prot · GL0943 · 1997-12-09 00:00:00 — I denna kollektiva minnes-bank avsätter vi som folk de minnen som skall lämnasvidare till kommande generationer. Vanskötsel, bris-tande resurser och luckor i arkivens och museernasminnesbank är lika ödesdigra för vårt folk som min-nesluckor eller senildemens är för den enskilde. Oer-sättliga erfarenheter och minnen går förlorade. Envärld och en historia som aldrig upprepas sjunker iglömska och blir för alltid oåtkomlig för dem somkommer efter.Låt mig citera dikt Farfar försökerberätta som ett exempel på detta:"Klappret av hovar och bullret av järnskoddavagnshjul,två famnar björkved att såga och hugga tillvintern,fönstervadden och elden bak kakelugnsluckorna,fotogenlampans ljuskrets, sveciakängornas doft,katekesens huvudstycken i läxa, sillen i tunnan,vägarnas mörker, kvällarnas tystnad - barn,vilket främmande land för dig, mitt land från iförrgår! "Det vi väljer bort, det vi aldrig arkiverar och beva-rar går aldrig att senare reparera och återvinna. Ärkammarens ledamöter själva medvetna om att förefterlevande som släktforskar om kanske blirde enda avtrycken av ert livs historia, som bevaras åtdem, kanske spridda deklarationsblanketter från1970-talet eller överklagandet av en dom från 1986för vårdslöshet i trafik? All e-post, alla telefonsamtal,fax och TV-sändningar som fyllde denna dag med såstor vikt och betydelse skall visa sig vara skrivna ivatten.Mot denna bakgrund känns det angeläget för osskristdemokrater att ställa oss bakom utskottets ochsenare beslut att för det kommande åretavsätta nära just till våra arkiv,museer och till kulturmiljövård.Vi kristdemokrater delar dock inte utskottsmajori-tetens prioriteringar i alla avseenden, därför har vi inågra stycken reserverat oss.Vi ställer oss avvisande till försöksverksamhetenmed ett forum för världskultur. Vi ser det som enuppgift för de redan existerande kulturinstitutionernaatt initiera, samordna och främja kulturmöten och påså sätt ge svenska besökare liksom invandrare möjlig-het att komma i kontakt med kulturyttringar från helavärlden. Vi befarar att regeringens förslag kommer attskapa onödig byråkrati och riskera att minska inslagetav kulturmöten i de redan befintliga institutionerna.Vidare anser vi att beslut hösten 1996att föra samman med Folkensmuseum - , och i till en ny museimyndighetmed säte i bör ändras så att Östasiatiskamuseet även i fortsättningen skall ingå som en musei-enhet i Statens konstmuseer. För det finns det, som vihar tagit del av, goda sakliga skäl. Östasiatiska museetär ju ett mycket typiskt konstmuseum, vars samlingartill hälften tillhör . Dessutom ligger,som vi har hört, mycketnära både och ochingår tillsammans med dessa båda museer i mu-seimyndigheten konstmuseer.När det gäller den organisatoriska tillhörighetenför avvisade vi kristdemokratersom bekant förslaget att sammanföra Medelhavsmu-seet i med den nya i . Riksdagsmajoriteten, soch v, röstade dock ned oss, men vi anser fortfarandeatt beslutet är mycket olyckligt och att det bör rivasupp.Vi vill hellre se att sammanförsmed Statens konstmuseer, inte minst eftersom hälftenav samlingar ingår i Nationalmu-seums samlingar, som organisatoriskt ingår just imyndigheten konstmuseer.Vi kristdemokrater har också i motionen Kr267framhållit att , som skulle blidet första i sitt slag i , skulle få både kultur-och näringspolitisk betydelse. Dessutom skulle mu-seet skapa sysselsättning. Det är inte oviktigt att Sta-tens kulturråd och stöder projektet. Ivår motion föreslås att , Statens kulturrådoch inom sina anslagsramarskall undersöka möjligheten att tillsammans bidramed de som behövs för att projek-tet Nordiskt akvarellmuseum skall kunna förverkligas.Fru talman! Det har redan yrkats på reservationer-na 36 och 37, så jag avslutar med att yrka bifall tillreservationen 27.Anf. 82 ():Fru talman! Arbetets museum i är ettrelativt nytt museum. Man bedriver där en mycket braverksamhet. Den är inriktad på att ta till vara ochdokumentera arbetets historia. Genom att skapa