prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — I stället för att ha kvalifikationeroch förutsättningar som utgångspunkt vid antagningsätter man nu frågan om garanterad studiefinansieringförst.Protesterna mot detta förslag, och debatterna omdet, är många. Det är uppenbart att det hade varit enfördel om regeringen åtminstone hade låtit remissbe-handla sina förslag innan man skrev propositionen.Vi moderater avvisar förslaget. Det är orimligt attskapa hinder och svårigheter för flexibla lösningar avhänsyn till olika ämnesprofiler.Jag vill gärna säga att vi inte är ensamma om dettaavslagsyrkande. Det finns flera reservationer. Vi har iärlighetens namn haft litet svårt att begripa varför detblev olika skrivningar, eftersom vi är överens i sak.Men det är flera partier, och utanför denna sal finnsdet väldigt många som är bekymrade. Jag är ledsenför att regeringen har hamnat så fel i en fråga som ärså central för fortsättningen.En stor del av den budget som vi diskuterar i daghandlar om utbyggnaden av den högre utbildningen.Vad avser antalet utbildningsplatser är vi relativtöverens. Däremot anser vi moderater att anslagenskall fördelas till universitet och högskolor utifrånfasta kriterier som tar hänsyn bl.a. till studenternas valoch utbildningars kvalitet. Politiska förhandlingar,taktik och politiska bedömningar skall inte var detsom bestämmer fördelningen.Jag skulle vilja påstå att regeringen och Center-partiet med sitt budgetförslag, om man ser det som enhelhet, ställer en utbyggnad av de mindre högskolornai motsatsställning till studenters möjligheter att underen tid studera vid ett utländskt universitet eller enutländsk högskola. ställs mot ,och mot och motStanford och . Man kan dra en hel lång radav motsatsförhållanden. Det är varken klokt ellernödvändigt.Det är oklokt, därför att närheten till högre ut-bildning har betydelse för att fler skall kunna studeravid högskolan. Det är jag den sista att förneka. Det äroklokt också därför att utvecklingen är fantastisk. Fleroch fler svenska ungdomar, oberoende av social bak-grund, har fått möjlighet att studera utomlands. Det äroklokt att ifrågasätta det.Jag vill därför påpeka att det finns många exempelpå ungdomar som genom utlandsstudierna har fåtttillgång till kunskaper och kontakter som de aldrigannars skulle ha fått. Det är bra för var och en, ochdet är bra för . Det skall inte ställas i motsats-ställning till något annat, vilket man gör i budgetpro-positionen.Regeringen skriver i budgetpropositionen att maninom räknar med en halvering av antalet ut-landsstuderande. Det handlar om hemtagning av10 000 studenter. Hur kommer man på en så ovanligtdum idé i när gränslösa kontakter och interna-tionalisering präglar snart sagt all samhällsutveckling?Herr talman! I vårt land får man ofta vara gladöver , så också denna dag. Utskottsmajori-teten "hittade" nämligen litet drygt 20 miljoner kronorsom inte hade gått åt på ett konto. Därför föreslår nuutskottsmajoriteten att den här besparingen på ut-landsstudenterna skall utgå, och vi är väldigt gladaöver det. Men det gäller . Faktum kvarstår:Socialdemokraterna tycks i särskild ordning ha be-stämt sig för att inte prioritera internationella kontak-ter för forskare och studenter. Det är t.o.m. så illa attfinansministern från den härtalarstolen talade om förslaget om en halvering avantalet utlandsstudenter som "en ganska måttfullbesparing". Låt mig understryka att det är en inställ-ning som vi moderater inte kan dela.Anf. 92 ():Herr talman! Vi är nu inne i ett väldigt viktigt ske-ende när det gäller utbildningen i . Vi är inne ien oerhörd utveckling och expansion. Som centerpar-tist är jag stolt över att se vilken oerhört kraftig ex-pansion vi nu medverkar till, efter det att såallvarligt halkade på efterkälken . Sve-rige behöver en större andel personer i högskoleut-bildning, och det är därför så hårt hararbetat för att den expansionen skall bli av.Vi har också arbetat för att nya universitet skall in-rättas i . Vi tog tidigt ställning