prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Många kommer till skolan utan att ha ätiten ordentlig frukost, och det är inte längre lika vanligtatt familjen äter en lagad middag . Landetskommuner har uppenbarligen också insett värdet avskolluncherna eftersom de erbjuder avgiftsfri skol-lunch i samtliga grundskolor trots att det inte är obli-gatoriskt. Vi har ändå inte motsatt oss regeringensförslag att lagstifta om avgiftsfria måltider i grundsko-lan, för att det inte skall råda något tvivel om vilkenvikt vi lägger . Men jag vill betonaatt det i praktiken är att slå in redan öppna dörrar.Det ger också en mycket märkvärdig bild när riksda-gen lagstiftar mot avgifter som inte förekommer menavstår från lagstiftning där de förekommer, nämligen igymnasiet. Frågan är hur det kommer att tolkas avkommunerna.Herr talman! Till slut några ord om vårdnadsbi-draget. Betänkandet handlar också om barnomsorgen.Jag tycker nämligen att utskottets motivering för attavstyrka möjligheten för kommunerna att ge de små-barnsföräldrar, som hellre vill ha det, kontant stöd föratt ordna barnomsorg som man själv vill. Svaret tilldessa föräldrar är att kommunernas barnomsorg ärutbyggd till i det närmaste full behovstäckning. God-dag yxskaft, vill jag säga. Det är knappast svaret påfrågan. Jag kan inte avstå från att citera signaturenSander i som skrev så här i en artikel på ledarsi-dan : "För föräldrar som villsätta barnen på kommunens daghem från ålderfungerar systemet bra. För andra är det ett tvång. Denavgörande frågan är: Exakt med vilken rätt bestämmerriksdagsmajoriteten, inräknat det 'liberala' ,hur barnen skall tas om hand? Med vilket argumenttar över föräldrarnas rätt? Enda svaret kanvara: makten - vi vill använda makten att tvinga vårvilja på andra. "Artikeln kan knappast belysas bättre än av ut-skottsmajoritetens skrivningar i betänkande1997/98:UbU5 daterat den 25 november 1997.Anf. 11 ():Herr talman! Låt mig börja med att hälsa Cathari-na välkommen. Jag vet att hon varit iriksdagen , men det här är förstagången hon deltar i en ärendedebatt. Välkommen i detarbetet!I de här betänkandena tänker jag beröra det somhar anknytning till barnomsorg och grundskola. Jagkommer inte att hinna kommentera allt inledningsvisutan vill koncentrera mig på några punkter, inte därföratt de andra frågorna är oviktiga utan därför att jagvill vara varsam med tiden.Jag vill börja med de förslag som syftar till attförbättra skolans arbete mot mobbning och rasism.Läroplanen och skollagen innebär attskolan har ett otvetydigt ansvar för att fostra barn ochunga till respekt för varje människas egenvärde, attfrämja jämställdhet och att hindra att elever utsätts förkränkande behandling. Skolan skall fostra till rätts-känsla, generositet, tolerans och ansvarstagande.Genom de förslag som läggs fram förtydligasrektors, och alla andra vuxnas, ansvar i dessa avseen-den. Bakgrunden till skärpningen är att det trots entydlig viljeinriktning från bl.a. sida fortfa-rande förekommer både mobbning och trakasseriermed rasistisk och sexuell bakgrund. Den rapport somvi fick från var en nyttigpåminnelse om hur barnen och de unga själva upple-ver sin vardag. Det är den viktigaste utgångspunktenför vårt arbete. Många av dem sade ungefär så här:"Det värsta är när vi vet att de vuxna ser men låtsasatt de inte ser. Det värsta är när vi ser att de vuxnablundar därför att då känner vi oss dubbelt svikna. "Det här är inte acceptabelt. Varje vuxen i skolanmåste åläggas ett ansvar för att aktivt hindra alla for-mer av kränkande behandling.Rektor får därutöver ett ansvar för att det utarbetasrutiner för hur de vuxna i skolan skall hantera pro-blem med kränkande behandling. En sådan plan börinnefatta både förebyggande arbete och rutiner för hurman hanterar situationer som uppkommer.Alla barn har rätt att känna sig trygga i skolan.Skolan kan därför inte vara en värdeneutral plats sominte tar ställning mot våld, mobbning och rasism. Detär en självklar och viktig uppgift för varje vuxen iskolan