prot · GK09115 · 1997-06-05 00:00:00 — När vi behandlade regeringens skri-velse om ekobrottsmyndigheten fick jag försäkringarom att miljöbrotten skulle ingå i den nya myndighetenoch att inriktningen skulle bli att ta itu med och utar-beta en nationell strategi, precis som man gjort iDanmark och . Men justitieministern säger nuatt det inte med säkerhet bli så. Det gör mig oroad. Iskrivelsen stod det att det skulle vara så.Anf. 120 Justitieminister ():Herr talman! Det har varit regeringens och minmålsättning. Men eftersom jag inte fått sådant under-lag från utredningsmannen och eftersom jag inte villföregripa det fortsatta arbetet kan jag inte mera precistuttala om var vi skall hamna. Men det är fortfarandemin utgångspunkt att miljöbrotten måste få en särskildhantering. Än så länge har vi inget underlag som visarmig att det sker på ett bättre sätt än inom ramen för ensärskild ekobrottsmyndighet.UngdomsarbetslöshetenAnf. 121 ():Herr talman! är det väldigt många omslutar skolan, en del tar studenten, andra slutar för envälförtjänt ferie. Enormt många ungdomar kän-ner oro, missmod och uppgivenhet av att det inte finnsjobb. Väldigt många av ungdomarna har ingen annanmöjlighet att få någon ekonomisk försörjning undersommaren - jag tänker på att man inte får studiebid-rag.Andra ungdomar har aldrig haft jobb och kan där-för inte få arbetslöshetsförsäkring. Alltfler tvingas attleva på socialbidrag. Jag vill då fråga MargaretaWinberg vad hon är beredd att göra för att verkligense till att ungdomar får framtidstro och om hon ärberedd att lägga fram konkreta förslag för att ungdo-mar skall ha ett jobb att gå till när de avslutar sinastudier.Anf. 122 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! tog upp två olikasaker, dels sommarjobb för ungdomar, dels det litetmer långsiktiga. Vi har haft en debatt här i kammarenom sommarjobben. Förutom det som jag då sade kanjag säga att vi kommer att göra en utvärdering avsommarens sommarjobb för att sedan kunna göra enstrategi . Denna strategi kommer attpresenteras i höst.När det gäller de reguljära och litet mer långsikti-ga jobben delar jag uppfattningen att det är oerhörtviktigt att vi agerar på ett sådant sätt att den gruppsom det är mest angeläget för att få ett jobb också fårdet. Det är otillständigt att så många ungdomar tving-as att leva på socialbidrag.Jag har sett på den statistik som har kommit. Trotsatt vi är överens om att detta är oroande kan man ändåkonstatera att den öppna arbetslösheten för 16-24-åringar har gått ned. Det är nu 2 468 färre som ärarbetslösa jämfört med fjolåret. Detta är alltså entrend. Ungdomarbetslösheten går ned. Det skall vikomma i håg, men det räcker ju inte.Vi måste nu sätta in särskilda åtgärder också förde ungdomar som är arbetslösa, som lever på social-bidrag och som inte ser något hopp inför framtiden.Vi aviserade i vårpropositionen att vi skulle åter-komma i budgetpropostionen med ytterligare förslag.Vi har gett ett uppdrag, både till ochtill AMS, och de kommer att lägga framsina förslag som syftar till att de ungdomar som i daglever på socialbidrag skall få något meningsfullt attgöra. Möjligen skall vi också använda en annan fi-nansieringskälla.Därmed tror vi att vi skall kunna leva upp till detsom vi har sagt, nämligen att ingen ungdom under 25år skall behöva gå arbetslös i mer än 100 dagar.Anf. 123 ():Herr talman! Om jag inte helt missminnner miglovade att alla ungdo-mar skulle få feriejobb denna sommar. Hur skall mankunna lita på sådana konkreta löften när frågan helatiden hänskjuts till nästa proposition och nästa kon-kreta förslag?Min fråga blir: När får vi ett förslag som vi kanlita på?Anf. 124 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! I vårpropositionen - och talar jagom de reguljära jobben och situationen litet merlångsiktigt för de ungdomar som inte har något jobb -sade vi att dessa förslag kommer att presenteras ibudgetpropositionen. Mitt besked här till Chat-rine och också till , som jagförstår är intresserad av frågan, är att förslagen kom-mer i budgetpropositionen.Anf. 125 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Därmed är frågestunden avslutad. Jag tackar re-geringens ledamöter för att de har kommit hit för attsvara på kammarens frågor.10 § Svar på interpellation 1996/97:331 omsvenska satellit-TV-sändningarAnf. 