kon-takter mellan verksamheter, dokumentera, forska ochställa ut har Arbetets museum alltsedan starten aktivtverkat för att höja intresset för nutidshistoria, särskiltför industrisamhällets historia. Till den verksamhetenutgår ett bidrag från staten på drygt 11 miljoner kro-nor.Därtill har Arbetets museum ett av de nationellauppdragen . Det uppdraget ärgivet av och går i korthet ut på att museetskall vara ett centrum för de många lokala arbets-livsmuseerna som finns i landet. Den rollen fyllerArbetets museum väl. Det är en viktig verksamhet,därför att runt om i landet växer med stark kraft en nyfolkrörelse fram. Många eldsjälar är engagerade i attgräva i den egna lokala historien.Det här kan exemplifieras på många olika sätt. Jaghar tagit med mig en bok från som heterArbetarstaden . Det är en dokumentation somhar kommit fram genom en gräv-där-du-står-verksamhet. är för de flesta känt som enstudentstad. Men självklart finns där också och haralltid funnits arbetare. Historiebilden av just Uppsalablir förstås aldrig hel om inte denna del av Uppsalashistoria också belyses.Arbetets museum samlar inte på föremål. Mansamlar på människors dokumenterade erfarenheter.Man levandegör dessa erfarenheter i form av utställ-ningar. Genom insamling av yrkesminnen, intervjueroch fotodokumentation har bl.a. kvinnodomineradeyrken, det som brukar betecknas som lågstatusyrken,som t.ex. städare, socialarbetare, förskollärare,vårdbiträden och undersköterskor, belysts.För närvarande pågår ett dokumentationsprojektsom går under benämningen Vita rockar, i vilketarbetsvillkoren för dagens undersköterskor, sköters-kor och läkare studeras. Det pågår också en utställ-ning vid Arbetets museum under namnet ,alla nätter, icke att förväxla med en tidigare finans-ministers bok. Den beskriver transportarbetares vill-kor i vårt land, tidningsbud och andra.Under Arbetets museums första år gjordes av museet en sammanställning av arbets-livsmuseer och miljöer runt om i landet. Samman-ställningen omfattade 385 olika miljöer och arbets-livsmuseer. För inte så länge sedan kom en ny doku-mentation. omfattar nyutgåvan 1 000 museer ochmiljöer. Jag tycker att det här är värt att framhållaeftersom det är en beskrivning av växtkraften i det jagvill kalla en folkrörelse. Det skulle också kunna be-skrivas såsom professorn i museologi, ,vid brukar framhålla, nämligen attmänniskor som aldrig har gått på museer ägnar sigplötsligt åt att bygga upp dem.Fru talman! Det finns en majoritet i förett fortsatt stöd till museum. Därmed skulleman kunna låta sig nöjas och inte orda mer om saken.Men i kulturutskottet vill att hela detstatliga anslaget plus medlen till det nationella upp-draget för Arbetets museum skall dras in. Jag uppfat-tar inte att är motståndare till det arbetesom bedrivs och som jag har försökt att beskriva här.Men de menar att detta inte är en angelägenhet förstaten. Den inställningen fascinerar mig. Hur kan detkomma sig att hammaren, skiftnyckeln, skördetröskaneller produktionsprocessen är värda statligt stöd föratt visas på museer men inte människan bakom verk-tygen eller maskinerna? Hur kan det komma sig att deföremål som människor tillverkar skall tas om hand påstatsunderstödda museer, men erfarenheterna hosmänniskorna som har tillverkat föremålen inte förtjä-nar stöd? Varför skall inte det museum som bäst kla-rar att levandegöra människors erfarenheter ges stödfrån staten?Här säger att det är de starka intres-seorganisationernas ansvar att själva klara ekonomin.Jag frågar - företrädare idet här sammanhanget - vilken av de nuvarande stats-understödda museerna som i inledningen inte har haften intressegrupp, organiserad eller inte, som drivit påför att museet skall komma till stånd?Det ankommer naturligtvis inte på mig att dömaden moderata inställningen. Jag tror att ni moderaterhåller på att bli akterseglade på ett kulturområde somär lika angeläget som det som en gångtog initiativet till när han lade grunden till dokumen-tationen av bondesamhället och