prot · GL0937 · 1997-12-01 00:00:00 — Vi tyckte att några rader om mänskliga rättighe-ter i sammanhanget var ett alldeles för trubbigt, sche-matiskt instrument för att man skulle kunna grundanågon slags politik på detta. Det här är ett mycketkomplext förhållande med demokrati, mänskligarättigheter, utvecklingsprocesser, fattigdom och så-dant. Det behövs en grundligare analys. Det räckerinte att man bara hakar på ungefär som amerikanarnagör med sina årliga redovisningar av mänskliga rät-tigheter. De är oftast politiskt styrda, det vet vi. Detberor på den politiska konjunkturen i vilken typav omdömen man gör.Det var vi tveksamma till, och vi ville därför fun-dera. Däremot är det fullkomligt legitimt, som bådeViola Furubjelke och påpekar, att manhar någon slags resonemang och redovisning av dettanär det gäller de länder vi samarbetar med, självfallet.Det är därför vi nu kommer med genomarbetade skri-velser vad gäller både mänskliga rättigheter och de-mokrati. Därvidlag tror jag också att man kangöra en presentation av de mänskliga rättigheterna irelief till den grundligare analys och diskussion somäven naturligtvis skall vara med om. Det ärju syftet med det hela. På det sättet tror jag att vi kanfå en gemensam bas att stå på. De mänskliga rättighe-terna innebär ju så mycket utöver det som man tradi-tionellt kallar individens enskilda rättigheter. De harmed ekonomiska och sociala rättigheter och medfattigdomssituationen att göra.De här skrivelserna kommer alltså. Det kommeren årlig redovisning där även de mänskliga rättighe-terna kommer med. Jag vill också säga att jag harförstått att det inom - det kanjag väl avslöja här - finns en ganska utförlig årligredovisning av de mänskliga rättigheterna. Den hartidigare nästan betraktats som internt arbetsmaterial.Jag ser inget hinder för att detta kan delas med utri-kesutskottet framöver med den sekretess som finnsdär. Med denna solfjäder av olika aktiviteter ochinformationer tror jag nog att vi kan komma till engemensam syn att det här är fullödigt. Jag tror att detär så.Får jag därmed återkomma till . När det gäller barnen är det ju en tro-värdighetsfråga, tycker jag, att vi i konkret handlingföljer upp de åtaganden vi har gjort genom barnkon-ventionen och genom exempelvis det möte som var iOslo, internationella konferensen om barnarbete. Vimåste följa upp detta på alla håll. I det svenska bi-ståndet skall barnens rättigheter, precis som fråganom gender, vara genomsyrande. Vi har diskuterat enhandlingslinje här. Det förekommer ju barnarbete imånga av våra samarbetsländer, inte minst i Indien.Där räknar man med ungefär 200 miljoner.Hur skall man då attackera en sådan fråga? Mångaanser ju att barnen bidrar till brödfödan i familjen. Vimåste helt enkelt välja ut de grövsta aspekterna närdet gäller förtrampandet av barnens mänskliga rättig-heter. Det gäller t.ex. barnsoldater, sexuell exploate-ring, slavarbete och sådana saker. Vi måste sätta uppsom absoluta villkor att det måste bort. Vi måste ävenlåta det genomsyra vårt arbete i övrigt. Jag kan härsäga till att jag tog upp detta i Brys-sel i biståndsministerrådet. Jag vill attdetta med barnens rättigheter också skall ingå iLomédiskussionerna.Anf. 9 ():Herr talman! Jag välkomnar de här informationer-na om och om att barnens rättighe-ter skall genomsyra vårt bistånd på samma sätt somkvinnors rättigheter, jämställdhetsmålet, har gjort det.Jag skulle, med åberopande av den tidigare debat-ten vilja säga att det självklart inte är så att vi anser attmänskliga rättigheter skall användas selektivt och ipolitiska syften. Det är universella värden som skalltillämpas lika av alla länder. För oss socialdemokraterär det självklart att biståndet är som svårast att ge-nomföra där det som bäst behövs. Vi vill inte användakriteriet om mänskliga rättigheter som en regulator förhur väl länderna sköter sig. Det är viktigt att man haren förtroendefull dialog så att man når resultat. Det ärtrots allt för att förbättra för enskilda