prot · GK09116 · 1997-06-09 00:00:00 — har frågat mig omjag avser att verka för att skall öka sitt enga-gemang för det tibetanska folket när det gällermänskliga rättigheter och om jag avser att skärpatonen i kontakter med när det gäller barnhemoch övriga mänskliga rättigheter. Hon har också frå-gat mig om jag är beredd att verka för att förhand-lingar kommer till stånd sitter iFN:s säkerhetsråd.Sverige tar regelbundet upp frågan om de mänsk-liga rättigheterna i kontakter med företrädare för denkinesiska regeringen. Situationen i är ett av deområden som specifikt brukar beröras.Situationen för mänskliga rättigheter i ärdjupt bekymmersam. Det förekommer repression motpolitiska och religiösa yttringar. Bristande respektvisas för det tibetanska folkets religiösa och kulturellatraditioner, och de kinesiska myndigheterna försöker iallt större utsträckning styra den tibetanska religiösaverksamheten. Ett exempel är den beklagliga konfliktsom uppkommit kring utnämnandet av en ny Panchemlama.Det har länge varit en svensk förhoppning att enfruktbar dialog om framtid skall inledas mellanden kinesiska regeringen och företrädare för det tibe-tanska folket. En sådan dialog är den mest realistiskavägen att nå framsteg. Den autonomi som for-mellt tillerkänns av bör ges en betydligt merkonkret innebörd än vad den har . Tibetanernabör ges reella möjligheter att tillvarata sina intressenoch skydda sin etniska, religiösa och kulturella identi-tet. En dialog har inte kommit till stånd pågrund av den kinesiska regeringens avvisande inställ-ning. Den kinesiska regeringens inställning har ocksågjort att det aldrig har funnits några politiska förut-sättningar för att behandla den tibetanska frågan på ettmeningsfullt sätt i FN:s säkerhetsråd.Den anser det angeläget attvärna om det tibetanska folket och dess kultur och flera tillfällen framfört detta budskap till denkinesiska regeringen. Vid mitt besök i 1995framförde jag den oro som många svenskar känner försituationen i . Jag diskuterade även dessa frågormed tibetanernas andlige ledare vid hansbesök i förra året.Vid den avslutade sessionen för för de mänskliga rättigheterna kritiseradeSverige tillsammans med de andra medlemsländerna iEU i ett anförande behandling av tibetanerna. IEU-ländernas anförande i FN:s generalförsamlingunder den gångna hösten nämndes särskilt den kine-siska regeringens misslyckande med att värna omtibetanernas etniska, kulturella, religiösa och språkli-ga identitet.Utvecklingen i följs noggrant av såväl Sve-riges ambassad som övriga EU-ambassader på plats.Resor genomförs regelbundet till området för att be-vaka situationen beträffande de mänskliga rättigheter-na.Regeringen ser det som angeläget att vi frånsvensk sida med olika insatser kan stödja en merpositiv utveckling i . Genom omfattande bidragtill stöder arbetet för att förbättrautsatta barns situation i och andra länder. Sveri-ge vill även bistå den tibetanska befolkningen i desssträvan att bevara sitt kulturarv. En sådan insats är attge tibetanska barn möjlighet till skolgång på sitt egetspråk. För en månad sedan besökte personal från densvenska ambassaden och Sida en skola som en svenskenskild organisation driver med hjälp av Sida-medel.Jag kan med glädje säga att skolan fungerar väl.Svenska enskilda organisationer har också undermånga år givit ett humanitärt stöd till de tibetanskaflyktingar som lever i och Nepal.Den kommer att fortsätta att iinternationella sammanhang och i kontakter medkinesiska företrädare göra vår inställning tydlig ifrågor som rör mänskliga rättigheter i . Rege-ringen skall också fortsätta att genom konkreta åtgär-der bidra till en positiv utveckling när det gällermänskliga rättigheter i och Tibet.Anf. 70 ():Herr talman! Jag vill tacka försvaret. Efter de flerpartimotioner som skrivits och deinterpellationer och frågor som ställts vet vi att utri-kesministern och regeringen är väl kunniga och insat-ta i de förhållanden som råder i Tibet.Det pågår ett kulturmord