prot · GL0936 · 1997-11-28 00:00:00 — Detta är en kvalitetsfråga av ytters-ta rang.Utbildningsministern konstaterar också att det in-om näringslivet finns en ökad efterfrågan på högutbil-dat folk, även disputerade. Dessutom tillkommerjättesatsningen på och andra insatserför kompetenshöjande utbildningar som kan sägasstjäla resurser från det ordinarie utbildningssystemetnär det gäller behovet av lärare.Samtidigt visar beräkningar som har gjorts att desom kommer att utexamineras inom de kommandeåren, inklusive de åtgärder utbildningsministern om-nämner, i bästa fall kan räcka till högskolornas ochdet övriga skolsystemets eget behov. Det är förståsjättebra att därutöver få in utländska akademiker ochlåta pensionerade lärare fortsätta på högskolan - därgår det tydligen bra men inte i - men detär knappast lösningen på problemet. finns700 egentligen pensionerade lärare inom högskolan.Dessutom undervisar man närmare 4 000 fler studen-ter än man får pengar för. Om högskolelärarna skullegå ned till normal betald arbetstid skulle bara detkräva fler lärare, om man skall tro undersök-ningar som har gjorts.Jag skulle inte bli förvånad om resultatet skulle blilikartat i grund- och gymnasieskolan. Skolverketräknar rent av med att lärarna skall arbeta mer tid föratt klara behoven. Det hela är förstås ett matematisktproblem kring antaganden om utvecklingen, men jufler verkliga faktorer som förs in, desto större tyckstalen bli.Har regeringen haft med detta i sina beräkningar?Det handlar om behovet av en utökning av antaletlärare på alla nivåer för att höja kvaliteten med flerlärare per elev räknat och behovet av lärare och dok-torer inom andra sektorer i samhället, utöver att mannu behöver fylla på för de alltfler pensionerade lärar-na och de ökande barnkullarna. Det är en fråga jagskulle vilja få klarhet i.Anf. 18 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag vill säga till att minuppfattning är inte att allt är gjort som kan göras. Förframtiden behövs förvisso ytterligare åtgärder. Närutbildningen expanderar, som den nu gör genom kun-skapslyftet och högskolans utbyggnad, blir det enökad efterfrågan på lärare. Det är ofrånkomligen så attdet då också kan uppstå problem. Det vill jag absoluthålla med om.Nu måste man emellertid skilja på frågan om till-gång på lärare till skolan och till högskolan. Det är iallt väsentligt två skilda saker.När det gäller lärartillgången i grundskola ochgymnasium vill jag säga att det alltid finns svängning-ar i ungdomarnas antal som beror på rena befolk-ningsförändringar. Sådana förändringar kommer vi nuatt se framöver, bl.a. beroende på de små barnkullarnajust . På grundval av demografiska fakta och pågrundval av de prognoser som de ansvariga myndig-heterna gör, bedömer vi att det skall vara möjligt atttillgodose behovet av lärare i grundskola och gymna-sium framöver. Det är också en stor tillströmning tilllärarutbildningarna. Det finns ingen brist på studentersom är intresserade.Det finns emellertid två problem. Det ena är attdet är för få män som söker sig till lärarutbildningar-na. Det andra är att det är för få som sökersig till de naturvetenskapliga och tekniska utbildning-arna. Det är alltså problem som måste åtgärdas. Jaghar stora förväntningar på den lärarutbildningsutred-ning som jag tidigare nämnde. Den kommer bl.a. attdiskutera och analysera dessa frågor.När det gäller högskolan är detta en resursfråga,och det är ju också inne på. Hurmycket resurser anslås till högskolan? Där kan jagbara konstatera att under kom-mer högskolan att tillföras nya pengar. För år 1998handlar det om en miljard nya kronor. För år 1999blir det ungefär 750 miljoner och lika mycket för år2000. Det är alltså en kraftig ökning av resurserna tillhögskolan. innebär det också en kraftigökning av fakultetsanslagen som ju också har betydel-se för undervisningens kvalitet. Jag har redan påpekatatt det sker en kraftig ökning av resurserna till dokto-randutbildningen. Det är mycket viktigt.Det