prot · GK09106 · 1997-05-21 00:00:00 — Jag skullemycket gärna vilja ha svar från de socialdemokratiskarepresentanterna på hur de ser på denna fråga.När det gäller arbetsvillkoren, har vi varit kritiskatill de förändringar som har genomförts, men vi haraccepterat förändringen på det ordinarie arbetsvillko-ret - åtminstone tills vidare. Vi har föreslagit ett gene-rösare, alternativt, kvalifikationsvillkor. Skälet är attmånga som får alltmer atypiska arbetsvillkor kan hasvårt att klara detta, men de kan ändå ha en god för-ankring på arbetsmarknaden. Vi har också sagt: Låtoss titta på effekterna av de successiva skärpningarsom har genomförts i fråga om arbetsvillkoret! Låtoss komma tillbaka och få en utvärdering och se omdet är så att vi nu stöter ut stora ungdomsgrupper ochinvandrargrupper så att vi får en segregation mellandem som är med i ett system, något som ändå innebären tänkbar trygghet, och dem som inte alls finns med idetta. Inte ens det utvärderingsuppdraget har manbifallit i utskottet. Jag skulle vilja höra hur man frånutskottsmajoriteten ser på det här, och hur MargaretaWinberg ser på det.Reservation 24 handlar om deltidsarbetslösheten.Där gick ju regeringen först fram och stoppade möj-ligheten till ersättningsrätt efter en period. Sedan sademan att man skall utreda vad man skall göra med alladem som inte får något heltidsjobb och som inte hel-ler får fyllnadsstämpla. Då visar det sig att många avdem , 500 - jag talade med Kommu-nals ledning så sent som - går ut i heltids-arbetslöshet i stället för att vara deltidssysselsatta. Detär en orginell tillämpning av arbetslinjen, vill jagmena, men den blir logisk för den enskilde som inteklarar sin försörjning.Nummer ett för att nå rätten till heltidsarbete ärarbetsrättsliga metoder. Nummer två är att förmed-lingarna på allvar ägnar sig åt de deltidsarbetslösa.Det gör man inte . Vi har åberopat och andra exempel. Om ni gör detta först, såskall ni se att ni snart får bort det missbruk som kan-ske kan vara , alltså överutnyttjande av fyll-nadsstämplar. Det är möjligt. Men då drabbas inte deenskilda arbetslösa kvinnorna. Jag begriper inte hurregeringen agerar på denna punkt. Vi har även före-slagit att man återställer möjligheten till fyllnads-stämpling enligt tidigare principer, och vi har finansi-erat detta inom ramen för vårbudgeten.På ett område kanske jag ändå skall säga att vifick litet bifall - så där litet grand. Vi hade föreslagitatt vi skulle återställa indexeringen av kompensatio-nen, av ersättningen. var det ju så att mangick på industriarbetargenomsnittet en gång om året.Vi kan tänka oss andra indexeringar, har vi sagt. Istället har faktiskt ersättningarna sjunkit, och sedanlegat kvar, . På det sättet blir det ju en alltmindre inkomstrelaterad försäkring. Alltfler inomolika förbundsområden hamnar ovanför taket och fåröver huvud taget ingen följsamhet.Nu sade utskottsmajoriteten att det här i alla fall ärnågot som skall utredas. Men man kunde inte tänkasig att återinföra den gamla principen om följsamhet -som jag tycker är självklar i den mån vi skall prata ominkomstrelatering. På sjuksidan och föräldraförsäk-ringssidan är vi ju bundna till basbeloppsindexering,men här skulle vi vara följsamma mot lönenivån. Dåsäger politikerna: , det bryr vi oss inte om! Jagförstår inte regeringen. Det kan inte vara statsfinan-siella skäl bakom dessa negativa svar på våra propåer.Låt mig sedan säga att det i lagstiftningen dykerupp en del frågor som är relaterade till en friare an-vändning av a-kassa, frågor som hänger ihop medresursarbeten och avgångsersättning. De senaste tvååtgärdstyperna kommer vi att ta upp när vi diskuterarbetänkanden om vårbudgeten. Låt mig bara kort sägaatt när det gäller frågan om ett flexibelt utnyttjande ava-kassan, tycker vi att det är mycket märkligt att delsha en omställningsförsäkring som bygger på att mansöker jobb, dels ha andra pengar som används tillåtgärder. Sedan införs en slags dragningsrätt från a-kassan som regeringen har