prot · GL0950 · 1997-12-18 00:00:00 — Jag yrkar bifall till reservation nr 1och därmed avslag på propositionen.Anf. 74 ():Fru talman! Mycket av diskussionen de senasteåren och en hel del även när det gäller kärn-kraftsfrågan och kärnkraftsavvecklingen handlar omifall det går för fort eller för sakta, om det är en förtidig eller fördröjd avveckling som vi nu håller på attfatta ett första beslut om. Personligen tycker jag attdet är att ha ganska låga ambitioner om man tycker attdet är för tidigt att starta avvecklingen efterfolkomröstningen. Jag tycker att det mer verkar varaen fördröjd avveckling vi inleder.Vi i har koncentrerat osspå grundlagsfrågorna. Där finns det, tycker jag, ett parcentrala frågor som man måste ta ställning till. Utöverdet har det i debatten funnits en rad diskussioner ochresonemang som jag upplever vara litet mer av krusi-duller eller sökta anmärkningar. En av de frågor somvi måste ta ställning till och som är central i grund-lagsfrågan är om det är ett angeläget och allmäntintresse att starta kärnkraftsavvecklingen och göra enomställning av det svenska energisystemet till ettlångsiktigt uthålligt energisystem. Min utgångspunktär att det rimligen måste vara det. Att vi får en om-ställning till ett energisystem som fungerar på långsikt måste ju vara ett angeläget intresse, och inte baradet utan också en ödesfråga för och helamänskligheten. Att det är både ett allmänt intresse ochangeläget kan det knappast råda någon tvekan om.Det finns, vad jag vet, knappast heller några juristersom har kommit till någon annan slutsats.Även om det finns de som tycker att man hadekunnat stärka argumenteringen ännu mer genom attockså visa på säkerhetsmotiven - vilket regeringenmärkligt nog inte har velat göra - hade det varit ännumer naturligt att peka ut just Barsebäcksreaktorernasom de mest lämpliga att först ta ur drift. Det hadevarit logiskt på flera sätt, och det hade sannolikt ocksågjort att statens kostnader för avvecklingen inte hadeblivit lika stora.Vi har ett av världens starkaste skyddav äganderätten. Ändringen i 2 kap. 18 § regerings-formen leder till att kostnaderna med den här typen avlagstiftning för en kärnkraftsavveckling kommer attbli väldigt höga. Detta bekräftades också vid KU:sutfrågning av t.ex. professor , somsade att principen om full ersättning har blivit starkaresedan regeringsformen 2:18 ändrades. Trots att detrimligtvis finns legitima förväntningar är det engrundlagsfråga som man måste ta ställning till.Just detta att vi hade en folkomröstning för 18 årsedan och att vi gång på gång har fattat riksdagsbeslutsom har varit entydiga och i samma riktning, vilketrimligtvis innebär att alla ägare och alla ansvariga förkraftföretagen måste känna till vad staten, riksdagenoch regeringen har för intressen och ambitioner, görju att detta måste ses som legitima förväntningar.Därför är kärnkraftsavvecklingslagen rimlig urgrundlagssynpunkt.Tyvärr, måste jag ändå säga, talar mycket av detbeslut som vi fattar för att det kommer att bli enpyrrusseger, att man får igenom en avveckling av enförsta reaktor men att resultatet blir att kostnadernablir så höga att avvecklingen av de andra reaktorernariskerar att fördröjas. Den kan dra längre ut på tidenän vad som kan vara bra ur säkerhetssynpunkt.Om man vill förenkla det litet grand kan man sägaatt har lyckats få igenom två stora segrar. Jagtycker att man kan ge dem en eloge för det. Man harfått igenom en kraftig förstärkning av äganderättengenom grundlagsändring. Det är ett gammaltviktigt centerkrav som man har fått igenom. Jordägar-na har lyckats med att få ett av världens starkasteegendomsskydd. Å andra sidan har man fått igenomett första steg när det gäller kärnkraftsavvecklingen.Men det första beslutet sätter krokben för det andra,för fortsättningen. Risken är väldigt stor att Centernsätter krokben på sig själv genom att man ser till attkostnaderna för kärnkraftsavvecklingen kommer attbli orimligt höga.Jag