prot · GL0930 · 1997-11-19 00:00:00 — Han blinkande till vänster, men sedan sväng-de han till höger.Anf. 35 ():Herr talman! står inför nya möjligheter!För första gången på 30 år kan vi se an en kon-junkturuppgång utan att den har föregåtts av devalve-ringar eller expansion i den offentliga sektorn. Dess-utom har vi låga räntor och låg inflation. Ekonominväxer och arbetslösheten minskar, även om arbetslös-heten alltjämt är på en för hög nivå.Varje vecka har denöppna arbetslösheten sjunkit mycket kraftigt. Förraveckan minskade arbetslösheten med 6 000 personer.Sedan första veckan har arbetslöshetenminskat med 207 000 personer. Vecka 31 registreradeAMS 489 000 personer som öppet arbetslösa ochvecka 46 var det 282 000 personer.Särskilt markant är den minskade arbetslöshetenbland kvinnorna. Den har halverats på några månader.Lika glädjande är att antalet arbetslösa ungdomarminskar. redovisade AMS den lägstaungdomsarbetslösheten sedan årsskiftet 1994-1995.Antalet lediga platser är väsentligt högre änvid under de två senaste åren.Budgetunderskottet är på väg att raderas ut, likasåstatens lånebehov.Vid halvårsskiftet 1994 bedömdes det statliga lå-nebehovet till ca . Det antydde -milt uttryckt - att fyrklöverregeringens arbete med attsanera ekonomi inte var klart. lånadetill var tredje krona i statens budget, till var tredjekrona för försvaret, till barnbidragen och till polisen -ja, till var tredje utgiftskrona helt enkelt. Att se detohållbara i en sådan situation var inte svårt. hardet statliga lånebehovet nära nog eliminerats. Det blir3-4 miljarder kronor , enligt Riksgäldens senasteprognos.Nu är också budgetunderskottet snart ett minneblott. Jag lyssnade mycket intresserat på inledningsanförande. Det var inte många ord omatt budgetunderskottet är borta, ånej. Däremot blick-ade hon mycket långt tillbaka. Sedan avslutade AnneWibble med att hon ville att det skulle tillsättas enutredning för att kostnaderna skulle kunna sänkas.Den utredningen har vi ju ge-nomfört genom att vi har skridit till verket med kon-kreta beslut.Räntorna har halverats. se-dan var den femåriga räntan . Det betyder mångmiljardbelopp i vinstför näringslivet, för villaägare och för alla låntagare.Lägre räntor innebär också att produktiva investering-ar blir mer lönsamma i förhållande till riskfria place-ringar i räntebärande papper. Det är inte minst viktigtför näringslivet och för möjligheterna att åstadkommatillväxt och ökad sysselsättning.Statsskulden som andel av BNP minskar.För bara några år sedan var illa ute. Cen-terpartiet valde då att fortsätta det ekonomiska restau-reringsarbete som inletts av fyrpartiregeringen, mennu i samarbete med den socialdemokratiska regering-en. har hållit en rak kurs under hela 90-talet.Sverige behövde samling, samarbete och stabilitetför att komma ur krisen. fick samling, samar-bete och stabilitet.Med facit i hand är det uppenbart vad handlings-kraftiga majoriteter kan betyda för ett lands parla-ment. Det nära samarbetet mellan och Soci-aldemokraterna är en innova-tion i svensk parlamentarism som sannolikt kommeratt bedömas banbrytande när historieböckerna för1990-talet skall skrivas.Jag begär inte att moderater och folkpartisterskall orka med att erkänna att de hade fel i sitt svart-målande . Men om de inte tror på vad jagsäger eller på vad och , borde de väl tro på oberoende bedömare somriksbankschefen, som den ansedda tidningen eller som marknadsaktörer på Wall Street.Alla ger de saneringen av statens finanser högstabetyg.Sverige gick in med finanskris, ökan-de obalans i statsfinanserna, höga räntor, hög inflationoch stigande arbetslöshet. ser ut att kunnalämna med sunda finanser, budgetöver-skott, låg inflation, låga räntor och minskande arbets-löshet.Alla problem är förstås inte lösta. Arbetslöshetenär fortfarande för hög. Och vid det kommande årsskif-tet uppgår statsskulden till i storleksordningen ca1 . Det motsvarar ca 170 000kronor per svensk. Bara räntorna på denna skulduppgår till per svensk, ung såväl somgammal. Detta