för åtgärdsliknande verk-samheter, som gör att personen inte egentligen befin-ner sig i det a-kassetillstånd som a-kassan annarsföreskriver.Om man vill ha projektverksamhet och aktivitetför de arbetslösa - och det vill vi också eftersom videlar regeringens uppfattning - måste man se till attdet finns möjligheter att föra över pengar från utgifts-område 13 till utgiftsområde 14, för att vara riksdags-teknisk. Det har vi föreslagit. Se det som en åtgärd,och finansiera det som en åtgärd. Samordna det där-med med de resurser som arbetsmarknadsmyndighetertilldelar arbetsförmedlingsnämnderna ändå. Det fårinte vara något slags fria lekpengar som regeringendisponerar, och det gäller inte minst ett valår. Det ärju så ni har lagt det, arbetsmarknadsminister har varit en dyster process. Det är bra att nihar backat hem i några viktiga frågor, men det finnsett flertal punkter. Trots att jag har en mängd reserva-tioner har jag nöjt mig med fyra yrkande här föratt spara tid i riksdagsbehandlingen. Men lita på mig,! Ni kommer att höra av Vänster-partiet i fortsättningen i denna grundläggande rättvise-fråga för fackföreningsrörelsen och för tryggheten förde arbetslösa. Att arbetslösheten ökar har ingentingatt göra med hur vårt a-kassesystem är utformat ochatt det skulle vara för generöst, tvärtom. Det är medtrygghet som jag är beredd att kasta mig in i struktur-förändringar. Det är med en aktiv politik som man fårbukt med arbetslösheten. Och det har tyvärr den kon-stellation av socialdemokrater och centerpartister somhar styrt landet misslyckatsmed.Anf. 100 PER () replik:Herr talman! Ingen kan betvivla Hans Anderssonsengagemang för a-kassan. Men det är synd att hansengagemang tar slut vi skall skapa deriktiga jobben.I sitt anförande frågade han mig vad de arbetslösaskulle kunna klara sig på med förslag.Låt mig då rekapitulera vad jag sade från talarstolenför . För det första är de förslagsom lämnar i fråga om a-kassan avhäng-iga de förslag om att skapa nya riktiga jobb som vihar lagt fram i andra sammanhang. Jag berättade omdessa i talarstolen om möjligen mis-sade dem.För det andra är det också avhängigt av att vi ock-så får genomföra de skattesänkningar för enskildasom gör att nivåerna på arbetslöshetsförsäkringen inteblir någonting annat för den enskilde i reella pengarän vad möjligen föreställer sig i sinagitation.Det är svårt att frigöra sig från intrycket att HansAnderssons hela referensram med massarbetslöshe-tens inte är min. Min referensram är att detgår att pressa arbetslösheten och att den a-kassa riks-dagen fattar beslut om skall passa in i ett samhälle därdet inte är massarbetslösheten utan sysselsättningensom är den stora ledstjärnan.Hans Anderssons generösa förslag till ersättnings-regler skall dessutom ses tillsammans med att Väns-terpartiet förordar en politik som innebär en högreskattebelastning för företagande och enskilda. Sum-man av denna kardemumma är att jultomten HansAndersson, alla goda gåvors givare, mer och merbörjar se ut som stora stygga vargen i det ögonblickdå han rensar bort det som enskilda människor fårbetala - samma enskilda människor som Hans An-dersson vill tillägna de bidrag han utlovar från talar-stolen.Anf. 101 HANS () replik:Herr talman! Jag skall börja positivt, Per Unckel.Ibland kan vi dela ett perspektiv. Om vi skall prataom arbetslöshet, skall vi helst prata om sysselsättning.Det brukar vi säga båda två. Sysselsättningen har gåttned dramatiskt. Jag menar att det är katastrofalt försvensk ekonomi och för de människor som harkommit ut i arbetslöshet. För att lösa dessa problemskall vi ha ett starkt näringsliv, men vi skall också haen stark offentlig sektor. Vi skall ha inriktningen pådet Per kallar för riktiga jobb. Men kom ihågatt de finns både inom den privata sektorn och inomden offentliga sektorn. Skall vi göra detta, skall viockså använda statliga budgetpengar och skattein-strumentet för att stimulera jobb i olika sektorer,skapa investeringar för en ekologisk omställning, setill