prot · GK0983 · 1997-03-21 00:00:00 — Plötsligt kan vi åstadkomma en ny hjälpför lidande patienter. Vi kommer att kunna opereradet ena eller det andra. Det är klart att behoven dåockså dyker upp. Inte desto mindre måste utgångs-punkten vara att man inte skall låta människor lidaoch vänta för länge på sin behandling. Det är ur allaaspekter lönsamt att åtgärda dessa saker så fort sommöjligt.Anledningen till att vi kritiserade den borgerligaregeringen var att man valde att sänka skatten förhöginkomsttagarna. Man gjorde det till en ideologisksak att skära ned den offentliga verksamheten. Detförespråkar man fortfarande i hög grad. Man glömmerockså bort att säga att man lämnade efter sig enstatsskuld som hade fördubblats, en långtidsarbetslös-het som hade tredubblats och ett budgetunderskottsom hade fyrdubblats. Detta hade vi en del bekymmeratt ta itu med.Nej, vården och omsorgen är definitivt inte någonrestpost, . Det skall komma först. Vimåste först av allt se till detta, och vi måste prioriteradetta nu när vi faktiskt har skapat ett ekonomisktutrymme. Det har vi kunnat göra tack vare att vi harhaft en sådan tuff och snabb budgetsanering. vetvi att det finns resurser att fördela.Man måste inte ha vårdköer. Man kan jobbamycket effektivare, precis som sä-ger. Det handlar inte alltid om nya pengar. Det hand-lar också om alla de saker som jag gav exempel på isvaret. Det är en fråga om att organisera. Vi har numånga goda exempel på hur man kan jobba medkvalitetsutveckling, med ett bättre utnyttjande ochmed att låta väntetider för patienterna vara minimala.Det ger också en mycket större arbetstillfredsställelse.Jag hann inte ge något svar tidigare.Därför skall jag säga till honom att det förstås är väl-digt viktigt att man lyssnar på personalen och tar tillvara dess synpunkter och åsikter.Som märker passar jag mig litetgrand för att låta formulera det exaktamålet. Jag tycker nämligen inte längre att det går attdefiniera på exakt samma sätt som . Jag tyckerinte att man skall utgå från precis de tolv dia-gnoser som fanns i den gamla vårdgarantin. Vi åter-kommer till detta i vårpropositionen när vi också tarställning till HSU. Det är rätt tillfälle att formuleramålen på ett tydligare sätt. Jag är också beredd attdiskutera vad som är en långsiktig och riktig använd-ning av pengarna och varifrån de skall föras över. Jaghåller alltså med i sak.Ibland tvingas man göra saker som inte känns rik-tigt rätt eller roligt att göra, men den här snabba bud-getsaneringen har också sitt pris. Vi får diskuteraframöver om vi kan rätta till det här och få en bättreanvändning av pengarna.Anf. 19 BO ():Fru talman! börjar statsrådet i alla fall diskute-ra de frågor som jag har ställt. Det finns en chans attbli ännu mer precis i den avslutande omgången.Den debatt som vi har handlar om att det un-der de som har gått sedan vi ficken socialdemokratisk regering har varit en stadigförsämring för sjuka som väntar på en operation. Detär utgångspunkten för själva debatten.Nu är det sannolikt kvar medden nuvarande regeringen; den lär ju sitta kvar tillvalet.Jag har försökt reda ut om regeringen har ambitio-nen att lämna ifrån sig åtminstone en lika hyggligsituation på köområdet som den som man tog överfrån den så hårt angripna borgerliga regeringen. Denfrågan har jag, som jag nämnde, ställt sex, sju gångerhär i kammaren. fick jag någotslags svar, nämligen att det var litet oklart. Statsrådetville fundera någon månad till. Men jag kan vänta omdet bara handlar om att vänta till april. Det är värreför de sjuka. Jag klarar nog av att vänta en månad till.Det skall bli intressant att se om Socialdemokraternatänker gå till val nästa gång med längre vårdköer ännär man tillträdde eller inte. Den debatten får vi kan-ske föra i april månad.När det gäller den andra av mina frågor fick jagockså en antydan till svar. Det lät som om statsrådetegentligen beklagade försämringen, minskningen avpengarna från kassorna till landstingen, som har ägtrum . När vi såg de ökade vårdköerna förra