126 Kulturminister ():Herr talman! har frågat omregeringen avser att bredda distributionsbasen förSVT 4 så att kanalen på så sätt kan delta i det övriganordiska programpaketet, som distribueras via Thor-systemet på position 1 grad väst, om detta kan skeutan extra kostnader.Bakgrunden till frågan är att regeringen den 5september 1996 medgav attinleda TV-sändningar via satellit med huvudsakligtsyfte att förbättra möjligheterna att se Tele-visions sändningar i och övriga Europa.Sändningarna skall i allt väsentligt utgöras av ordinarie sändningar eller motsvarainnehållet i det som sänds till , den s.k. SVT 4.Ytterligare en förutsättning är att verksamheten täckersina egna kostnader.Sveriges Television har valt att för denna sänd-ningsverksamhet använda satellitkapacitet som ägs avNordiska Satelliaktiebolaget.Enligt vad interpellanten uppger har ägarna tillden norska satelliten erbjudit Televi-sion att utan extra kostnad även distribuera program-men via 2.Som framgår av min redovisning av regeringsbe-slutet har regeringen inte ställt upp några villkor ifråga om val av satellit. Det ankommer alltså på att fatta beslut om vilken eller vilkasatelliter företaget skall utnyttja för sändningarna.Anf. 127 ():Herr talman! Jag tackar så mycket för svaret. Detvar exakt det svar som andra hade sagt att jag skullefå. Själv hade jag hoppats på någonting mera.Också jag inser naturligtvis att det närmast ärSveriges som är ansvarigt för detta.Där tycks man nöja sig med distribution via Sirius.Sedan verkar man negativt inställd till gratiserbjudan-det att sända även via 2, position 1 grad väst.Det förefaller mig och många andra helt obegrip-ligt, särskilt som övriga nordiska länder satsar påThoralternativet. Jag oroas över att detta kan leda svensk isolering.Kulturministern sade att detta var en bolagsfrågaoch hänvisade bara till . Re-geringen skulle därmed vara helt maktlös.Min bedömning är att detta är en tveksam stånd-punkt. Mediefrågor har alltid en demokratisk dimen-sion. Så även denna TV-satellitfråga. Inflytandetvarken kan eller bör helt och definitivt avhändas kul-turministern, och detta av flera skäl. Bred distributionfrämjar den viktiga public service-tanken. Exklusivdistribution kan skapa EU-rättsliga problem.Min kompletterande fråga blir: Är kulturministernpositiv eller negativ till parallell distribution mellanSirius och för att man på det sättet skall kunnaåstadkomma att svensk public service-TV når ut till såmånga svenskar som möjligt utomlands?Anf. 128 Kulturminister ():Herr talman! Jag är glad över att påpekar att mediefrågor verkligen har en de-mokratisk dimension och därför är något som ocksåpolitiker skall lägga sig i. Det är inte alltid som hanspartikamrater har den ståndpunkten. Jag förfäktar dendock ivrigt.Regeringen anser att det är viktigt och en fördelom olika satellitföretag konkurrerar om kunderna.Introduktionserbjudandet från Thorsatellitens ägare,som jag upplever att gör sig tilltalesman för, framstår som ett inslag i en sådan kon-kurrens. Gratiserbjudanden brukar alltid följas avnågot som kostar pengar.Valet av satellit bör enligt min mening avgöras avde berörda företagen själva och inte av regeringen.Det innebär verkligen inte att jag som medieansvarig iregeringen vill avhända mig någon makt.När det gäller själva teknikaliteterna vill jag sägaatt satelliterna i Thorsystemet ligger på 1 grad väst,medan satelliterna i Siriussystemet finns på 5 graderöst. Skillnaden är så liten att man kan ta emot bådasatelliterna med en och samma parabol om den ärförsedd med två mikrovågshuvuden. De olägenhetersom talar om ser jag därför sommycket små, om de över huvud taget existerar.Anf. 129 ():Herr talman! Det är intressant att vi ändå är