prot · GK0965 · 1997-02-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:65Torsdagen den 13 februariKl. 12.00 - 15.49Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 7 februari.2 § Meddelande om fördröjda svar på interpel-lationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1996/97:153Till riksdagenInterpellation 1996/97:153 av () om sysselsättningen på i Malmö.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den4 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finna endebattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 5 februari 1997Björn 1996/97:165Till riksdagenInterpellation 1996/97:165 av ()om räddningshelikopterverksamhet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den4 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finna endebattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 5 februari 1997Björn 1996/97:136Till riksdagenInterpellation 1996/97:136 av om bi-odling.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 februari 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 10 februari 1997Annika ÅhnbergInterpellation 1996/97:147Till riksdagenInterpellation 1996/97:147 av om denya läkemedelsreglerna.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 6 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 11 februari 1997Margot WallströmInterpellation 1996/97:157Till riksdagenInterpellation 1996/97:157 av om hälso- och sjukvården.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 6 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 11 februari 1997Margot WallströmInterpellation 1996/97:168Till riksdagenInterpellation 1996/97:168 av omekologisk ekonomi.Interpellationen kommer att besvaras fredagen den7 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning och se-mesterledighet vecka 9.Stockholm den 7 februari 1997Erik ÅsbrinkInterpellation 1996/97:169Till riksdagenInterpellation 1996/97:169 av () om verksamhet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 februari 1997.Skälet till dröjsmålet är att vecka 8 är en plenifrivecka.Stockholm den 10 februari 1997Ines UusmannInterpellationerna 1996/97:174 och 175Till riksdagenInterpellation 1996/97:174 av ny teknikprovning för värphöns.Interpellation 1996/97:175 av jakt på stjärtand.Interpellationerna kommer att besvaras torsdagenden 6 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 10 februari 1997Annika ÅhnbergInterpellation 1996/97:176Till riksdagenInterpellation 1996/97:176 av ombesparingar inom kriminalvården.Interpellationen kommer att bevaras tisdagen den4 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är plenumfri vecka i riksda-gen och semester.Stockholm den 10 februari 1997Laila FreivaldsInterpellation 1996/97:141Till riksdagenInterpellation 1996/97:141 av ()om Iran.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 27 februari 1997.Skälet till dröjsmålet är resor.Stockholm den 11 februari 1997Lena Hjelm-Wallén3 § Svar på interpellation 1996/97:97 om sta-tens övergripande försörjningsansvar för sinainvånareAnf. 1 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att se över frågan om statens försörjnings-ansvar för landets invånare och att ta initiativ till attstaten skall ta ett ökat ekonomiskt ansvar för invånar-na vad gäller fördelning av medel till kommunerna.Vidare frågar om jag avser att seöver behovet av försörjning för ensamstående föräld-rar, långtidsarbetslösa och ungdomar, eftersom dessaenligt är tre grupper som i daggenom statens minskade ansvarstagande i stor ut-sträckning hamnar i socialbidragsberoende.Socialbidragssystemet har utsatts för stora på-frestningar främst med anledning av den höga arbets-lösheten. Socialbidraget har till viss del kommit att fåen funktion som inte har varit avsedd. Socialbidragetssyfte är inte att fungera som en långvarig försörj-ningskälla utan det skall endast behöva träda in till-fällighetsvis vid perioder av försörjningsproblem närandra möjligheter är uttömda.Ansvaret för ligger på kommunernaäven