är genom dessa tillskott och genom den re-formerade doktorandutbildning som regeringen harföreslagit, och utbildningsutskottets majoritet ställt sigbakom, som vi nu också kommer att kunna öka antaletdoktorer kraftigt. Det blir en kraftig ökning under denärmaste fem-sex åren. kommer vi attvara uppe i målet som sattes , nämli-gen 2 000 utexaminerade doktorer. Antalet kommersannolikt att överstiga det med råge. Sedan kommerdetta att öka.Men jag är inte nöjd. Jag vill gärna understrykadet. Det krävs ytterligare åtgärder och nya resurser iframtiden för att vi skall få fler högutbildade ochnaturligtvis också för att fler forskarutbildade skall gåut i arbetslivet utanför högskolan för att bl.a. svaramot industrins behov av välutbildade och forskarut-bildade personer.Anf. 19 ():Fru talman! Det är självklart att det även är en re-sursfråga inom . Jag, och tror jag mångamed mig, anser att antalet lärare i behö-ver utökas utöver det antal som beror på större barn-kullar därför att kvaliteten är så pass låg. Detfinns särskilda sektorer där förhållandena är närmastkatastrofala. Det gäller bl.a. speciallärarsidan. Nog ärdet en resursfråga även där. Min fråga var om rege-ringen har tagit med i beräkningarna att man faktisktmåste ha fler lärare per visst antal elever än vad somär fallet i många kommuner i dag.Jag tycker att det är viktigt att signalen om att mankommer att klara behovet av lärare i skolan går ut tillkommunerna. Man kan t.ex. läsa vad som sägs i Gö-teborg, där man försöker pensionera bort den äldrelärarkadern enligt den gamla devisen: Bara de gamlaerfarna lärarna försvinner, kan vi skapa en bättreskola.När man läser detta kan man konstatera att de gördet för att mota i grind när det gäller föryngring-en och risken att stå utan lärare . Man kanundra vad det betyder. Man läser fram och tillbaksoch förstår egentligen ingenting. De kommer att habrist på lärare . För att minska den bristengör de sig av med dem de har. Men jag tror att detunderliggande resonemanget kring det är att de nutänker försöka sno åt sig de unga lärare som finns ochfå in dem i skolor innan någon annan hin-ner före.Jag tror att det är viktigt att signalerna går ut omatt man inte behöver pensionera bort dagens lärarkårför att få in de unga. Det kommer att finnas lärare iframtiden, om vi nu skall tro utbildningsministernsuttalanden här.Fru talman! Jag skulle vilja gå över till en annan,och om möjligt viktigare, aspekt av min interpellationsom jag var inne litet på i mitt förra anförande.Jag noterar att utbildningsministern inte med ettord nämner kvalitetsfrågorna, bara kvantitetsfrågorna.Jag bortser då från självklarheter i svaret som att detär angeläget att all lärarutbildning håller en hög kvali-tet. Det är synd, för min fråga handlar inte bara omkvantiteten utan egentligen mer om kvaliteten hoslärarna och därmed i undervisningen. Hur skall mangarantera tillräckligt med kompetenta lärare?I de besparingar som har skett är det uppenbart attkompetensutvecklingen har kommit i kläm. Rektorersom har att välja mellan pengar till undervisningenoch kompetensutveckling av lärarna har fått det alltsvårare att kunna prioritera det senare även om detbehövs. Om detta nämner utbildningsministern inte ettord.Utbildningsministern tar inte heller upp min oroför den oro som finns ute verksamheten för att alltflerlärare är utbrända och för att statusen på läraryrkethar sjunkit. Undersökningar visar att löner och ar-betsvillkor gör att alltfler vill lämna sitt jobb, och desom kan tar andra, mer välbetalda jobb. Jag förstår attmånga äldre lärare vill sluta. De är helt enkelt utbrän-da. De har inte fått den kompetensutveckling de hadebehövt. förstår jag att många som vill slutainte gör det. De har helt enkelt inte råd med tanke påde låga löner man har . Frågan om de därmedblir bra lärare är då berättigad. Det är med andra ordnågot slags moment 22 vi ser här.Sedan är det ju som utbildningsministern säger,nämligen att det finns många som söker