i , där nästan allakloster i landet helt eller delvis skadats. Endast 13 avca 7 000 kloster är helt oskadade efter kulturrevolu-tionen, men det hela startade ganska långt iTibet. Några kloster har renoverats - tibetanernasatsar ofta sin tid och sitt kunnande på detta. I Dre-pung-klostret, som hyst flera tusen munkar fanns 200kvar när jag besökte klostret för ett antal år sedan.Att förhindra klostrens varande är som om viskulle förstöra skolor, bibliotek, universitet, festplat-ser, kyrkor, församlingshem, Folkets park och delviskrogar och restauranger, dvs. hela vårt kulturella arvoch gemensamma liv. Detta finns nämligen i klostren.Detta är vad kineserna har gjort. Om man tar ifrån ettland allt detta, plus landets religiösa och världsligaledare, är landet i kris.Sedan hösten 1988 har jag och flera andra försöktdriva denna fråga i riksdag. Som utrikesmi-nister säger i sitt svar har fråganvarit på tapeten ett antal gånger, även på svensktinitiativ, i olika internationella forum. Men det finnsinget riktigt "klös" i det hela, och jag vet att det ärsvårt när man skall tala det diplomatiska språket. Närvår statsminister i en intervju säger att förhållandenablivit bättre undrar mångavad meningen är. Man tänker på och på , ochTibet.Förhållandena i har förvärrats alltmer. Detgäller alla avrättningar inklusive dödsstraff. Vi vet atten miljon människor har dödats på olika sätt; genomsvält och mord. Dödsstraff är 20 gånger vanligare iTibet än i övriga , där antalet dödsstraff ändå ärmycket stort.Sedan man kidnappade den lille Panchem lamaoch utsåg en ny har kampen mot hårdnat.Om man har en bild av i sitt hem eller iklostret hotar fängelse och tortyr - med allt vad detinnebär att sitta i kinesiskt fängelse.Koloniseringen av är oerhört stark. Redanför sju beräknades andelen kineser iLhasa, men inte i hela , vara . Detfinns ingen riktig statistik. har startat enordentlig kolonisering, och skickar mellan 100 och1 000 kineser i taget till olika områden. Frågan är ominte tibetanerna är i minoritet i sitt egetland. hyser planer på att introducera miljontalsmänniskor i landet. Dessa människor får vissa förmå-ner i ; nästan dubbel lön, de får ha flera barnosv., så det är klart att många flyttar. Det kan gällamänniskor som redan har två barn, och får legaliseraäven det andra, kanske t.o.m. det tredje, barnet i Ti-bet. Vi vet ju vad det innebär om ett barn inte är lega-liserat, både i och i Tibet.Den massiva invandringen av kineser i harunder den tid som ockupationen - det är vad jag ochmånga med mig kallar detta för - varat ökat oerhört.Men den är ännu större i . Vi vet juockså att man där har de sämsta skolorna osv.Jag har en fråga: Är utrikesministern beredd attytterligare öka insatserna för ökad autonomi i ?Anf. 71 Utrikesminister ():Herr talman! Låt mig först klargöra att utgören del av . Det ifrågasätts inte av , ochinte heller av det internationella världssamfundet.Men anser att den autonomi som for-mellt tillerkänns av skall få ett genuint innehåll.Det har den inte , och detta finns det anledningatt kritisera.När var i togs frågan ommänskliga rättigheter upp av statsministern själv, menockså av den medresande gruppen av UD-tjänstemänoch av människor som arbetar just med mänskligarättigheter i seminarier med kineserna. Där hanteradesockså specifikt frågor om situationen i Tibet.När talar om att det har blivit bätt-re i var det den ekonomiska utvecklingen hanpekade på. Det var inte utvecklingen när det gäller demänskliga rättigheterna han nämnde i det samman-hanget.Det är bekymmersamt i , om vi håller oss tilldet. Det förekommer förföljelse av dem som deltar ipolitiska och religiösa yttringar. Det här fortsätter årför år. Där är det en fortsatt repression. Jag skullevilja säga att det t.o.m. har förstärkts på det religiösaområdet . Det är naturligtvis mycketbekymmersamt. Den ser det jusom mycket angeläget att värna om det tibetanskafolket och dess kultur. Att den här typen av kulturerfinns i världen är en