över-ens om den demokratiska dimensionen. Jag vidhållerden, oavsett vad andra tycker.Skall jag tolka kulturministerns inställning på detsättet, och då gör jag frågan starkt principiell, att hondelar min uppfattning att public service främjas avparallelldistribution?TV-tillgängligheten har ju ökat dramatiskt, särskiltgenom satelliter och paraboler. Många tycker väl attdet är mer än nog. Jag är kanske beredd att hålla med.Men handlar det om en särskild grupp, nämligensvenskar som befinner sig utomlands. De vill sesvensk public service-TV, och är tillgänglighetendålig.Den blir bättre genom en satsning på , menden kunde bli ännu bättre om man utnyttjar även Thor2, alltså 1 grad väst, genom en samtidig parallelldist-ribution, särskilt som det enligt uppgift kan ske gratis.Jag vill tillägga att jag inte går några andras ären-den än folkets. Jag har alltså gott stöd bakom mig. Dethar kommit vädjanden i den här frågan från mångaolika håll. EU-delegationen vill ha det på det härsättet, , , TCO - LO borde kan-ske vara särskilt intressant i sammanhanget - TT,, Svenska skolan. Det har manifeste-rats på många olika sätt . Jag har t.o.m.med anledning av interpellationen fått färska skrivel-ser bl.a. från om detta.Jag förstår att kulturministern vill nedgradera des-sa önskemål. Detta är inte något stort problem. Det ärbara att skaffa några ytterligare teknikaliteter. Alltingkostar, allting blir mer komplicerat. Kan man integöra det här väldigt enkelt? Här finns ett gratiserbju-dande, här finns starka önskemål. Kan man verkligennonchalera de önskemålen?Anf. 130 Kulturminister ():Herr talman! Som jag sade i mitt tidigare svar tillBengt tycker vi att det är en fördelmed konkurrens, även när det gäller distribution avtelevision.Det gratiserbjudande som vi talar om påstår jaghandlar om det som alla gratiserbjudanden går ut på,nämligen att binda upp kunder för att undanröja kon-kurrens. De brukar i slutändan ha ett krav på betalningsom inte alltid är av godo för den som slutligen skallbetala notan.Jag vidhåller att skillnaden är så liten att de olä-genheter för publiken som talarom därför knappast existerar.Anf. 131 ():Herr talman! Kulturministern och jag är tydligenockså överens om att det är bra med fri, bred och lojalkonkurrens. Jag har svårt att se riskerna för att detskulle bli någon monopolsituation på grund av har parallelldistribution.Jag tycker att frågan om en samnordisk inställningär oerhört viktig. Här kommer de andra nordiskaländerna, , , , att satsa på Tho-ralternativet. Man har ett pan-nordiskt projekt. Pånågot sätt oroar det mig att skall stå utanföroch på det sättet bli isolerat. Det är klart att allting harett pris, men det kanske kan vara värt något att undvi-ka att bli isolerad.Fortfarande är jag mycket osäker på vilket detgrundläggande skälet är till att kulturministern har denhär inställningen. Är grunden för svaret en striktprincipiell bolagsrätt, som ministern åberopar, eller ärdet ett utslag av någon slags partiideologisk medie-politik? Eller är det snöda nationella ekonomiskavinstintressen som har dikterat det här resultatet.Jag vill bara säga att det finns mycket starka öns-kemål om att få den här breda TV-tillgänglighetenbland alla grupper av svenskar utomlands. Jag villavsluta med den frågan: Har kulturministern någon-ting emot att beslutar sig föratt acceptera gratiserbjudandet om parallelldistribu-tion till fromma för svenskar utomlands och rimligenockså för det svenska TV-bolaget?Anf. 132 Kulturminister ():Herr talman! Mitt svar blir kortfattat. Nej, jag harsjälvfallet inget emot om skullevälja att acceptera det gratiserbjudande som så små-ningom naturligtvis skulle innebära kostnader förSveriges Television. Det mitt svar ytterst handlar omär att jag anser att det är somskall avgöra denna fråga. I detta fall ligger det så närasjälva bolaget att vi från politiskt håll, från regering-ens håll, icke skall styra i den typen av detaljfrågor.Någon isolering i den nordiska gemenskapen ser jaginte att hur man än väljer attagera riskerar att hamna i.