skulle vilja fråga - nu har LennartDaléus gått härifrån vilket även gjort - vad man säger om det verkligen blir såsom många befarar, att kostnaderna blir väldigt höga.Borgerlighetens och triumf att stärka ägan-derätten kanske leder till att vi får enorma kostnaderför att ställa av det första kärnkraftverket. Är ni dåberedda att gå över till linje och strategiatt satsa på att kärnkraften i större utsträckning fårbetala sina egna kostnader? Är ni beredda att låtakärnkraftsindustrin ta försäkringskostnaderna och atthöja energiskatterna för kärnkraftselen och på så sättlåta marknadsekonomin sänka kärnkraften - låtaverkligheten tala för sig i stället för att fortsätta meden planekonomisk metod som kanske leder till enor-ma kostnader för skattebetalarna?Nu skall jag avsluta mitt anförande så att vi hinnersläppa in försvarsministern, som ser otålig ut.(forts. 4 §)3 § Information från regeringen om Försvar-smaktens ekonomiAnf. 75 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill informera kammaren om detuppdrag som regeringen har beslutat att ge tillFörsvarsmakten. Enligt regeringens mening måste nuextraordinära åtgärder vidtas för att bringa ordning iFörsvarsmaktens planering och de ekonomiska oba-lanser som redovisats för försvarsbeslutsperioden.Överbefälhavaren lämnade sin redogörelseom den ekonomiska obalansen till regeringen. I dettadokument redovisas storleken på, orsakerna till ochansvaret för den uppkomna situationen. Det är dennaredovisning som är grunden för de ställningstagandensom regeringen har gjort beträffande uppdragtill Försvarsmakten.I debatten här i kammaren villejag inte med de då kända uppgifterna som bas föra endiskussion i riksdag med mindre än att jaghade fått en skriftlig redovisning från överbefälhava-ren. , med denna skrivelse i grunden, ämnar rege-ringen återställa den ekonomiska balansen för helaförsvarsbeslutet. Vi börjar med budget ochföljer sedan upp budgeten under hela försvarsbeslut-sperioden.Totalförsvarsbeslutet var i balans mellan re-surser och uppgifter, och de anslag som har angivitsgäller fortfarande. Om inte det säkerhetspolitiskaläget kräver annat, får försvaret inte kosta mer. Bådemin och regeringens absoluta vilja är också att hållafast vid de viktiga principer som fastställdes i detsenaste försvarsbeslutet. Jag tänker då på anpassning-sprincipen, helhetssynen, folkförsvarstanken ochförsvarets internationella verksamhet.Innan jag går in på regeringens uppdrag till För-svarsmakten, vill jag uppehålla mig vid anpassnings-doktrinen. Den lägger jag stor vikt vid, och den skallvara styrande för de nödvändiga besparingarna.Förmåga till anpassning skall vara styrande förtotalförsvarets framtida utformning. Försvaret skallfortlöpnade kunna anpassas strukturellt till mer långt-gående förändringar i det säkerhetspolitiska och mili-tärstrategiska läget. Försvarsmakten skall dessutom haförmåga att klara statsmaktens krav på ominriktning,dvs. förmåga att vid i huvudsak oförändrad resurstill-delning kunna möta andra hot än väpnat angrepp elleratt kunna lösa andra typer av uppgifter.För den närmaste perioden är det särskilt viktig attFörsvarsmakten utvecklar och moderniserar förmåganatt ställa kvalificerade förband till förfogande förinternationella fredsfrämjande och humanitära insat-ser. I det korta perspektivet skall det militära försva-rets förmåga kunna ökas omgående.Det ställer krav på vår samlade förmåga till för-varning och till analys av hur omvärldsläget utvecklasi sådan utsträckning att förberedelserna kan påbörjas itid. De förband eller funktioner som skall kunna ökaförmågan måste innehålla en grundkompetens så attfull effekt kan utvecklas direkt eller senast inom ettår. I det längre perspektivet, och vid en försämradsäkerhetspolitisk situation, skall en ökning av försva-rets kvalitativa och kvantitativa förmåga kunna ske.Förmågan att utbilda och försörja förbanden medmateriel är av central betydelse och skall dimensione-ra Försvarsmaktens