rikedom. Det är inte bara fråganom att värna de mänskliga rättigheterna - vilket ärnog så viktigt i sig. Det är också någonting som vitillsammans i världen borde slå vakt om.Vi försöker att ta upp den här frågan i de sam-manhang där det går, och framför allt direkt medkinesiska regeringsföreträdare. Sedan får vi också sevad man kan göra i olika multilaterala forum. Vid densenaste behandlingen av i FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna har det visat sig att det inteär så enkelt att komma fram den vägen.Anf. 72 ():Herr talman! Många internationella jurister somhar kunskap om detta anser att det är ett ockuperatland. Det hade en egen regering. Det hade också dip-lomatiska förbindelser före invasionen med fleranärliggande länder, men det var ett oerhört isoleratland. Det var kanske inte ett önskeland att bo i, mentrots det önskar tibetanerna att komma tillbaka till denstandard och det liv de hade 1959, och den var intehög. Det förekom mycket sällan hungersnöd där då,men svälter tibetanerna också.Jag går inte så långt att jag vill ändra på detta. Detär ju ett långsiktigt arbete, men jag skulle vilja att viaktivt bidrar till att förespråka en större självständig-het åt med hänsyn till och kunskap om för-trycket och kränkningarna av de mänskliga rättighe-terna, det allt större hotet mot den tibetanska kulturenoch hjärntvätten i klostren t.ex. Munkar och nunnorfår nu genomgå en tre månaders utbildning. När de ärklara med den skall de skriva under att de avsäger sigtrohet mot . I stället skall de betyga denkinesiska regeringen sin trohet. Detta gör att antaletflyktingar från har ökat ganska mycket. Mångadör på vägen, men 150, 200 eller 600 lyck-as ta sig till . Detta är verkligen ett mycket stortproblem.Kulturen finns inte kvar ograverad längre. Den ärförstörd genom att de inte får läsa sitt eget språk. Jagvar på platsen innan de byggde den skola som utri-kesministern talade om. Det är den som har byggt den. Detfinns en liten oas där med internat, skola osv. Jagtycker att det är intressant och mycket bra.Men jag skulle vilja att vi omprövade inställning-en till ett-Kina-politiken och vår inställning till Kinasöverhöghet över . Man kan i alla fall börja medatt ta hänsyn till den situation som är.De steriliserar kvinnorna vid i stort sett varje ab-ort. De aborterar som är gamlaoch dödar dem när de kommer ut. Det finns ögonvitt-nen som har beskrivit detta, bl.a. i Children of dispair- an analysis of coercive birth control policies inChinese occupied av och medinledning av . Få enskilda och få organi-sationer tycks vilja erkänna att kineserna tvingar tibe-tanska kvinnor att låta sterilisera sig och underkastasig aborter, ännu mindre vill man tänka ut den tankenatt detta förfarande i kombination med massiv kine-sisk invandring är ett planlagt, om inte folkmord så ialla händelser kulturmord.Man har alltså en så oerhört hård steriliserings-politik att det i en by med 4 000 människor bara tillåts40 födslar. Det är oerhört litet. Även tibetanerna harnumera få barn per familj. Möjligen har nomadernalitet fler.Det finns en kampanj som heter Slå hårt-kampanjen. rapporte-rar Human Rights Watch mer än 600 politiskafångar, varav minst 40 är barn. Alla utsätts för tortyr.Det finns andra uppgifter om 40 000 politiska fångar,men de uppgifterna är inte bekräftade. Vi vet ju attAmnesty och andra organisationer bara rapporterar deverkliga fallen.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1996/97:356 omsexuellt våld - en krigsförbrytelseAnf. 