prot · GK09116 · 1997-06-09 00:00:00 — Vi måste hjälpas åt och se tillatt vi drar i gång ett riktigt engagemang kring den härundervisningen så att vi verkligen får flyt.Jag tror att det kommer att behövas mycket fantasioch kreativitet för att se till att vi får fram de nöd-vändiga lärarna och att vi faktiskt tar till oss de erfa-renheter och kunskaper som finns om hur matema-tikundervisningen kan bli bättre. Som det är nu kan vifaktiskt inte ha det.Anf. 151 ():Fru talman! Det är frestande att gå in på en debattom saken, men vi är överens om att vi har en senskolstart. Det tycker jag var intressant att sade.Men gäller det matematik. Vad man nu äröverens om på många håll, är ju värdet av att integre-ra flera ämnen, att använda sig av ett mer gränsöver-skridande arbetssätt. Eleverna lär sig matematik bättreom man t.ex. integrerar med svenska och bild ochanvänder deras kreativitet. Då är min fråga till YlvaJohansson: Har vi en omodern läroplan i matematik?Är det så att den plan vi har inte understödjer ett för-ändrat arbetssätt, en förändrad pedagogik? Det finnsflera avhandlingar som visar hur andra ämnen integre-rade med matten också stöder denna.Är det så att vi t.ex. borde anamma något av detsom man tydligen har jobbat ett tag med i Nya Zee-land? Där samarbetar man inom matten med fleraämnen, och där är det viktigaste att få i gång proces-sen i sig. Man kan t.ex. arbeta med matte utifrån dethär: "Svaret är tio, vad är frågan?" Det är ganskaspännande att ge det problemet till elever. Då tror jag,och det säger de också i , att det svarman får mycket sällan är: "Två gånger fem." Elevernahittar på alla möjliga kluriga frågor som passar tillsvaret tio. Hela den processen utvecklar matteämnet.Min fråga till är alltså: Kan mantänka sig att vi så att säga har fastnat i en kursplan,och att det är den som fortfarande styr så att intematteämnet utvecklas fortare över landet?Anf. 152 Statsrådet ():Herr talman! Det är riktigt att det finns anledningatt vara oroad på en hel del punkter när man tittar påde kunskaper som eleverna har i matematik.Men när jag tittar på det arbete som pågår för attförändra situationen tycker jag inte att man kan talaom någon krissituation utan tvärtom vara ganska -inte nöjd, det skall vi inte vara utan vi skall fortsättamed detta arbete - till freds, eftersom det pågår ettmycket bra arbete. Om vi jämför med situationen förkanske har enormt mycket hänt. Det be-tyder att man kan vara ganska förhoppningsfull om attvi också kommer att få se bättre resultat i matematik.Beatrice frågade: Vet vi vad som händer medde elever som i årskurs 8 inte blev godkända iämnet matematik?Ja, vi vet relativt väl vad som har hänt med dessaelever. undersökning visar att i princip isamtliga de skolor som man har undersökt har manutarbetat åtgärdsprogram för dessa elever, och manhar satt in extra insatser på ett sätt som man inte gjor-de när man hade det gamla betygsystemet. Det tyckerjag är alldeles utmärkt. Vi får väl se hur långt deträcker. Man har i alla fall tagit problemet på stortallvar. Det tyder alla tecken på ute på skolorna.Det är riktigt som säger att det ärbetydligt färre lärare än vad som var förväntat somexamineras nu och som går ut från lärarutbildning-en. Det beror på att man hade stora problem rekryte-ringen till lärarutbildningen för . ser rekryteringen bättre ut, och vi har också ut-ökat dimensioneringen och ställt högre krav på attlärare skall examineras just inom området matematik.Vi kan därför förvänta oss att det kommeratt se väsentligt bättre ut. Jag tycker därför inte att detfinns någon stor anledning till oro i detta samman-hang. Vi har alltså inte någon krissituation när vi sertill det arbete som bedrivs. Men det finns däremotanledning att vara uppmärksam eftersom nuläget ifråga om kunskaperna inte är tillfredsställande.Beatrice efterlyser också att jag skall ut ochtala på olika seminarier om matematikämnets vikt. Jagkan försäkra att jag tror att jag har del-tagit i samtliga matematikbiennaler och