är inte tillfredsställande. En av deviktigaste uppgifterna måste varaatt börja betala av på denna skuld. Det minskar ocksåvår sårbarhet.Det är för mig obegripligt att vissa partier villspringa ifrån notan och skjuta amorteringen avstatsskulden . Våra barn och ungdomarhar rätt att kräva att vi i den här generationen står förde kostnader som vi åsamkat landet i form avstatsskuld. Därför behövs det ett överskott i statensfinanser, som vi har fastställt till över en konjunk-turcykel. Jag är också beredd att vidta andra kraftfullaåtgärder för att radikalt pressa tillbaka statsskuldenoch därmed också räntekostnaderna, som är den en-skilt största utgiftsposten i statens budget.Det har talats och kommer att talas mycket om be-hovet av sänkta skatter i den här debatten. Det har jaginget emot. behöver en skattereform införsekelskiftet.Skatten för låg- och medelinkomsttagarna måstesänkas. Dessutom vill vi från också sänkafastighetsskatten och förändra fastighetstaxeringen.Det är bra att finansutskottet så tydligt markerar be-hovet av en reformering av fastighetstaxeringen, vil-ket görs i anledning av motion.Vi vill gå vidare med sänkta arbetsgivaravgifter.Förmögenhetsskatten bör fasas ut ur detsvenska skattesystemet. Det är inte rätt att de rikasteskall slippa förmögenhetsskatt, medan de som harbetalat av sitt hus under skall beskattas för detta.Vi vill också lindra beskattningen för fåmansföreta-gen och fortsätta på den väg som vi anträtt. Vigör bedömningen att detta kan finansieras under nästavalperiod.Samtidigt säger vi från sida nej tillskattesänkningar som omöjliggör avbetalning påstatsskulden eller som rent av leder till nya budgetun-derskott. Vi tänker inte ägna oss åt att räkna hem s.k.dynamiska effekter förrän de har inträffat.Ett av huvudmotiven för att sänka skatterna på ar-bete och företagande är att skapa ökad sysselsättning iframför allt det privata näringslivet. Men vi tänkerinte medverka till ofinansierade skattesänkningar somurholkar statsfinanserna med högre räntor och försva-gad kronkurs som följd. Skattesänkningarna skallfinansieras.Herr talman! Vårdfrågorna har kommit att stå i fo-kus , och det är i och för sig bra. Näromsorgen om gamla och sjuka visar brister är detnödvändigt att kunna tillföra nya pengar till kommu-nerna. Barnen på dagis och i skolorna måste ocksåvärnas. Vi behöver en bra skola, och läraryrket behö-ver uppvärderas. Det är motivet till att Centerpartietvill medverka till att ge mer pengar till kommuner ochlandsting.I en gemensam reservation från ,kallas detta "ettklassiskt misstag". Då vill jag fråga företrädarna fördessa partier: Varför är det ett misstag att ge ökadresurser så att de sjuka kan få en god vård? Varförkallas det ett misstag att ge äldre en omsorg på ål-derns höst? Varför är det ett misstag att ge barnen enbra skola? Anser ni att det är för mycket lärare i sko-lan? Är det för många som tar hand om vår viktigasteresurs - barnen?Jag hörde tala i sitt inledningsanföran-de om behovet av vård, men säger han i enreservation att det är ett misstag att satsa på kommu-ner och landsting.Politik handlar om prioriteringar. Av partiernasolika budgetalternativ framgår med all önskvärd tyd-lighet vilka prioriteringar de olika partierna gör.Moderata samlingspartiet t.ex. väljer att öka an-slagen till försvaret med 1 miljard , 2 miljar-der 1999 och 3 miljarder . föreslårsamma parti en mindre ram för ekonomisk trygghetvid sjukdom och mindre resurser till kommunerna.Kanoner, kulor och krut tycks vara viktigare än vårdoch omsorg. Är fler generaler i fält, ,viktigare än fler vårdbiträden på ett sjukhem?När andra talar mer eller mindre om decentralise-ring och den lokala nivåns ansvar föreslår Moderater-na att skolan skall förstatligas genom en nationellskolpeng.Barnfamiljerna har drabbats hårtav arbetslösheten och självfallet också känt av denekonomiska åtstramningen, som har varit nödvändigför att få ordning på finanserna. När det nu finns för-utsättningar att höja barnbidragen och studiebidragenär