att kommunerna får ökade resurser och inte kolos-salt mycket mindre resurser.Jag lade märke till att Per hellre pratar omsitt program för nya jobb än om a-kassan nu när vi harbetänkandet om a-kasseförsäkringen på bordet. Jagnoterar drastiska försämringar för de arbetslösa. Desom är drabbade av arbetslöshet får skärpta arbets-villkor, kortare ersättningstider och drabbas avmycket tyngre finansieringsbörda. Just de som löperstörst risk att bli arbetslösa får betala mest. Jag harinte så särskilt mycket pengar. Det är nämligen så attvi är mycket tuffare och snålare i vår budgetprocessän vad jag ser att är. Men vi har lösgjort600 för de deltidsarbetslösas skulloch för att höja dagpenningen något. Det är inte såmycket pengar, men vi har gjort det därför att vi tyck-er att det är så oändligt viktigt.Anf. 102 PER () replik:Herr talman! må förlåta mig omjag ser a-kassan tillsammans med frågor om hur deriktiga jobben skall komma till. Tragedin för social-demokratin och tragedin för svensk arbetsmarknads-politik är att man har trott att denna kan frigöras frånden politik som skall skapa de riktiga jobben. Resulta-tet ser vi , nämligen en sysselsättningsnivå i densvenska ekonomin som är lägre . Jag troratt riksdag, också när den diskuterar a-kassan, måste vara beredd att se de samband somgäller mellan a-kassa, arbetsmarknadspolitik ochekonomi.Gentemot dem som är arbetslösa finns det ingenåtgärd som är mer socialt lämplig än att sätta in allakrafter på att säkerställa att det finns jobb att tillgå fördessa människor. Allting annat är underordnat dettamål. Problemet är att alltför mycket är koncent-rerat på andra mål, medan en miljon människor hållsutanför arbetskraften. Vi fokuserar vår politik på attsäkerställa att förändringar skall genomföras som göratt i synnerhet människor med låga inkomster ochlitet lägre produktivitet än andra också skall ha enchans att komma till sin rätt på en vanlig arbetsmark-nad. Det går inte att genomföra något som är mersocialt riktigt. Det går inte heller att förorda någotsom är mer tillväxtfrämjande. Inga a-kasseregler ivärlden kan förta den prioriteringen, Hans Andersson.Anf. 103 HANS () replik:Herr talman! Jag är överens med Per här.Inga a-kasseregler i världen kommer att klara syssel-sättningen. Det är två helt olika frågor. Jag tror att detvar det sista jag sade i talarstolen.Men i massarbetslöshetens , som vi lever i,kan vi ändå se hur tudelad ekonomin är. Vi försökeratt upprätthålla en god efterfrågan på arbetsmarkna-den inom den offentliga sektorn i kommunerna. Detskulle också i första hand gynna kvinnorna. Vi försö-ker upprätthålla den effektiva efterfrågan i ekonomin.Det gör att de som har så oerhört litet att de står isocialbidragsköerna får ett större svängrum att kon-sumera mer och efterfråga mer.Per gör egentligen tvärtom. Han drar nedden offentliga efterfrågan. Han försämrar konsum-tionsutrymmet för dem som har små inkomster. Dåsäger han att han sänker skatterna. Men det är ju föralla. Hur skall det gå för statsbudgeten? Vi sänkerockså skatterna för låginkomsttagare, men vi höjerskatterna - och gör det ont i foten - både för PerUnckel som riksdagsman och för högavlönade i övrigti vårt samhället. Det är på de sättet ekvationen gårihop för . Omfördelning är en viktig delbåde i att skapa jobb och att utjämna konsumtions-kraften och få en bättre fart på svensk ekonomi.Jag är helt överens om att det inte är a-kassereglersom ger upphov till nya jobb. Men det är precis detsom väldigt många nyliberaler i Per anda hartrott. Om vi gör a-kassereglerna sämre får vi nednivåerna. Då går ju också reservationslönerna ned. Dåpressar vi lönenivåerna. Ja, det är ett bra sätt att tadöd på facket, som jag sade. Det är ett bra sätt atttänja ut klassklyftorna, och det är ju egentligen det nivill. Det ser jag när jag läser era motioner, och inteminst när jag läser ert manifest för de hoppfulla. Mendå kan Per inte tänka på de arbetslösa.Anf. 104 ():Herr talman! betänkan-de om utformningen av den