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1996/97:363 omkönsperspektiv inom museivärldenAnf. 133 Kulturminister ():Herr talman! har frågatmig vad regeringen avser göra för att uppfylla denkulturpolitiska ambitionen att synliggöra könsskillna-der samt om regeringen kommer att föreslå att ettnationellt kvinnomuseum inrättas.Jag delar uppfattning attkönsindelning är en mycket stark samhällelig organi-sationsprincip. Jag vill t.o.m. påstå att det är engrundläggande sådan som genomsyrar varje samhällei sin helhet.Jag delar dock inte uppfattningen att inrättandet avett nationellt kvinnomuseum är den rätta vägen attuppmärksamma detta förhållande. Tvärtom vill jaghävda att Historiska museets ger stöd för att könsperspektiv är något sommåste integreras i all museiverksamhet. Kvinnan fårinte behandlas som ett komplement till den traditio-nella historieskrivningen.I propositionen om kulturpolitiken (prop.1996/97:3) framhålls att det är hög tid att också kul-turarvssektorn tar frågor om kön och jämställdhet påallvar. Det sägs att man kan hävda att bl.a. kvinnornaskulturarv är underrepresenterat och att männens kul-turarv utgör . Detta är ett allvarligt problem,eftersom vad som bevaras och förmedlas av kulturar-vet är av betydelse för hur t.ex. könsroller kan uppfat-tas och utformas i dagens samhälle.Regeringen har följt upp detta genom att i regle-ringsbrevet för ge de centrala museerna samtRiksantikvarieämbetet och i uppdrag atttill utarbeta en strategi för att arbetavidare med och utveckla kulturarvets demokratiskafunktioner. De centrala museerna har dessutom tilluppgift att till redovisa vilken insam-lingspolicy respektive museum har. Även delar avstödenheterna till de regionala museerna skall använ-das för detta syfte. I dessa arbeten ingår att i högregrad uppmärksamma att olika perspektiv kan läggaspå kulturarvet, däribland ett könsperspektiv. Även förde museer som har till uppgift att skildra områdensom slentrianmässigt brukar betraktas som "manliga",som t.ex. teknikhistoria eller försvar, talar alltså starkaskäl för att könsperspektivet måste integreras. I beto-ningen av könsperspektivet ingår således att lyftafram kvinnors historia, men också något mer, nämli-gen hur grundläggande mänskliga relationer såsomkönsindelning använts i byggandet av samhällen.Anf. 134 ():Herr talman! ser inte heller jäm-ställdhet mellan könen som ett avskilt politikområde.Jämställdheten måste ju genomsyra alla de politiskaområdena. Men det krävs också en särskild kvinno-kamp, en satsning och en lagstiftning. Det krävs re-surser för att stärka kvinnofrågan. Det handlar heltenkelt om resursfördelning. Det handlar om ökadekunskaper om jämställdhet i syfte att synliggöra dehär dolda processerna.Internationellt sett är ett av världens mestjämställda länder. Ändå återstår det väldigt mycket.För att nå den verkliga jämställdheten, krävs det attmakten och de ekonomiska resurserna fördelas på etträttvist sätt mellan män och kvinnor. Kvinnors under-ordning i alla slags processer är ett faktum . Jaghar, eftersom jag är ledamot av kulturut-skott, besökt flertalet museer. Jag har deltagit i enmängd visningar. Det har gällt allt från arkeologi tillegna experiment. En försvinnande liten del av det jaghar sett vid dessa besök har utgått från ett könspers-pektiv. Det är mycket vanligare med ett klassperspek-tiv.Det är inte så att könsperspektivet saknas hos mu-seipersonalen. De är mycket kunniga på det här om-rådet och kan svara om man ställer en fråga. Det ärhelt enkelt så att mannen är norm när man skall be-skriva historien. Man utgår helt enkelt från en peda-gogik som är mer är anpassad för män, och manspeglar historien utifrån ett manligt perspektiv.Jag vill också klargöra att inte anseratt män och kvinnor har olika egenskaper och att deav den anledningen måste skiljas åt i särskilda museerför att stärka könsperspektivet. syfteär att synliggöra den del som av befolkningenhar av historien och på så sätt öka kunskapen ochförståelsen mellan