i ett antalmatematikbiennetter. Jag har träffat , jag följer regelbundet diskussioner inommatematikämnet, och jag har besökt matematiskainstitutioner. Jag tror att jag är en av de skolministrarsom har ägnat mest tid åt just matematikämnet, kan-ske för att jag är särskilt intresserad av det. Det ärmöjligt att jag kan göra ännu mer personligen, menjag tycker faktiskt att jag har gjort en hel del hittills.Margitta frågade om vi har en omodern lä-roplan i matematik och hänvisar till uppgifter frånNya och hur man där har formulerat prov-uppgifter. Den typ av provuppgifter som MargittaEdgren refererar till kan man också hitta i de nationel-la proven i matematik i . Jag menar att denationella proven i matematik liksom våra kursplaneroch de kommentarmaterial som man arbetar med ärmycket moderna och har en väsentlig betydelse närdet gäller förnyelsen av matematikämnet. Primgrup-pen i som gör dessa prov tycker jag gör ettmycket bra arbete.Erfarenheterna som man har fått in från skolornamed den nya uppläggningen av de nationella provenvisar på mycket bra recensioner från skolorna, ochproven har just en problemlösande inriktning. Jagtycker att det är ett bra arbete som är på gång.Men det är riktigt att vi också måste se över kurs-planerna. Och jag har i utvecklingsplanen aviserat attvi skall se över kursplanerna i kärnämnet matematik igymnasieskolan just för att underlätta integration medkaraktärsämnena. Jag gör det bl.a. mot bakgrund avatt i sina undersökningar har visat att detär just elever på program med yrkesämnen som tyckeratt de inte har fått lära sig tillräckligt med matematikoch som tycker att kurserna inte i tillräcklig utsträck-ning har tagit i anspråk deras förmåga att lära, medaneleverna på t.ex. N-programmet är mycket mer nöjdamed sin matematikundervisning.Säkert kan vi alltså förbättra matematikundervis-ningen i gymnasiet, framför allt när det gäller kär-nämneskursen, och det motiverar en översyn av kurs-planen.Anf. 153 (m):Fru talman! Skolministern säger att hon är relativttill freds. Det kan man väl vara i viss utsträckning.Men problemet är ju att klyftorna i fråga om matema-tikkunskaper i ökar. De som har svårig-heter får ännu större svårigheter, och de andra drarifrån. redovisar att de svagpresterandeeleverna tappar mark. Mot denna bakgrund hoppasjag att regeringen i en särskild utvärdering kommer attfölja upp i vilken mån det nu kommer några extrapengar för stödundervisning i matematik ute i kom-munerna, att det sätts litet press på detta så att manverkligen tar tag i detta, eftersom det ju behöver gö-ras.Jag tror också att det är alldeles nödvändigt attförsöka inspirera kanske inte bara de som går på ma-tematikbiennaler och de som är matematiklärare. Detär ett mycket viktigt jobb. Jag är övertygad om attskolministern har gjort en hel del i detta avseende.Det har även tidigare ministrar gjort. Men min upp-fattning är närmast den att det är de som inte ärintresserade av matematik i skolan som måste överty-gas, bl.a. därför att det är många utan matematikut-bildning som faktiskt undervisar inte minst de yngrebarnen och barnen i över huvud taget.Om inte de övertygas och inspireras till att göra ettbättre jobb än de kan prestera, då kan vi intelösa dessa bekymmer. Det kanske är för att de mate-matiklärare som finns har fått litet fart som gör att dedrar ifrån med dem som verkligen är intresserade menatt de inte når de andra. Det kanske är en bidragandeorsak till att klyftorna ökar. Det tycker jag är någotsom gör att vi inte kan vara till freds.Jag hoppas också att skolministern, när jag nästavår ställer en liknande interpellation - det kommer jagnämligen att göra - om matematikundervisningen ochhur den utvecklas, kan redovisa en rad initiativ somregeringen har tagit för att driva på i detta arbete somjag tror är helt avgörande för att reda ut en del av demycket stora bekymmer som vi har med naturveten-skaplig och teknisk kompetens.Anf. 154 Statsrådet ():Fru talman! Naturligtvis kan vi göra mer, och viskall