för nya uni-versitet i , och samt Mitthög-skolan. finns en tidtabell fastslagen och ansök-ningar inne som innebär att det här kanbli verklighet.Vi har arbetat för bättre kvalitet i utbildningen ge-nom fler forskarutbildade. Vi kommer att behöva flerforskarutbildade, inte minst i näringslivet. Jag menaratt det kommer att vara fullständigt nödvändigt förSveriges ställning som kunskapsnation attvi lyckas utveckla både kvantitet och kvalitet.Centerpartiet har länge arbetat för fasta forsk-ningsresurser till alla landets högskolor. Vi vill san-nerligen inte att vissa av våra högskolor bara skall sessom något slags B-högskolor, där de som går igrundutbildning inte också har kontakt med denforskning som pågår på den högskola där de utbildarsig. Det var därför det också var så viktigt att vi ibudgeten medverkade till ytterligare en kvarts miljardtill forskarutbildningen, varav 100 miljoner var öron-märkta för fler anställningar av doktorander. I utskott-sarbetet har det dessutom varit möjligt att öronmärkaytterligare av fakultetsanslagen förforskarutbildningar. I den debatt som pågått under desenaste dagarna har man gjort ett stort nummer av att50 miljoner inte räcker. Nej, det insåg vi tidigt, ochdet handlar därför om mer nya pengar, om väsentligtmer.Det har ändå pågått en stor debattinte minst om forskarutbildningen. Det har funnits tvåavgörande skäl till att jag har velat att Centerpartietskall medverka till den reform som vi kommeratt besluta om.Det första skälet är att jag efter en lång tids debatthar blivit övertygad om att forskarstuderande behöverbättre sociala villkor. Det finns en gammal myt om i konstnärskretsar skulle gynna kreativitetengenom svält. Som tur är har man övergivit den dum-ma föreställningen, men jag förstår inte varför vi skallbehålla den när det gäller forskarstuderande. Det ärväl självklart att forskarstuderande skall ha bättresociala villkor och att det därför inte minst skall fin-nas möjligheter till fler doktorandtjänster men ocksåannan finansiering.Jag har ansett att forskarstudier på osäkra villkoroch med låga studiemedel är en social orättvisa ochett problem för om vi skall utvecklas somkunskapsnation. Plötsligt framstår just det, rätten attfå leva på osäkra villkor och att få ha låga studieme-del som sin finansiering, som högsta visdom och somen förutsättning för framtida forskningskvalitet. Närblev det så? Jag riktar den frågan till er som är såstarka kritiker av reformen. Ser ni inte, inte minst frånjämställdhetssynpunkt, hur viktigt det är att förändravillkoren på den här punkten?Det andra skälet för mig att ha medverkat till attdet här beslutet kan fattas är att otvivel-aktigt behöver fler disputerade i både utbildning ochnäringsliv. Om antalet lärare skall vara oförändrat iförhållande till antalet studenter behövs, med denoerhörda expansion vi är inne i , många nya lärare,4 000 nya heltidslärare . En stor del avdem skall vara disputerade.Ni som kritiserar reformen så starkt: Vad kon-kret vill ni medverka till för att vi skall få fram flerdisputerade? I debatt efter debatt, inte minst här ikammaren, har det påpekats hur viktigt det är att vifår tillräckligt många lärare till de nya högskolorna.Ni har varnat för att kvaliteten kan sänkas när vi nudriver på expansionen så starkt. Men vad vill ni självagöra när vi nu behöver se till att dessa disputeradelärare verkligen kommer fram? Vad konkret är niberedda att medverka till? Vad är alternativet? Är deten rimlig ordning att en femtedel av doktorandernaregistreras med noll i aktivitetsgrad i ett läge när lan-dets framtida ställning som kunskapsnation i ställetkräver långt fler disputerade? Vad är alternativet? Nejär ju inget svar.Jag känner själv en mycket stor respekt för denhumanistiska forskningens tradition och behov avandra arbetsformer. När kritiken blir för upphetsad ärdet svårt att se vad som verkligen är på väg att beslu-tas. Det system som är på väg att införas är långtmycket mer flexibelt än vad kritikerna är beredda atterkänna.Den