till lärarhög-skolorna. Men kan man konstatera attmycket tyder på - och det finns undersökningar somvisar det - att en väldigt stor andel kommer in därföratt man inte har kommit in någon annanstans. De ärsäkert duktiga och ambitiösa och blir bra lärare, mendet säger ändå något om vad som är på väg att hända.De satsningar som görs för att öka intresset förteknik och naturvetenskap bland barn och ungdomarär förstås bra. Men vi har ett praktiskt problempå det här området som är mycket allvarligt. Vi kan sehur utbildningstimmarna i matematik på lärarhögsko-lorna minskar därför att man inte anser sig ha råd medlärare till undervisningen.Det som jag tar upp här är alltså inte bara en frågaom tillgång till utbildat folk, utan den faktiska till-gången till rätt personer med rätt kompetens på rättplatser och i tillräckligt antal inom skolans väggar.Jag konstaterar att detta inte klargörs i utbildnings-ministerns svar. Det oroar åtminstone mig litet grand,eftersom lärarkompetens- och kvalitetsfrågorna för-tjänar mer än så här.Anf. 20 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag vet inte om har ob-serverat att det i regeringens förslag har getts särskil-da resurser till ökade forskningsmedel inom lärarut-bildningen. Detta är viktigt för att det skall bli enkoppling mellan lärarutbildningen och forskningenkring de didaktiska frågeställningarna. Det bedrivs förlitet sådan forskning . Den är väldigt viktig föratt höja kvaliteten också i lärarutbildningen. En sådanhär sammankoppling mellan forskning och utbildninganser regeringen vara viktig i hela utbildningssyste-met. Den bör vara stark också när det gäller lärarut-bildningen.Dessutom har särskilda medel anslagits just tillfortbildning. Fortbildning inom läraryrket är självfal-let av särskild betydelse. Dessutom har regeringen -och det var en av de första åtgärderna jag vidtog somutbildningsminister - tillsatt en särskild utredning omdistansutbildning. Den innehåller många olika frågor,bl.a. frågan om hur den moderna tekniken skall kunnautnyttjas för kompetensutveckling och fortbildning -självfallet också inom lärarområdet. Det här är intebara en vanlig utredning som sitter och tänker. Denhar också ca som lagts ut påolika projekt varav många är inriktade just på fortbil-dande insatser som kan vara nyttiga också för lärarepå olika stadier i utbildningssystemet.Det görs alltså en hel del. Men detta hindrar na-turligtvis inte att det kan finnas problem ute i skolornamed fortbildningen beroende på det ansträngda eko-nomiska läget. Det vill jag inte alls bestrida. Men dethar gjorts betydande insatser från regeringens ochriksdagens sida för att stärka fortbildningen.Jag skall ta upp frågan om högskolelärarna än engång. Kvaliteten är självfallet viktig - det är alldelesuppenbart. Just därför är det så viktigt att vi får enforskarutbildning där de som går in i den får chansenoch möjligheten att genomföra den ,dvs. de som är tänkta för den nuvarande fors-karutbildningen. Därigenom ökar också antalet fors-kare som kommer ut och kan ta anställning antingen ihögskolan eller inom industrin.Man får en ännu mer högkvalitativ och framståen-de utbildning också genom att den skall innehålla intebara avhandlingar och handledning för dessa utanockså pedagogiska moment. Väldigt många av demsom avlägger en doktorsexamen blir lärare och fors-kare inom högskolan. Därför är det viktigt att de hafått en pedagogisk träning för den funktionen. Mankan säkert också ha betydande nytta av den träningenäven om man arbetar utanför högskolan. Detta ärockså en kvalitetsfråga.I högskolan är undervisningen, lärandet, trots alltdet viktiga. För att förbereda högskolans personal, deblivande lärarna och forskarna, är det otroligt viktigtatt denna utbildning finns också inom forskarutbild-ningen. Det är också viktigt att man ser på den un-dervisande och lärande funktionen som något som kanutvecklas, och som inte nödvändigtvis håller fast vidde gamla formerna. Här tror jag att det