allmogekulturen.Fru talman! Jag delar den uppfattning som tidigareförts fram från och att detmoderata budgetalternativet i kulturbudgeten skulleinnebära stora svårigheter på kulturområdet. JanBackman har berört att är beredda att tabort av anslaget från Riksutställningar. Detverkar som att skär i budgeten i allt somkan betraktas som brett i kulturpolitiken.Jag vill något kommentera de nationella uppdragsom berörs i betänkandet. I motioner från Vänster-partiet finns krav på att ett sådant uppdrag skall gestill Tom Tits Experiment i . hari en reservation ställt sig bakom en moderat motionoch vill att ett nationellt uppdrag ges till Textilmuseeti . avstyrker båda förslagen medhänvisning till att den verksamhet med sex nationellauppdrag som bedrivs måste genomföras och utvär-deras innan vi är beredda att ändra på den ordningen.Frågan om hur kvinnornas historia beskrivs på vå-ra museer och inrättandet av särskilda kvinnomuseerlyfts också in i några motioner. Utskottet har behand-lat liknande motioner tidigare och understrukit beho-vet av att ett könsperspektiv skall anläggas på kultur-arvet. , och decentrala museerna har regeringens uppdrag att redovi-sa en strategi för att utveckla perspektiven på kön,klass, kulturell bakgrund och generation. Detta visar,enligt utskottsmajoritetens uppfattning, att åtgärderredan har vidtagits för att centrala och regionala mu-seer skall ägna frågan uppmärksamhet och satsa storaresurser på att visa kvinnornas historia. Det är själv-klart en angelägenhet för att följa fråganoch se till att utvecklingen blir den vi alla önskar.Frågan om att inrätta ett iGöteborg avgjordes av . Jag haruppfattat att har kommenteratfrågan på ett bra sätt. Det finns inte här någon anled-ning att från utskottets sida föreslå att om-prövar sitt tidigare ställningstagande. Jag antar att jagfår möjlighet att kommentera den frågan och ävenandra frågor i det replikskifte som möjligen kommeratt uppstå.Anf. 83 () replik:Fru talman! koncentrerar sigmycket på den besparing vi moderater föreslår när detgäller Arbetets museum. I vår syn på museerna går detinte att särskilja arbetslivet från det mänskliga livetför övrigt. Enligt vår uppfattning måste industrisam-hällets historia skildras i samma museala former somandra delar av vår historia.Nära mitt hem finns museum för fiske ochsjöfart. Där har man samlat på sig gamla fiskeredskap,gör uppteckningar av fiskarnas, fiskarhustrurnas ochfiskaränkornas minnen och där driver man släkt-forskning kring fiskarsläktena som har bott i de olikahusen i min stadsdel. Man verkar på alla sätt för attbevara minnen från både arbetsliv och industrisamhäl-le. Där ger hembygdsrörelsen, landsantikvarien,och experter från stöd ochsynpunkter på utställningsarrangemang, katalogise-ring och arkivföring. Jag tror inte att man anser attArbetets museum i bidrar till att man iRåå ytterligare kan förstärka bilden av arbetslivetshistoria i det lokala perspektivet.Jag tror att det är så på många ställen. Jag kanförstå att , professor i och tidigarechef för uppbyggnaden av museum, försva-rar verksamheten där. För oss finns det mer än tusenmuseer som uppfyller den uppgift som Arbetets mu-seum anser sig göra.Anf. 84 () replik:Fru talman! Jag känner inte till hur länge Rååsmuseum har funnits, . Men museet görsäkert en bra och viktig insats.Men Arbetets museum fungerar inom det nationel-la uppdraget som ett stöd för många av de eldsjälarsom arbetar med att försöka ta till vara det lokalaindustriarvet. Det är en viktig arbetsuppgift. Det ärohyggligt beklagligt att är så fastlåsta ien ideologisk tankegång att det är ett arbetarrörelsensmuseum. Jag uppfattar det så att det är grunden iModeraternas ställningstagande för Arbetets museum.Men i första hand är det Arbetets museum. Sedan ärdet naturligt att arbetarrörelsen är med och driver på,lika naturligt som att näringslivet driver på i fråga omtekniska museer.Anf. 85 () replik:Fru talman! Det finns en huvudregel i vår musei-ideologi, och det är att den som har påtagit sig