vårendrog vi slutsatsen att dessa pengar borde fördubblas.Anslagen borde under alla förhållanden förstärkas.Socialdemokraterna drog slutsatsen att de bordeminska. Om statsrådet har den uppfattning som lysteigenom mellan raderna i det senaste inlägget - nämli-gen att dessa pengar kanske gör mera nytta för sam-hället totalt sett om de används för att minska köernaän om de används för passiv sjukskrivning - är detväldigt illa att man har vidtagit den åtgärd som manhar gjort. För att man på papperet skall få bättre eko-nomi - och knappt det - har man alltså försämrat förmänniskor.Anf. 20 ():Fru talman! Jag vill också kommentera besöksga-rantin, som naturligtvis är ett steg på rätt väg. Men viser att också utredningsköerna växer. Man skall t.ex.utredas för kranskärlsbesvär. Först tar det tid i kön förutredning, sedan i kön för operation. Det viktiga förden enskilda människan är ju hur det tar fråndet att man blir sjuk till dess att man får sin sjukdomåtgärdad.När det gäller de äldre kan vi förvisso glädjandenog bota alltfler sjukdomar, men jag tror ocksåatt de äldre som t.ex. opereras för starr kommer attkräva mindre resurser i andra änden, i form av om-vårdnad. Om man blir blind och inte kan klara sighemma kostar det oerhört mycket pengar. Men dettaär inte huvudskälet för mig. Huvudskälet är humani-tärt.Margot ! Jag tror inte att socialminis-tern har tänkt eller sagt att det här skallbli en restpost, men statsministern har gjort det. Hanhar sagt ett antal gånger att det, om det blir någrapengar över, skall gå till det här. Det ger ju signaler.Budgetunderskottet är naturligtvis viktigt. Det ärhemskt viktigt att vi som politiker känner ett ansvarför det, men jag är faktiskt väldigt bekymrad övervårdunderskottet. Jag tycker att det är en sådanmänsklig fråga och att den kommer i skymundanibland.Avslutningsvis vill jag fråga vilket mål MargotWallström har när det gäller köerna. Skall de varakapade , till valet eller om ? Alla iansvarig ställning måste ju tala om vilka visionernaoch målen är. Det vore intressant för mig och svenskafolket att få höra vad man har för ambition.Anf. 21 Socialminister ():Fru talman! Det här blir lätt en oerhört trist debattdär man bara skyller på varandra eller säger att manminsann var först med att hitta på det ena eller detandra. Man får det att framstå som att socialdemokra-ter med vett och vilja - förmodligen av ren ondska -vill öka köerna ute i landstingen, i staten och på olikanivåer. Så är det naturligtvis inte. Verkligheten är merkomplicerad än så.Man måste, återigen, föra en debatt om sakfrågan.Vad beror det här på? Vad kan vi göra för någontingåt det? Man måste också påpeka att ramen och förut-sättningarna faktiskt är sådana att vi betalar likamycket ränta på statsskulden som hela hälso- ochsjukvården kostar. Det är sanningen. Då måste natur-ligtvis en regering bestämma sig för om så stora re-surser skall användas så här eller om man skall se tillatt åtgärda vår ekonomi. Då kan pengarna användasjust för att man skall komma till rätta med vårdunder-skottet. Det är vår inriktning. kan vi se att det hargett ett sådant resultat att det faktiskt finns ett utrym-me att lägga resurser på just dessa områden, att priori-tera vård och omsorg. Det har varit en tung och svårväg.Jag medger också, , att allt inte hargjorts alldeles rätt. gör man kortsiktiga sakersom inte är bra. Men vi ser naturligtvis också att dethar varit en nödvändig sanering.Jag har försökt beskriva hur vi skall ta oss an dethär. Vi måste ge landstingen och kommunerna merpengar, så att de framför allt klarar av omsorgen omde äldre. De utgör också den största gruppen av pati-enter. Vi måste göra organisatoriska åtgärder, så att viutnyttjar resurserna mer effektivt.Jag har gett fem exempel. Det handlar om bättrepatientinformation. Man skall använda evidence ba-sed medicine, dvs. kunskapsbaserad vård och medi-cin, de bästa metoderna. Vi måste utveckla ledarskapoch organisation. Vi måste få en bättre IT-användningoch informationsförsörjning. Vi måste samverka bätt-re.Målet är förstås att kapa alla köer. Vi skall intebehöva ha köer. Det skall synas resultat. Jag hoppasatt vi redan i vårpropositionen skall kunna ge myckettydliga besked, både om hur det skall åtgärdas och omhur målen ser ut.