som söker plats i forskarutbildningen behöverinte visa upp en finansiering för alla åtta åren, menhögskolan måste i samband med antagningen göra enbedömning av de ekonomiska förutsättningarna. Detskall finnas flera olika sätt att klara finansieringen.Det gäller doktorandtjänster, utbildningsbidrag, sti-pendier, studiemedel, externa anslag eller förvärvsar-bete. Det kommer att vara möjligt att inleda forskar-studierna med studiemedel. Det kommer att gå attkombinera doktorandstudier med förvärvsarbete. Detstår mycket tydligt i utskottets utlåtande. Varför dåtala om idiotstopp? Varför inte informera bekymrademänniskor om vad som gäller i stället för att låtsassådant som inte gäller? Dessutom kommer fyraårigaövergångsregler att gälla. Det innebär att alla somantagits fortsätter på nuvarande villkor tillutgången av år 2001.Jag menar att vi lägger en grund för ett fortsattbygge. Det betyder inte att vi har lagt den sistabyggstenen. Självfallet kan det finnas mer att göra.Jag tycker ändå att kritiken skulle vara starkare omutgångspunkten var att man hade en högre ambi-tionsnivå för utbildningen, men så är det ju inte.Tvärtom konstaterar jag att våra kritiker nu är de somsitter med den lägre ambitionsnivån. Vi vill att enklart större andel av människorna i vårt land skall hahögre utbildning. Vi vill skapa fler universitet. Vi villskapa fler högklassiga och akademiskt framståendeforskningsmiljöer runt om i landet. Vi vill se en störreandel som uppnått examen i forskarutbildningen ochmed det bakom sig kan vara verksamma i näringslivetoch i utbildning. Jag märker att våra kritiker gång pågång i stället lägger ribban lägre, ger sämreförutsättningar, är mer på defensiven.När det gäller besparingarna i studiestödet vidstudier utomlands vill jag bara säga att Centerpartietju har medverkat till att stoppa dem. Jag lyssnadenoga på vad sade. Jag tycker att detframgår mycket tydligt av det vi har skrivit och sagt,och även av verkligheten, att studerandeutbyte ochinternationalisering är fullständigt avgörande förSverige . Meningarna om halvering somBeatrice läste upp finns inte i utskottsbetänkan-det. Skulle det inte vara litet snyggt att anpassa debat-ten efter vad som faktiskt har gjorts? Och om ni tyck-er att det här är så viktigt, medverka då någon gångtill att det också händer saker i verkligheten! Ni troratt den största verkligheten är att uppträda och kritise-ra i debatter. Det tror inte jag. Jag tror att det är stu-denternas verklighet det gäller.Vidare har vi från utskottsmajoritetens sida sett tillatt det blir ett utlåtande från utskottet om att vi villåstadkomma en ordning där stå för examination när det gäller Waldorfpeda-gogisk utbildning men där examensrätten för sådanalärarutbildningar skall läggas på iStockholm. Det här är viktigt för att se till att det finnsmöjligheter för fristående skolor med alternativ peda-gogik. Det gäller också att hitta skyndsamma lösning-ar för andra lärarkategorier och möjlighet till lärar-utbildning med Waldorfinriktning på fler lärarhögsko-lor. Vi förväntar oss att regeringen återkommer medförslag som gör detta möjligt.Jag vill också säga att jag kommer att saknaMargitta i utbildningsutskottet. Hon har varitbåde en företrädare för sitt parti som jag tror görandra partier avundsjuka och en mycket inspirerandeperson.Till sist vill jag när det gäller UbU1 yrka bifall tillreservation 11 och när det gäller UbU7 till reservation7. Vi står självfallet bakom alla reservationer vi harskrivit under, men vi nöjer oss med dessa yrkandenför att spara kammarens tid.Anf. 93 (m) replik:Herr talman! Jag har bara några korta kommenta-rer.För det första: När det gäller det förslag till refor-mer av forskarutbildningen som jag kritiserade görAndreas det väldigt enkelt för sig genom attutmåla dem som inte tycker att förslagen är bra sommotståndare till effektivisering. Alla är helt klara överatt vi behöver få fram fler examinerade, och det un-derströk jag också.Problemet, som tycks strunta i,är att inte jag utan väldigt