73 Utrikesminister ():Herr talman! har, utifrån det förhål-landet att sexuellt våld är vanligt förekommande i krigoch konfliktsituationer, frågat mig om har föravsikt att ta några initiativ för att öka respekten förGenèvekonventionerna.Låt mig först säga att jag helt instämmer i fråge-ställarens upprördhet över den här typen av övergreppoch den systematiska användningen av sexuellt våldsom en stridsmetod i krig och väpnade konflikter. Detråder ingen tvekan om att systematisk använd-ning av sexuellt våld i väpnade konflikter är en krigs-förbrytelse, något som också bekräftades på den se-naste 1995.Ett sätt att bidra till upprättelsen av offren och attförhindra nya brott är att se till att för-övarna ställs inför rätta och straffas. I fallet f.d. Jugo-slavien, som hänvisar till, är det fram-för allt staterna i området som skall lagföra de ansva-riga. deltar aktivt i internationella samfundetsagerande för att dessa stater skall underställa deninternationella tribunalen i mål om krigsförbry-telser och, om tribunalen väljer att inte ta upp målen,själva ställa krigsförbrytare inför rätta. Denna förplik-telse är en del av Daytonavtalet.Sverige arbetade för att den internationella tribu-nalen i skulle etableras och har i alla relevantaforum gett ett aktivt stöd till tribunalen - såväl föresom efter det att den upprättats. Regeringen har vidaregivit i uppdrag åt polisen att samla in vittnesmål frånpersoner i som kan lämna uppgifter om brottmot humanitär rätt, däribland sexuella övergrepp i f.d.Jugoslavien. Dessa uppgifter har överlämnats tilltribunalen.Jag kan försäkra att Haagtribunalen tar frågan påstörsta allvar och kommer att göra allt för att förövar-na skall ställas till svars, även för sexuella övergrepp.Svårigheten har varit att lägga fram bevis sombinder de åtalade individerna till specifika brott. Dettaberor bl.a. på att det finns en tveksamhet hos mångaoffer att ställa upp och vittna i tribunalen på grund avrädsla för sin egen säkerhet men också på grund av deskamkänslor som den sociala och kulturella miljönmedför hos dem som drabbats av dessa brott. Efterförfrågan av Haagtribunalen har förklarat sigvilligt att ta emot och skydda personer som vittnat idomstolen och som av olika skäl känner sig hotade.Som jag tidigare påpekat ligger huvudansvaret föratt straffa de överträdelser som begåtts hos staterna if.d. Ett viktigt arbete är därför att stärkabåde rättssystemet och det civila samhället i dessaländer. Det internationella samfundet, däribland Sve-rige, bidrar med omfattande finansiella och personellaresurser till detta arbete. Det innebär också ett stöd tillde lokala organisationer som stöder just offren försexuella övergrepp under kriget. kan för-hoppningsvis detta arbete leda till att fler orkar trädafram och berätta om sina upplevelser.Jag kan tillägga att frågan om straffbarhet för sex-uellt våld är aktuell också i arbetet på att upprätta enpermanent internationell brottmålsdomstol. Att dömaav förhandlingarna kommer sexuellt våld attingå i domstolens jurisdiktion inte enbart som enkrigsförbrytelse enligt utanäven som ett s.k. brott mot mänskligheten, som ocksåkan begås i fredstid. Detta förutsätter dock att detsexuella våldet är systematiskt, sker i stor skala elleringår som del i en medveten politik.Anf. 74 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka utrikes-ministern för svaret på interpellationen. För någraveckor sedan ställdes en interpellation till bi-ståndsminister i samma ämne. Där toginterpellanten framför allt fasta på huruvida de våld-tagna bosniska kvinnor som befinner sig i Sverigeskall ges möjlighet att stanna här. Avsikten med mininterpellation var framför allt att få klarlagt om vi frånsvensk sida har möjlighet att angripa roten till detonda, dvs. att våldtäkter systematiskt används som ettvapen i krigföringen.Sedan urminnes tider har sexuella övergrepp påkvinnor och barn använts som ett vapen i krig. Underkorstågen genomfördes systematiska våldtäkter ireligionens namn. När upptäcktes blev urbe-folkningens kvinnor våldtagna. Under första världs-kriget användes våldtäkten som terrorvapen av tys-karna. Under var det den ryskaarmén som betedde sig på samma sätt.Under , i nazisternas koncentra-tionsläger och under pogromerna i varvåldtäkt eller sexuell förnedring naturliga inslag. Dethär har vi aldrig fått läsa om i våra historieböcker.Inte ens , när den historiska forskningen på etthelt annat sätt än tidigare