det rätt att göra det liksom att också återinföraflerbarnstillägget. Jag tycker att det är glädjande att vi1998 kan skapa utrymme för dessa åtgärder.Nästa år tidigareläggs också utbildningssatsningarsom och regeringen har varit överensom. Satsningen på vuxenutbildningen och på högsko-lorna runt om i landet är investeringar för framtiden.Den kvalificerade yrkesutbildningen byggs ut. Detinnebär att industrins behov av arbetskraft kan mötas.Vi skall också slå vakt om allas möjligheter till kun-skap och kompetens. I skall alla få chansentill utbildning. Ingen skall stängas ute.I den budget som snart skall fastställaramarna för, vilken har medverkat till attfå fram, finns flera andra viktiga åtgärder som detfinns skäl att peka på. Det handlar om- att sjuklöneperioden halveras så att fler företagvågar nyanställa,- att reseavdraget kan höjas så attdet kan löna sig att ta arbeten som ligger en bitfrån hemmet, vilket ökar flexibiliteten på arbets-marknaden,- att ROT-avdraget förlängs, vilket underlättar detkärva läget på byggarbetsmarknaden och- att bostadsbidragen för våra gamla kan höjas.Vid årsskiftet sänks ju också arbetsgivareavgifter-na och skattereglerna för fåmansbolagen förbättras.Skattebefrielse kommer att ges till produktion avbiobaserade och miljövänliga drivmedel. Det innebäratt kan gå före i arbetet för att reducera hotenmot vår gemensamma miljö. vill fortsätta attutveckla kretsloppssamhället som kan värna miljönoch dessutom skapa nya jobb.I en gemensam reservation från , och vill man att riksda-gen skall avvisa energiöverenskommelsen mellanCentern, Socialdemokraterna och . Jagmisstänker att det är en linje som dessa partier kom-mer att driva och gå till val på. Därför finns det skälatt ställa några frågor till dessa tre partier: Om väljar-na val ger , , och majoritet här i , ärdet då er avsikt att inleda nästa mandatperiod med attriva upp energiuppgörelsen? Är det rätt att inleda enny mandatperiod med återställare? Varför vill ni intevara med och kretsloppsanpassa energisystemet, somvi nu medverkar till?Herr talman! Jag har pekat på flera positiva åtgär-der i budgeten och , men jagvill också passa på att peka på en del risker.Lönebildningen fungerar inte bra i . Detmåste till en större disciplin för att intelönebildningen skall bidra till att arbetslöshetenkommer att ligga kvar på en för hög nivå. Det är nöd-vändigt också för att förtroendet för arbetsmarkna-dens parter skall finnas kvar. har förstås ettövergripande ansvar, men det primära ansvaret hararbetsmarknadens parter.Över huvud taget är flexibiliteten på den svenskaarbetsmarknaden något för liten. har underdenna valperiod medverkat till att reformera arbetsrät-ten och till att öka kvaliteten i arbetsmarknadspoliti-ken. Det är rätt väg, men ytterligare åtgärder kanbehöva vidtas.Med budgeten kan för förstagången redovisa balans i statensfinanser. Åren därefter bedöms det finnas ett betydan-de överskott. intensivt och förtroendefulltsamarbete mellan och regeringen hargett resultat.Många frågar sig nu vad som händer. Innebär dennu slutförda budgetsaneringen att de två folkrörelse-partierna övergår till konfrontation och politiskt käb-bel? Jag har mött frågan tidigare, och den kan kommaatt resas också inför valet. Nej, herr talman, enligt minmening behövs fortsatt samarbete kring viktiga frågorför att skapa långsiktig stabilitet och kontinuitet ipolitiken. skall sakligt pröva regeringensolika förslag, och vi skall göra det i en anda av kon-struktivitet och i hela folkets intresse. Det finns allaskäl för oss att söka efter det som förenar i stället föratt prioritera det som skiljer.Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan i finansutskottets betänkandei dess helhet.Anf. 36 BO () replik:Herr talman! Det är intressant att inleda regeringsförhandlingar, men vi får välavvakta till efter valet, tycker jag.Per-Ola har naturligtvis rätt i att det varnödvändigt att fullfölja den budgetsanering som viinledde under den borgerliga fyrpartiregeringen, menden kritik som har riktats gäller ju inte att budgetsa-neringen har genomförts utan hur den har genomförts.Av de 90 miljarder som det rör sig om har ungefär trefjärdedelar varit skattehöjningar på arbete, företagan-de och investeringar. Det har lett till att arbetslöshetenhar legat kvar, och ligger kvar, på en hög nivå. Denhar vissa tider ökat.Det är bekymmersamt att våra farhågor sedan entid tillbaka nu besannas. talar om attden öppna arbetslösheten minskar men säger inte ettord om det som vi fick dra ur , sommedgav att sysselsättningen har minskat med74 000 personer. Det är ju det som avgör standardut-vecklingen, välståndsutvecklingen och förutsättning-arna för den offentliga sektorn. Det är där bristernaligger. Budgeten har sanerats på fel sätt. Det har letttill en bestående hög arbetslöshet, till att sysselsätt-ningen minskar och att grunden för välstånd ochtrygghet har urholkats.När det sedan gäller de kommunala finanserna ochkommunernas möjligheter disponerar kommunernaoch landstingen i 425-430 miljarder kronornästa år, varav 330 miljarder går till olika verksamhe-ter.Det finns alltså resurser för att inom ramen geförutsättningar för bra vård, bra omsorg om bådeäldre och barn och en bra skola. De resurserna finnsredan. Det är ju , när Socialdemokraterna sitter iregering, som vi ser svagheter och brister. Men detskall inte döljas genom att skattebetalarna får ge merpengar, utan vi skall ha en bättre effektivitet i hante-ringen av skattepengarna.Anf. 37 () replik:Herr talman! Först och främst vill jag säga till BoLundgren att jag tycker att han skall svara på de frå-gor jag ställde om prioriteringarna. Varför är det såviktigt att prioritera mer pengar till försvaret när mani andra sammanhang talar om att vi behöver värna engod vård? Det haltar ordentligt, tycker jag, från BoLundgrens sida.Jag vill ställa några frågor till : Var-för kritiserar att tar ansvarför de ofinansierade utgifter som fyrpartiregeringenlämnade efter sig? Vi har ju haft en del utgifter underdenna mandatperiod som faktiskt härrör från tidersom har gått. Varför vill inte att vi taransvar för budgetens båda sidor - både för utgifternaoch för inkomsterna? Han själv och Moderaternaorkar ju inte. De vill stå vid sidan av och titta på. BoLundgren borde i stället vara glad och tycka att det ärbra att någon annan gör det som egentligen bordegöras. Då kan ju fortsätta att prata utanatt ta ansvar för helheten och därmed också utansammanhang.Sedan är det en myt som sprider attvi har försämrat och att vi har gjort för litet för nä-ringslivet osv. Vi har sänkt skatter för småföretag. Vihar sänkt arbetsgivaravgifter. Vi har medverkat till attförbättra riskkapitaltillförseln. Bl.a. har vi inrättat densjätte vars uppgift också är att stärka risk-kapitalet till de mindre och medelstora företag. Menden vill nu vara med och avskaffa. Dettycker jag inte är rätt. Sedan bidrar också lägre räntoroch låg inflation till att väsentligt förbättra näringsli-vets villkor.Se helheten, ! Det är den som gör attSverige står starkt för att möta framtiden.Anf. 38 BO () replik:Herr talman! Vi kritiserar för att dehar ställt upp på en politik som gör att sysselsättning-en är lägre än den har varit någon gångsedan 1974. Vi har tappat jobb som skulle ha kunnatge oss större välstånd och bättre trygghet. Det är detvi kritiserar.Skatterna har höjts för företag. Skatterna har höjtspå arbete. De fortsätter att höjas , när ege-navgifterna höjs med ytterligare en procentenhet. Attförst införa dubbelbeskattningen och därefter lindraden är ingen nettoskattesänkning. Det är en skatte-höjning, är där problemet ligger. Det gäller att skapaen ekonomi där vi har balans i de offentliga finanser-na men där också ekonomin skapar förmåga att gene-rera de nya jobb som måste växa fram i företagen mensom inte växer fram i tillräcklig omfattning.Sedan kan man inte jämföra äpplen och päron.Försvaret och vården kan inte jämföras och ställasmot varandra. Då kan jag lika gärna fråga Per-OlaEriksson: Varför minskar ni inte