många runt om på högsko-lor och universitet konstaterar att förslaget leder tillatt man inte kan ta in några nya männi-skor i den här viktiga utbildningen. Det handlar om attforskare kanske inte kommer att kunna fullfölja, mendet handlar framför allt om att väldigt många aldrigkommer att bli forskare - därför att förutsättningarnalåses, därför att det finns fyrkantigheter i förslaget.Det här har vi tagit till oss och bekymrat oss över.Jag tycker att det är synd att inte den här problematiken.Jag tror att det är fel att ensidigt se till bara beho-vet av fler lärare vid universiteten när man tittar pådenna utbildning. Det finns behov av andra slag ock-så. Exempelvis behöver vi fler med forskarutbildningi näringslivet. Kombinationsmöjligheter som kan varalitet knepiga är därför alldeles nödvändiga. Det är intetvärsäkert att våra universitet och högskolor har detöppna sinnelag som krävs för att tolka det här som omfinansieringen är löst för en hel forskarutbildning. Detfinns svårigheter här.För det andra: Jag får nu kritik för att vi inte servad har gjort i utskottet. Då vill jag gärnasäga att jag tycker att också skallstå för det som man har kommit överens med rege-ringen om och som finns i propositionen. Förändring-arna när det gäller utlandsstudenterna beror ju på av en sinkadus hittade pengar och insåg att dettavar ett mycket impopulärt förslag.Anf. 94 () re-plik:Herr talman! Inte är det någon särskilt snygg de-batt! Jag har i mitt inlägg sagt att detgäller att öka antalet forskarutbildade i näringslivet. delen slår sannerligen in fullständigtöppna dörrar.Men min poäng var att om vi skall få det måste viockså få fler som är examinerade. Skall vi få fram denförändringen krävs det att vi gör verkliga förändringaroch inte bara pratar om dem. Där återstår min frågafullständigt obesvarad: Vad är i så fall alternativ? Man säger attdet här är viktigt, men sedan kommer man inte mednågon insats som gör det möjligt. Det är det som ärmin poäng med att det inte bara gäller att vara bra idebatter, det gäller att vara bra i verkligheten också.Samma sak gäller för utlandsstudierna. Jag tyckeratt skall försöka sluta sprida fullständigafelaktigheter. Vi har medverkat till ramarna i budge-ten, inte gjort upp om allt innehåll. Det vet BeatriceAsk, men hon vill ändå få säga det här i en debatteftersom det passar just . Jag tror attdet skulle bli bättre om beskrev verklig-heten såsom den är.Anf. 95 (m) replik:Herr talman! Betyg på våra insatser, både i debattoch i det politiska arbetet, får väl väljarna sätta. Detkanske vi inte skall göra själva.Däremot är vår bedömning av förslaget till för-ändringar vad gäller forskarutbildning att det inte blirfler examinerade utan färre inom vissa områden.Skälet till att vi gör den bedömningen är att kritikenhar varit väl underbyggd från många av dem som ärdirekt involverade i verksamheten, och det har vi tagittill oss. Jag tycker inte att det är så märkligt att mangör det. Det oroar mig att inte majoriteten tar till sigden typen av frågeställningar.Även om jag erkänner att man gjort en del för-ändringar och förtydliganden i utskottet kvarstår be-kymren. Så sent som - AndreasCarlgren hade inte möjlighet att vara med - hade jagtillfälle att diskutera med flera personerinom en facklig organisation som är för förslaget mensom ändå var mycket, mycket bekymrade. Jag troralltså inte att resultatet blir det önskade, och det tyck-er jag är sorgligt.Sedan frågade : Vilket alternativhar ? Ja, en del av förslagen är vi intekritiska till; det har framgått både i utskottet och påandra ställen. Men vi ser fyrkantigheter som borde habearbetats bättre. Den utredningskapaciteten har intevi som oppositionsparti. Det har de som sitter i ma-joriteten.Anf. 96 () re-plik:Herr talman! blev det väl bara värre. Jag harförstått att gör anspråk på att ha en bety-delse när det gäller utbildningspolitik. Jag har förståttatt man har sagt att behöveröka sin kvalitet när det gäller utbildningen. Men närmoderaterna nu skall tala om hur