etthuvudmannaansvar för en verksamhet också skallbibehålla en del av det ekonomiska ansvaret. Låt migkomma tillbaka till mitt gamla museum i . Därutgår inte ett öre i bidrag från varken stat, landstingeller kommun, utan man jobbar efter ideella principer.Däremot finns det andra museer där huvudmännensansvar kompletteras med statliga och samhälleligabidrag. Men just i fallet med Arbetets museum, medde tre tunga organisationerna LO, TCO och , har man i efterhand låtit ansvaretövergå till staten, utan att de själva finns kvar somviktig bidragsgivare. Det är det som vi tycker är fel,och det är därför som vi yrkar avslag på detta anslag.Anf. 86 () replik:Fru talman! Av den framställning som gör kan man få intrycket att de organisationersom är stiftare av museum inte tar någotekonomiskt ansvar för verksamheten. Det låter på JanBackman som att dessa stiftare har dragit sig ur detekonomiska ansvaret. Så är inte fallet. Hela den fas-tighet som Arbetets museum är inrymt i är en egen-dom som tillhör de här organisationerna, och de tarkostnaderna för fastighetens skötsel osv. Det är gans-ka stora pengar som organisationerna har gått in med idet sammanhanget också.Anf. 87 () replik:Fru talman! Vägen till ettjämställt samhälle är så oändligt lång. Vi behöversamla kunskap och forskning på ett ställe och hjälpalandets museer att göra det som vi båda vill, nämligenlyfta in den andra halvan av mänskligheten på muse-erna. Men det behövs goda förebilder.Nu säger att åtgärder har vidtagitsoch att skall följa utvecklingen. Vad har dåhänt på de som jag har suttit i ?Anf. 88 () replik:Fru talman! Var och en av oss som rör oss ute pålandets museer ser att man i större och större ut-sträckning lyfter fram kvinnornas roll i historien. Jagtycker att det är viktigt att vi ser detta. Jag förstårmycket väl grundtanken i och Miljö-partiets krav på ett speciellt kvinnomuseum, men dethandlar också om att vi skall se att det händer sakerpå detta område.Skälet för att driva kravet på ett speciellt kvin-nomuseum blir ju starkare om man blundar inför detsom händer på landets museer. Jag tycker inte att manskall göra det. Däremot tycker jag att det här är enfråga för alla museer. Den utveckling som sker gåri rätt riktning. Jag vet att det återstår mycket att görapå området, men vi kan se tiden an med tillförsikt.Anf. 89 () replik:Fru talman! Jag skall vara väldigt konkret, ochinte bara tro. fick mitt äldsta barn redapå av sin gymnasielärare i svenska att det inte finnsnågra tidstypiska författare som ärkvinnor. Det är dagens verklighet.Det museum som jag talar om, där vi samlar kun-skap och forskning om kvinnan i historien och kvin-nans roll i religionen, kan också vara en utbild-ningskälla för landets lärare. Vi behöver utbilda oss.Det gäller inte bara museipersonal utan också demsom jobbar på vår största kulturinstitution, skolan.Det behövs goda förebilder.Vad har hänt ? Hur har BjörnKaaling på sig för arbetet för det jämställda samhäl-let? Barn växer och blir stora, och gammal konserva-tism cementeras som hartålamod. Är det verkligen en så dum idé att göra nå-gonting konkret nu och ge en god förebild?Anf. 90 () replik:Fru talman! Till det här vill jag bara säga att ettkvinnomuseum i sig inte är en dum idé. Det är natur-ligtvis en möjlighet. Men den bättre vägen är att mu-seerna i större utsträckning tar detta ansvar i denordinarie verksamheten. Om man går ut och tittar serman också att museerna ökar sina ansträngningar pådet här området. Vi skall inte blunda för det, som jagframhöll tidigare, utan vi skall se detta. Vi skall setiden an.På frågan om hur det får ta vill jag svaraatt jag har lika på mig till jämställdheten somEwa har.Anf. 91 () re-plik:Värderade talman! Det kan knap-past ha någon betydelse för underlaget för det nyaetnografiska museet i om Östasiatiska mu-seet och förs dit eller inte. Jag fården uppfattningen att det däremot för de senare muse-erna har redovisats problem efter problem vid ensammanslagning.Jag vill fråga: Tror att regeringenkommer