när det gäller de direkta kostnaderna för social-bidrag. sker indirektgenom det generella statsbidraget till kommunerna.Dessutom utgår statlig ersättning för mottagandet avflyktingar och andra utlänningar som omfattas avflyktingmottagandet. Som grund för fördelningen avdet generella statsbidraget ligger bl.a. arbetslöshetsta-let i respektive kommun, men även kriterier som ärrelaterade till kommunernas kostnader för socialbi-drag.Det förslag som regeringen nu bereder angåendeändringar av socialtjänstlagen omfattar bl.a. nya reg-ler för socialbidragssystemet. Avsikten med dessaförslag är bl.a. att få till stånd mer enhetliga bedöm-ningar om försörjningsstöd. När det gäller ekonomisktstöd utanför det direkta försörjningsstödet kan detfinnas skäl att öka det kommunala inflytandet. I rege-ringens förslag betonas också vikten av att socialtjäns-ten arbetar med aktiva åtgärder och i samverkan medandra berörda myndigheter för att korta hjälptidenslängd. Det är särskilt viktigt att samver-kar med arbetsförmedlingen, ochandra arbetsrehabiliterande organ.Regeringen avser också att åter-komma till med förslag till andra åtgärdersom medför att belastningen på socialbidragssystemetminskar. I det sammanhanget vill jag särskilt peka pågruppen ungdomar som har svårt attkomma ut på arbetsmarknaden och har rätt till soci-albidrag.Jag vill nämna att regeringen i århar gett och Arbetsmarknadsstyrelseni uppdrag att utreda och lämna förslag till åtgärdersom syftar till att öka dessa arbetslösa ungdomarsförutsättningar att ta sig in på den reguljära arbets-marknaden eller i utbildningssystemet. Förslaget skallavse ungdomar upp till som står tillarbetsmarknadens förfogande och som är berättigadetill ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen.Kommunerna skall ges möjlighet att i stället för soci-albidrag erbjuda ungdomarna en meningsfull syssel-sättning i form av arbete, arbetsträning, utbildningeller annan kompetensutveckling. En försöksverk-samhet bör kunna genomföras redan under detta år.Uppdraget skall vara slutfört i år.Vid pågår ett beredningsar-bete för en kommande proposition om invandraresintroduktion och integration i det svenska samhället. Idenna beredning behandlas bl.a. förslag från om ett särskilt försörjningsstödi stället för socialbidrag för flyktingar och andra nyan-lända invandrare som deltar i introduktionsprogram.Vidare behandlas ansvars- och kostnadsfördelningenmellan stat och kommun för försörjningsstödet underintroduktionstiden. Regeringen har för avsikt attöverlämna förslag till under hösten 1997.Avslutningsvis vill jag också slå fast vikten av attdet svenska välfärdssystemet ses som en helhet. Detär då viktigt att de olika delarna samordnas i ett välfungerande system. Det är möjligt att vi måste över-väga vissa förändringar för att systemen skall fungerapå ett väl sammanhållet och funktionellt sätt.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill först tacka för svaret. Jagframställde en liknande interpellation till statsrådetBlomberg . Den handlade omintroduktionsstödet och en eventuell fortsättning förinvandrare. Jag förstår att det är någonting på gång pådet området och även på andra områden. Det var ettuttömmande svar.Långtidsarbetslösa hör egentligen inte till social-minister område, men jag tog med ocksådem i min interpellation.Jag håller helt med om att socialbidragets syfte äratt det skall vara en utväg när ingenting annat står tillbuds. Men det har tenderat att bli en försörj-ningskälla, och det är fel.Det talas i svaret på s. 2 om försörjningsstöd, menjag vet inte vad det innebär. Hur stort är det och vadskall det omfatta? Socialbidragen minskas nu i vissakommuner till långt . Då är frågan vadsom skall ingå i bidraget och om man skall behöva ståmed mössan i hand. Hur mycket skall man få till t.ex.skor, sjukvård och sådant?Också jag tycker att skall arbeta ak-tivt, men det är väldigt svårt med de personalned-skärningar som har skett ute i kommunerna på