man verkligen villgöra detta, eftersom det är så centralt att få fler fors-karutbildade i näringslivet, har man över huvud tagetinget alternativ. Svaret är: Jo, vi tycker att en del ärbra. Man tycker alltså om delar av alternativet. I öv-rigt saknar man fullständigt alternativ, och man sägeratt det beror på att man saknar utredningsresurser.Ursäkta, men jag tror det inte.Jag tror att det här beror på att man inte vågar taställning. Man vågar inte komma med ett förslag. Detär länge sedan kunde använda sig avdevisen "- ett parti att lita på". Jag me-nar att det är illa för forskarutbildningen.I motion skriver man dessutom attdet införs ett förbud mot antagning av dem som intehar doktorandtjänst. Vore det inte snyggt att erkännaatt det var en felinformation? harklarlagt att det inte gäller. Det vore väl bättre än attföra en debatt på felaktiga förutsättningar, vilket harskett gång på gång här i dag.Anf. 97 ():Herr talman! Jag börjar med att när det gällerUbU7 yrka bifall till reservation 3 under mom. 2 och13.Utbildningen av akademiker i tillräckligt antal ochpå tillräckligt hög nivå är en avgörande faktor förvarje land som vill hävda sig . Trots attSverige generellt har en väl utbildad befolkning finnsdet besvärande problem. Ett är att vi har svårt att fåungdomar att söka till de längre utbildningarna ochvälja att satsa på dessa. Ett annat är att examinations-frekvensen är för låg. Ett tredje är att vi fortfarandehar en besvärande social snedrekrytering. Ett fjärde,som har visat sig , är att vi faktiskt har enökande andel studenter som inte lämnar högskolan.Internationella jämförelser visar på behovet av attytterligare höja vår utbildningsnivå. Om man till ut-bildning vid universitet och högskolor lägger annaneftergymnasial utbildning är den andel av varje gene-ration ungdomar i som börjar någon form avsådan utbildning lägre än i jämförbara länder. Folk-partiet anser att målet måste vara att minst hälften avvarje årskull ungdomar söker sig till högre utbildning.Vi har sett ökningen av antalet högskoleplatsersom ett mycket viktigt sätt att nå detta mål. En ut-byggnad startades , fortsattes av den borgerligaregeringen och fortsattes också av den nuvaranderegeringen. Vi har varit del av, ac-cepterat och uppmuntrat utbyggnaden.Vi har däremot kritiserat den socialdemokratiskaregeringens brist på långsiktighet. Vi har flera gångertalat om de här pucklarna inom högskolan, vilka intehar främjat högskolans möjligheter att planera enframförhållning med kvalitet i centrum. Vi sägerdärför nej till att flytta fram platser frånhösten 1998 till . Det är ett tydligt exem-pel på sådan här ryckighet.Vi menar också att universitet och högskola harkommit i kläm genom olika principer för finansiering.Det handlar alltså om de studenter som man har utbil-dat över taket, motsvarande ca 200 miljoner, somstaten inte ämnar ge ersättning för. När platserna nuökar kommer högskolorna säkert att anpassa antaletstudenter till reella tal, och den ökning som väntaskommer inte att ske.En viktig kvalitetsfråga är också de anställda lä-rarnas kompetensutveckling, både ämneskompetensenoch deras pedagogiska utveckling. Särskilt i en orga-nisation som ägnar sig åt kunskapsutveckling är dettaen process som varje lärare måste vara medveten om.De måste alltså själva ha oerhört stor tillgång till denlärande processen och själva bli vidareutbildade.Vi menar också att de nya platser som tilldelasinte skall smetas ut över både nya och äldre högsko-lor, utan de skall dediceras till universiteten och till dehögskolor som söker universitetsstatus. Där finnsdet nämligen en bättre täckning av kompetenta lärare,och de har fått stå tillbaka vid tidigare utökning. Mittresonemang gäller i synnerhet , som jag kännerväl eftersom jag bor där och har en särskild känsla förLunds universitet. Det har avknoppat utbildningaroch studenter till den nya högskolan i budgetalternativ behåller hög-skolorna 210 miljoner av det som regeringen harsparat in. De pengarna menar vi att varje högskolakan