att ta någon hänsyn till vad som kommerfram under ärendets beredning och att eventuellt mo-difiera ärendets fullföljande?Anf. 92 () replik:Fru talman! Jag önskar nästan att hade ställt den frågan när kulturministern var här,dvs. om regeringen tänker ta hänsyn till vad somkommer fram. När nu en världskulturkommitté utre-der frågan får vi utgå från det. Det förslag som denunderhand presterar och slutligen lägger fram är na-turligtvis det som regeringen kommer att bygga sinaställningstaganden på.När det gäller och Medelhav-smuseet kan man naturligtvis rada upp problemenmed att bryta ut dessa museer ur nuvarande organisa-tioner och föra in dem i en ny myndighet. Det finnssäkert en del svårigheter, men det är inga omöjlighe-ter. Det går att lösa den typen av administrativa pro-blem, som det har pekats på tidigare under debatten.Jag har själv för inte så länge sedan suttit med i enmarinmuseikommitté, där det handlade om att föraöver i från administrativt till . Det innebar att man fick flyttaadministration, men det var inte omöjligt. Detta gårsjälvfallet att göra.Jag vill understryka det ti-digare sade, att det grundläggande är att det finnssamordningsvinster och värden som inte skall under-skattas i en sådan här sammanslagning till en mu-seigrupp. Man kan få en ny form, som inte ärprövad och som är värd att pröva.Anf. 93 () re-plik:Värderade talman! Jag tycker ändå att det är litetmärkligt att man genomdriver ett beslut när proble-men är så stora att man får ägna en massa kraft åt attförsvara de angrepp av saklig art som riktas mot pro-jektet i stället för att hösta in glädje över att det kom-mer något gott från förslaget.Sedan undrade varför jag inte frå-gade kulturministern om detta. Det beror på att jaghar respekt för den ämnesfördelning som vi har gjortför dagen. För mig duger alldeles ut-märkt som representant för regeringspartiet.Anf. 94 () replik:Fru talman! De angrepp som om grumlar inte någon glädje i det här sam-manhanget. Det räcker med den majoritet vi har föratt kunna gå vidare. Vi hade gärna sett en bredaremajoritet, men den var inte möjlig att nå. Glädjenskall vi hösta in tillsammans med iframtiden när vi ser att det var ett mycket bra förslagoch att det kommer att fungera på ett bra sätt.Att sammanföra de aktuella museerna i en nymyndighet innebär, som jag ser det, att man bryter dettraditionella museimönstret.Vi är övertygade om att det kommer att gynna mu-seibesökarna - medborgarna - och också Mu-seisverige. Det är ett nytt inslag som vi kommer attkunna dra lärdom av och som jag ärövertygad om kommer att vitalisera Museisverige.Anf. 95 ():Fru talman! Om man är född och uppvuxen i Bo-rås på 40-, 50- eller 60-talet är man starkt påverkad avden textila produktion som blomstrade där. Så var detför mig, och så var det säkert för de allra flesta borå-sare. Nästan alla hade någon anknytning till produk-tionen, oavsett om det gällde spinneri, väveri, trikå-stickning, konfektion, försäljning eller postorder. Isnart sagt varje hus pågick någon verksamhet inne inågon bostad eller i någon liten källarlokal. Det ärmot den bakgrunden som jag har skrivit motionen omTextilmuseet i , vilket nu brottas med finansiellaproblem.Bygdens textila tradition, med en industriell in-riktning, kan sägas börja med Mor i ,som föddes . Hon var den första vävnadsförläg-garen, och hon hedrades av med etthängsmycke i guld för sina pionjärinsatser på områ-det.Hemväverskor, och för den delen också vävare,producerade, och knallarna sålde såväl i somutanför landets gränser.Från denna början har och Sjuhäradsbygdenen textil tradition som spänner över sekler. Kunskaperoch erfarenheter har gått i arv i generationer från dethantverksmässiga till dagens högteknologiska indu-stri. är hälften av den svenska textilpro-duktionen koncentrerad till Boråsregionen.På i , som stilenligt är inrymt if.d. - uppfört -finns dokumentation som spänner över ett stort textiltområde. Här finns samlingar av redskap, maskiner,kläder, foton, dokument och facklitteratur. Allt