människor ochför grupper av människor, för folk i andra länder, somvi har utvecklingssamarbetet.Där skulle jag vilja påminna om t.ex. den debattsom vi har haft om vårt bistånd till . Det är vis-serligen inte ett samarbetsland men vi har ändå, tyckerjag, lyckats åstadkomma några öar av demokratiut-veckling i detta väldiga land. För de människor somberörs av detta är det oerhört positivt. Jag vill ta framdet som ett exempel på att man kanske måste gå frammed litet olika metoder i olika länder för att nå resul-tat. Det är viktigt att det är resultatinriktat.När det gäller har jag en frågatill biståndsministern. Enligt konventionen har viansvar inte bara för svenska barn utan för all världensbarn gemensamt. Det är åtagandet. Det har nyligenpublicerats undersökningar som säger att svenskakommuner inte följer . vet jagatt biståndsministern näppeligen kan ha ansvaret förkommunernas efterlevnad, men det här handlar trotsallt om en internationell konvention som skall tränganed på basplanet i varje land. Jag skulle vilja höra ombiståndsministern har några kommentarer till denundersökning som vi fick ta del av via mass-medierna.Jag skulle också vilja höra om biståndsministernytterligare litet kan utveckla frågan om konditionaliteti biståndet när det gäller mänskliga rättigheter. Hurhårt kan vi gå fram? Hur skall vi bäst nå resultat? Iövrigt välkomnar jag mycket de här båda skrivelserna.De gör att vi , och förhoppningsvis framgent,kommer att få en bra MR-dialog i också.Anf. 10 ():Herr talman! När det gäller barnens rättigheter in-stämmer jag med . Från vår sida harvi uppfattningen att man inte skall ge bistånd till re-geringar som allvarligt kränker de mänskliga rättighe-terna. Det innebär inte att man inte skall ge bistånd tillbefolkningen i dessa länder. Men man bör finna andrakanaler än regeringarna för att stödja befolkningen iländer med korrupta regimer eller regimer som hind-rar utvecklingen i landet.Jag tycker att det här ärendet har en principiellbetydelse. När formulerar det så att man"utgår ifrån", upplever jag det som en betydelsefullsignal. Jag är bekymrad över att denna signal intefångades upp av . Det var intebra.Vi är alla överens om MR-frågornas betydelse,även om vi är beredda att driva frågorna litet hårdare isamarbetet med u-världen. En redovisning är ingenoöverstiglig ansträngning. Vi har fått ett löfte omatt det som presteras på UD också kommer att ställastill utrikesutskottets förfogande. Det är för oss natur-ligtvis den viktiga frågan.Den här översiktliga rapporten tycker jag är viktig.Den är bra att få. Det är nödvändigt att diskutera vårtlångsiktiga agerande när det gäller mänskliga rättighe-ter. Men förändras situationen hela tiden.Det gör att det, när vi kommer till budgetbesluten, ärangeläget för oss att känna till läget i våra samar-betsländer just när vi beslutar om pengarna. Det ärdärför vi också tycker att den årliga redovisningen ärviktig. Om biståndsministern tycker att den borgerligaregeringen gjorde dåliga redovisningar så kan bi-ståndsministern gärna få visa hur man gör bättre re-dovisningar.Anf. 11 Statsrådet ():Herr talman! Det är precis det vi tänker göra, ochjag är faktiskt säker på att också kom-mer att tycka det när han ser resultatet.När det gäller skall jag ta meddet till regeringssammanträdet, och jag skall delgeutrikesutskottets ordförande synpunkten om svenskakommuner och . Vi gör nu också enomfördelning inom biståndsbudgeten för att lägga60 på särskilda åtgärder riktade inter-nationellt för att bekämpa barnarbetet och de vidrigas-te avarterna.Den fråga vi har att ställa oss är: Kan vi påverkasituationen för mänskliga rättigheter överallt? Det kanvi antagligen inte. Får välja områden, och vi har na-turligtvis ett särskilt ansvar när det gäller samar-betsländerna. Hur skall vi påverka när vi kan och troross kunna påverka? Skall vi inte också ha en visslångsiktighet? Det kan inte alltid vara helt rätt att setill hur situationen ser ut just . Man måste också setill