att bekänna färg i dessa frågor.Det har blivit skrämmande vanligt att barn ochungdomar använder mycket nedlåtande tillmälen medsexuell anspelning om varandra och om vuxna. Språ-ket blir på det sättet både fattigt, rått och sårande. Påmånga ställen har man framgångsrikt tagit itu medproblemen, men vi menar ändå att regeringen böröverväga hur man på lämpligaste sätt ytterligare kanmarkera att trakasserier på grund av kön eller sexuellidentitet skall hindras.Det finns inga stora meningskiljaktigheter mellanpartierna i den här frågan. De reservationer som finnstar oftast upp frågor som endera redan är på gång ellersom bör vara en del av det arbete som skall görasute på skolorna. De skall nog mer betraktas som godaidéer och tips än som lagstiftningsärenden.Herr talman! går jag över till regeringens för-slag om att inrätta förskoleklasser som en ny, egenskolform.Vi fick en internationelljämförelse som visar att svenskar ligger i den absolutavärldstoppen när det gäller kunskap och bildning.Jag tror att förklaringarna till framgången ärmånga, bl.a. en bra barnomsorg, en bra skola, åter-kommande utbildningsmöjligheter för vuxna och tillsist, men inte minst: en omfattande folkbildningsverk-samhet. Det är det livslånga lärandet.Nu tar vi ytterligare ett steg för att lägga en ännubättre grund för barnens lärande. Vi skulle ju alla härvilja säga till att han får alla paket som hanhar på sin önskelista. Med förslaget om att inrättaförskoleklass som en egen skolform för sexåringar villvi stödja den utveckling som redan sker i mångakommuner. Där integreras alltmer förskola och skola.Det betyder att barnen får tillgång till fler kompeten-ser. När skolans lärare, elevassistenter och vaktmästa-re möter förskolans förskollärare och barnskötare ochskolbarnomsorgens fritidsledare och fritidspedagoger- alla med sina specifika kompetenser - blir summanav ett plus ett inte två utan någonting mer. Hurmycket mer beror på förmågan att samverka utan attsudda ut de olika yrkesrollerna och på förmågan attskaffa sig en samsyn när det gäller barns utvecklingoch behov.När vi beslutade om den nyatimplanen för skolan ägnade många av oss stor mödaåt att komponera en timplan som skulle garantera attden tid som elever och lärare tillbringar i skolanskulle bli så väl utnyttjad som möjligt. Då - 1993 -blev det en timplan med betydligt minskatutrymme för ämnena idrott och hälsa samt slöjd.Det vill vi ändra på . Det blev inte bra. Balan-sen mellan teoretiska och mer praktiska inslag i un-dervisningen blev sned. Därför ökar vi utrymmet förslöjd och idrott igen.Till sist vill jag säga något om skolans resurser.Det kanske allra viktigaste beskedet till skolankommer inte i det beslutet som skall fattas , utandet är beslutet om att skolan skall få mer resurser.Det är inte bara ett besked om fler kronor. Det ärockså ett besked om att det vi har sagt om att skolan,tillsammans med vården och omsorgen, skall stå försti kön den dagen som vi har ordning i ekonomin igenoch kan börja återuppbyggnaden. Det beskedet kanman lita på.Det är också ett besked om att skolan är viktig ochatt den är en prioriterad verksamhet, ett besked om attvi är övertygade om att kommunerna tillsammans medskolans personal på ett bra sätt kan förvalta det för-troendet. Därför avstår vi från detaljstyrning.Alla skall veta att det finns fler än ett hål att stop-pa pengarna i efter de magra åren. Det finns tusentalssådana hål, men vi väljer först att se till att stärkadessa viktiga verksamheter. tillförs kom-munerna 40 nya miljarder.Det kommer att betyda mycket för den praktiskaverksamheten i skolan, t.ex. fler vuxna och bättre stödtill de barn som bäst behöver det. Kanske räcker ock-så pengarna till en modernisering av skolans utrust-ning, inte minst när det gäller IT.Jag har försökt att undvika polemik medmina meddebattörer, men på en punkt vill jag göra ettavsteg. Det gäller alternativ i fråga omskolans resurser.Det är inte nog med att har motsattsig de ökade resurserna till kommunerna och därmedockså till