prot · GL0943 · 1997-12-09 00:00:00 — Jag kan förstå dilemmat, och det är mycket svårtatt ändra på detta. Därför måste staten fort-sättningsvis ta sitt ansvar.Med det förslag som ligger på vårt bord för-sämras förutsättningarna för en regionalt förankradmusikverksamhet. Det kan innebära att vissa regionerförlorar sin enda professionella musikensemble, vilketi sin tur kan ge effekter på dans- och teaterverksam-het. Det får mycket negativa effekter för regionaltkulturliv och naturligtvis för de musiker som arbetar iregionen. Vart tog talet om den regionala verksamhe-tens betydelse vägen?Ewa har pekat på musikskolorna i det härsammanhanget. Om musiklivet i regionerna är enkedja är det här en länk som man inte får glömmabort. Vår vän tog upp teorislöjden. Faktum äratt det finns teorimusik också. Och det kan man ju hatill en viss grad. Man kan tänka sig att samla en gruppoch diskutera noter och annat ett tag. Jag har faktiskthört detta, så jag vet att det förekommer. Men det äringet sätt som man kan fortsätta på.Det finns en risk att det här utarmas. Jag har settmusikskolorna på nära håll, och jag har sett hur mansparar på dem. Om man dessutom sparar på all annanmusikverksamhet i regionen går det onekligen ut överbarn och ungdomar och i det långa loppet över ossalla. Vi är beroende av att de ungdomar som får mu-sikskola från början får utveckla sitt musikkunnandeoch sin musikkännedom. Det är viktigt att hela kedjanhålls levande. Där är länsmusiken väldigt viktig, sombjuder på levande, högkvalitativ musik.Det är mycket glädjande att det i utskottet harkunnat skapas enighet om de stora behov som finnshos Musica Vitae och Kammarmusiken i . Också Musikarrangörer isamverkan får , vilket inte är likamycket som regering förutspådde proposi-tion.Det motiveras att det är angeläget att främja ettbrett och varierande musikutbud i landet. Men detutbudet främjas inte av att dras in.Det får vi inte glömma.Vi kristdemokrater hade i vår budget avsatt 20miljoner kronor till länsmusiken och 3 miljoner kro-nor till Musikarrangörer i samverkan. Vi beklagar attmusiken har blivit så illa behandlad.Anf. 50 () re-plik:Värderade talman! tog upp mitt re-sonemang om den teoretiska slöjden i ochnämnde nästan litet anklagande att det också finnsteoretisk musik. Men i musiken är den teoretiskadelen en viktig del. Jag har själv genomlidit hundra-tals lektioner i harmonilära som är en teoretisk del avmusiken, och den är viktig för mycket musikutövning.Poängen med den kritik som jag riktade mot verk-samheten i var att för de barn som skulleägna sig åt den teoretiska slöjden var detta den förstakontakten med en verksamhet som i övrigt är så upp-byggd på handens, ögats och känslans skapande verk-samhet.Jag nämnde i mitt förra anförande att jag kundetänka mig att ägna mig åt en sorts teoretisk slöjd närjag läser katalogen från i . Men detgör jag därför att jag har en bakgrund där jag harhållit på med slöjd och fått använda händerna. Pro-blemet för de stackars barn som skall ägna sig åtteoretisk slöjd i är att de inte vet vad lä-rarna talar om när de resonerar om hur en mejsel, enhyvel eller något annat verktyg skall användas. Dettaär så oroande för svenskt kulturliv att jag hoppas atttjänstemännen i ändrar sin uppfattning.Jag har kollat vilka som har majoritet i styrelsen iFalkenberg. Jag hade nästan hoppats att det var mode-rat majoritet. Men det var det inte. Men det är lika illaatt det är Socialdemokraterna som har majoritet istyrelsen. Jag får hoppas att ni socialdemokrater kantala politikerna i till rätta, så att den teo-retiska slöjden åtminstone kan få någon bräda med iverksamheten.Anf. 51 () replik:Herr talman! Det var ingen anklagelse mot . Det som jag ville peka på var att storagrupper i får teoretisk undervisning ihur man spelar fiol. Visst kan man under någon lek-tion tala om hur fiolen är uppbyggd och fungerar.Men det stimulerar inte musikintresset att göra detta.Och man gör det inte bara en gång utan det sker underflera lektioner. Jag är rädd för