bl.a.försäkringskassorna. Rehabiliteringsinsatserna harockså minskat. Det är svårt att arbeta för dessa frågorhur behjärtansvärda de än är om det inte finns till-räckligt med personal.Socialministern säger i svaret att hon skall åter-komma med andra åtgärder för att kostnaderna försocialbidragen skall minska. Det är verkligen önsk-värt. När statens ekonomi saneras förs mycket av densaneringen över på kommunerna, men några pengartillförs inte.När människor blir utstämplade och av andra skälinte passar in i systemet hamnar de på socialkontoret.Därför har kommunerna fått en orimligt stor penga-börda att bära.Arbete och arbetsträning för ungdomar är ocksåviktigt och bra. Ungdomar lider om möjligt ännu meraom de inte kommer in på arbetsmarknaden och blirvana att sköta ett arbete. Det är vi säkert överens omallihop.Vem skall betala det försörjningsstöd som plane-ras enligt Invandrarpolitiska kommitténs förslag? Ärdet staten eller kommunerna? Det växer fram en heldel rasism i de kommuner som har ett stort antal in-vandrare och där den största delen av socialbidragetgår till invandrare. Jag vet att dessa kommuner harfått sammanlagt, men det kanskeinte räcker.Det är viktigt att det svenska välfärdssystemet sessom en helhet. Det är därför jag har framställt dennainterpellation. Jag tycker att staten måste ha ett störreförsörjningsansvar. Situationen blir annars olika iolika kommuner. Alla invånare i bör väl haungefär samma förutsättningar att klara sig. Varkenmänniskorna själva, kommunen eller staten är betjäntaav att stora delar av folket med mössan i hand ber ombidrag. i lever på en nivåsom ligger runt socialbidragsnormen - en siffra somjag har fått som jag hoppas är riktig, och jag har för-sökt att få den bekräftad. Det är oerhört många.Människor behöver självförtroende och stolthet för attklara att komma in i samhället igen.Hur stort blir försörjningsstödet, vad innehållerdet och hur blir det med ungdomar och KAS? Är detnågon förändring på gång här?Anf. 3 Socialminister ():Fru talman! Jag är glad att det är här i riksdagensom jag allra först kan beskriva huvuddelen i den nyasocialtjänstlagen. Vi är i stort färdiga med den. Därförkan jag berätta litet om den just nu.Nu har jag levt med socialtjänstlagen och diskus-sionerna kring denna . Först måsteman bestämma vilken roll socialbidraget skall spela.Jag tror att vi är helt överens om att det skall vara denyttersta hjälpen när ingen annan möjlighet finns ochatt det skall tillfredsställa människors behov av rätts-säkerhet och likabehandling. Därför kommer vi attföreslå att rätten till bistånd delas upp i försörjnings-stöd och annat bistånd och att försörjningsstödet pre-ciseras i lag. Det innebär att man gör en schablonise-rad del och en annan del, som innebär ersättning förskäliga kostnader för ett antal behovsposter. Då blirkostnadsnivån ungefär densamma som Socialstyrelsenrekommenderar . Här är det egentligen inte frågaom så stora förändringar utan mer om den tekniskakonstruktionen. blir det en lag, försörjningsstödetblir preciserat, utrymmet för domstolarna att gå in talaom hur det skall vara blir faktiskt mindre och det blirhelt tydligt vad den enskilde har rätt att få.Efter att ha tagit ställning till socialbidragets rollmåste man också fundera på strukturförändringar. Dethar då fallit sig naturligt att titta närmare på storagrupper som är överrepresenterade bland soci-albidragstagarna, och dit hör ungdomarna. Det ärnaturligtvis inte riktigt att så många ungdomar underså skall leva på socialbidrag. Det är inte denstart de behöver och skall ha i livet. Därför ses dettaöver av en särskild grupp, som skall kommamed ett förslag. Möjlighet skall finnas att ställa kravpå motprestation från ungdomarna. De måste ställaupp på kraven för att få sitt försörjningsstöd. På sam-ma sätt utreds invandrargruppen för att man skallkunna ordna det som är ett problem, nämligenatt så många äldre invandrarkvinnor som egentligenborde ha en pension ut och år in lever