använda för sin egen kvalitetsutveckling, t.ex.medger det en viss finansiering av ett utökat antallektorer och professorer.Vi menar också att sexpartimotionen om de fri-kyrkliga högskoleutbildningarna är väl motiverad. Jagtycker faktiskt att det är litet småaktigt att vi inteskulle kunna komma fram till att göra den omfördel-ningen av 150 platser till de här högskoleutbildning-arna. är en av motionärerna. Jag såg atthan har anmält sig på talarlistan, och han kommersäkert att motivera detta bättre än jag har gjort.Sommaruniversitet har vi tjatat om . Dettycker vi är en oerhört viktig del i en utveckling avalternativa utbildningssätt som också kan medverkatill att minska den sociala snedrekryteringen. Okej,säger socialdemokraterna och utbildningsministern,det har de full möjlighet till. Men som vi menar detskall det ingå i det generella utbildningsuppdraget ochdärmed också finansieras.Nu går jag över till forskarutbildningen. Folkpar-tiet har länge arbetat för att öka antalet forskare. Vårtmål är 2 500 examinerade . För att nå det senastår 2000 krävs att varje antagen doktorand har finansi-ering i form av en doktorandtjänst. En tjänst medförsocial trygghet i form av t.ex. barnledighet och andrasociala förmåner som erfarenheten säger är viktiga föratt öka antalet kvinnor som vill satsa på en forskar-utbildning. Detta är min erfarenhet som ordförandeunder i Jäst-gruppen, som här är åberopad, därjag har mött oerhört många kvinnor som just sägerdetta.För att examinera så många har vi också i vårbudget hållit undan 100 miljoner för detta, vilketfinansierar mellan 350 och 450 sådana tjänster. Dettatas upp i den reservation som jag redan har yrkatbifall till.Jag har som ni alla vet kommit överens i utskottetmed Socialdemokraterna och om det förslagsom nu förs fram av majoriteten. Det har jag gjorteftersom det enligt min bedömning är steg på vägenför att nå de mål jag har redogjort för är Folkpartiets.Jag personligen håller självklart fast vid det jag harmedverkat till. Men tyvärr delar inte flertalet i minriksdagsgrupp min bedömning, vilket innebär att dekommer att ge sitt stöd till reservation 1under mom. 1 i UbU7 om avslag på förslagen attreformera forskarutbildningen. Gruppen kommerockså att ge sitt stöd till reservation 1 i UbU2 omstudiemedel under forskarutbildningen.Låt mig också säga några ord om grunden för minbedömning. Det är dels kunskapen om att ofinansie-rade doktorer med dålig eller alltför liten handledninginte blir färdiga, dels prognoser som tyder på storbrist på vetenskapligt skolade människor iSverige. Denna brist drabbar högskolorna med kraftmellan då ca 5 000 lärare pensione-ras.Jag har i utskottet medverkattill att öka antalet studenter så att det kommeratt finnas 270 000 studenter. Det är ungdomar somförväntar sig att få en utbildning med kvalitet som kanmätas internationellt. Den skall ges av lärare somsjälva är forskare med vetenskaplig skolning och somkan tydliggöra de nödvändiga kopplingarna mellanutbildning och forskning. För att vara lärare vet ni allaatt det enligt högskolelagen krävs att man har en ve-tenskaplig utbildning. Det kräver också utbildningen isig, eftersom den skall vila på vetenskaplig grund.Till detta, som alltså är högskolans behov av ve-tenskapligt skolad personal, kommer alla riksdags-partiers önskningar om att gymnasieskolan skall halektorer och att komvux skall ha lektorer. Vi vet attindustrin ropar efter människor med vetenskapligskolning. Inte minst förvaltningen vet vi bestämt be-höver vetenskapligt skolad personal.Nu har alltså socialdemokraterna enligt min upp-fattning lagt fram ett förslag till en tydligare finansie-ring . Man har öronmärkt 954 miljoner förforskarutbildning i landet. Till detta kommer detsjälvklara, som jag egentligen inte skulle behöva sägahär, att varje institution och fakultet naturligtvis kananvända mer pengar, speciellt under en övergångsfas,till vissa mindre institutioner som kan underlätta fördet nya sättet att se på doktorandutbildningen.Herr talman!