att de besparingarnainom musiklivet - t.ex. stora grupper i pianospel,vilket inte gör det särskilt lätt för läraren att stimuleraeleverna - går rakt igenom överallt, och de är olyckli-ga var de än förekommer.Anf. 52 ():Herr talman! Bakgrunden till denna kulturdebattär ju kulturbeslutet . Enligt det beslut somvi snart sannolikt kommer att fatta kom-mer att präglas av mycket stora förändringar ochomfördelningar inom kulturområdet. Mot den bak-grunden är det faktiskt mycket glädjande och ett gottbetyg att en förhållandevis stor enighet om kulturpo-litiken har framkommit här . Jag tror inte att detär allmän välvilja som gör att såhelhjärtat sluter upp bakom många av dessa förslag.Jag inbillar mig faktiskt att det beror på att han ochFolkpartiet tycker att det i huvudsak är en bra kultur-politik.Jag tänkte börja med att säga några ord om stats-bidragssystemet. är första året som detta systemprövas. Det finns några reservationer i betänkandet. ena framgår att man vill utreda stödsystemet, somalltså har fungerat under . annan reservation framgår det att man vill avskaffasystemet med riktade insatser. Jag menar att det är förtidigt att göra förändringar i detta system. Jag har enkänsla av att det egentligen inte är själva systemetutan nivån i systemet som ger upphov till detta. Närdet sker förändringar i ett system och de som tar emotbidragen upplever att resurserna är otillräckliga ochatt de får för litet pengar är det klart att det är mycketlätt att anklaga själva systemet i stället för nivån.Det finns även en annan reservation som anknytertill detta system, nämligen den från som gäl-ler relationerna mellan basverksamhet och projektstödeller riktade bidrag. Vi har från utskottets sida sagt attvi i stort sett tycker som motionärerna men inte funnitatt det finns någon anledning att göra ett tillkännagi-vande. Jag vill gärna betona att det är väsentligt förkulturpolitiken att institutionernas basbehov blir till-godosedda. Men det är också väsentligt att det finnsen rörlighet som gör att man kan stimulera nytänkan-de, pröva nya former, osv. Det är balansen som ärsynnerligen viktig, så att man vinner flera fördelarmed det bidragssystem som vi har. Jag har goda för-hoppningar om att det stödsystem som vi nu har kanleda till detta.Sedan skall jag säga något om länsmusiken, efter-som det är ett stort debattämne. Förändringen innebäratt samma stödsystem kommer att gälla för länsmusi-ken framöver som för andra konstområden. Såvitt jagvet finns det inte några andra meningar om detta. Viär ganska överens om att detta rimligen bör stödjas påungefär samma sätt.I musiklivet handlar det om att göra omfördel-ningar, och musiklivet får på andra områden ett störrestöd. Några exempel på detta är att anslagen till dan-sen har ökat. Det gäller t.ex.uppbyggnaden av Musik- och Dansteater.Den förändring som sker är inte heller någon över-raskning. Den lanserades nämligen av Kulturutred-ningen. Den fanns med i diskussionerna i remissom-gången kring kulturutredningen. Sedan fanns den medi propositionen . Detta har, med vissaskillnader, omsatts i praktiskt handlande i budgetenför . Men det är alltså ingen överraskning förnågon att detta har skett.Däremot tror jag att det finns ganska stora skillna-der i hur länsmusiken i de olika delarna av landet harmött detta. På en del platser ligger tyngdpunkten ilänsmusiken i stora ensembler eller flera mindre enhe-ter, medan andra har en uppbyggnad med en liten delfast anställda med större resurser för stöd för frilan-sande musiker och olika former av arrangörsstöd.Detta har lett till att denna förändring har mottagits påolika sätt i olika delar av landet.Jag vill bestämt påstå att det under resans gång harskett mycket stora uppmjukningar av det ursprungligaförslaget. Regeringen har föreslagit en reducering avminskningen . Dess-utom har regeringen föreslagit vissa bidragsförstärk-ningar - till Musik i , 1miljon kronor till Gotlandsmusiken, 1,5 miljonerkronor till kammarorkester och 2,5 mil-joner kronor till Musik- och