriverGudrun nu tillsammans medmiljöministern, och jag förutsätter att hon då i denbalken för in alla de krav och åtgärder som måstebeslutas på politisk nivå. Hon har nämligen självmycket tydligt talat om att det kommer att bli en brabalk, som rymmer den här lagstiftningen, och jag troratt hon håller på att skriva den tillsammans med mil-jöministern.Det andra gäller PVC, och det är fånigt att säga attdetta bara är ett första steg och att man kanske inte tardet andra steget. Faktum är att denna kammare efterjordbruksutskottets betänkande i själva verket harvarit mycket tydlig om att PVC inte hör hemma ikretsloppssamhället. Vi har fattat ett antal beslut somborde leda marknaden och andra aktörer till att agera,och det kommer säkert också att ha en betydelse. Dethar vi alla varit med om - det är inte någonting som ärunikt för Miljöpartiet.Vad vi eftersträvar är att komma i gång med justdet första tydliga steget. Det kanske inte är så myckethjälp om är med på det steget, men vitycker så här i alla fall.Anf. 136 () re-plik:Herr talman! kan vi diskutera när detär dags för den. Det lär bli en intressant debatt.När det gäller PVC är vi helt överens med Centernom att PVC inte hör hemma i kretsloppssamhället -inte i något samhälle över huvud taget. Framför allthör inte de additiv som finns hemma där, då de äroerhört obehagliga.Vi menar att detta att nu börja diskutera i vilkenålder som man eventuellt tål PVC är att ge sig in påen diskussion som kan leda snett. Jag tror inte attLennart tycker att det är bra att barn över ettår utsätts för PVC. Jag är inte ens säker på att det ärbättre för barn att utsättas för PVC än förbarn under ett år.Vi driver gärna frågan om avveckling av PVC till-sammans med , men det här kan förvilla de-batten. Det kan få en del som inte vill avveckla PVC -vi vet att motståndet är stort i det här fallet - att pånågot vis nöja sig med det här.