finns ettmycket stort reformutrymme inom högskolan i dag.Anf. 21 ():Fru talman! Som jag inledde med att säga görs enhel del - och en hel del gott. Annat kanske är mindrebra. Men jag tror ändå att vi kan vara överens omvikten av de här frågorna. Detta är en diskussion sominnehåller många ingredienser. Det gäller att hållakoll och se helheten i det hela. Det var egentligen justdetta som var bakgrunden till att jag frågade om re-geringen hade någon sammanhållen strategi på dettaområde.Jag vill avsluta med några fakta som jag har fåttreda på. Jag tror att de litet grand kan symboliseratillståndet i hela vårt utbildningsväsende. De handlarom kompetensen på de högre nivåerna av utbildning-en.Under 90-talet har antalet forskarutbildade lärarepå gymnasiet minskat . har dennya högskolan forskarutbildadelärare. De större universiteten och högskolorna nårupp till 65 %.Lösningen på problemet är förstås inte att försäm-ra kvaliteten för att få fler forskarutbildade på pappe-ret. Det är ju i praktiken ingen förbättring. Jag hoppasatt vi kan vara överens om att de satsningar som nugörs verkligen får en positiv effekt.Tyvärr tror jag att det finns en anledning till attSverige i internationella mätningar tycks kana nedåtnär det gäller kvaliteten på utbildningar. Det gällerverkligen att vara observant på detta. Vårt land byg-ger ju på att vi måste ha den bästa tänkbara utbild-ningen med de bästa tänkbara utbildarna på alla nivå-er.Anf. 22 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag håller gärna med tror att vi är överens i det stora hela när det gällerde här frågorna. De är naturligtvis oerhört betydelse-fulla. Vi är också överens om att kvalitetsfrågorna ärviktiga på alla nivåer i utbildningssystemet. Självfalletär det sant att det hade varit önskvärt att vi redan i daghade haft fler utexaminerade doktorer, och det hadevarit önskvärt att man hade ökat antalet examineraderedan i början av 90-talet. Det vill jag inte alls bestri-da. Men det är trots allt ingenting som jag nu kan göranågonting åt.Vi måste i stället inrikta oss . Det äroerhört viktigt att vi får en bra forskarutbildning. Vimåste naturligtvis också mycket noga följa vad somhänder när det gäller skolans lärare och deras möjlig-heter att skaffa sig ny kunskap, stimulans och alltsådant som är viktigt också för att man skall känna gör ett bra jobb och trivs i sitt yrke. Jag tror attdet är kolossalt viktigt att erbjuda goda fortbild-ningsmöjligheter. Genom att skaffa sig ny kunskapstimuleras läraren och därigenom förhoppningsvisockså undervisningen. Detta blir en viktig fråga förden nu tillsatta och arbetande lärarutbildningsutred-ningen. Jag ser fram emot det förslag den kommer attlägga fram nästa år.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellationerna 1997/98:52 och62 om bostadspolitikenAnf. 23 Inrikesminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att öka nypro-duktionen och ombyggnaden av bostäder och för attminska byggarbetslösheten. har frågatmig när regeringen avser att avlämna en bostadspoli-tisk proposition och om den kommer att innehållaförslag som löser ett antal av henne påtalade problem.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Bostadsbyggandet har ett nära samband med deninhemska konjunkturen och utvecklingen av hushål-lens köpkraft. Bostadspolitiken i sin tur är en integre-rad del av den allmänna ekonomiska politiken. Vi harunder tvingats genomföra enoerhört smärtsam budgetsanering - en följd av detkatastrofala läge som landets finanser befann sig iefter av moderatlett styre.Jag borde inte behöva erinra omdet gigantiska underskottet i de offentliga finanserna,som vid vårt tillträde motsvarade av bruttona-tionalprodukten. Jag borde inte heller behöva erinraMikael om hur omvärldens misstro motSveriges förmåga att klara upp sina affärer tvingadeupp räntemarginalerna mot utlandet. Den utveckling-en hade tagit ny fart . Realräntan förett vanligt hypotekslån tangerade 10-procentsnivån.Vi har sett