Dansteater.På socialdemokratiskt initiativ har utskottet sedanplockat fram till Svenska kam-marorkestern, länsmusik och Länsmusiken iKronoberg. Musica Vitae har fått 1,5 miljoner kronor.Vi har också föreslagit ca till musi-karrangörerna.Detta är alltså en mängd förslag som har gått ut påatt göra denna omställning lättare.Jag har lyssnat till inläggen i den här debatten.Flera debattörer har målat ut de vådor som detta förmed sig. Jag är den förste att erkänna att det här påkort sikt kan innebära att det sker förändringar. Menjag har upplevt så mycket av omstruktureringar ochförändringar i verksamheter att jag inte skulle vågamåla ut vilka fasor vi kommer att möta om ett, tvåeller när den här förändringen har skett. Om viom två, tre eller kommer ut i landet och mötermusiklivet lokalt i länet undrar jag tvärtom om vi intemöter ungefär samma aktivitet, samma verksamhet -om än i kanske andra former - och samma vitalitet imusiklivet som vi möter. Vi har ju en utomor-dentlig förmåga att, när ett beslut väl är fattat och vistår inför reella förändringar, göra det bästa möjligaav situationen. På många håll kan förändringen t.o.m.leda till vitalitet, ökad uppfinningsrikedom och ökadesatsningar.Det finns ingen anledning att tro annat än att delokala och regionala huvudmännen som en följd av,förhoppningsvis, förbättrade ekonomiska resurserframöver också har möjlighet att ta ett större ansvarför musiklivet. Rimligen är det väl också en fördel attden här förändringen tvingar de lokala och regionalahuvudmännen att ta ett större ansvar för musiklivet änstaten. Därmed menar jag inte att staten skall undan-dra sig ansvar. Det ligger faktiskt också möjligheter iden här reformen.Sedan skall jag något beröra det förslag som inne-bär att vi har tagit , nämligen försla-get om att avsätta "krispengar" som en beredskap förinsatser till stöd för en del lokala och regionala insti-tutioner, främst inom teaterområdet, som har allvarli-ga ekonomiska problem.Det är väl alldeles utomordentligt att regeringenhar lagt fram det här förslaget. Även om vi där hartagit återstår ,som bör innebära en möjlighet att hjälpa till på de hålldär det är besvärligt. Besvärligt är det ju onekligen påsina håll.Herr talman! Sedan skulle jag vilja säga några ordom reservation nr 5 från . Det är ingensom i debatten har uppmärksammat den reser-vationen. Där står det: "Ansvaret för de teatrar sominte är nationalscener bör tas över av de regio-nala huvudmännen. I fråga om kulturinstitutioner pådans-, musikteater- och musikområdet bör staten taansvaret för regionala institutioner i sådan utsträck-ning att samtliga delar i landet kan få del av kulturut-budet." Därmed uppmärksammas att där staten skallta ett ansvar finns inte dramatisk teater, talteater, med.I stället är det fråga om dans-, musikteater- och musi-kområdet.Vi har i den här debatten diskuterat en mängd"små" detaljer. Om fick möjlighet attgenomföra vad som sägs här, nämligen att på siktavskaffa statens stöd till alla teatrar som inte är natio-nalscener, skulle jag verkligen inte vilja vara chefeller vara engagerad i någon läns- eller stadsteatereller någonting sådant.Jag vill fråga : Menar ni verkligendetta? Innebär det att skall statens stöd tillstadsteatern i tas bort? Jag förutsätter att vikommer att ha en stadsteater i , oberoendeav vad som händer i och med den nuvarande krisen.Skall staten alltså ta bort sitt stöd från iGöteborg, från i och från länsteat-rarna i , och , för atthänvisa till den västsvenska region som vi båda såsmåningom kommer att ingå i?Hur ställer sig i det här fallet till defria grupperna? Skall också det statliga stödet till defria grupperna tas bort? De är ju inte heller national-scener. Hur rimmar detta med kravet på att landsting-en och regionerna enligt enbart skallsvara för sjukvårdsfrågor? Ni hänvisar ju beträffandede regionala institutionerna just till regionalt stöd,men säger ni att landstingen och regionernabara skall syssla med sjukvård.Jag tror att i sitt inlägg sade någotsom