könen för att få ett merjämställt samhälle.Det är bra att man i regleringsbrevet gerde centrala museerna samt ochRiksarkivet i uppdrag att till utarbetaen strategi för att arbeta vidare med att utveckla kul-turarvets demokratiska funktioner. Det har ju minis-tern här också sagt. Men räcker verkligen det? Jagtror inte det. Min absoluta övertygelse är att omkönsperspektivet skall kunna speglas på ett riktigtsätt, krävs det något speciellt. Det räcker inte med i regleringsbreven skriver in att museerna skallutarbeta strategier för kulturarvets demokratiskafunktioner.Könskampen är väldigt viktig. Därför bör denockså behandlas för sig, och inte ihop med klass,kulturell bakgrund och generation - åtminstone inteenbart. Man måste också särskilja den för att kunnaförstå helheten och sammanhanget.Min fråga till ministern är: Klarar verkligen våramuseer, inom den ram och med de verktyg de nu har,att spegla det kvinnliga kulturarvet utifrån den köns-fördelning som finns i samhället? Vi är faktiskt flerta-let av befolkningen.Anf. 135 ():Herr talman! Jag vill ta tillfället i akt att försökamåla en litet vidare bild utifrån det krav som vi i ärmånga som har ställt, och ställer, om ett specielltkvinnomuseum. Jag håller med närhon säger att utställningen på gerstöd för att jämställdhetsperspektiv och könsperspek-tiv måste integreras. Det är ju så självklart . Detvar det inte , men är det själv-klart. Att den här lilla utställningen har kunnat väckaså mycket diskussion visar också hur lång väg vi harkvar.Jag tycker att vi blandar ihop äpplen och päron.Det vi tycker är självklart, och som CharlottaBjälkebring också förstärker, är att det är lång vägkvar till att integrera också kvinnan i museivärlden.Men jag tycker inte att det utesluter att vi nu i värl-dens mest jämställda parlament borde fatta beslut omatt vi skall ha världens första kvinnomuseum. Vi bor-de passa på nu - annars hinner före. Det ärjag övertygad om.För att vara litet polemisk skulle jag vilja fråga:Tror verkligen kulturministern att det alltid har varitmanliga värderingar som har styrt världen? Tror honatt det alltid har varit så att kvinnor och barn har för-tryckts? Tror kulturministern att det alltid har varitmän som stått för den andliga tolkningen? Självklarthar det inte varit så.Vad hände egentligen, och vad händer? Varföroch när hände det? Hur kunde det hända, och på vilkadelar av vårt klot började det hända? Hur ser de härprocesserna ut? Det är oerhört spännande, och det ärså utmanande med ett renodlat kvinnomuseum, ditman kan knyta forskning. Där skulle vi verkligenkunna profilera den här frågan och tillsätta professu-rer. Vi skulle kunna få ett nordiskt samarbete somutvecklas till ett skandinaviskt samarbete, ett europe-iskt samarbete osv. Jag undrar om inte kulturministernändå ser utmaningen i ett renodlat kvinnomuseum.Det vill jag inte sätta i polemik mot den självklaraintegreringen.Anf. 136 Kulturminister ():Herr talman! Jag vill först vända mitt till CharlottaBjälkebring. Jag vill verkligen inte ställa detta mot deskildringar och guidningar som fått när hon varit runt på olika museer som hartagit ett klassperspektiv som utgångspunkt. De kvin-nor som har haft absolut svårast att få plats i historien,i vårt kulturarv, är de som förtryckts av både klassoch kön. En och annan drottning finns det plats för påvåra museer, men de s.k. enkla kvinnorna är de somabsolut saknas. Jag tycker alltså definitivt inte om attställa de här sakerna mot varandra.Det finns museer som egentligen fun-gerar litet grand som kvinnomuseer. Arbetets museumi , som har fått ett särskilt nationellt tre-årigt uppdrag av regeringen, fungerar i mycket höggrad som ett kvinnomuseum. Ändå finns också andraaspekter med i deras verksamhet - inte minstklassperspektivet.Man kan naturligtvis ställa frågan, som CharlottaBjälkebring också gör: Räcker det att ge uppdrag åtRiksantikvarieämbetet och de centrala museerna? Detvet vi inte. kommer vi att få en återkoppling fråndem i fråga om det uppdrag vi har givit dem. Det