påsocialbidrag. Denna fråga behandlas för sig. Jag kan inte exakt säga hur lösningen kommer att bli, mendet är under utredning. På samma sätt är det medungdomsgruppen.Vad vi i övrigt betonar i den nya socialtjänstlagenär att man skall arbeta långsiktigt på ett sådant sätt kan lösa människors problem med att försörja sigsjälva. T.ex. för gruppen ensamma mammor skall manse till att få till stånd en långsiktig, tillfredsställandelösning.Vi är glada att kunna säga att vi är helt eniga omdet nya förslaget, där basen är den enskildes rättssä-kerhet och försörjningsstödet, som är väl precise-rat.Anf. 4 ():Fru talman! Detta var ju en del av det som jaggärna ville ha till svar. När jag framställde min inter-pellation hade man inte kommit så långt. Vi har ju fåttskjuta upp interpellationsdebatten, mest på grund avmig, tror jag. Jag framställde interpellationen före juloch skulle ha fått den besvarad , mendå var jag bortrest.Kommunerna måste garanteras att pengar så attsäga följer med. Jag har inte riktigt fått klart för migom försörjningsstödet skall betalas av staten eller avkommunerna. Hur det är med detta vill jag få bekräf-tat. Jag tycker att alla invånare så långt det är möjligtskall ha samma ekonomiska förutsättningar, i någonmån kanske anpassat efter var man bor. Det kan juvara fråga om skilda behov. Man kanske måste ha friaresor etc.Bidrag är naturligtvis inte en lika bra lösning somarbete. Det tycker naturligtvis inte någon här. Detallra viktigaste är ju att lösa arbetslösheten, vilket jusägs från alla håll . Men när situationen serut som den gör måste det finnas en generellspärr mot utslagning - en spärr som gör att man intebehöver "klä av sig naken" på för att fåsocialbidrag.Vi vet ju också att bostadsbidragen har blivit ettproblem, men det kanske inte skall tas upp i det härsammanhanget. Nedskärningarna var för sig kanskeinte är så stora att de flesta människor inte skullekunna klara dem. Men totalt sett har ekonomin blivitförödande dålig för många familjer. Vi har fått brevfrån familjer som har barn som utestängts från dagisdärför att man inte kan betala avgiften. 7 000 personer- familjer och ensamstående - blev vräkta under 1995eller 1994, och antalet har säkert inte minskat. 700 avdessa människor försvann spårlöst. Vi vet inte var deär, om de är bostadslösa eller vart de har tagit vägen.Det är ett problem att människor knäcks, som kanskeskulle kunna vara viktiga samhällsmedborgare. Anta-let hemlösa har ökat ganska mycket, framför alltkvinnor. Varför är det så?Det är ju så att den politiska eliten är litet i otaktmed folkets vilja på dessa områden. Jag träffar väldigtmånga människor som är förtvivlade. Säkert har ock-så ministern varit i kontakt med dem. De säger: Snartslås jag ut. Vart skall jag och min dotter eller min manoch jag med våra barn ta vägen? Vi har skuld på hy-ran och skulder till dagis. Vart skall vi ta vägen? Jagmenar att man måste gå in och hjälpa dessa människorinnan det har gått så långt. På något sätt borde judagis och hyresvärdarna känna till att de ligger eftermed betalningarna. Man borde då kunna gå in ochrädda dem, för det är viktigt att se till att människorinte ramlar utanför.En stor offentlig sektor förmår att ändra våralivsmönster. Kanske behöver vi en större offentligsektor. Tänk på vad barnomsorgen har betytt förkvinnor i - även för män men ännu mer förkvinnor. Det finns en risk för att vår marknadseko-nomi gör att vi fastnar i invanda könsrollsmönster.Det blir en tryckvåg mot offentlig sektor, vilket inte ärbra för friheten och självförtroendet.Anf. 5 Socialminister ():Fru talman! Jag väljer att ta fasta på en sak somRagnhild Pohanka sade, nämligen att man inte skallbehöva "klä av sig naken". Det är nästan en våg avförtvivlan, som man kan mötas av från väldigt mångamänniskor, över känslan av att bli kränkt, känslan avskam och skuld över att tvingas anlita ihemkommunen.Jag tror inte att problemet går att undvika helt ochhållet, men det är mycket viktigt