dettaär naturligtvis av nationellt intresse, men det har ävenuppmärksammats internationellt.På museet finns ett antal autentiska miljöer somvisar såväl arbetsvillkoren som bostadsförhållandenaför de anställda under skilda tidsepoker. såväl sysal som hans mycketexklusiva matsal i nationalromantisk stil.Ett stort utrymme tar det hundratal väl fungerandetextilmaskiner som är i drift. Här speglasmer än ett sekels textilhistoria med maskiner för alltfrån snörflätning, spetsvirkning och enklare vävningtill jacquardvävning. Kompetens att sköta dessa ma-skiner finns fortfarande, men risken att förlora den ommuseets verksamhet inskränks är uppenbar.På Textilhögskolan i finns en unik kompe-tens när det gäller rekonstruktion av gamla textilier.Nämnas kan guldtyget till drottning klän-ning. Aktuellt nu är en rekonstruktion av Tutank-hamuns kläder, som man avser att premiärvisa påmuseet och därefter skicka ut i världen.Det samarbete som sker mellan Textilhögskolanoch är berikande för båda verksamhe-terna.Fru talman! Det finns givetvis mycket mer att sägaom , t.ex. om textilkonservering, forskar-salen, dräktsamlingarna, de ca 300 000 tygprovernaoch fotoarkivet med mer än 400 000 fotografier. Menjag hoppas att jag ändå har klargjort det unika medtextilmuseet i . Här speglas alltså en epok somunder århundraden inte bara påverkat en hel bygdutan också hela industriella utveckling. Härfinns ett unikt material och en kompetens av nationelltintresse för framtiden. Det är därför av yttersta vikt atttextilmuseet ges möjlighet att fortsätta sin verksamhetäven i ekonomiskt kärva tider.Fru talman! Jag har suttit i sammanträde i enutredning som är inne på sitt slutvarv och har intekunnat följa debatten. Jag förstår att jag har fått ettvisst stöd för motionen, och jag tackar för det stödet.Jag får säga att jag respekterar utskottets uppfattning idenna fråga om att de nationella uppdragen skallutvärderas innan nya uppdrag delas ut. Därmed avstårjag från att yrka bifall till min motion, även om jaggivetvis står bakom den.Det är förstås min förhoppning att Textilmuseetskall kunna få ett nationellt uppdrag eller ännu hellrestödjas på ett annat, mer permanent sätt. Jag menar attdet är av nationellt intresse att de stora samlingarnaoch den kompetens som är knuten därtill kan bevarasför framtiden. Jag ber att få återkomma i denna fråga.Trossamfund, folkbildning, ungdomsfrågor samtfolkrörelse- och idrottsfrågorAnf. 96 ():Fru talman! Jag skall något behandla de två förstarubrikerna under detta avsnitt, dvs. trossamfund ochsedan folkbildning.Några sidor i budgetpropositionen handlar omtrossamfund. Ett mindre stycke ägnas åt bibelöver-sättningen, som genomförs av Bibelkommissionenoch som finansieras på så sätt att staten stårför ena hälften och Kyrkofonden för andra hälften.Kommissionen har arbetat och skall enligttilläggsdirektiv från regeringen bli klar i slutet av1999. Det är ovanligt att en statlig utredning får exakta direktiv om när denskall vara klar. Den skall nämligen vara klar "- - - iså god tid att en ny samlad utgåva av i olikaupplagor skall kunna bli allmänt tillgänglig och tas ibruk första söndagen i advent 1999".Detta tilläggsdirektiv har orsakat kommissionenen hel del problem, eftersom man måste skynda påmed att slutföra sitt arbete. Då kan i värsta fall kvali-teten bli lidande.Det gäller nu . Nya Testamen-tet stod klart , som de flesta säkert känner till,och kom 1986.Tilläggsdirektiven gör att den bibel som kommeratt finnas tillgänglig i advent 1999 saknar viktigaavsnitt såsom notapparat, parallellhänvisningar ochuppslagsdel. Det tar ytterligare att få framdessa, varför det på grund av tilläggsdirektiven kom-mer en bibel 1999 och en ny utgåva med notapparatm.m. Frågan är vilket intresse denfullständiga kommer att väcka när det kom enbibel året före.I budgetpropositionen står det, som jag cite-rade, att skall finnas i olika uppla-gor. Jag har ställt en fråga om detta. Detta är någotnytt, men det krävs enligt regeringen inga tilläggsdi-rektiv.