är juså nytt, det är så färskt. Det är första gången de harfått det här uppdraget. Det är möjligt att det räcker,det är möjligt att det inte räcker. Det är möjligt att demåste ha andra resurser, att vi måste kräva omfördel-ningar och att vi, utifrån de svar vi får av dem, måstevidta åtgärder. I så fall kommer vi att göra det.Sedan vill jag svara på frågor. Jagvill inte utesluta att det på ett eller annat sätt ocksåkommer att växa fram renodlade kvinnomuseer avsamma typ som Arbetets museum eller av annat slag.Det är klart att det finns starka krav på ett sådantmuseum bland vissa grupper. Jag skulle verkligen intemotsätta mig det. Jag tror inte att det är något somskulle vara till skada för integrationen. Men jag troratt det vore fel att bara reservera det kvinnliga kultur-arvet för specialmuseer.Anf. 137 ():Herr talman! Kulturministern och jag är överensom att könsperspektivet måste integreras på alla mu-seer. Vi är också överens om att klass och kön inteskall ställas mot varandra. Det är väldigt bra att kul-turministern säger det.Skillnaden är att jag redan nu skulle vilja ställasärskilda resurser till förfogande på museiområdet föratt klara ut det här.Om vi går tillbaka till målen på museiområdet fin-ner vi att det att det sägs att museerna tillsammansskall utveckla och förmedla kunskaper om och upple-velser av kulturarvet samt härigenom ge ett perspektivpå samhällsutvecklingen. Jag skulle som exempelvilja tala om hur man har gjort på utbildningsområdet.Häromveckan läste jag Utbildningsdepartementetsproposition 1996/97:141 Högskolans ledning, läran-de och organisation. Där tycker jag att man på ettkonstruktivt sätt tar tag i jämställdheten och sam-hällsutvecklingen. Det står så här: "Samtliga universi-tetet och vissa statliga och enskilda högskolor skallges mål avseende könsfördelningen bland nyrekryte-rade professorer. "Vidare sägs det att medel skall reserveras inom lä-rosätets anslag för forskning och forskarutbilding. Dehär medlen bör enbart användas för kostnader förytterligare nyanställningar av professorer av under-ordnat kön.På liknande sätt skulle man kunna göra på mu-seiområdet, ja, för den delen inom hela kultursektorn.Jag tror att man inom kultursektorn behöver en sådanhär särskild satsning. Ett kvinnohistoriskt museumskulle, precis som ministern har sagt, kunnabli vad Operan eller är för den sceniskakonsten i landet. Jag ser alltså ett kvinnohistorisktmuseum i det perspektivet. Det blir en motor för attsedan integrera det här i verksamheten på landetsövriga museer.Ett museum är ju en plats där historien skall tolkasoch gestaltas. Det har också blivit alltmer uppenbartatt museerna varit en spegel av historien; detta settmed mansögon. Det är vi också överens om. Men ifråga om forskningen ser man i ökad utsträckning enskillnad mellan mäns och kvinnors situation. Inomden historiska forskningen kallas kvinnors historia förden glömda eller den osynliga historien. Inom forsk-ningen har man nu börjat intensifiera detta arbete ochdet är en ständig utveckling.Vad tänker ministern göra för att även på våra mu-seer intensifiera kunskapen om kvinnoforskning?Kulturarvet måste ju också speglas på ett rättvist sättpå våra museer.Anf. 138 ():Herr talman! Jag trodde nog att kulturministernskulle ta upp just Arbetets museum, som jag tyckerhar haft mycket fina utställningar. Jag delar uppfatt-ningen att det är bra att det finns ett museum som harlyckats så bra. Men det är ett museum. talar vi omintegrering beträffande alla museer i . Detfinns ju många museer i vårt land. Jag talar om ettnationellt ansvar, om att frågan lyfts upp till den ni-vån. Det är det viktiga för mig. Om inte så sker trorjag att det blir svårt att klara av vad vi är så överensom, nämligen integreringen.Jag tror att vi måste visa på en samlad kraft. Desom vill göra något, men som inte riktigt vet hur ochvar de skall söka, skall kunna få hjälp med integre-ringen. Det är ett nationellt ansvar. Kulturministernundrar om vi skall ha ett museum bara med kvinnanshistoria.