grundorganisation och materie-lanskaffning.Det militära försvaret skall vid en förbättrad sä-kerhetspolitisk situation kunna dimensioneras till enminskad resurstilldelning. Förmågan till anpassninguppåt skall dock behållas.Fru talman! De extraordinära besparingar som vinu kan tvingas göra skall ske med denna anpassnings-doktrin som grund. Våra utgifter skall ha bärig-het mot en mer osäker framtid än nutid. Våra åtgärderpå kort sikt får alltså inte rubba förmågan till anpass-ning på längre sikt.Regeringens uppdrag till Försvarsmakten gäller iförsta hand budget. Men det ställer ocksåkrav på åtgärdsförslag för resten av försvarsbeslut-sperioden. De viktigaste delarna i regeringsuppdragetär följande:För det första gäller det anpassning i ett kortsiktigtperspektiv och krav på beredskap. Försvarsmaktenskall redovisa förslag till vilka förband som inte böromfattas av kravet att kunna uppnå krigsduglighetinom . Den skall redovisa förslag till förändring-ar av operativ förmåga och vilka besparingar som kangöras. Vidare skall förslag till sänkt beredskap tasfram.För det andra gäller det förbandsverksamhet. För-svaret skall redovisa en rad förslag som gäller för-bandsverksamheten. Det gäller t.ex. att ytterligarevakantsätta förband. Det gäller också att ha förbandmed färre värnpliktiga och färre krigsplacerade offi-cerare. Regeringen begär också förslag om föränd-ringar i värnpliktsutbildningens längd - eventuellt iform av försöksverksamhet - redan under 1998.Jag vill understryka att försöken skall omfatta nyamodeller för att utbilda förband med enklare uppgifterför det nationella försvaret. De skall även kunna om-fatta utbildning som skall ses som ett första steg inomramen för en utbildning som skall kompletteras i ettanpassningsskede. Den ökade utbildningsreserven ären fara för vårt pliktsystem. Därför är jag angelägenom att pröva metoden där flera genomför värnplikts-utbildning men under kortare tid.Utöver detta begär vi förslag på lämpliga åtgärdersom innebär minskade driftskostnader och förbättradrationalitet i förbandsverksamheten. Dessa bör bl.a.omfatta minskad drift för flygplan, fartyg och strids-fordon.För det tredje gäller det materielförsörjning. För-svarsmakten skall ge förslag på hur man kan minskamaterielanskaffningen. Detta skall dock ske på ettsådant sätt att försvarsindustrins möjligheter att bidratill försvarets materieltillförsel i ett anpassningsskedeinte äventyras. Det är också viktigt att redovisa vilkakonsekvenserna blir för svensk försvarsindustri.För det fjärde gäller det effektivisering. För attskapa säkerhet i genomförandet av totalför-svarsbeslut skall ett åtgärdsprogram som skall sänkakostnaderna och öka kostnadskontrollen i verksamhe-ten tas fram för den resterande delen av totalförsvars-beslutsperioden.För det femte gäller det anställd personal. Det är iomstruktureringstider särskilt viktigt att försvaret haren kompetent befälskår. Det är därför inte i förstahand inom detta område som besparingarna skall tasut. Försvarsmakten skall redovisa hur man höjer befä-lens kompetens till en sådan nivå att målen för krigs-duglighet och förmåga till anpassning även på långsikt kan uppfyllas.Försvarsmakten skall rikta åtgärder för att öka av-gångsbenägenheten för de personalgrupper som intekrävs för anpassningsåtgärder eller för krigsorganisa-tionens behov.Detta bör också omfatta åtgärder som möjliggörvidareutbildning till andra yrken, t.ex. lärare inomskolvärlden.Regeringen har också fattat beslut om ny or-ganisation av Försvarsmaktens högkvarter. Beslutetinnebär att högkvarteret organiseras utifrån ansvar föroperativ verksamhet, krigsorganisation, krigsförbandoch fredsverksamhet och inte utifrån försvarsgrenar.Det leder till att de främsta företrädarna för respektiveförsvarsgren, dvs. generalinspektörer, föreslås blichefer för de taktiska centrumen som regeringen avserföreslå under våren.Behovet av ett allsidigt sammansatt högkvarter in-nebär också att kraven