också göra mer. Det är också därför som rege-ringen har fattat beslut om att särskilt stödja det ut-vecklingsarbete som bedrivs t.ex. av med särskilda insatser utöver detarbete som redan bedriver. Det är natur-ligtvis ett nödvändigt arbete att fortsätta.Jag vill ändå göra en kommentar till det som Be-atrice sade om att klyftorna ökar. Det är riktigt attskillnaderna mellan kunskaper i skolan ökar överåren. Det gör de även i andra ämnen. Dock lär sig allaelever mer år för år i matematik. Och det är faktisktinte alltid som man kan konstatera det i sådana under-sökningar. Det är åtminstone ett glädjeämne. Mensjälvklart är det helt oacceptabelt att klyftorna ökar.En annan intressant slutsats av de studier som hargjorts är att när man tittar på gymnasieskolan har detvisat sig att också de elever som i den gamla gymna-sieskolan inte hade någon matematikundervisninglärde sig väsentligt mer matematik under gymnasieti-den, vilket visar på den vikt som vi bör lägga vidkaraktärsämnenas och yrkesämnenas betydelse förmatematikundervisningen.Oroande nog visar tidigare studier att särskiltflickor inte tycker att de har fått förbättra sina mate-matikkunskaper . Ändå ser vi istatistiken att flickor och pojkar presterar relativt likai matematik. Det skulle kunna indikera att just flick-orna inte får en ökad tilltro till sin förmåga i matema-tik, även om de kanske förbättrar sin förmåga. Det ärockså en viktig aspekt att ta till vara i det fortsattautvecklingsarbetet.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på interpellation 1996/97:327 ombetygsättning och tydliga betygskriterier i gymna-sieskolanAnf. 155 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgärder jagavser att vidta dels för att garantera alla landets gym-nasieelever en likvärdig och rättvis betygsättning, delsför att tillämpningen av gymnasieskolans betygssys-tem förbättras och dels för att korrigera längden på dekorta kurserna, främst kurser omfattande 30 gymnasi-epoäng.De tre frågorna hänger samman och måste lösastillsammans. Jag vill i sammanhanget påminna om attregeringen i skrivelse till (skr. 1996/97:112,Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbild-ning - Kvalitet och likvärdighet) har uttalat sin syn påvilka förändringar som är nödvändiga i gymnasiesko-lan och i vilken riktning de bör gå. Där berörs bl.a. defrågor och problem tar upp och tänkbaralösningar för att komma till rätta med dem.Alla betygsystem har nackdelar. Det finns ingetsom är hundraprocentigt rättvist. Det nuvarande be-tygsystemet har flera fördelar framför det gamla.Bedömningen avser nu de kunskaper eleverna uppnår,relaterat till målen och betygskriterierna. Det gamla,femgradiga systemet gällde inte på samma sätt må-luppfyllelsen, utan innebar snarare att elevernas resul-tat jämfördes sinsemellan. Det fanns bestämda reglerför hur fördelningen på de olika betygsstegen skullevara, utan tydlig koppling till målen för utbildningen.Det fanns säkert stora skillnader i betygsättningmellan lärare och mellan skolor även i det gamlarelativa systemet, men blir detta problem synligtgenom den diskussion som uppstår kring betygskrite-rierna. De lokala diskussionerna och den dialog somföljer av lokala och nationella uppföljningar av be-tysättningen bör leda till en mer likartad bedömningav kunskaperna i de enskilda kurserna. Den processenunderstöds av genom olika material somkonkretiserar mål och kriterier, genom generell in-formation via nyhetsbrev eller i andra former ochmedier som använder.Men en del av problemen har att göra med kurser-nas omfattning och de nationella målformuleringarna.Jag är medveten om att de korta kurserna i både kärn-och karaktärsämnen kan leda till att undervisningenupplevs som splittrad. De kan också motverka att mantillämpar arbetssätt som läroplanen betonar och mins-kar möjligheterna för eleverna att vara med och läggaupp undervisningen. Lärarna får svårt att bilda sig enuppfattning om elevernas resultat, vilket påverkarbetygsättningen negativt.Ambitionsnivån