anslaget till försvaretmed 2 miljarder och lägger pengarna på något annatändamål, exempelvis miljön? Varför gör ni inte det?Det är två olika saker som bedöms var och en på sitthåll. Det väsentliga att diskutera är att vi nu i Sverigehar uppenbara, oacceptabla brister i vård och omsorgtrots att vi har världens största offentliga sektor ochtrots att låg- och medelinkomsttagare betalar världenshögsta skatter.Det är oansvarigt av Socialdemokraterna, ochmöjligen också av , att medverka till att vi intefår valuta för våra skattepengar. Trots att vi har värl-dens högsta skatter att betala har vi inte världens bästavälfärd. Där ligger problemet. Menar verkligen att det inte är möjligt för kommunpoliti-kerna att utnyttja resurserna, de stora resurser de har,bättre än att gamla människor svälter?Anf. 39 () replik:Herr talman! Jag fick inte svar på den fråga jagställde till om energipolitiken. Modera-terna tvingas till slut att svara på den frågan. Det härär inga regeringsförhandlingar, men det är bra om vivet hur läget ser ut på den politiska fronten inför stun-dande val. Avser Moderata samlingspartiet, om detskulle vara så att de fyra icke-socialistiska partierna äri majoritet , att inleda den hösten med attgöra återställare och riva upp det energipolitiska be-slut som är brett förankrat här i ? Svara påden frågan ! Om inte vill,kan han överlåta svaret på någon annan.Nu ser vi hur läget på arbetsmarknaden förbättras.Antalet arbetslösa minskar. Fler får jobb, och villko-ren för näringslivet förbättras. Detta sker tack vare enrad åtgärder som har vidtagits , ochinte minst tack vare insatser. Sanering-en av statsfinanserna gör ju att räntorna har sjunkit. Visänker arbetsgivaravgifterna med femprocentenheter på en lönesumma upp till 850 000 kr.Det har störst betydelse för de små företagen, föregenföretagarna och för nyföretagandet.Vi har en lindring i dubbelbeskattningen medtyngdpunkt på onoterade bolag. Vi har en flexibelarbetsrätt som ger möjlighet till visstidsanställning. Vihar återinfört kvittningsrätten. Vi har lättnader i be-skattningen av fåmansbolagen. Jag har pekat på ytter-ligare åtgärder som behöver vidtas.Vi har slopat förmögenhetsskatten på företagarensarbetande kapital inom det egna företaget. Vi harslopat dubbelbeskattningen för ekonomiska förening-ar. Vi minskar byråkratin i samband med skatteupp-börd osv. Det här är åtgärder som sammantaget verkatpositivt för att nu skall kunna möta framtidenutifrån en helt annan styrkeposition än när vi gick in i90-talet.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag skall först be att få yrka bifall tillreservationerna 1 och 29. Det har jag glömt att göratidigare. Jag hade faktiskt inte tänkt kommenterastörre delen av inlägg eftersom jagav erfarenhet vet att han med samma goda humör kanbeskriva och argumentera för precis motsatt stånd-punkt om så skulle behövas. Det jag vill kommenteraär hans ord om mitt förslag om en utgiftsutredning.Han sade på något sätt att vi redan har gjort det underde här åren , men det är faktiskt inte allssant. Då kan han inte ha förstått vad jag beskrev, ochdärför skall jag beskriva det en gång till.Det som har skett har nämligen varit att man underde har dragit ned på några utgifter,ungefär 60 miljarder, och sedan har man lagt på endel andra utgifter, 59 miljarder. Det blev en nettobe-sparing på en miljard. Sedan ligger det kvar en massaskatteökningar.Det jag har föreslagit är något helt annat, som jagmenar att man behöver om man konstruktivt skallkunna använda skatter och utgifter som del i en jobb-skapande politik. Jag talar om en stor utredning somgår igenom de offentliga insatserna på område efterområde och ställer tre frågor. Den första frågan lyder:Är detta ett problem som skall lösas med hjälp avoffentliga insatser - ja eller nej? Den andra fråganlyder: Skall detta i så fall vara skattefinansierat - jaeller nej? Den tredje frågan lyder: Bör det vara of-fentlig produktion - ja eller nej? Varje gång mansvarar nej på en sådan fråga får man en