att vi lägger fast attmänniskor inte får kränkas, att människor måste be-handlas med respekt för sin integritet på ett sådant sättatt de inte känner sig kränkta och orättfärdigt behand-lade. Detta har vi betonat mycket starkt i våra skriv-ningar i den nya socialtjänstlagen. Vi ändrar intefinansieringen i socialtjänstlagen på så sätt att statentar över finansieringen av socialbidragen, utan det ärkommunerna som betalar även i fortsättningen.Hela arbetet med socialtjänstlagen har varit enfråga om att hitta balanser, att för den enskilde hittabalansen mellan rätten till stöd och kravet på motpres-tationer, och för kommunerna hitta balansen mellanfriheten att besluta, planera och att ha en demokratiskprocess och tvånget att ändå följa lagstiftning. Vi haren målinriktad ramlagstiftning där vi i en portalpara-graf lägger fast hur vi tycker att man skall behandlaoch betrakta människor och den människosyn somskall ligga till grund för lagen.För staten handlar det om att balansera mellan attvisa förtroende för det lokala beslutsfattandet - allahär i kammaren sitter också med i lokala sammanhang- och behovet av en nationell reglering. Just medtanke på att detta inte alltid är lätt är jag stolt över attvi har lyckats med att komma med ett så bra förslagtill ny socialtjänstlag som vi har gjort.Anf. 6 ():Fru talman! Det är svårt det här med helheten.Man kommer in på andra utskotts områden när manser det i en helhet. Det gäller bl.a. bostadsbidrag ochsådana saker.Om man skall klara av detta tror jag att reglernamåste ändras. Det är väldigt bra att det står tydligt ipropositionen när den kommer. Det kan hända attmänniskor för att få socialbidrag inte får bo kvar i ettlitet hus med ganska låg hyra. Flyttar de till en lägen-het kan det bli dyrare, men då betalar kommunerna.Detta måste man se över.Självklart är det viktigt att kommunerna får be-stämma själva. Men de kan inte ta det ansvaret när deinte får bestämma vilken skatt de skall ha. Jag är inteför skattehöjningar i sig, men skall de ta ett visst an-svar kan det bli följden. Om kommunen tycker vill höja skatten blir det indragna bidrag.Jag tror att vi måste ändra reglerna. Jag är överty-gad om att staten måste gå in. Vi har haft en budget-sanering som har gått häftigt och fort, och i vissa fallhar man fått backa och göra om. En stor del av dessakostnader har fallit på kommunerna. Kommunerna fårhjälpa till att sanera statens ekonomi väldigt hårt, medde olika belastningar man för över till kommunerna.Kommunerna har sedan inte rätt att ekonomiskt till-godoräkna sig egna beslut.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1996/97:122 om ädel-reformenAnf. 7 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att initiera en parlamentarisk utvärde-ring av ädelreformen.Ädelreformen genomfördes ochsyftade till att ge kommunerna ett sammanhållet an-svar för äldreomsorgen. Reformen innebar bl.a. attkommunerna övertog ansvaret för lokala sjukhem ochandra verksamheter för somatisk långtidssjukvårdsom ingår i samlingsbegreppet särskilda bo-endeformer för service och vård. Kommunerna ansva-rar för sjukvårdsinsatser i särskilda boendeformer, idagverksamheter och har efter överenskommelse medlandstinget också ansvaret för hemsjukvård i cirkahälften av landets kommuner.Regeringen uppdrog åt Socialstyrel-sen att följa upp och utvärderaädelreformen och anslog till dettaändamål. Uppdraget har avrapporterats , ochen samlad slutredovisning lämnades våren 1996.Reformen och dess konsekvenser har studerats urolika perspektiv, och äldreomsorgen i sin helhet harbelysts på ett sätt som inte gjorts . Julängre tiden gått har det dock blivit allt svårare attsärskilja specifika effekter till följd av reformen frånkonsekvenser av andra förändringar i samhället.Enligt regeringens sammanfattande bedömninghar ädelreformen skapat möjligheter att utvecklabättre kvalitet och effektivare resursutnyttjande inomäldreomsorgen och också nya och bättre förutsätt-ningar för kommuner och landsting att förbättra vårdoch omsorg. utvärdering visar ocksåpå nya gränsdragningsproblem; problem som visserli-gen varit kända tidigare, men som i samband medgenomförandet av reformen blev mer synliga. Detdelade ansvaret för rehabilitering och hjälpmedelvisade sig leda till nya diskussioner mellan huvud-männen, och regeringen tog därför initiativ till sär-skilda utvecklingsmedel på medsyfte att kommuner och landsting i samverkan skulleutveckla samarbetet på detta område.