inriktas på att beskriva fol-kens i stället för kungarnas historia, är dessa över-grepp på kvinnor och barn något som beskrivs i denhistoriska litteraturen. De uppmärksammas inte hellerav massmedier på samma sätt som andra former avtortyr och övergrepp.Medan andra krigsförbrytelser nått offentlighetensstrålkastarljus har det sexuella våld som riktas framförallt mot kvinnor och barn men även mot män oftasttigits ihjäl. De rättegångar som pågår i motkrigsförbrytare från det skulle, somjag beskriver i min interpellation, kunna bli en histo-risk vändpunkt. Tyvärr verkar det inte bli på det sät-tet. Än en gång döms krigsförbrytare för andra brottmen inte för de våldtäkter som utförts mot kvinnorna.Som utrikesministern säger är det framför allt sta-terna i området som skall lagföra de ansvariga. Jagtycker därför att det är positivt att bidrar medfinansiella och personella resurser för att stärka rätts-systemet i staterna i det . Frågan ärom det räcker. För att det skall bli möjligt att ställa enperson inför rätta för krigsförbrytelse krävs att detfinns vittnen som vågar framträda och vittna.Som vi alla vet är det inte alls ovanligt att kvinnorsom i utsatts för våldtäkt själva känner skamoch skuld. Vad gäller de muslimska kvinnorna i detforna finns det, som utrikesministernockså påpekar, bland många av offren stor tveksamhetmot att ställa upp och vittna, på grund av de skam-känslor som den sociala och kulturella miljön medför.Deras upplevelser blir därigenom ännu mera trauma-tiska. Den skam de känner gör att de inte ens för sinanärmaste, framför allt inte för sina män, kan berättaom det de utsatts för.Det skulle behövas omfattande information ochstöd till kvinnorna som utsatts för övergrepp menockså till befolkningen i övrigt för att det skall blimöjligt att förmå offren att våga framträda och vittna isamband med de rättegångar som pågår. Här skullekanske kunna göra en insats.Anf. 75 Utrikesminister ():Herr talman! Interpellanten och jag är ju heltöverens i sak. Vi kan konstatera att vi har kommit enbit på väg när domstolen i hanterar de här frå-gorna och när man är klar över att systematisk an-vändning av sexuellt våld i väpnade konflikter är attse som krigsförbrytelse. Det är viktigt i sig.När man nu diskuterar en permanent internationelldomstol arbetar man dessutom tydligen - det är interiktigt klart ännu - för att sexuellt våld skall ingå idomstolens jurisdiktion. Det är då inte bara fråga omkrigsförbrytelser utan också om brott mot mänsklighe-ten som kan begås i fredstid. Det är även juridisktväldigt viktigt att allvaret i den här typen av över-grepp erkänns.Det är vidare precis så som säger,att det svåra är att få övergreppet bevisat i det enskil-da fallet. Det räcker ju aldrig merd att säga att vi allavet att det har begåtts våldtäkter i t.ex. Bosnien, utanman måste i varje enskilt fall kunna bevisa det. Dethär är det svåra, och i det sammanhanget är vittnenasoch offrens situation mycket komplicerad.Jag tror att det ligger någonting i det som tas upp islutet av frågan, nämligen om man kan göra någontingför de här kvinnorna. Jag tror att det är viktigt att påolika sätt lyssna till dem och låta dem berätta sinhistoria. Bara det är att något överlämna det trauma-tiska som finns hos dem, oavsett om det sedan kananvändas i rättegång eller inte. Det är nästa fråga.Bara det förhållandet att vittnesmål om detta lämnaspå det här sättet är väsentligt. Vi har försökt att verkaför att detta sker i och även för att det under-lättas i Bosnien och på andra håll. Jag skulle gärna seatt det arbetet fortsatte.Anf. 76 ():Herr talman! Utrikesministern påpekar att straff-barhet för sexuellt våld nu är aktuellt i arbetet med attupprätta en permanent internationell brottmålsdomstoloch även att sexuellt våld förmodligen kommer attingå i domstolens jurisdiktion. Det känns positivt,men tyvärr uppvisar verkligheten en annan bild.Jag trodde när jag skrev min interpellation attvåldtäkt fanns med i . Jag harsedan dess fått