nya a-kassan har i utskot-tet behandlats under stor tidspress tillsammans medförändringar i vårpropositionen som handlar om a-kassan.Beslut som rör en så stor del av människorna i vårtland tycker jag skall behandlas med respekt. skall vara tvunget att formligen gå påknäna och att vi som skall vara ansvariga för beslutsom kanske innebär en katastrof för många människortvingas att ta ställning på så , är högst otill-fredsställande. Arbetssituationen, herr talman, blir juohållbar då. Den socialdemokratiska regeringentvingar tillsammans med fram beslut underpress, och resultaten och konsekvenserna av beslutenkommer tyvärr att visa sig vara ohållbara längre fram.Vid behandlingen av motionerna ställde sig ut-skottet välvilligt till flera av krav. Detfrämsta kravet var att vi ställde oss avvisande tillpropositionens förslag om att statsbidraget till arbets-löshetskassorna endast skulle utbetalas en gång imånaden.Utbetalning bara en gång innebär attarbetslösa medlemmar kan komma att vänta i över enmånad och studerande upp innan manfår sina pengar. Kommer man dessutom in i systemetvid fel tid blir väntan lång. För arbetslösa med redandålig ekonomi kan detta bli förödande.Arbetsbelastningen på a-kassornas administrationskulle med regeringens förslag bli väldigt ojämn, ochdet skulle krävas att a-kassorna hade en buffert medlikvida medel för extra utbetalningar. Att a-kassan görextra utbetalningar är mycket vanligt. Folk behöverbetala sin hyra och de behöver pengar till mat. Det ärglädjande att utskottet nu går på linjeoch att vi därigenom stoppar detta vansinniga förslag.Men, herr talman, jag kan som representant för ettparti som är mindre än regeringspartiet tycka att man ianständighetens namn någon enda gång kan erkännafrån det stora partiet att förslagen har kommit från idetta fall , att det i verkligheten är Miljö-partiet som stoppar utbetalning av a-kassa en gång imånaden. Jag tror inte att det skadar att någon gångvara litet ödmjuk i politiken och visa: Visst, vi tycktedetta var ett bra förslag. Men, herr talman, det är trotsallt glädjande för alla arbetslösa att förslaget nu stop-pas.Man kan fråga sig, herr talman, vad en försäkringskall vara till för. Tycker socialdemokraterna ochregeringen inte att det viktigaste med en försäkring äratt så många som möjligt skall kunna vara med närregeringen nu skärper kraven för inträde?Visst har man i denna proposition sänkt kravenfrån , från . Mendetta är en skärpning i och med att man ändå höjerkraven från nuvarande iarbetsvillkoret. Det är nu svårare än någonsin attkomma in i en arbetslöshetskassa. När a-kassan varlättillgänglig var också arbetslösheten låg. Men närarbetslösheten drabbar så många skärps alla krav föratt få tillträde. Vill man att människor skall vara för-säkrade eller inte? Var är det vettigast att människorfinns, i a-kassan, inom socialen eller på gatan?Kravet på sex månaders arbetad tid är anpassat tillstorstadsregioner där en arbetsmarknad värd namnetfortfarande existerar - kanske. Invånare i övrigakommuner i kan svårligen nå upp till dettakrav, bl.a. till följd av kommunala och privata inrikt-ningar på turistsektorn som är begränsad ,jul, sportlov och påsk. Turistsektorn har blivit enkäpphäst för alla landsbygdskommuner att ta till somräddare undan den hemska arbetslöshetsnöden. Sats-ning på turism, sägs det, ger effekter på annan verk-samhet, men bara , och denna uppgårdefinitivt inte till sex månaders arbetstid.Har regeringen något paraplyseende? Synkronise-ring på alla nivåer behövs, varför arbetsvillkoret intefår göras tuffare. Eller är det så att regeringen nueftersträvar samma sorts flyttpolitik som ?Herr talman! I propositionen skriver man att nyatendenser på arbetsmarknaden gör att tidsbegränsadeanställningar har ökat med 100 000 ochatt de utgjorde av alla anställningar 1996. Sedangör man den i mitt tycke felaktiga analysen att någonmarkant ökning av tidsbegränsade arbeten således intehar skett under 1990-talet.För dessa hundra tusen kan ett