som vår främsta uppgift att få Sverigeatt åter bli trovärdigt. Vi har i det arbetet måst begärauppoffringar av alla grupper i samhället. Vi hartvingats gripa in i och temporärt begränsa reformer visjälva drivit fram också i de grundläggande trygghets-systemen - barnbidragen, pensionerna, sjukförsäk-ringen, bostadsbidragen etc. I allt detta har det variten viktig ledstjärna för oss att alla skall dela bördorna- inte bara de som är mest beroende av samhälletsekonomiska stöd. Därför har vi infört värnskatten, ochdärför har vi valt att höja och bredda fastighetsskattenframför att ytterligare minska stödet till de nyproduce-rade bostäderna.Vi har tillsammans med drivit sanerings-arbetet envist och konsekvent, i häftig motvind frånden moderatledda oppositionen och ibland också medbesvikelse bland dem som upplevt sina bördor somtunga.Det har förvisso varit en tung resa. Hushållensrealt disponibla inkomster har minskat - och deraskonsumtion ännu mer. Den svaga inhemska efterfrå-gan har bidragit till att arbetslösheten fortfarande ärhög. Det gäller i särskild grad byggandet.Vi vet alla att vi behöver en livskraftig byggsektorför framtiden. Trots det hårda besparingsprogrammethar vi därför försökt hålla efterfrågan uppe. Det harskett med statligt stöd för reparationer och underhåll,förbättringar av inomhusmiljön, nyproduktion avbostäder och tidigareläggning av infrastrukturinveste-ringar samt genom skattereduktion för byggnadsarbe-ten. De tre första av dessa stöd uppskattas tillsam-mans ha berört arbeten för över 40 miljarder kronor.Vi kan nu se att vi har lyckats. Uppoffringarna harinte varit förgäves. står inte längre någraandra europeiska nationer efter när det gäller trovär-dighet. Underskottet i de offentliga finanserna är nu idet närmaste utraderat och kommer attförbytas i ett överskott. Inflationen är under kontroll.Räntemarginalerna mot utlandet har sjunkit. Lånerän-torna är de lägsta . Ävenbyggarbetslösheten har börjat sjunka; i månadsskiftetseptember-oktober nådde vi den lägsta arbetslöshets-siffran sedan den djupa lågkonjunkturen nådde byg-gandet hösten 1991.Också hushållen är på väg att se resultaten. Derasrealt disponibla inkomster ökar på nytt och väntasnästa år ha nått års nivå. Konsu-mentprisindex för boendekostnaderna i egnahemligger till följd av räntenedgången nu lägre än vidvalet. Många av dem som bor i hyresbostäder ser frammot att vinsten av sänkta räntor skall återföras äventill dem. Det ser vi bl.a. i de hyresförhandlingar somjust nu pågår.Det är nu dags att varsamt ta hand om det vi haruppnått. Kommunerna kan tillföras nya resurser.Barnbidragen och sjukförsäkringen kommer återigenatt förstärkas. Och vi kommer att kunna driva en nyoch offensiv politik för ett hållbart Sverige.I det läget, , är det möjligt att ocksålägga fast riktlinjerna för en långsiktig och stabilbostadspolitik. Regeringen avser därför att i början avnästa år lägga fram ett sammanhållet bostadspolitisktförslag till . Jag kommer att fortsätta attsöka nå en bred politisk uppslutning kring bostads-politiken. Att de flesta partier här i hardenna strävan visades redan i arbetet i den bostads-politiska utredningen. Jag beklagar därför att Modera-terna i nästan alla sammanhang har ställt sigutanför.Anf. 24 ():Fru talman! Jag ber att få tacka bostadsministernför svaret på min interpellation. Men jag får ju sägaatt det var väldigt mycket skrik och litet ull. Det ärintressanta synpunkter som här lämnas på barnbidrag,sjukförsäkringar och regeringen eskapader.Men det hade varit värdefullt om bostadsministernhade tagit tillfället i akt att på något sätt kommenteravad det är för bostadspolitiska visioner som ministernoch regeringen har.Anledningen till att jag har väckt min interpella-tion är den avgrund mellan löften och verklighet somjag kan se. Jag sysslade med bostadspolitik här i riks-dagen under förra perioden och hörde då den social-demokratiska retoriken. Det var ingen hejd på denlycka som skulle vederfaras folket