klart för mig att våldtäkt inte nämnsexplicit i konventionen. Kvinnor kräver runt omi världen att de skall få ett lagligt skydd och att detockså explicit skall utsägas i konventionstext att detinternationella regelverket måste stärkas.Jag skulle önska att regeringen verkade för attvåldtäkt skall tilläggas bland de brott som anses somkrigsförbrytelser i den fjärde Genèvekonventionenförsta tilläggsprotokollet eller för att man klart angeratt tolkningen av konventionen skall vara att våldtäktskall anses som grov krigsförbrytelse.Anf. 77 Utrikesminister ():Herr talman! Vad angår det som Brendt frågadeom måste formuleringen "kränkande och inhumanbehandling" tolkas på det sättet att våldtäkt liggerinom detta begrepp. Det är också så som det tolkas , och det är bra att så sker. Skulle vi uttala att denhär formuleringen behöver ändras, skulle vi indirektsäga att våldtäkt inte ingår i den, och det vore ettsteg tillbaka. Låt oss i stället använda tolkningen attvåldtäkt redan ligger i det här begreppet. På det visetkan man hantera frågan inom de domstolar som ärbehöriga att hantera det här.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1996/97:333 omSchengenavtaletAnf. 78 Justitieminister ():Herr talman! har ställt följandetre frågor till utrikesminister . Avser utrikesministern att initiera en allmän debattom före beslut?2. Avser utrikesministern att vidta några åtgärder föratt föra ut information och initiera någon sådandebatt?3. Ser utrikesministern några komplikationer när detgäller Schengen och rättssäkerheten?Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på interpellationen.Jag börjar med att svara på frå-gor om åtgärder för att föra ut information och initieradebatt. Men först en kort beskrivning av bakgrunden.Schengensamarbetet har sin bakgrund i EU:s mål-sättning att varor, personer, tjänster och kapital skallkunna röra sig fritt över gränserna, alltså det manbrukar kalla de fyra friheterna. Tre av dessa är ge-nomförda. När det gäller den fria rörligheten för per-soner har en hel del genomförts, t.ex. rätten att arbetaoch utbilda sig i ett annat medlemsland. Full rörelse-frihet för personer har emellertid inte uppnåtts pågrund av att man inte inom EU har kunnat enas omhur ett avskaffande av gränskontrollerna för personerskall gå till. På grund av detta har tio av EU:s med-lemsländer beslutat att gå sin egen väg genom det s.k.Schengenavtalet. Enligt detta har eller skall gränskon-trollerna för personer avskaffas mellan dessa länder.Ett mycket viktigt skäl till att regeringen under-tecknade ärden nordiska passfriheten. Den har funnits i mer än 40år, och vi vill både värna och utvidga den till helaSchengenområdet, dvs. nästan hela EU. Ett annatviktigt skäl är att möjligheterna till brottsbekämpningökar genom att vi kan delta i ett utvecklat rättsligtsamarbete och polissamarbete, vilket också innefattartullen i dess brottsbekämpande verksamhet.Så till frågor. Regeringen har vidett flertal tillfällen och på olika sätt informerat omSchengenavtalet. Jag har mars 1995till dags dato i svarat på sammanlagt treinterpellationer och två frågor om Schengensamarbe-tet. Utöver detta har andra statsråd svarat på ytterliga-re två interpellationer och en fråga. Vidare har rege-ringen lämnat information i kammaren, dels i juni1995 inför ansökan om tillträde till Schengensamarbe-tet, dels inför observatörskap imaj 1996. har även regelbundetinformerat och justitieutskottet omSchengensamarbetet. gav Utrikesdeparte-mentet ut en grönbok om svensk anslutning tillSchengensamarbetet, i regeringens årsberättelse omEU informerades särskilt om an-slutning till (regeringens skrivelse1996/97:80) och har en departementspro-memoria om anslutning till Schengensamar-betet presenterats. Promemorian är nu ute på remisstill berörda myndigheter och andra organ (DS1997:38).Regeringen strävar också efter att nå ut med in-formation till en bredare publik. gavs ettfaktablad om ut i serien UDinformerar, som är kostnadsfri.