utvecklingen. Är det en positiv utveckling eller ennegativ utveckling? Vi får välja olika instrument.Kina är ett exempel som är mycket delikat, somViola Furubjelke åberopade. Där har vi gått in medsamarbete genom i Lundför att försöka utbilda fängelsedirektörer i mänskligarättigheter. Det kan ju låta konstigt. Men vi kan kon-statera att det finns ett aktivt intresse, en nyfikenhet,en vilja att lära sig och ta till sig internationella kon-ventioner. Det är vår erfarenhet. De tycker att vi är entrovärdig partner, att vi inte alltid bankar dem i huvu-det utan att vi faktiskt vill dela med oss. Det tyckerjag är viktigt att ta fasta på.I på biståndsministermötetberättade EU:s specielle rapportör om de stora sjöar-na och det som t.ex. skulle behövas i för denomedelbara situationen för mänskliga rättigheter. Detvärsta som finns där just nu är situationen i fängelser-na. Det finns 150 000 människor tätt packade somsillar i fängelser. Det bästa vi kunde göra för mänskli-ga rättigheter just nu var att hjälpa dem att byggaytterligare fängelser, vilket låter konstigt, och jag trorinte att vi kommer att ägna oss åt detta. Men det visaren annan aspekt.När det gäller är det hopplöst att arbeta meddenna regim. Vi måste finna andra medel. Vi har demi vår asylpolitik och i humanitära insatser. ärett sådant exempel på ett ihärdigt arbete där vi till-sammans med EU engagerar oss i att säga att vi ärberedda på ett samarbete under förutsättning att viockså kan diskutera MR och jobba med detta. Det görvi i stället för att klippa av och isolera, som exempel-vis gör gentemot , där man helt isolerarallting och inte har någon som helst möjlighet tillpåverkan. Man kan diskutera metoderna, långsiktighe-ten och processen och hur vi vill nå resultat, och hurvi kan nå resultat.Till sist vill jag säga följande. När det gällerkonditionalitet, dvs. villkorat bistånd eller inte, trorjag att man skall lämna det bakom sig så mycket mankan. I stället skall vi finna samarbetsländer där vi äröverens om partnerskapet och en gemensam grund förett samhälles utveckling. Det kan sägas vara en posi-tiv konditionalitet snarare än en negativ. Vad skall viegentligen göra i länder som över huvud taget intesvarar på världssamfundets önskemål, som finns fast-lagt i bl.a. FN:s deklaration om mänskliga rättigheter?I stället skall vi koncentrera oss på länder somdelar våra grundvärderingar, om man inte omedelbartkan gå in från en svensk situation. Man kan som ex-empel ta . Kvinnans ställning där är ju under-målig av både religiösa och kulturella skäl. Men vifortsätter ändå att arbeta för att påverka. ärför det enda landet som bilateralt har ett MR-programmed , konstigt nog, men så är det. Jag skullevilja komma till att vi får en positiv konditionalitet iden meningen att vi är överens med samarbetsländer-na om ett slags kontrakt, ett partnerskap.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:88 om etnis-ka och religiösa friskolorAnf. 12 Statsrådet ():Herr talman! har frågat om minasynpunkter på fristående skolor, drivna av religiösaeller andra grupper, när det gäller integrationen avinvandrade människor i Sverige.Skolan är en viktig mötesplats där människor medolika bakgrund kan lära känna varandra. För att denskall kunna bli en trygg och attraktiv mötesplats måsteskolan vara öppen för alla. Det är viktigt att alla för-äldrar kan skicka sina barn med förtroende till denoffentliga skolan och att skolan också speglar samhäl-lets etniska och religiösa mångfald inte bara genomeleverna utan också genom lärare och läromedel.Regeringens syn är att erfarenheterna från fristå-ende skolor kan stimulera utvecklingen i den kommu-nala skolan. De fristående skolorna är olika och kanbidra till att utveckla mångfalden i samhället.När religiösa eller etniska fristående skolar är ettresultat av att föräldrarna känner sig främmande ellerrädda för det svenska samhället har den kommunalaskolan inte lyckats med att vara en mötesplats för alla.Om det är rädsla och utanförskap