skolan. De vill med en nationell skolpengockså ersätta det system som fördelar dessaresurser efter behov och ger ett lokalt inflytande överhur pengarna används. I praktiken innebär det ettslags förstatligande av skolan igen och att kommuner-na på sin höjd skulle bli en av flera utbildningsanord-nare utan egentlig möjlighet att ta ett vidare ansvar förutvecklingen av vårt skolväsende.Moderaterna vill ersätta den behovsinriktade re-sursfördelningen med ett pengsystem som ger lika tillalla. Det tas ingen hänsyn till att skolor i glesbygd iallmänhet kostar mer än andra skolor. Det tas ingenhänsyn till att skolor med många barn med annatmodersmål än svenska behöver mer resurser än andra.Det tas ingen hänsyn till att barn är olika och behöverolika mycket stöd för att få likvärdiga möjligheter.Det här är ett cyniskt förslag som gör barnen tillkunder på en marknad där samhället köper sig fri frånansvaret att värna varje barns rätt till en bra start ilivet. Ett sådant ansvar, ,kräver mer än en check i handen och ett "lycka till".Moderaterna mäler sig ur den enighet som blirallt tydligare om att skolan behöver få utvecklas uti-från sina lokala förutsättningar och att den behövermer resurser, inte mindre.Jag yrkar bifall till hemställan i utbildningsutskot-tets betänkande nr 5 i dess helhet och till de delar avhemställan i utskottets betänkande nr 1 som behandlarfrågor om barnomsorg och grundskola. Jag yrkarockså avslag på samtliga reservationer i dessa avse-enden. kommer andra att yrka när det gällerövriga delar i utskottets betänkanden.Mot bakgrund av det meddelande som vi fick avtalmannen innan debatten började vill jag säga tacktill som lämnar utskottets arbete -dock inte arbete. Tack för gott samarbeteoch tack för gott kamratskap, och inte minst tack förett gott humör! Vi kommer att sakna . 12 () re-plik:Herr talman! sade att en del av detsom har sagts i anförandena kanske mest får ansesvara någon sorts tips och goda råd. Så blir det kanskei en sådan här debatt. Vi har saker som vi vill säga omskolan och barnomsorgen, men vi har mycket litet avkonkreta lagförslag.Jag hade dock ett mycket konkret lagförslag närdet gällde rätten att behålla barnomsorgsplatsen förbarn vars föräldrar blir arbetslösa. Jag pekade ocksåpå det som har kommit fram till i sinautvärderingar, att det ekonomiska utrymmet för kom-munerna har gjort att många kommuner nu har införtregler som begränsar barns rätt till barnomsorgsplatsnär någon av föräldrarna har förlorat jobbet. Våren1996 var det av kommunerna som hade särskil-da regler av den här typen, och det innebar att man såsmåningom på ett eller annat sätt förlorade barnom-sorgsplatsen.Jag skulle gärna vilja att kommen-terade detta.Anf. 13 () replik:Herr talman! Det är riktigt som säger, att många kommuner har förändrat sinaregler i en ogynnsam riktning på den här punkten. Dethar de gjort under inflytande av den mycket svåraekonomiska situationen. Jag tycker att vi nu skallavvakta vad som händer när nu kommunernas eko-nomi stärks igen, innan vi från den här kammaren gårin med ytterligare åtgärder. Jag vet att det på de allraflesta håll finns ett betydande intresse av att se till attalla barn får likvärdiga möjligheter.Anf. 14 () re-plik:Herr talman! Vad jag tycker är märkligt är att detså klart framgår av förarbetena till barnomsorgslagenatt intentionerna var de helt motsatta. Om en lagtextblir oklar och kan tolkas på ett sätt som lagstiftarnainte hade avsett borde det finnas skäl att man rättadetill detta, så att de intentioner, tankar och idéer somfanns när man stiftade lagen också genomförs i prak-tiken.Anf. 15 () replik:Herr talman! Jag har två frågor till bygger regeringen på för underlag när detgäller de förändringar som genomförs av timpla-nerna? Varför skall man få ta ett större utrymme frånsvenska, engelska och matematik till det lokalajämkningsutrymmet? Finns det någon utredning sompekar på att det skulle leda till att fler elever kan läm-na skolan med betyget Godkänd i just de här ämnena?Den