är signifikativt för den moderata synen i dettasammanhang. Han sade ungefär så här: Det är synd attdet är prislapparna, inte målen, som diskuteras. Jagförstår den moderata synen. Ni moderater har tydligeningen prislapp alls när det gäller de regionala institu-tionerna och stadsteatrarna.Jag vill också rikta mig till ochFolkpartiet. Det gäller och detta med att vitycker att man skall betala tillbaka lånet. Det är välrimligt att den som lånar pengar också betalar tillbakadem. Detta skall uppfattas som en retorisk fråga tillCarl-Johan Wilson.Det har också sagts en del om som detunder årens lopp har stormat mycket kring. Därvidlaghar den socialdemokratiska gruppen här i riksdagenunder skilda regeringar på många sätt ställt upp ochvärnat anslagen till . Vi har nämligen upp-fattningen att behövs för att erbjuda ettvarierat teaterutbud ute i landet, vilket länsteatrarnainte kan göra. Stundom anförs det att eftersom detfinns en länsteater i varje län så behövs inte Rikstea-tern. Men det skulle innebära att teaterutbudet ute ilandet blev oändligt mycket fattigare, för finnsdet knappast någon länsteater som har ett så allsidigtutbud att den tillfredsställer i stort sett alla behov somfinns i ett län. Därför behövs Riksteatern.För ögonblicket råder det stiltje när det gäller kri-get på bidragsområdet, frånsett inställ-ning. Det skall bli spännande att se vad som kommerfram av den omstrukturering och den diskussion sompå olika plan pågår inom . Det finns säkertanledning att återkomma till det.Slutligen yrkar jag, herr talman, bifall till hemstäl-lan i kulturutskottets betänkande och avslag på dereservationer som berör detta område.Anf. 53 () re-plik:Värderade talman! förhoppningom att framtiden för svensk kultur blir ljus, trotsminskat stöd för t.ex. de kommunala musikskolorna,är enligt min mening inte riktigt trovärdig.Det krävs bevarandeinsatser i varje kommun, ivarje landsting och här i . Annars blir deten dålig framtid för den här kulturen. Utövare ochpublik rekryteras från samma grupp. Om musiksko-lorna inte får leva vidare kommer det inteatt finnas vare sig musiker eller publik. Visserligenblir det då en billigare kultur, men framför allt blir deten torftigare kultur.Anders ställde en retorisk fråga som jagalltså inte behöver besvara. Ändå vill jag säga att manskulle kunna reglera statens stöd till varjeår utan sådana här åtgärder. Att staten först ger pengartill och sedan säger att en del av de pengar-na skall betalas tillbaka, detta för att klara av ett lån,tycker jag är en onödigt krånglig omväg.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag vill erinra om en sak som ÅkeGustavsson tog upp i sitt inledningsanförande, nämli-gen att kommunerna i per invånare faktiskthar fått ökade anslag inom kulturområdet. Specielltmärkbart är detta i storstäderna och Malmö.Det är alltså inte så att kulturområdet är missgyn-nat, tvärtom ganska gynnat. Men naturligtvis finns deten enorm spänning mellan de förväntningar, de för-hoppningar och den kreativitet som finns inom kul-turlivet på institutioner, inom folkrörelser och annatoch det som resurserna ger möjlighet att genomföra.Det är nog en ganska bra spänning. Det hindrar inteatt också jag gärna ser, , att vikunde få större resurser till kulturlivets förfogande.Fortfarande tycker jag att samma krav skall ställaspå teatrarna och kulturinstitutionerna över huvud tagetsom på andra samhällsföreteelser, nämligen att manskall hålla sig inom givna budgetramar. Om det intelyckas måste varje institution vara med om att rätta tilldet läge som uppstått.Anf. 55 () re-plik:Herr talman! Det är möjligt att man kan iaktta enökning på kulturområdet i kommunerna, och det voreväl om det är så. Det är möjligt att det är andra budge-tar än kulturbudgetarna som påverkar musiklivet. Jagtror ändå att det måste ligga någonting bakom alla derop på hjälp som kommer från de kommunala mu-sikskolorna runt om i landet. Jag vet att och övriga socialdemokrater i kulturutskottettycker som jag i denna fråga, att vi