som motiverar bar-nens inskrivning i fristående skolor är detta heller intenågot gott tecken. Regeringen ser med oro på en ut-veckling där alltfler fristående skolor riktar sig till enbegränsad grupp.Skolverket har haft i uppdrag att kartlägga fristå-ende skolor med inriktning mot en avgränsad gruppinom det svenska samhället och analysera de problemsom kan vara förknippade med en sådan inriktning.Skolverkets undersökning visar att det finns vissaproblem bl.a. med att rekrytera utbildade lärare tillmuslimska skolor. Omsättningen på lärare är myckethög i dessa skolor. Ett annat problem var att skolled-ningen på flera av de muslimska skolorna inte alltidhade de kunskaper och erfarenheter som krävs för attstarta och driva en fristående skola. Undersökningenvisar även att många av de muslimska föräldrar somvalt den fristående skolan för sina barn har gjort detför att inte barnen skall bli alltför svenska. Detta kanpå sikt leda till sämre utbildning och även försvåraelevernas integration i det svenska samhället.Grunden för de fristående skolornas ställning är9 kap. i skollagen (1985:1100). Regeringen har inteför avsikt att föreslå några förändringar i de bestäm-melserna.Anf. 13 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detsom förbluffar mig både i det uttalande från integra-tionsministern som föranledde min interpellation och idet svar som jag får är just den rapport som Skolver-ket precis har kommit ut med. Den visar att friståendeskolor som vänder sig till religiösa, etniska eller kul-turella grupper generellt sett inte har negativa segre-gerande effekter. Den visar också att äldre skolor avden här typen tvärtom har lett till positiv integration.Rapporten var beställd av regeringen för att un-dersöka huruvida dessa skolor hade segregerandeeffekter. Jag tycker att de slutsatser som statsrådet härdrar av rapporten absolut inte verkar vara desammahuvudsakliga slutsatser som självt drar.Det är litet konstigt om inte statsrådet lyssnar på re-geringens egna myndigheter. Det är också mycketkonstigt att statsrådet redan månaden efter rapportensoffentliggörande kan gå ut och påstå att friskolordrivna av religiösa eller andra grupper inte är någonbra lösning när det gäller integration av utlänningar idet svenska samhället.Är det så illa - vilket man så klart inte vill tro - attnär en beställd utredning ger ett felaktigt svar, detsvar man inte ville ha, struntar man i det svaret? Detrapporten visar som kan vara negativt ur integrations-synvinkel är att det kan ge problem om skolorna inteklarar av att ge eleverna de rätta kunskaperna, t.ex. isvenska språket.Rapporten visar att det finns särskilt vissa muslim-ska friskolor som har haft problem med det. Men detär inte ett problem som hänger ihop specifikt medetniska friskolor. Det kan precis lika gärna förekom-ma i offentliga skolor. Varför har man inte undersöktdet ur integrationssynvinkel? Hur kan man allmänt gåut och påstå att det är friskolorna som är problemet?Rapporten visar också att det finns friskolor somhjälper hela familjerna runt eleven att integreras på ettsätt som de offentliga skolorna har missat.Det som är väldigt tydligt i statsrådet är friskolefientligheten. Statsrådet är förvis-so ovanligt ärlig som i olika sammanhang rätt ut sägeratt han är motståndare till friskolor och att de kommeratt bli överflödiga den dag den offentliga skolan sva-rar upp mot de krav som statsrådet har på den.För mig är det en väldigt förbluffande tanke att troatt en aldrig så bra skola skulle kunna passa alla ele-ver, lika litet som statsrådet och jag inte kan passa isamma sorts bostäder, på samma sorts arbetsplatsereller göra samma saker . Det beror inte påatt det skulle vara fel på dessa arbetsplatser eller bo-städer, utan på att människor helt enkelt är så väldigtolika. Det gäller självklart också barn och deras famil-jer. En idealskola för mig skulle kanske statsrådetvantrivas enormt i och vice versa.Anf. 14 Statsrådet ():Herr talman! För mig är möten mellan