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1996/97:213 om syn-tetiska drogerAnf. 22 Socialminister ():Fru talman! har frågat justitieminis-tern vilka åtgärder hon är beredd att vidta för attstödja inrättandet av ett informationssystem för synte-tiska droger inom EU, samt hur vi i skall fåen lagstiftning som gör det möjligt att förbjuda nar-kotiska preparat inom samma grupp, men med skif-tande ingredienser. Arbetet inom regeringen är såfördelat att det är jag som skall svara på interpellatio-nen.Jag delar oro för drogutvecklingenbland unga och den ökande användningen av narkoti-ka, bl.a. ecstasy. Jag skulle dock inte vilja stämma in iGun påstående att "ecstasy har blivit ettnaturligt alternativ till alkohol." Dit har vi ännu intenått, men vi måste självklart motarbeta denna utveck-ling på alla tänkbara sätt så att narkotikan aldrig blirett naturligt inslag i vårt samhälle.Beträffande första fråga rörandeAnita förslag om ett gemensamt informa-tionssystem för att identifiera och analysera nya syn-tetiska preparat kan jag berätta att ett sådant förslaghar diskuterats , bland annat i EU:s nyin-rättade arbetsgrupp för horisontella narkotikafrågor,och det finns en bred uppslutning och en prin-cipiell överenskommelse bland medlemsstaterna omatt ett s.k. warning system skall byggas upp.Vad gäller andra fråga beträffandeom vi i är beredda att införa en lagstiftningsom gör det möjligt att förbjuda narkotiska preparatinom samma grupp, en s.k. generisk lagstiftning, ärdet inte självklart att detta är den bästa lösningen.Svensk lagstiftning förutsätter att vi narkotikaklas-sar ämne för ämne, vilket har just den svaghet somGun påpekar. Den generiska metoden harandra nackdelar, bl.a. av rättssäkerhetskaraktär, då detkan vara svårt att exakt veta vilka ämnen som är nar-kotika.Som jag tidigare nämnde pågår en intensiv dis-kussion beträffande problemen med de syntetiskadrogerna inom EU. Förutom utbyggnaden av ett rap-porteringssystem diskuteras också principerna för eneffektivare och snabbare narkotikaklassificering avnya ämnen med hänsyn till de problem som GunHellsvik beskriver i sin interpellation. Detta problemhar också uppmärksammats av FN som i novemberförra året höll en stor konferens om syntetiska drogeri i vilken också svenska experter deltog.Sverige kommer självklart även fortsättningsvis attdelta i dessa diskussioner, inom ramen för både EUoch FN, för att få till stånd en bred internationelllösning. En fråga som vi då måste ta ställning till ärom vi är beredda att överlåta frågan om vilka ämnensom skall definieras som narkotika till en överstatlignivå inom EU eller om vi vill behålla vår nationellabeslutanderätt.Socialdepartementet har haft kontakt med företrä-dare för bl.a. och Rikspolisstyrel-sen för att reda ut dessa problem. I går beslutaderegeringen att tillsätta en arbetsgrupp med företrädareför berörda departement och myndigheter med upp-drag att se över aktuell lagstiftning och vid behovföreslå nödvändiga ändringar. Gruppen kommer attledas av en erfaren jurist och uppdraget skall varaslutfört i år.Anf. 23 ():Fru talman! Låt mig först tacka socialministern försvaret, även om jag inte tycker mig ha fått något posi-tivt besked.De nya syntetiska drogerna tillverkas, säljs ochkonsumeras i . De är lätta att tillverka, lätta attköpa och lätta att konsumera. De lämnar inga fulainjektionsmärken, de är rena, de ser attraktiva ut ochde är prydligt mönstrade. De är i högsta grad beroen-deframkallande och dödligt farliga.I min interpellation påstår jag att ecstasy har blivitett naturligt alternativ till alkohol. Detta bemötersocialministern med att säga: "Dit har vi ännu intenått, men vi måste självklart motarbeta denna utveck-ling på alla tänkbara sätt så att narkotikan aldrig