andra frågan är: Finns det något annat skäl tillatt neka kommunerna att göra en annan fördelning avde pengar som avsätts till barnomsorgen än att kom-munens barnomsorg har full behovstäckning, så attföräldrar som hellre vill ha ett kontant stöd och ordnabarnomsorgen på egen hand skall få möjlighet att göradet?Anf. 16 () replik:Herr talman! Anledningen till förändringarna itimplanen är att vi vill öppna för en mer flexibel an-vändning av dem på skolorna och att vi mer skall setill skolans mål än använda timplanerna som styrdo-kument. Det här förslaget gör att den centrala styr-ningen av timplanen minskar. I stället blir målen vik-tigare.När det sedan gäller frågan om vårdnadsbidrag fö-refaller det nu som om är tämligenensamma om att driva den, och jag kan förstå det. Jagtycker att det är rimligt att samhället ser till att barnsbehov av förskoleverksamhet uppfylls, så att möjlig-heten till förskoleverksamhet finns för alla. Jag tyckerockså att det är rimligt att se till att samhället medver-kar till att de föräldrar som på grund av studier ellerarbete behöver hjälp med barnomsorgen kan få denhjälpen. Däremot tycker jag inte att det är rimligt attvi använder de pengar som vi kan skrapa ihop till attåterigen införa ett vårdnadsbidrag som redan är av-skaffat, och som inte särskilt många nu ser som ensärskilt god tanke. Jag tror som sagt att det bara ärkristdemokraterna som gör det.Anf. 17 () replik:Herr talman! Jag fick inte svar på vad man hadeför underlag för att ändra timplanerna, utan svaret varatt vi vill, och det är ju ganska betecknande.När det gäller vårdnadsbidraget kan jag tala om atti den undersökning som genomfördes svarade 75 %av kvinnorna och av männen att de gärna skullevilja se någon form av vårdnadsbidrag. De ville ocksågärna vara hemma än vad föräldraför-säkringen tillåter. Framför allt ville de ha en merflexibel möjlighet att ordna sin barnomsorg genom attgå ned till deltid t.ex. och då kunna fylla på med detkontantstöd som vårdnadsbidraget innebär.Även här talar om hur socialdemo-kraterna vill att barnomsorgen skall ordnas. Jag talarinte utifrån vad jag vill utan utifrån vad föräldrarnasäger sig vilja.Anf. 18 () replik:Herr talman! Man brukar säga: Som man frågarfår man svar. Jag skulle vilja se den förälder som påen fråga om man vill ha vårdnadsbidrag, förlängdföräldraförsäkring eller mer tid hemma med barnenmed ersättning svarar: Nej tack, det vill jag definitivtinte ha. Frågan är vad man erbjuder för alternativ. Dethandlar ju också om finansiering, att man får göraförsämringar i andra verksamheter, höja skatter ellerköra i gång lånekarusellen igen. Ingetdera av alterna-tiven tilltalar mig.Anf. 19 () replik:Herr talman! Låt mig börja med att tacka för välkomnandet. Det har varit trevliga må-nader i detta utskott med samtliga partikamrater ochvänner. Men vi är som sagt inte alltid överens när detgäller åsikterna. Hur tydligt hör man inte socialdemo-kraterna tala om politikers vilja till makt, framför alltatt ta ifrån medborgarna deras egen makt?Eva säger att socialdemokraterna villstödja utvecklingen i kommunerna när man talar omatt införa förskoleklass. Enligt min och moderaternasuppfattning begränsar man faktiskt den möjlighetenjust när man inför en mellanform. Varför inte införaskolstart i stället, som vore mer na-turligt?Eva säger, på samma politiska manér,om timplanen att balansen blev sned och att mandärför vill ändra litet till i timplanen. Är inte det ocksåett sätt att med makt visa hur man vill styra? Vi mode-rater tror att skolan har den pedagogiska kompetensenatt själv bedöma hur eleverna skall kunna nå sinakunskapsmål - det som i repliken tillInger sade var så värdefullt.När det gäller resurserna till skolan kommer liktett mantra: Skattemedlen, som har namnetGöran Persson-pengarna, skall räcka till allt. Nej, dettror vi inte på.Anf. 20 () replik:Herr talman! Vi tycker att det är angeläget att ge-nomföra närmandet mellan barnomsorgen och skolanpå ett sådant sätt att vi inte bara erbjuder barnen merav