när det gäller kärnämnena skallvara hög, men programmens karaktär måste få etttydligare genomslag i hela utbildningen, alltså inteenbart i yrkesämnen som ofta är fallet . Samver-kan mellan lärare i olika ämneskurser inom ett pro-gram är en nödvändig förutsättning för att utbildning-en får den kvalitet som skall finnas tydligt uttryckt iprogrammålen. Det innebär i sin tur att undervisning-en och utformningen av ämnena måste variera mellanprogrammen.Inom pågår en översyn av gym-nasiereformen i linje med vad som redovisades i re-geringens utvecklingsplan. Översynen syftar till att geförslag på vilka förändringar och omarbetningar somkrävs av de nationella programmens struktur och mål.Jag räknar också med att slutbetänkandet från denparlamentariska kommitté som följer gymnasiesko-lans utveckling kommer att ge väsentliga bidrag idetta arbete.Skolverket kommer att få i uppdrag attlämna förslag till revideringar av de nuvarande kurs-planemålen för kärnämneskurserna och programmå-len. har också som generellt uppdrag attvid behov revidera alla kursplaner. Ett sådant arbetepågår, men kommer att intensifieras genom föränd-ringarna i programstrukturen. Omarbetningar avkursplanerna innebär att även betygskriterierna ochförordningarna måste ses över. Jag räknar med att deåtgärder som jag nämnt kommer att leda till att detnya betygsystemet kan fungera som avsett.Anf. 156 ():Fru talman, fru statsråd och ärade meddebattörer!Jag tycker att det är ett bra och konstruktivt svar somYlva gett på min interpellation.Först vill jag klara ut att också jag är anhängare avdet nya betygsystemet, som jag tycker är klart bättreän det gamla. Däremot finns det detaljer som kanskemåste rättas till.Bakgrunden till interpellationen är att man ute påskolorna tolkar systemet olika. Framför allt gäller detkriterier som inte är nationellt fastställda av Skolver-ket, dvs. Mycket väl godkänd och kanske också Ickegodkänd. Jag sympatiserar ändå med att ha ett systemdär man så att säga försöker utnyttja lärarnas profes-sionalism. Det är viktigt att besluten läggs ut på denlokala nivån. Men sett till konsekvenserna av systemetär detta inte bra. Senast redovisades i DagensNyheter en undersökning, som i och för sig kanskeinte var heltäckande. Man hade tittat på ett antal gym-nasieskolor och det var ganska stor variation framförallt när det gällde tolkningen av när man sätter betygetMycket väl godkänd. Det går inte att blunda för deolikheter som finns.Jag är litet förvånad över att inte haragerat tidigare, dvs. att man egentligen väntar pådirektiv från regeringen. Som jag ser det skall man juenligt det uppdrag som man fått fortlöpande följakursplanerna och se hur de följs upp.I min interpellation skriver jag att för vissa ämnenoch kurser är målformuleringen i kursplanen väldigttydlig. Då är det naturligtvis lätt att följa betygskrite-rierna. Som jag ser saken är det då inte något problemmed Mycket väl godkänd. För många kurser är emel-lertid kursplanen väldigt otydlig. Då blir det svårt attsätta betyg. Jag är mycket förvånad över att Skolver-ket inte har agerat tidigare i just det avseendet.När det gäller kurslängden säger skolministern isitt svar att frågorna går in i varandra, och det gör de.Jag undrar vilken uppfattning skolministern har. Skallvi försöka få till stånd att kurserna i gymnasieskolanblir längre? Det är min första fråga. I många yrke-sämnen med många 30-poängskurser är det olyckligt,anser jag, att det är så pass korta kurser.Så till min andra fråga. Om det går att ha längrekurser, är då skolministern beredd att medverka tillfler steg? Det kommer nog alltid att finnas en delorättvisor, men orättvisorna minimeras och det blirlättare att fastställa kriterier om det finns fler steg.Min tredje fråga är föranledd av något som jaghörde ungefär i radi-on. uttalade sig om ett eventuelltnationellt kriterium för Mycket väl godkänd. Avserman från regeringens sida att fatta beslut om att geSkolverket i uppdrag att se till att det finns ett fast-ställt