utökat krav på ar-bete bli katastrofalt. föreslår ett arbets-villkor med minst 70 timmars arbeteper månad för att underlätta för grupper med tillfälli-ga arbeten och nytillträdande ungdomar som får alltsvårare att över huvud taget få fotfäste på arbetsmark-naden.Regeringens syn att endast de som har en fast för-ankring på arbetsmarknaden skall kunna komma medi a-kassan är ett hån mot alla dem som ställs utanför.Allt större spärrar upprättas mot dem som inte ärtillsvidareanställda. Det alternativa arbetsvillkoret ipropositionen är otroligt krångligt. harföreslagit att preciseringen att det alternativa arbets-villkoret skall fördela sig på 30-dagarsperioder, skallutgå. Detta har utskottet också beslutat. Det glädjermig och alla dem som skall administrera utbetalning-arna.Om administration får kosta hur mycket som helstär det bra med ett system som dessutom ger arbetstill-fällen för a-kassehandläggare - ett hett tips till allaarbetslösa att utbilda sig till. Hur skulle ett så krång-ligt system kunna göras lättfattligt för alla dem somdrabbas av systemet?Att det , herr talman, också införs ett särskiltmedlemsvillkor som en ytterligare skärpning verkarmycket onödigt och medför ytterligare en komplika-tion för en smidig, billig och rättvis administration.Detta säger vi i nej till.Utskottet ändrar nu villkoret om arbete i i genom-snitt till att gälla enperiod . Detta är inte speciellt generöstoch kommer tyvärr inte att underlätta administratio-nen nämnvärt. Jag undrar vad arbetsgivarna kommeratt tycka om att skriva ut arbetsgivarintyg ochotid som kommer att bli fallet.Människor kommer inte att veta om de är med i a-kassan eller inte. De kommer inte att veta om deverkligen uppfyller medlemsvillkoret eller inte, ochde kommer därför att sväva i ovisshet. Exempel är demed jourtjänstgöring eller korta vikariat. De kanskejobbar intensivt , är borta ocharbetar igen. Dessa människorkommer aldrig att komma in i a-kassan. Människor ituristbranschen, guider och översättare är andra ex-empel. Många är helt naturligt kvinnor och dettakommer då att bli en utmärkt kvinnofälla. Är detta attdriva arbetslinjen?Syftet sägs i propositionen vara att man skall hatillräcklig anknytning till arbetsmarknaden. Skall kvinnor och ungdomar hänga utanför ar-betsmarknaden?Detta kan ju, herr talman, innebära att man uppfyl-ler arbetsvillkoret, men inte medlemsvillkoret. Syftetatt man skall ha tillräcklig anknytning till arbetsmark-naden i medlemsvillkoret tycker jag uppfylls mer änväl av arbetsvillkoret.Herr talman! har också invändningarmot de oerhört stränga villkoren med karensdagar närdet gäller att sluta en anställning utan giltig anledning.Redan i förra behandling fick Miljöpartietigenom en mildring av karensdagarna från föreslagna60 dagar . Utskottet kom då med skriv-ningar som skulle vara generösa, men det har i verk-ligheten visat sig att de som slutar sitt arbete behand-las hårdare än andra kategorier.Människor som av olika anledningar mår mycketdåligt på sin arbetsplats och kanske t.o.m. får läkarin-tyg om psykisk obalans på grund av förhållanden påarbetsplatsen får inte den behandling som kanskekunde ha förväntats. När man efter stor ångest kanskelämnar sin arbetsplats möts man av beskedet att manhar 45 arbetsdagars karenstid vad gäller a-kassan. situation man då befinner sig är detta ett hårt slag.Man skall betala hyra, dagis m.m.När allt faller sönder tar man till drastiska åtgärderoch klarar sig inte längre. vill mot dennabakgrund att det sker en återgång till 20 dagars ka-renstid, som också den kan vara nog så svår för demsom befinner sig i de här omständigheterna.Herr talman! tycker att det är bra attutskottet nu går in för andra regler för medlemmar iekonomiska föreningar och i kooperativa företag,vilka tidigare varit utestängda från a-kassan. Detta ärföranlett bl.a. av en motion från Miljöpartiet.Miljöpartiet säger nej till att åldersgränsen för denförlängda ersättningsperioden höjs från55 till . I propositionen motiveras detta