människor,gärna med olika kulturella och religiösa bakgrunder,det viktiga för att man skall kunna skapa ett bra sam-hälle att leva i. Jag har en övertygelse om att vi fårsämre förutsättningar för en bra integration om manundviker eller inte kan åstadkomma sådana mötenöver etniska gränser, språkgränser och religiösa grän-ser.Integration innebär för mig en ömsesidig process.Det är inte så att någon kommer till och mötsav kravet att vederbörande själv skall sköta integra-tionen. Vi ställer ju krav både på oss själva, vi somredan lever här i samhället, och på den som kommerny till oss. Gemensamt skall vi skapa ett samhälle ochåstadkomma en integration. Det kan man inte göraensam. Man måste låsa upp dörren också från insidanom någon vill in från utsidan.Vi har släppt in människor i , men vi harinte släppt in dem i samhället i den utsträckning somvore rimligt för ett demokratiskt samhälle. Här måstevi göra mycket mer. I detta är skolan en mycket viktigmötesplats, där de unga människorna kan mötas. Omde inte möts där får de sämre förutsättningar att mötassenare. Det sker kanske först på arbetsplatsen - om defår jobb. I annat fall står de utanför.Jag vill att vi skall träffa och berika varandra överspråkgränserna, kulturgränserna och de etniska grän-serna. Det är viktigt för mig. Jag tror att en hel delmänniskor med olika trosriktningar och värderingarskulle välja bort den offentliga skolan. Det är kanske iförsta hand frågan om att välja bort något, därför anser att det inte passar dem som föräldrar ellerderas barn.Vad kan vi då göra för att få en bättre skola överhuvud taget? har vi en mångfald i , menläromedlen i skolan är inte så bra på att visa att ensådan mångfald finns. I läromedlen kan man baraundantagsvis se mångfalden speglas i ord och bild.En annan sak är att lärarutbildningen är undermå-lig i dessa avseenden. Etnicitet och den typen av frå-gor står inte på dagordningen där, så lärarna kan intehantera mångfalden på det sätt man skulle önska. Detär en viktig fråga att ta tag i, och det har vi ocksågjort.En tredje sak är lärarkårens sammansättning. Detär viktigt att vi har lärare med olika etnisk och religiösbakgrund. Det skall finnas personer från arabländer-na, afrikaner, sydamerikaner och andra i skolan. Manskall kunna se mångfalden speglas bland dem som ärtill för barnen i skolan, nämligen lärarna. Vi skallockså kunna veta att de som lär ut är välrustade vadgäller kunskap om mångfalden i och dessbetydelse. Det är viktigt.Ytterligare en brist i skolan är att vi inte tillräck-ligt tagit tag i detta med nazism, rasism och mobb-ning. känner säkert till att vi har lagtfram förslag till om ett åläggande för skolanatt vara aktiv i sin bekämpning av rasism och mobb-ning. De andra tre frågorna, lärarkårens sammansätt-ning, läromedlen och lärarutbildningen, håller tillsattautredningar på att se över, i syfte att förbättra ochförändra den offentliga skolan.Anf. 15 ():Herr talman! I TV-programmet för ett parveckor sedan framträdde två unga människor sombefann sig på Hasselakollektivet. Det hade gått gans-ka snett i livet för dessa två, som båda hade invand-rarbakgrund. Båda dessa ungdomar lyfte fram att omde fått möjlighet att gå i en skola som var mer inriktadpå deras kultur från början, hade de själva kunnat blitryggare i den kulturen. Därmed hade de lättare kun-nat integreras i det svenska samhället. De lyfte självafram detta som något som hade kunnat göra att detgått bättre för dem.Statsrådet upprepade att mötesplatser och enblandning av människor i olika sammanhang medver-kar till integration. Det finns väl ingenting som mot-säger det, men man kan ändå inte bortse från fakta. Enundersökning visar just att de religiösa och etniskafriskolorna inte alls motverkar integration utan tvärt-om i många fall medverkar till det.I min interpellation frågade jag också statsrådetom etniska arbetsplatser, något som också ingick istatsrådets ursprungliga uttalande. Det finns modernforskning som visar att etniska