blirett naturligt inslag i vårt samhälle. "Jag utgår från att socialministerns uttalande är ettmisstag. Socialministerns resonemang ger uttryck föruppfattningen att alkohol skulle vara ett naturligtinslag bland unga. Alkoholbruk får inte av oss vuxnases som naturligt och därmed accepteras för våraunga. Det jag talar om i min interpellation är att blandunga som lockas av alkohol börjar ecstasy ses som ettnaturligt alternativ. Jag bygger mitt påstående på denkunskap och den erfarenhet som finns hos personalenpå . Färsk statistik från att har antalet unga som kommit dit pågrund av bruk av ecstasy nästan tredubblats. Bakomdessa siffror döljer sig svullna hjärnor, djupa depres-sioner, armar och ben som fastnat i kramp.Socialministern säger att det finns en bred upp-slutning bland EU:s medlemsstater om ett war-ning system. Det låter bra. Men mig veterligen hardenna fråga inte tagits upp på något ministerrådsmöte,vilket också beklagar. Kan jag uppfattasocialministerns uttalande om den breda uppslutning-en som ett löfte om att vid närmast möjligaministerrådsmöte kommer att driva frågan om enskyndsam utveckling av ett warning system?I min interpellation pläderar jag för att Sverigepåbörjar ett lagstiftningsarbete genom vilket vi för-bjuder narkotiska preparat inom samma grupp, t.ex.amfetamin, men med varierande komponenter - dettaför att ligga steget före knarkkemisterna i stället försom flera steg efter. Socialministern uttryckerstor tveksamhet med hänvisning till rättssäkerheten.Vari består rättsosäkerheten i denna typ av lagstift-ning, som ju faktiskt redan finns i bl.a. ochTyskland?I sitt svar nämner socialministern också att rege-ringen i går beslutade att tillsätta en arbetsgrupp.Vilka konkreta effekter för våra ungas drogvanorförväntar sig socialministern av gruppens arbete?I det pressmeddelande som gick ut efter regering-ens beslut kan jag läsa att det är viktigt att arbets-gruppen studerar hur man inom bl.a. EU väljer atthantera frågan om klassificering av de nya drogerna.Jag är inte förvånad, men jag är besviken. Detta utta-lande är ytterligare ett bevis för att regeringinte tänker vara föregångare i kampen mot narkotika.Anf. 24 () :Fru talman! Här ses vi på nästa arena, MargotWallström.Jag är förälder och bor i . Det är mångasom inte har hört talas om GHB här i , mendet är väldigt vanligt förekommande i norr. Vi hadedet åttonde fallet av GHB-förgiftning, och den perso-nen dog.Användingen av den här drogen, gammahydroxy-buturat, går allt längre ned i åldrarna. Den användsofta av tonåringar. Jag ser det som oerhört viktigt attden på något sätt klassificeras som en drog. Jag harlämnat en fråga till , och jag ärväldigt glad över att det tillsätts en arbetsgrupp. Menjag tror inte att vi får en positiv utveckling på det härområdet, eftersom säger att det ärsvårt att göra en klassificering.GHB-drogen används av kroppsbyggare, och till-sammans med alkohol är den livsfarlig. Man kommeri medvetslöst tillstånd och kvävs i sina egna spyor.Flera fall har förts till bl.a. ochÖvik, med anledning av det här.Det är hur lätt som helst att få tag på GHB. Mangår in på Internet. Om man söker efter GHB på Inter-net får man säkert 35 träffar. Jag har kontrollerat attså är fallet. Därför menar jag att det hör till syntetiskapreparat. Det är en blanddrog som man inte vet effek-ten av. Enbart GHB är i och för sig farligt. Men blan-dar man dessutom GHB med sprit, är man ung ochinte vet hur man reagerar, är det livsfarligt. Det är enlivsfarlig drog.Vi har i fört fram omvänd bevisföringnär det gäller kemiska substanser. Innan man släpperut något på marknaden måste man bevisa att det ärofarligt, och det är producenten som måste bevisa det.Går det att komma till rätta med det här genom attinföra omvänd bevisföring?Att ta hand om lagstiftningen på överstatlig nivåtror jag inte på, eftersom man i EU är så fruktansvärtdrogliberal. Vi har ju problem även inom Miljöpartietmed att man är väldigt drogliberal i de gröna partiernai EU. Den lagstiftning som vi inför