det som skolan ger. Vi måste ta till vara denkraft som bygger på att det finns så många olika kom-petenser i skolan, i förskolan och i skolbarnomsorgen,som tillsammans kan samverka för att ge barnen ännumer. Det positiva är att vi på det här sättet låter ut-vecklingen ske ute i kommunerna och att vi här ser tillatt följa upp den med lagstiftning. I mångt och mycketär det så att det som vi lagstiftar om är på väg attgenomföras eller redan har genomförts i många fram-synta kommuner.Om vill kalla de 40miljarderna extra till kommunerna för Perssonpengar-na, så inte mig emot. Det är 40 miljarder mer som kananvändas för mycket viktiga ändamål. Det som kännsså skönt att konstatera är att vi nu är igenom den peri-od då det bara handlade om att spara för att städa uppi det där hålet som ni lämnade efter er. Jag skall inteanklaga personligen fördetta, för det var ju andra av hennes partivänner somställde till med det hålet.Anf. 21 () replik:Herr talman! Jag skall först ta upp det som EvaJohansson inledde med, att man vill ta till vara denkraft som finns när man vill integrera barnomsorg ochskola. Det är precis vad vi också vill. Eftersom soci-aldemokraterna då anser det angeläget att följa uppmed en lagstiftning, varför då stanna någonstans halv-vägs? Folk vet vad barnomsorg är och de vet vadskola är. Det går ändå att integrera verksamheterna.Låt mig litet kort få återkomma till de 40 miljar-derna som skall räcka till vård, omsorg och skola. Vifår kritik för att vi vill införa en nationell skolpeng.Jag vill stanna upp vid området skola.Själv kommer jag från en kommun som har väl-digt dålig ekonomi. har kommunengått back med 100 miljoner . Kommunenomsätter nästan 2 miljarder. Om en kommuns skol-verksamhet kan stå och falla med om den får 20 mil-joner mer eller inte, är det faktiskt någonting som ärfel.I rapport efter rapport för landet som helhet ser viatt de s.k. , som skall räckatill vård, omsorg och skola, faktiskt inte kommerskolan till del på det sätt som det är sagt. Då hävdarjag och att om vi hade haft en nationellskolpeng, skulle faktiskt de statliga pengarna ha gåtttill skolan, precis så som vi säger att de borde göra.Detta är en väsentlig skillnad.Anf. 22 () replik:Herr talman! Diskussionen om integration mellanskola och barnomsorg har ju inte startat i och meddetta. Redan när vi skulle lägga fast en ny läroplan förgrundskolan begärde vi från vårt håll att det skulle bliett gemensamt måldokument för barnomsorg ochskola. Den dåvarande skolministern tyckte inte att detvar någon bra idé, så hon vägrade att lägga fram ettsådant förslag. Detsamma tyckte den dåvarande ma-joriteten i denna kammare. Jag börjar nu förstå vaddet berodde på, därför att nu får vi höra att barnom-sorg skall vara barnomsorg och skola skall vara skola.Folk skall veta vad det ena och det andra är. Jag tyck-er mig höra att det är väldigt viktigt att skilja dessaverksamheter åt.Men jag kan inte se det så. Barn behöver i olikaskeden av sin utveckling få del av de olika kompeten-ser som traditionellt finns i de här verksamheterna.Men det kanske inte precis skiftar den dag då de eller eller när det nu är. Det är viktigt attde får tillgång till detta under hela sin barn- och ung-domstid. Det är den utvecklingen vi är ute efter attstödja på de här sättet.Sedan, , är det ju på detsättet att vi inte har sett den fulla effekten av de 40nya miljarderna. Hur skulle vi ha kunnat göra det?Det är bara fyra av dem som än så länge har kommitut i kommunerna. Det är de som går ut under det häråret. Jag vet att de har hjälpt till så att man har kunnatundvika ytterligare besparingar. På en del ställen harman kunnat satsa extra.För framtiden kommer det naturligtvis att se precislikadant ut. När sparbehoven inte ärlika starka, är jag övertygad om att vi också kommeratt få se att kommunerna kan stärka resurserna, och attdessa då kommer att hamna hos de elever som bästbehöver dem. Den diskussionen är mycket stark, ochdär har jag inte några som helst dubier.Anf. 23 Statsrådet ():Herr