om eller någon annan socialdemokrat blev ministermed ansvar för de här frågorna.Det skulle bli 30 000-40 000 nya lägenheter varjeår. stod här i kammaren och lade fram något förslag somskulle innebära att byggarbetslösheten skulle halveras.Ingvar sade i valrörelsen att Socialdemo-kraterna inte skulle höja fastighetsskatten. Det förstaman gjorde efter valet var att höja fastighetsskatten.Nu säger inrikesministern: "Trots det hårda be-sparingsprogrammet har vi därför försökt hålla efter-frågan uppe. - - - Vi kan nu se att vi har lyckats. "Man har inte särskilt högt ställda anspråk om manformulerar ett interpellationssvar på det sättet!Vi har en nybyggnation här i landet som i årknappast kommer upp till 9 000 lägenheter. Det ärden lägsta nybyggnationen -möjligen doppade kurvan ännu lägre under någotkrigsår under . Det är i varje fallden lägsta nybyggnation som har existerat i Sverigesedan inrättades för ett antaldecennier sedan.Ombyggnationen sjunker . Vi har enarbetslöshet i byggsektorn som fortfarande ligger på30 %-nivån. Ytterligare 15 000 byggjobb försvinner iår.Hyrorna har ökat , och vibetalar mer än en tredjedel av våra disponibla inkoms-ter för vårt boende. Vi ligger skyhögt över Europeiskaunionen.Det är den här situationen som bostadsministernadministrerar. Och vad gör då bostadsministern?Absolut ingenting! Jag har aldrig sett maken till pas-sivitet. Jag har när jag har varit ute ochpratat kallat för utredningsministerAndersson. Det enda som har skett är har hänvisat till en bostadspolitisk utredning somaldrig kommer.Jag tycker att det är genant. Det borde vara genantför regeringen att inte ha kunnat formuleraen tillstymmelse till en sammanhållen bostadspolitisklinje. Det enda som kommer är de vanliga litaniornaöver regeringen . Det är ju just den situation somvi har i landet som regeringen har att hantera. Ochregeringen gör ingenting! Bostadsministern är häp-nadsväckande passiv.Nu får vi ingen proposition . Jag tycker därför att det liggermycket i den recension som jag hade med i interpel-lationen och som jag inte vill undanhålla fru talman-nen, åhörarna, stenografen och protokollet. Den gjor-des i : "Det finnsinte någon socialdemokratisk bygg- eller bostadspoli-tik värd namnet", skrev man i en ledare . I sittförrförra nummer skrev man: "1994 trädde den soci-aldemokratiska regeringen till med stora förväntning-ar om en ny bostadspolitik. finnsdock ännu ingen sådan politik, däremot en av allsakkunskap sönderskjuten bostadspolitisk utredningoch en handlingsförlamad bostadsminister. "Jag hade hoppats att vi skulle få några konkretabesked . Jag beklagar att vi inte har fått det. Jaghoppas att vi kan få några sådana när propositionenkommer, om den nu kommer.Anf. 25 INGA ():Fru talman! Jag kanske har en viss förståelse föratt inrikesministern efter att ha upprepat att det kom-mer en bostadspolitisk proposition inte i detalj kantala om vad en sådan skall innehålla. Men att inte ensge en antydan om vilken inriktning en framtida bo-stadspolitik kommer att ha är sannerligen ett stortsvaghetstecken.I svaret sägs att hushållen är på väg att se resulta-tet av den förda ekonomiska politiken. Men jag und-rar det. De höga skatterna innebär stora negativakonsekvenser för hushållen. Många saknar ett egetarbete och en egen inkomst. Tillvaron blir otrygg närinkomsten eller pensionen inte ens räcker till det allranödvändigaste. För många hushåll betyder en skatte-höjning eller en bidragsminskning på någon hundra-lapp skillnaden mellan plus och minus varje månad.Många lever med så små marginaler att en oförutsedd,större utgift kan innebära en katastrof.När boendekostnaderna tar mer än en tredjedel avden disponibla inkomsten är det verkligen inte under-ligt att medborgarna vill ha ett svar från regeringennu. Kommer det någon proposition över huvud taget?Det enda svar som jag klart kan utläsa är att detkommer en proposition . Men tillåtmig ändå tvivla. Ända harbostadsministern sagt: , reservtid septemberosv.