öppning förminskade offentliga utgifter.Som jag nämnde i mitt inledningsanförande kanman med fördel också se över det som kallas försocialförsäkringssystem men som i praktiken inte ärdetta, utan som är några andra mer blandartade saker.Man kan fundera över om man, som vi i ,vill att det skall vara riktiga försäkringssystem ellerom man vill att det skall vara något annat. Också därfinns en betydande ingång till förändringar som möj-liggör mindre utgifter, lägre skatter, fler arbeten ochbättre välfärd.Anf. 41 () replik:Herr talman! Först och främst vill jag till AnneWibble säga att man inte behöver göra en utredningför att se om utgifterna är nödvändiga. Varje gångman lägger fram budgetförslag skall man ju se omutgifterna är nödvändiga, vare sig man gör det i op-positionsställning eller i regeringsställning. Varje årprövar man om utgifterna behövs. Man får ställa föl-jande frågor. Är denna utgift nödvändig? Finns detskäl att någon annan kanske tar på sig den, eller kanman helt enkelt avvara en utgift för staten, eller förkommunerna eller för landstingen? Det är ju ett arbetei en löpande process. Inte skall man efter en budget-sanering tillsätta en utredning för att se över utgifter-na.Anne , vi från har hållit enrak kurs och ända fram till . Vi har gått in för att sanera de offentliga finan-serna. Vi har minskat utgifterna, vilket har lett till attstaten står starkare för att möta framtiden. Dettahar också gett resultat. Vi har lägre räntor, och om-världens förtroende har ökat markant jämfört med hurdet var sedan.Jag vill ställa en fråga som har svarat på. skriver i en reserva-tion tillsammans med och det är ett drastiskt misstag som och Soci-aldemokraterna nu gör när vi satsar på kommunerna.Samtidigt säger att det är bra med vårdoch omsorg. , var det inte ett misstag avett liberalt parti att säga att det är ett misstag att satsapå vård och omsorg? Det var väl en liten plump iAnne protokoll så här i slutet?Anf. 42 () replik:Herr talman! Det som tillsammansmed Socialdemokraterna nu håller på att göra är attåterupprepa Socialdemokraternas klassiska misstag attöka de offentliga satsningarna utan att för-säkra sig om att den privata sektorn, företagsamheten,skattebasen, växer i tillfredsställande takt. Ni genom-för en del påslag som vi från har efterläng-tat, det skall jag erkänna. Vi ser nämligen de akutaproblemen inom sjukvården och äldreomsorgen somså allvarliga. Men ni gör ju ingenting. Ni underlåter juatt stärka basen för en fortsatt stabil finansi-ering för detta. Det har i stället föreslagit,och det finns väl beskrivet i våra reservationer ochmotioner.Jag skall återgå till talet om utgifter. När Per-OlaEriksson säger att man har genomfört något slagsprincipförändringar av utgifterna under de senasteåren blir jag mer än lovligt häpen. Vad är det som harskett? Jo, man har sänkt barnbidragen, och man harhöjt barnbidragen. Man har sänkt flerbarnstilläggen,och man har höjt flerbarnstilläggen. Man har gettminskade förutsättningar för kommunerna, och manhar gett ökade statsbidrag. Man har sänkt a-kasseersättningen, och man har höjt a-kasseersättningen. Man har ökat företagens kostnaderför sjuklön, och sedan minskat kostnaderna igen. Ärdet några principer? Det som jag efterlyser är enprincipiell diskussion som skall ge någon sorts håll-fast inramning för framtiden, så att både människoroch företag vet vad de skall kunna lita på framöver.Nu vågar ju inte en människa lita på de nuvarandereglerna, eftersom de kan ändras igen. Om Åsbrinksprognoser om löneökningstakten inte slår in, skallreglerna då ändras igen , efter valeteller när det kan bli? har inte riktigtförstått vikten av principer i fråga om politiska priori-teringar.Anf. 43 () replik:Herr talman! Det kunde vara spännande att ha enlång debatt med i slutet av denna bud-getdebatt. Men vi kanske får ha den debatten i ettannat sammanhang. Låt mig bara säga att vi, som jagredovisade i min replik till , har medver-kat till sänkta skatter för att förbättra näringslivetskonkurrenskraft.