kriterium för Mycket väl godkänd? Jag ärmycket intresserad av att få höra statsrådets svar påmina frågor.Anf. 157 ():Fru talman! Jag brukar säga att jag snart är denenda överlevande riksdagsmannen från Betygsbered-ningen.Inför denna debatt har jag letat fram diskussioneroch annat som förekom då jag, liksom nuvarandestatsrådet , var med om att utarbetaförslagen. Jag letade alltså fram hela packen medomdömen, remissyttranden osv. och gick igenomdessa. Slående är att de som då var kritiker fortfaran-de agerar. De som var emot från början har ickeövertygats om motsatsen och är alltså fortfarandekritiker.Väldigt många var positiva, men uttalade sig ickedå. Hälsan teg still då, och det gör den nu också. Dettycker jag skall observeras här. Vi kan vara överensom att det kanske gick litet snabbt vid införandet.Kanske hade vi för stor tilltro till lärarnas professio-nalism - eller vilja, förmåga eller mod att använda sigprofessionalism. Jag är helt övertygad om att vi intefår sänka kraven eller minska på målen. Om vi gör dettror jag att vi skapar problem för de unga människorsom skall vara aktiva på arbetsmarknaden långt efterdet att vi inte längre finns. Jag tycker också att viborde engagera oss mera - det gäller framför alltSkolverket - och visa på hur man i t.ex. gymnasiesko-lan kan använda tiden som ett strategiskt instrument iolika ämnen. Olika ämnen måste få kräva olika långtid för olika elever. är det alltför litet av denmöjligheten.Jag delar uppfattning om Skolverket.Man har väntat alltför länge och varit passiv. Jag villalls inte påstå något, men vill markera att det i minhög av remissopinioner och tidningsurklipp fanns desom var oerhört kritiska. Det kanske finns samband.Kanske är man inte särskilt intresserad av att underlät-ta att det går bra - man får ju rätt om det går riktigtdåligt.Det viktiga är att vi klart markerar här att det somredovisas - t.ex. olika artiklar om att rektorer pressarlärare att godkänna alla - icke är acceptabelt. Syste-met är målstyrt. Därmed kan man inte ha en sortsnormalfördelningskurvor i klassen. Systemet förkommunernas del innebär ett oerhört mycket störreåtagande jämfört med hur det var tidigare vad gällergrundskolan. Det gör att man mycket tidigare måsteidentifiera de elever som redan från harhalkat efter; detta för att det inte skall bli problemsenare i gymnasieskolan.Slutligen skulle jag vilja ta upp frågan om kriteri-erna. En viktig förutsättning när det gäller betygsys-temet är att kriterierna är på förhand kända och disku-terade med eleverna. Vi har kommit fram till att inteheller det är gjort generellt sett. Även detta tycker jagåterverkar på . Det är ytterligare ett exem-pel på att man måste ta det här på större allvar än mantidigare har gjort.Anf. 158 ():Fru talman! Det här med betygsystem är svårt. Detvet vi alla. Att ett nytt betygsystem skulle leda till endebatt var väl i och för sig ingen större nyhet. Likasåborde alla ha insett att svårigheterna vid introduktio-nen skulle bli mycket stora.Vi som var med som lärare då det föregående be-tygsystemet introducerades vet att det tog fyra-fem årinnan det något så när hann stabiliseras.De första årgångarna av gymnasister som tog sinaexamina hade problem med de betyg som de fick. Jagtror att man på något sätt måste hjälpa även de nyaårgångarna av gymnasister, alltså dem som har tagitstudenten . Jag tror nämligen attnär det nya betygsystemet introducerades fanns detbland många lärare en rädsla för att man skulle råka ini samma situation som när det förrförra systemetfanns, en betygsinflation. Man vågade helt enkelt intege MVG i många kurser, speciellt inte i de kortarekurserna under det första, kanske t.o.m. det andra,året. Det ledde till att många elever tappade sugen ochtänkte ungefär så här: Om jag inte, även om jag an-stränger mig till det yttersta, kan komma högre upp äntill Godkänd, möjligen Väl godkänd, på den här kur-sen hur skall det då gå på de andra? Det innebär attdet slutbetyg som jag kommer att få från gymnasietinte