måste stödja detta.Men det är viktigt att vi nämner dessa saker så att maninte tror att allt är gott och väl i landet.Anders har rätt i att det inte är någonvälvilja från eller mig som ligger bakomden samsyn i kulturpolitiken som jag har redovisat häri dag. Men vi har tydligt markerat vad vi gillar ochogillar både i regeringens förslag och i t.ex. Moderatasamlingspartiets förslag. Den allmänna välviljan kanvi visa i det sätt på vilket vi debatterar. Hela kulturut-skottets verksamhet präglas av en kärleksfull atmo-sfär, vilket gör att vi kan ha sådana här debatter där vimåste markera extra om det är spets i det vi säger, intebara en allmän välvilja, som nämnde.Anf. 56 () replik:Herr talman! Jag tror att vi i grunden har sammabehov av att lyssna till de olika synpunkter och kravsom förs fram från kulturlivet på olika områden. Jagtror inte det råder någon skillnad i vår syn på behovetnär det gäller insatser för barn och ungdom i skolan,både i musikskolorna och allmänna kulturskolor. Vihar alla skäl att lyssna och efter bästa förmåga stödjainsatserna. Sedan kan det möjligen skilja på vår för-måga och på vårt sätt att prioritera olika pengar. Detär det som ger upphov till våra debatter.Anf. 57 () re-plik:Herr talman! Först vill jag bara som en litenkommentar till säga att det var fak-tiskt någon som hade tagit upp icke-stöd till regionala institutioner och vilka konsekvenserdet kan få.Min kommentar gäller egentligen det som AndersNilsson sade om vår reservation om basverksamhetkontra projekt. Han knöt det bara till de riktade bidra-gen. Det är litet mer som ligger i vår reservation. Detkan finnas ett problem i de riktade bidragen, som jagpåpekade i mitt inlägg tidigare, och det är att det kanleda till en snedvridning av konkurrensen mellan t.ex.en institutionsteater och en fri grupp. Det tycker jagatt vi skall titta på. Jag ser litet vidare där.Det finns någon sorts inställning att allt skall för-nyas, allt skall förändras när det gäller kultur ochkulturinstitutioner. Det skall vara mindre antal an-ställda och fler frilansare osv. Som vanligt i Sverigesvänger pendeln litet för långt när vi skall genomföraförändringar. När vi tycker att någonting inte är bravill vi ändra det mesta. Det är viktigt att vi inte får ensorts projektifiering av kulturverksamheten utanverkligen värnar basverksamheten regionalt ochöverallt i . Det finns en mängd fonder ochinstanser där man kan söka bidrag till kulturprojekt.Det hade varit bra om vi hade kunnat få ett till-kännagivande till regeringen på denna punkt. Ävenom man på säkert läser en del avtexterna är naturligtvis ett tillkännagivande en betyd-ligt starkare markering.Anf. 58 () replik:Fru talman! Jag tror inte att det är någon skillnadegentligen i och min - Center-partiets och Socialdemokraternas - syn på dennafråga. Bara för någon timme sedan hörde vi kultur-ministern försäkra att man på departementet läser dereservationer som finns och den debatt som har varit,t.o.m. Vi betonar att vi har samma syn sommotionärerna i denna fråga. Det är ingen risk att detinte blir uppmärksammat.Anf. 59 () re-plik:Fru talman! Jag är glad att vi fick det här replik-skiftet, eftersom uppenbarligen hademissuppfattat en del av det som vi menar i vår reser-vation. Då hoppas jag att man på Kulturdepartementetläser även protokollet från denna debatt och ser att detär litet mer som vi avser med reservationen när detgäller basverksamhet kontra projekt. Jag hoppas att vikan få en bättre balans i framtiden.Anf. 60 (v)replik:Fru talman! Givetvis är nivån på bidraget i stöd-systemet en del av det som oroar folk ute i landet. Omregeringen hade fördelat de 26 miljoner kronornaunder anslaget A 2 för egen disposition till den regio-nala kulturverksamheten direkt i budgeten, hade kan-ske inte rösterna höjts så högt och inte heller omlänsmusiken i och med inträdet i stödsystemet intehade belastats med ett så stort sparkrav. Då hadesäkert inte heller protesterna varit så stora.En sak står dock klar, och det är att oseriösa