medförekomsten av OTA samt med att långa ersättning-sperioder riskerar att förlänga arbetslösheten. Jagundrar då helt stilla om det har blivit lättare för äldreatt återinträda på arbetsmarknaden till följd av OTAoch förkortade ersättningsperioder. För denna gruppav äldre arbetslösa är argumenteringen lindrigt sagthaltande. Det är ett mycket dåligt underbyggt förslagutan förankring i verkligheten.Förslaget till "resursarbeten", den s.k. Kalmarmo-dellen, är inte något lysande förslag. Följdriktigt sägerMiljöpartiet nej till detta. Att någon skall bli avskedadfrån sitt jobb i offentlig sektor för att senare kommatillbaka som resursperson är ingen lyckad lösning. Detsägs att detta inte skall tränga ut andra arbeten, menresurspersonerna kommer helt naturligt då och då atttas in som vikarier med full betalning, och detta omnågot tränger ut sådana som har kunnat trädain som vikarier. Det vore väl bättre om alla klutarsattes in för att behålla de berörda på deras ursprung-liga platser.Också den s.k. generationsväxling som regeringenvill införa i vårpropositionen är ganska kortsiktig. Detkan tyckas bra att ersätta en äldre med en yngre på enarbetsplats, men det är inte bra att på detta sätt byta uten grupp mot en annan på arbetsmarknaden. Äldrearbetskraft kan härvid känna sig tvingad att sluta tillförmån för yngre personer och kommer då att betrak-tas som utanför systemet. Jag tycker att det är enkonstlad form av arbetstidsförkortning. Den somdessutom inte fyller år i rätt vecka kommer inte helleratt kunna ta chansen, även om vederbörande skulle havelat göra det.Det blir därtill de unga som får betala detta utbytemed . Med tanke på att man tidi-gare har slopat förtidspensionering på grundval avarbetsmässig bedömning är förslaget inkonsekvent.Herr talman! vill ha en helhetssyn påsamordningen av socialförsäkringssystemen. Social-försäkringarna skall ge en grundläggande försörjning,där så få som möjligt skall utestängas eller ramlamellan stolarna. har föreslagit införandeav ett s.k. brutet tak med en kortvarig del, en om-ställningsförsäkring, och en del som skyddar motlångvarigt inkomstbortfall. Lämplig tid för omställ-ningsförsäkringar är två år.Vi har i motioner i anslutning till vårpropositionenföreslagit att ersättningsnivån skall höjas till förinkomster upp till ca och för inkomstdelardäröver till 40 %.Miljöpartiet föreslår ett vidgat utredningsuppdragvad gäller den i propositionen aviserade utredningenav den bortre parentesen. Vi vill att utredningen skallfå i uppdrag att utreda en total sammanslagning avförsäkringsskyddet vid långvarig ohälsa och arbets-löshet samt en sammanslagning på nivå avarbetsförmedlingarna, försäkringskassorna och delarav verksamheter.Herr talman! Jag står givetvis bakom alla Miljö-partiets reservationer men yrkar bifall endast till re-servationerna 7, 16, 26 och 31 vid betänkandet.Anf. 105 ():Herr talman! Vi är nu framme vid slutfasen i arbe-tet med ännu en av regeringens återställare. Spårenfrån de tidigare förskräcker ju. Jag har läst igenomregeringens egen näringslivsrapport och konstateratatt de positiva kurvor som fanns för arbetsmarknads-utvecklingen, bl.a. för företag, har brutits under densocialdemokratiska regeringens period. Det är enorsak till att vi nu har problem också med a-kassan.Vi har fått en ökad arbetslöshet. Vi har fler öppetarbetslösa än , och ävenden totala arbetslösheten har ökat. Vi har fler lång-tidsarbetslösa än under motsvarande vecka förra året.Efter regeringen tillträde har vi på ett årtappat 51 000 platser i sysselsättningen. Enligt AMS-prognosen från i går kommer ytterligare 46 000 per-soner att tappas sysselsättningsmässigt under 1997.Detta är den verklighet som råder på det område somsocialdemokraterna faktiskt vann valet på 1994. Manlovade att se till att få folk i jobb och att fixa till sys-selsättningen. Verkligheten har blivit en annan. Vi harfått en ökad arbetslöshet.Man frågar sig då om det här har någonting att gö-ra med a-kassan. Jo visst är det så.