Ädelutvärderingen har också ökat kunskaperna omkvalitet och säkerhet i den medicinska omvårdnaden,och det är på detta område som bristerna blivit sär-skilt uppmärksammade. har vidarepekat på läkarnas alltmer perifera roll inom äldrevår-den och på en omfattande förskrivning av läkemedeltill äldre. Också på detta område tog regeringen tidigtinitiativ till särskilda utvecklingsmedel - 50 miljonerkronor - för att utveckla kvalitet och säkerhet inomden kommunala hälso- och sjukvården.Hösten 1995 tog min företrädare till en utredning om bemötandet av äldre -delvis mot bakgrund av de återkommande brister somrapporterats när det gäller rättssäkerheten, samarbetetmellan kommuner och landsting och i den medicinskaomvårdnaden. av viktiga organisato-riska förändringar ansåg regeringen att man ocksåskulle belysa innehållet i äldreomsorgsarbetet ochsådana frågor som rör respekten för äldres självbe-stämmande, integritet, trygghet och värdighet. Slutli-gen vill jag nämna att regeringen beslutade attge ett nytt treårigt uppdrag att aktivtfölja och utvärdera situationen inom äldreomsorgen.Med denna beskrivning av åtgärder och initiativfrån regeringens sida som en direkt följd av Socialsty-relsen mycket ambitiösa utvärderingsarbete, vill jaghävda att det nu är kommunernas och landstingensansvar att åtgärda de brister som finns och gemensamtutveckla vården och omsorgen om de äldre. Att upp-märksamma brister i kvalitet och bemötande är ocksåen viktig fråga för tillsynsmyndigheterna. Jag harockså för avsikt att ta initiativ till överläggningar medde båda kommunförbunden, bl.a. kring de frågor omläkarmedverkan, medicinförskrivning och rehabilite-ring som tar upp i sin fråga. Somsvar på frågan jag inte anledning att initiera enparlamentarisk utvärdering av ädelreformen.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka MargotWallström för svaret. Jag ser i slutet att socialminis-tern är beredd att vidta en del åtgärder med över-läggningar. Det är alltid välkommet.Ädelreformen är en av vår tids allra största organi-satoriska förändringar. Den har inneburit en föränd-ring för väldigt många människor. Det är väldigtmycket jag har saknat. Man har talat mer om organi-satoriska utvärderingar och har kanske mindre sett tillhur det blev för den enskilda människan. Hur ädelblev ädelreformen? Det är ändå en huvudfråga i alltsådant arbete.Jag vill också ställa en principiell fråga till soci-alministern. Varför har man just i den här förändring-en inte velat ha en parlamentarisk utredning, en ut-redning där olika politiska företrädare funnits med?Det finns en rad exempel på att vi har haft sådanautredningar, och vi har tyckt att det har varit angelä-get. Man kan undra vad det finns för skäl att man inteskall ha det nu.Naturligtvis är rapporter värdeful-la. De har pekat på många brister. Men det är tråkigtatt konstatera att det är ungefär samma brister somman har påpekat varje gång, och det har inte blivitnågon förbättring eller förändring. Olika rapporter haringet värde i en bokhylla. De har bara ett värde ominnehållet bidrar till förändring för enskilda männi-skor.Det är klart att kommuner och landsting här har ettansvar. Men att människor har haft dålig tillgång tillmedicinska insatser, inte minst läkarinsatser, är ettnationellt problem. Det har varit ett problem i stortsett överallt, även om man kanske har byggt upp detlitet annorlunda. Efter fem olika rapporter och enslutrapport har det inte hänt någonting. Det har interäckt med utvärdering.