måste vara natio-nell.Jag hade samma frågor som . Vad ärdet för osäkerhet av rättssäkerhetskaraktär? Varförkan man inte förbjuda preparat som ingår i en grupp, iett system?Jag tycker också att det är viktigt att man får ensnabbare klassificering.Dessutom vill jag fråga: Vad kom de svenska ex-perterna fram till på i ?Kom de fram till att man skall ta tag i detta och föraned det på nationell nivå eller till något annat? Av desvar som vi har fått från verkar detsom om man inte tar den här frågan på allvar.Anf. 25 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att ni har läst svaret som enviss potentat läser . Jag anser att det här ärfråga om narkotikapreparat, som måste klassas somsådana. Det är ju därför som vi har tillsatt den arbets-grupp som snabbt - senast till oktober - måste lösadet här problemet åt oss. Om en generisk lagstiftning,som juristerna säger, leder till en mängd problem medavgränsning osv., får man väl visa på vad det gäller.Vi får väga det mot nackdelarna med att ha den lag-stiftning som vi har , som stämmer för de gamlapreparaten men inte för de nya.Jag vill att arbetsgruppen snabbt skall lösa detta,så att vi kan narkotikaklassa den här typen av prepa-rat. Jag är precis lika förskräckt som över det som händer och över hursnabbt de här drogerna kommer in. Vi har verkligenmassor att göra på det här området, och det behövs enbred mobilisering från alla inblandade för att mötadetta - från polisen, från och från alladem som jobbar med barn och ungdomar i riskzonen.Vi har alltså inte olika utgångspunkter här, utanutgångspunkten är naturligtvis att de här preparatenskall narkotikaklassas. Vi skall snabbt som ögat ochmed hjälp av våra representanter se till att få ett sys-tem för detta. Det är också därför som vi har fattatbeslut om den arbetsgrupp som skall förse oss medallt nödvändigt underlag.Jag kan också säga till att jag natur-ligtvis skall prata med berörda kollegeroch se till att den här frågan tas upp på lämpligt sätt iEU-sammanhang. Det är en avvägningsfråga vad vivill att EU skall fatta beslut om och vad vi själva skallbestämma. Finns det också därvidlag risker och förde-lar som vi behöver reda ut?Just diskuteras de här frågornaockså i FN. De behandlas alltså hela vägen från hög-sta nivå och nedåt.Anf. 26 ():Fru talman! Det får inte råda något som helst tvi-vel om att jag är övertygad om att socialministern ärlika engagerad i kampen mot narkotika som jag. Mendet räcker inte att ha ett engagemang - man måsteockså vidta konkreta åtgärder. Jag tycker faktiskt inteatt jag fick något riktigt svar på mina frågor.När det gäller arbetsgruppen undrar jag: Varförskall vi alltid börja från början? EU har en svenskkommissionär, , som tillhör samma partisom socialministern. Hon har förslag, och hon ärförtvivlad över att inte tar till sig förslagen.I och i har man genomfört enlagstiftning. Om vi nu måste börja från början, vad ärdet då för fel på den tyska och den holländska lag-stiftningen? Vi måste rimligen anse att den är fel, omvi själva måste börja från början.Jag kan vidare inte se att det i just denna fråga ärnågot problem med graden av överstatlighet. Earlywarning-systemet bygger på att ha samlad informa-tion, en utveckling av den verksamhet som redanfinns i men som inte fungerar, bl.a. pågrund av att man inte använder modern teknik. Manhar dålig kommunikation med varandra runt om iEuropa.Det gäller att bygga upp den här verksamheten föratt vi skall kunna ge och ta information och snabbttillämpa den lagstiftning som vi förhoppningsvis skallfå. Jag anser från mina utgångspunkter - och jag utgårfrån att det är allas uppfattning - att det skall varafråga om en nationell lagstiftning. Det är vi som be-stämmer vilka narkotiska preparat som skall varaförbjudna i . Men varför skall vi bygga uppegna otillräckliga resurser när vi kan arbeta gemen-samt inom EU med detta, bl.a. för att få den kompe-tens som behövs på det kemiska området?