blir konkurrenskraftigt. Sedan har det så små-ningom kommit fram och spritts ut i skolorna att manhar möjlighet att ge MVG, och man har börjat att gedet också. På många gymnasier var detta ett initialtproblem som först nu har lösts.Vad gör man med de elever som har gått ut ,som alltså har upplevt detta och som finner att dekommer att sitta i en besvärlig situation i konkurrens-hänseende när de söker till universiteten och högsko-lorna? Vad tänker skolministern göra för att hjälpadem?Anf. 159 Statsrådet ():Fru talman! Det viktigaste arbetet när det gällerdet nya betygsystemet och de nya betygskriterierna ärsjälvklart det lokala arbetet. Det har också . Det handlar om ett nytt betygsystem med enhelt annan grundläggande syn på betygsättningen än idet tidigare relativa betygsystemet. har varit inne på de svårigheter somfinns när ett nytt system införs.Man kan säga att det tysta lärarkunnandet måstenu synliggöras och verbaliseras. Det är en på mångasätt arbetsam process. Jag måste säga att jag är impo-nerad av det hårda arbete som man lägger ned ute påskolorna och hur bra det ändå har gått, trots att manarbetat under en mycket hård tidspress och medmånga andra stora förändringar samtidigt.De skillnader som vi nu kan se i betygsättningenmellan olika skolor och mellan olika lärare är ju intenågot nytt problem utan ett gammalt problem som nuhar blivit synliggjort. I det tidigare relativa betygsys-temet fanns det säkert minst lika stora skillnader ibetygsättningen som , men då var betygsättning-en dold och därför inte möjlig att debattera, varkenhär i eller bland elever, föräldrar och medi-er. Det är en bra process att problemet synliggjorts.Därför kan vi ha den här diskussionen, som i sig ledertill att vi kommer att få en alltmer rättvis betygsätt-ning.Sedan måste vi vara medvetna om att något opti-malt totalt rättvist betygsystem förmodligen inte exis-terar och aldrig kommer att göra det. Säkert har allabetygsystem vissa nackdelar, men det gäller att finnaett så bra system som möjligt.Jag har lyssnat på många lärare i de diskussionersom jag haft ute på skolor som jag besöker. Jag träffarmånga lärare, jag besöker många skolor, framför alltgymnasieskolor där man har erfarenhet avdet nya betygsystemet. När jag lyssnar på lärare fram-kommer det väldigt klart ett önskemål om att få stödetav nationella kriterier också i betygsättningen avMVG, det högsta betyget. Jag delar den uppfattning-en. Regeringen kommer därför att ge i uppdrag tillSkolverket att utarbeta nationella kriterier också förbetyget MVG. Det är dock viktigt att komma ihåg attdet inte kommer att överta det viktiga lokala arbetetmed att tolka betygskriterierna, men lärarna behöverstödet av nationella kriterier för att ha ett bättre stödför att upprätthålla nationell likvärdighet i betygsätt-ningen.När det gäller problemet med de korta kursernahar regeringen och jag redovisat den principiellasynen i den nationella utvecklingsplanen. Vi har tagitfram de grundläggande nackdelar som finns medkorta kurser, framför risken för snuttifiering, för svå-righeter att ha en tillräckligt intressant undervisning,svårigheter att integrera med andra ämnen, att använ-da sig av elevaktiva arbetssätt och risken för att ele-verna får väldigt många olika lärare.Slutsatsen av det resonemanget har lett till att re-geringen i utvecklingsplanen har visat på att vi bör seöver antalet kärnämnen och pröva och utreda möjlig-heterna att slå samman de tre minsta kärnämnena tillett större 90 poängs kärnämne. Det är en fråga som nudebatteras ganska livligt. Vi kommer att behöva utre-da frågan närmare innan vi kan ta ställning.Jag tror också att vi i karaktärsämnena måste ha enliknande översyn. Det ingår som en del i den pro-gramvisa översyn som regeringen har aviserat i dennationella utvecklingsplanen. Jag tror att det vore enbra utveckling om vi inte hade så många korta kurser,men det måste avvägas mot andra önskemål, t.ex.valfrihet och flexibilitet inom gymnasieskolan.Anf. 160 ():Fru talman!