arbetsplatser, etnisktföretagande och etniska gemenskaper faktiskt med-verkar till integration, just därför att det ger trygghetoch självkänsla för de berörda människorna.Jag förstår därför inte hur statsrådet kan bortsefrån dessa fakta och dessa undersökningar och påståatt det skulle vara på ett helt annat sätt. Vilket varegentligen syftet med att gå ut och så klart säga attetniska och religiösa friskolor har negativa, segrege-rande effekter? Jag förstår inte det.I min interpellation bad jag statsrådet att utvecklauttalandet om friskolor, etniska arbetsplatser ochetniskt företagande och redogöra för vilka fakta somlåg till grund för uttalandet. Jag har fortfarande intefått några sådana fakta över huvud taget.Jag vill avsluta med att fråga statsrådet om hanhade kunnat påstå samma sak om t.ex. de svenskfins-ka friskolorna, som funnits i väldigt . Deär ju också etniska skolor. Har de motverkat integra-tion av de personerna? Det skulle vara kul att få svarpå. Eller hade statsrådet kunnat göra ett uttalandeliknande det han gjort om religiösa och etniska skolori om svenska skolan i ? Väldigt mångasvenskar väljer ju att sätta sina barn i den skolan närde arbetar och lever i Bryssel.Anf. 16 Statsrådet ():Herr talman! Som jag sade tidigare är regeringenssyn att erfarenheter från fristående skolor kan stimule-ra utvecklingen av den kommunala skolan. Vi kanlära någonting. Även om man är liten och ung harman rätt att bli respekterad som den människa man är,och det är kanske inte alltid fallet i vår skola . Viär inte tillräckligt bra och flexibla i vårt sätt att hante-ra skolfrågorna i det mångfaldens som vi serväxa fram. Samhället blir alltmer mångfacetterat ochkomplicerat.Det är naturligtvis inte lätt att leva i ett mångfal-dens samhälle, utan det innebär en del påfrestandekonflikter mellan människor. Men om vi inte bearbe-tar de konflikterna och på ett tillräckligt tydligt sättsjälva tar tag i dem i vår egen skola, låter vi lösningenbli att föräldrar tar bort sina barn från den offentligaskolans gemenskap och låter dem gå med mera lika-sinnade. går vi för oss själva i vår skola. Pålång sikt tror jag inte att detta är bra ur integrations-synpunkt. Vi får inte det samhälle vi skulle önska.För mig är integrationen en samhällsfråga och endemokratifråga. Det är viktigt att alla människor harsamma rättigheter och möjligheter. Ungdomarna påHasselakollektivet trodde att möjligheten att gå i enskola med den egna kulturen som grund hade kunnatgöra att de inte hamnat i sådana svårigheter. Jag kaninte säga om detta är rätt eller fel. Jag dömer inte uten friskola rakt upp och ned. Det har jag inte påstått.Men jag tror att vi i det långsiktiga perspektivetaldrig kommer att kunna åstadkomma möten, omolika grupperingar skall ha sina egna skolor. Då upp-står ännu större problem i nästa steg när de skall in påarbetsplatserna. Då har vi inte sett varandra förr, iskolan. Vad får vi då för samhälle? Jag tror inte attjag skulle vilja leva i det samhället. Det skulle inte blibra. Vi skulle få ett utanförskap, och majoritetenskulle på olika sätt trycka ut minoriteten. Det måste vitill varje pris undvika.Jag vet inte vilken innebörd läggeri begreppet etniskt företagande. Att olika etniciteterdriver företag vet jag.Jag vet också att väldigt mycket av den svenskaföretagsamheten är enetnisk - det är nästan barasvenska som jobbar där. Jag tror inte att det är särskiltbra för samhällsutvecklingen att det är så enetniskt påmånga arbetsplatser som det är . En oproportio-nerligt stor majoritet av människorna är svenskar innei företagsamheten och minoritetsgrupperna är dåligtrepresenterade där, trots att de finns i samhället. Jagtror att det är viktigt att notera detta.ILO, den internationella arbetsorganisationen, hargjort en undersökning i ett antal olika länder ochfunnit att en tredjedel av samhällsmedborgarna medinvandrarbakgrund alldeles uppenbarligen diskrimine-ras. En tredjedel ligger nära till, och en tredjedelbehandlas som om man vore infödd.