Även om jag, som sagt, är helt övertygad om so-cialministerns engagemang, anser jag att det inte harvisats tillräcklig handlingskraft.Anf. 27 ():Fru talman! Tack för svaret! Jag gillar, som sagt,engagemang. Men när vi har tagitkontakt med har man därifrån sagtatt man inte klassar det aktuella ämnet som vare sigdopningmedel eller narkotikapreparat men att manskall titta på om man klassa det som läkemedel. Dethär är väldigt besvärligt, eftersom ämnet i fråga finnsnaturligt i människokroppen, men i oerhört små kon-centrationer. Intag av GHB kan ge centralstimuleran-de effekt men likväl ha helt motsatt verkan. Ämnet äralltså oerhört svårt att definiera.Vi vet att ämnet har fått väldigt allvarliga konsek-venser. De första tecknen på biverkningar är att bru-karen uppträder stirrigt och förvirrat, blir arg, irriteradosv., men allvarligast är medvetslösheten. Syftet medintaget av GHB är att få en avkoppling efter det har varit på gym. Ämnet slår ut alla muskler,även dem som skall hålla i gång andningen.FN diskuterar det här . Läkemedelsverketarbetar med möjligheten att klassa drogen för att manskall kunna stoppa importen eller få handeln betraktadsom olaglig. Men hur kommer vi åt drogen när be-skrivningen finns på Internet, som är så allmänt ut-brett? Vi möter ständigt problemet med lättillgänglig-heten för ungdomar . De har ofta en avvikandesyn på droger och även på alkohol.Min dotter går i klass 9, och hennes klass hadeproblem i årskurs 7. Vi föräldrar har varit enormtindragna i dessa. Barnen har haft problem med all-varligt narkotiska preparat, sprit, olika blandningarosv. De har en helt avvikande syn på detta. De ser intefarorna med drogerna eller nonchalerar dem.Man skulle kanske i det här fallet, som jag tidigaresade, kunna använda omvänd bevisföring. Annars blirämnet kanske inte ens klassificerat som läkemedel.Anf. 28 Socialminister ():Fru talman! Vi måste nu nog börja från början.Annars blir det här nog obegripligt för de få somlyssnar på oss.Jag tycker att det är bra att vi får ett war-ning system via EU. Självklart skall vi lyssna på deförslag som har. Vi skall ta dem till oss.Jag säger också till att jag direkt ärberedd att gå med på hennes krav i det avseendet. Jagmåste tala med mina berörda kolleger om huruvidajag eller någon av dem formellt skall ta upp detta,men naturligtvis skall detta föras upp till diskussion.Vi skall från se till att befinna oss vid front-linjen, såsom vi ofta har varit i narkotikafrågorna.Vi är inte emot förslag. Vi tyckeratt de är bra, och vi är för ett warning system.Den andra frågan är vår nationella lagstiftning be-träffande narkotiska preparat. Vi har märkt att deninte räcker till. Den fungerade för de gamla prepara-ten - heroin, opium, kokain osv. - men den räckerinte till för de nya syntetiska drogerna. Den är intetillräckligt snabb i de sammanhangen. Vi måste ta uppde exempel på preparat som och även GunHellsvik i sin interpellation har nämnt.Jag säger då: Om det finns juridiska invändningarmot att tillämpa den generiska lagstiftningen, tala dåom vari de problemen består i! Utred detta snabbt, såatt vi kan ändra på vår lagstiftning och få med de härdrogerna! Jag tycker inte att vi skall gå någon ny väg,utan vi måste bestämma oss för hur vi skall hantera denya preparaten. Det är det som det nu handlar om.Senast skall man vara klar med ett underlagtill oss.Avsikten är alltså att ta itu med detta. Det är dåockså viktigt att titta närmare på vad man kan göra iFN-sammanhang. Det är ju bara i internationellasammanhang som man kan ta itu med sådana problemsom t.ex. Internet skapar. Där måste just de här frå-gorna tas upp och vädras.Detta är vad vi kan åstadkomma förutom narkoti-kapolitiken i övrigt. Politiken måste innefatta allt fråninformation till föräldrar - som tidigareförde på tal - till insatser från Mariapol till vad skolanoch alla andra inblandade måste ta itu med.Nu är det på något sätt avgörandets stund. Detfarligaste är om det skapas en allmän acceptans - omvi börjar tycka att knark är okej eller att det är somvilken annan drog som helst. Det får vi inte göra.