på både militär och civil kom-petens lyfts fram. Genom den nya organisationentydliggörs ansvaret inom högkvarteret och den önsk-värda dualismen mellan krigsorganisationen och dessförmåga å ena sidan och produktivitet och effektiviteti fredsverksamheten å den andra sidan. Planeringssta-bens ansvar och uppgifter lyfts fram och förstärks.Härigenom skapas förutsättningar för bl.a. säkerheteni planeringen, och det ekonomiska underlaget förbätt-ras.Fru talman! Generellt för regeringens uppdrag äratt förslagen inte får omfatta minskningar av bered-skap och förmåga att kunna delta i internationellainsatser. Internationella insatser är ett sådant områdedit resurser kan komma att omplaneras. Därför harregeringen bl.a. för avsikt att ge Försvarsmakten iuppdrag att redovisa hur en eventuell utökning av vårtnuvarande internationella engagemang skulle kunnagenomföras, hur vi skall kunna utöka vår minröjnings-förmåga både avseende fredsfrämjande och humanitä-ra insatser.Efter Försvarsmaktens redovisning räk-nar vi med att det kommer att behövas omfattandeändringar i regleringsbrevet avseende Försvarsmaktenför . Karaktären på dessa åtgärder kan leda tillatt regeringen kan komma att förelägga enproposition under mars månad.Ärade ledamöter! Jag menar att ta ansvar, det äratt göra som regeringen nu gör, nämligen att reda uppde problem och brister som finns i försvarets plane-ring och ekonomi. Processen har varit och är svår attöverblicka. Det tar tid att reda ut de problem som harvållat återkommande bekymmer. tänker vi göradet.Anf. 76 ():Fru talman! Tack för redogörelsen. Vi har sedanförra onsdagen haft tillfälle att lyssna till såväl över-befälhavaren som försvarsministern. Försvarsutskottethade i går förmånen att få en redogörelse från stats-sekreteraren om dessa förhållanden. Inte någon gånghar det med ett ord eller en rad framkommit att för-svarsministern är bekymrad eller ledsen eller anser atthan har missat att han är ansvarig för att det senasteförsvarsbeslutet har fattats på felaktig grund. Detbekymrar inte försvarsministern att han har lämnatsådan information. Försvarsministern är oskyldig tillatt vi fattade ett långsiktigt försvarsbeslut för ett årsedan på precis samma dåliga grund. Det kan jag interikta kritik för mot . Men som för-svarsutskottets ordförande är jag skyldig att se till attdokument från försvarsutskottet som utgör grund fördenna riksdags beslut förs fram och förs vidare. Dettahar inte med ett ord nämnts som hargått. Detta är kort och gott skandal. Jag är indignerad,men jag är också arg å mitt utskotts och denna riks-dags vägnar över att detta över huvud taget kan före-komma och över att man kan göra det ena inläggetefter det andra och totalt gå förbi detta. Det är kortoch gott att tära på det förtroendekapital som man tilläventyrs anser att man har. Det kan inte få fortgå.Fru talman! Jag vill också peka på en omdömes-fråga. Var det nödvändigt att just , när bådeförsvarsministerns och överbefälhavarens förtroende-kapital är tärt fatta ett organisationsbeslut vid rege-ringssammanträdet som går ut på att ytterligare ökaöverbefälhavarens redan mycket stora makt? Kanförsvarsministern tänka sig ett sämre valt tillfälle attföra fram detta? Jag kan inte det. Jag vill gärna höraförsvarsministerns syn på dessa två frågor.Anf. 77 Försvarsminister ():Fru talman! Jag är bekymrad. Jag är också bedrö-vad över den utveckling som har varit under fleraveckor . Försvarsdepartementet har tillsammansmed andra delar av och Försvar-smaktens företrädare arbetat med att skaffa klarhetnär det gäller omfattningen av, inriktningen på ochorsaken till det som har dykt upp. före-låg en slutlig bedömning av överbefälhavaren. Däref-ter gick jag till verket för att komma framtill vilka åtgärder som skulle vidtas.Beträffande högkvartersorganisationen vill jag sä-ga att den saken har varit aktuell i en ungefärlig in-riktning av samma slag som densom regeringen har fattat beslut om. Jag betrak-tar