hu-vudmän troligen kan utarma kulturverksamheten ochdet med hänvisning till de ändrade bidragsreglerna.Troligen kan man - jag är inte säker på det - fortsättaatt få statsbidrag trots att man i stort sett säger upp allpersonal. Här biter inga anslagsökningar. Detta är ettsystemfel som utarmar den statliga kulturpolitiken ochde mål som vi faktiskt vill uppnå. Det här tycker jagatt vi behöver titta vidare på. Vi behöver en utredningför att se hur det egentligen ligger till.Anf. 61 () replik:Fru talman! De 26 miljoner som blev 21 avser1998 års budget. Om vi skulle låsa fast precisvad de skall användas till skulle det innebära att detinte finns några pengar om det inträffarnågon olyckshändelse, vilket inte kan uteslutas, vidnågon teater eller annan kulturinstitution. Jag troralltså att det är bra att dessa pengar finns till regering-ens disposition för att användas där de akut bäst be-hövs.Charlotta Bjälkebring använde uttrycket "oseriösahuvudmän". Det är möjligt att hon avsåg dem somhanterar i . Huvudmännen förde regionala kulturinstitutionerna är stora kommuneroch landsting. Jag skulle faktiskt inte vilja betecknadem som oseriösa. Jag tror att varje län och varje storkommun som har sådana här institutioner arbetar föratt ge dessa den bästa möjliga miljön att arbeta i ochresurser efter vad de har möjlighet att ge. Jag tror inteatt det finns några oseriösa huvudmän för de här insti-tutionerna.Anf. 62 (v)replik:Fru talman! Det är möjligt att alla inte delar minuppfattning att det är oseriöst att man säger upp 60personer på en stadsteater och återanställer 39 perso-ner. Jag anser att det är oseriöst och att det är viktigtatt vi också här från kan säga att vi tyckerdet.Vi här i måste se till att det blir en braregional kulturverksamhet i hela landet. Därför måstevi vara tydliga. Om regeringen hade anslagit merpengar i bidragssystemet, tror jag inte att den härdebatten hade blivit så kraftfull och stor. Jag hållermed om att det kan vara bra att regeringen har ettvisst antal kronor för eventuella händelser som vi intekänner till. Men vi känner ju till att teatrar ochlänsmusik har det otroligt kärvt ute i landet, och dåborde vi göra någonting åt det innan det blir katastrof.Anf. 63 () replik:Fru talman! Det är rimligt att ungefär samma vill-kor tillämpas på kulturområdet som på en rad andrasamhällsområden.Vi har på grund av olika omständigheter tvingatsatt göra förändringar inom väldigt många områden.Det är i och för sig förändringar som ibland leder tillutveckling och förbättring men som ibland också kaninnebära problem och bekymmer för många. Men attdärvidlag undanta kulturområdet och säga att på detområdet får inte sådana här åtgärder vidtas är interimligt.Jag skulle faktiskt tro att vi som en följd av dettaom , efter en rekonstruktion av Göteborgsstadsteater, kommer att få ett vitalt och livskraftigtteaterhus som svarar mot västsvenska och göteborgs-ka behov på teaterområdet. Jag tycker faktiskt inte attdet som har hänt är en katastrof. Det är en smärtsamoch plågsam förändring, men den är sannolikt nöd-vändig därför att teatern annars hade levt under för-hållanden och med ett underskott som inte hade varitmöjliga att hantera. Det har varit nödvändigt att göranågonting drastiskt, men jag är ganska övertygad omatt ur detta kommer det också att stiga något livskraf-tigt och bra för regionens kultur- och teaterliv.Anf. 64 () replik:Fru talman! resonemang påmin-ner mig om historien om hunden som stängdes in igarderoben utan mat, vatten och lyse. Efter ett tagsläpptes hunden ut ur garderoben, och den viftadegladeligen på svansen trots att den inte hade fått mateller vatten.Förändringen, dvs. besparingen - det är bra om vianvänder rätt språkbruk - för landets länsmusik äringen överraskning, säger , utan denhar varit känd . Men det är ju två fakto-rer som inte har varit kända . Den ena ärSveriges landstings mycket svåra ekonomiska situa-tion . Den andra är den utveckling som länsmu-siken har haft som om.I kan vi läsa om denna ut-veckling.