talman! Vi har ju i en förhållandevissen skolstartsålder jämfört med många andra länder.Vi har av tradition börjat skolan först vid ål-der. Jag är säker på att ledamöterna i utbildningsut-skottet väl vet varför vi har en så sen skolstartsålder.Det var ju nämligen så att i vårt glesbebyggda landvar det först som barnens ben ansågstillräckligt långa och starka för att barnen skulle kun-na gå den långa vägen till skolan. Man väntade liksomtills barnens ben blev skolmogna, och då fick manbörja.När jag skulle börja skolan i början av 70-taletfick jag genomgå en skolmognadstest där olika sakerskulle undersökas. Det gällde t.ex. om jag kunde sittastilla, vara tyst och göra som jag blev tillsagd. Klara-de man det testet fick man börja skolan. Då ansågsman vara skolmogen.Jag menar att det är en total felsyn att tro att barnutvecklas på ett sådant sätt att de vaknar uppoch är skolmogna, och att de sedan alltid kommer attvara det. Barn utvecklas liksom litet hit och dit. De ärskolmogna ibland och ibland inte. Så skall det vara.Det är barns naturliga sätt att utvecklas på, och de harrätt att bli bemötta av en verksamhet som är barnmo-gen, som är anpassad till barnen. För att skapa ensådan verksamhet krävs det samverkan och integra-tion mellan barnomsorg och skola. Vi måste ta tillvara den erfarenhet och kunskap som finns i de olikaverksamheterna.Man möter ibland ett synsätt som härföreträder, men som också ibland finns företrätt påandra håll i debatten. Det är att om barn börjar skolantidigare, så lär de sig liksom snabbare. De blir liksomklara fortare. Jag kan inte se någon annan förklaringtill att anser att man kan sänka skolplikt-såldern utan att förlänga skolplikten. Därskiljer sig från alla övriga partier i denhär kammaren, som ser verksamheten för barnen somen helhet och som tror att barn behöver en tioårighelhet för sin utveckling i skola och förskola.Vi har velat ta vår utgångspunkt i innehållet ochverksamheten för att bygga en tioårig helhet. Vi hardärför - något som , hoppas vi, kommer attställa sig bakom - skapat förutsättningar för de arbets-lag som växer fram i samverkan mellan sexårsverk-samheten och . Det har vi gjort genom attgöra sexårsverksamheten till en egen skolform; för-skoleklass. Det blir i allt väsentligt samma lagstiftningsom kommer att gälla för förskoleklass som förgrundskola. Det blir samma sekretessregler. Vi vidgarundervisningsbegreppet så att också förskollärare ochfritidspedagoger blir behöriga att undervisa i det de ärutbildade för.Vi kommer sedan i vår att lägga fram förslag omen gemensam läroplan för förskoleklass och grund-skola och förhoppningsvis också fritis. Vi skall ha ettgemensamt måldokument för en sammanhållen verk-samhet. Därefter är det att ta upp frågan omplikten. Det här förslaget skall ses som ett första stegmot en tioårig grundskola, men det skall göras på detsättet att vi tar saker och ting i rätt ordning. Först tarvi upp verksamheten, innehållet och målsättningarna.Först därefter tar vi upp frågan om barnens plikt att gåi denna verksamhet.Det en reform som är en process som vi är inne i.Vi vill ge förskolan dess rättmätiga plats som denförsta grundbulten i utbildningssystemet. Det är ocksådärför vi flyttar över barnomsorgen in i skollagen. Vihåller också på med flera andra reformer som riksda-gens kammare skall få ta ställning till.Det här arbetet innebär ett möte mellan olika tra-ditioner och erfarenheter. Skolan och barnomsorgenhar utvecklats längs med olika utvecklingslinjer ochmed litet olika förtecken. Det är inte ett oproblema-tiskt möte, men det är ett mycket spännande möte. Detkrävs ett stort mått av ledarskap på lokal nivå för atthantera det här mötet så att det verkligen blir frukt-bart.Vi vet att det är viktigt att ta vara på just detta har olika erfarenheter och olika traditioner. Detär viktigt att man kan berika varandra och inte tro attdet går att skapa en enhetlig personalkategori ellerstruktur för hela verksamheten.Jag deltar ibland i diskussioner ute på arbetsplat-ser.