det som en mycket betydelsefull väg att medverkatill att vi inte kommer i den typ av bekymmer som viuppenbarligen har fått på grund av att planering harskett försvarsgrensvis utan nödvändig koordination avden högsta ledningen inom Försvarsmakten.Anf. 78 ():Fru talman! Jag måste säga att det är att bli ledsenunder galgen. Om en utskottsordförande i kammarenskall nödgas säga att han är arg och besviken, då kandet ändå krypa fram. Försvarsministern är också be-sviken, säger han. Jag vidhåller att detta är en av åretsstora skandaler. Den kan inte passera helt opåtalad.Jag fick inget svar på frågan varför det var nöd-vändigt att just , på den mest olämpliga dagenunder , betyga överbefälhavaren ytterligareförtroende. Vi kunde ha sparat det någon vecka, herrförsvarsminister. Då hade det i varje fall inte ramlat utså oerhört olämpligt som det har gjort . Jag be-klagar det. I detta fall försökte jag att vara vän medregeringen. Vi borde ha lagarbetat och kommit framtill något bättre. Den här signalen till svenska folketinnebär att pojkar dunkar varandra i ryggen, och se-dan blir de kompisar. Här är ingen vänskapskorrup-tion tillåten. Vi i är förnedrade, och det harvi all rätt att känna.Anf. 79 Försvarsminister ():Fru talman! Det är att ta sitt ansvar att försökaskaffa kunskap och att inte inbjuda att vidtaåtgärder när regeringen inte har kunskap om vadförutsättningarna är. Först efter veckor av under-handsdiskussioner har vi kommit i det läget att enåtgärd kan vidtas. Det har gått snabbt från den tid-punkt då den förutsättningen var klar, vilket den blev ifredags.Låt mig sedan säga att jag har arbetat med försla-get till högkvartersorganisation i månader. Jag ansågatt överbefälhavaren hade lämnat ett förslag sompekade i rätt riktning. Men det fanns mer att göra. Detsammanhängde just med att man skulle skaffa en mersammanvägd diskussion och ett mer sammanvägtbeslut inom Försvarsmakten.Jag vill säga att de nya enheter som vi skaparkommer att vara integrerade i sin problemställning påett sätt som gör att vi säkerligen kommer att få ettbättre material därifrån. Vi får ändå en tillräckligdualism inom organisationen för att inte få en för storåsiktstyngd för någon av delarna. , rege-ringen och svenska folket kommer också ur dennaorganisation att få den bredd i åsiktsspektrumet somär nödvändig när en demokrati styr sin försvarsmakt.Anf. 80 ():Fru talman! Försvarsministerns inlägg ger tydligtbelägg för att han inte är bekymrad över den organi-sation som han lägger fast. Han är t.o.m. litet stoltöver den efter månader av arbete. är det ändå inteså att vare sig högkvarteret eller någon annan har bettom denna översyn av den nuvarande organisationen,utan det har blivit en prestigefråga att fullfölja den tillvarje pris.Sedan råkade - det säger jag gärna - ministern haen sådan rasande otur att han måste föredra ärendetvid regeringssammanträdet denna dag vid årets slutdå vi diskuterar allvarliga förtroendefrågor i . Jag vidhåller att det är politisk oskicklighetså långt den kan drivas.Anf. 81 Försvarsminister ():Fru talman! Jag har haft en lång planering införfattandet av detta beslut , eftersom det behövs ettantal månader i vår för att kunna genomföra den nyaorganisationen. När den ekonomiska problematikenoch dess orsaker, redovisat med underteckning avöverbefälhavaren, gick för mig såg jag ännutydligare fördelarna i den organisation som länge varitunder diskussion och som har fått en utformning somjag anser kommer att ställa den svenska ochregeringen i en bättre situation när det gäller att ha enkonstruktiv och kreativ dialog med högkvarteret ochdärmed Försvarsmakten.Anf. 82 ():Fru talman! Apropå förtroendefråga undrar jagfaktiskt, försvarsministern, om det finns någonting idet svenska politiska systemet som gör att människortar ett personligt ansvar för vad som händer. Jag troratt många har svårt att förstå det inträffade med tankepå sin egen verklighet. Det är för dem inte så, att omde gör något misstag på jobbet - om det försvinnerpengar eller saknas pengar i de budgetramar som sättsupp - kan de bara fortsätta att arbeta där. Jag tror attdet står klart för många människor.Man ser nu att det fattas miljarder kronor föröverbefälhavaren, om riksdags beslut skallgälla. Enligt min mening borde försvarsministern hareagerat tidigare, återkommit till och sagt:Nej, den proposition som beslutats gällerinte. Vi får dra tillbaka den och gå till botten med dethär innan det blir en medial uppmärksamhet kringdetta.Detta tycker jag är viktigt.Det är också intressant att notera, fru talman, att viär några i riksdag som har påpekat att det gåratt dra ned på det militära försvaret såsom hotbildennu ser ut. De hot som finns mot landet är andra än demilitära. Det svar som vi får är: Nej, absolut inte, detär omöjligt.Men när det nu uppstår ekonomiska problemsänks beredskapen, och det beställs mindre av militärtmateriel. Vilka konsekvenser får det för trovärdighe-ten? Jag är naturligtvis glad över att det t.ex. skallbeställas mindre av militärt materiel, men det skallske utifrån den hotbildsbedömning som jag anserkunde ha gjorts redan tidigare.Anf. 83 Försvarsminister ():Fru talman! Det förhåller sig så att vi för det bud-getår som snart går ut ännu inte har prognoser somvisar huruvida det har skett en förbrukning som liggerutöver vad har anvisat. Vi kommer att vetadet rätt snart efter nyår.Jag vill understryka att vad diskussionen nuhandlar om är kommande möjliga överförbrukningar.Jag vill understryka möjliga överförbrukningar. Detär i den situationen som jag har tagit mitt ansvar ochunder sett till att kommer attfå möjligheter att fatta beslut som innebär att rameninte kommer att överskridas.I den situationen har jag och även regeringenfunnit att den bästa lösningen är den att vår nuvarandeöverbefälhavare tar sin del av ansvaret och genomfördenna neddragning av överbudgetering. Jag anser attdet är att ta sitt ansvar.Fru talman! Vi tillämpar anpassningsprincipen. Vilägger ut uppdrag som innebär att vi kan göra enomviktning i den meningen att vi i varje anslag somanvänds skall försöka prioritera detsom ligger längre fram. Vi bedömer nämligen att lägetär osäkrare längre fram än vad det är . Det är enmöjlighet som vi har sett till att fördjupa tillämpning-en av en förståndig princip.Anf. 84 ():Fru talman! Försvarsministern har vid tidigare till-fällen sagt att det är att ta ansvar att städa upp eftersig, men jag tror att det också handlar om att ta ettpersonligt ansvar för vad som har hänt. Vi ser nu attdet fattas beslut om att ÖB, som redan är Euro-pas mäktigaste ÖB, skall få mer makt. Det är då frågaom samma person som faktiskt har gjort att det blirstora underskott, om beslut skall följas.Jag tycker inte att det är bra.Men, försvarsministern, det är ju snart jul, och jaghoppas att försvarsministern får litet ledighet. Jagtycker också att försvarsministern skall fortsätta atträkna på försvarets upphandlingar, så att man t.ex.inte tar pengar från andra samhällsområden för atttäcka Försvarsmaktens svarta hål. Jag tänker därföröverlämna en liten julklapp till försvarsministern: enminiräknare som drivs av vatten. Det går att räkna imiljarder kronor på den.Anf. 85 Försvarsminister ():Fru talman! nämnde att överbe-fälhavaren skulle få en ställning inom Försvarsmaktensom inte kan jämföras med den som överbefälhavarehar i andra försvarsmakter. Med anledning härav villjag säga två saker.Det gäller för det första den förvaltningsorganisa-tion som vi har i och som innebär att För-svarsdepartementet är en stabsdel av Regeringskans-liet. Myndigheterna är i viss utsträckning självständi-ga och regelstyrda. Det är den svenska förvaltningenskännetecken, och detta har visat sig vara ett mångagånger framstående sätt att styra offentlig förvaltning.För det andra gäller det hur vi organiserar hög-kvarteret. Jag vill peka på att vi kommer att ha endirektion som motsvarar den nuvarande militärled-ningen.