prot · GL0941 · 1997-12-05 00:00:00 — Jag har inte något konkret förslag om hur detta skall gåtill, men jag utgår från att saken orsakar bryderi ocksåför försvarsministern.Jag skall nu beröra frågan om helikopterorganisa-tionen. Eftersom vi talar om ekonomiska svårigheterhade det varit välgörande att få ett svar på frågan intebara i beredningsprocessen och inför utskottets be-handling, utan också . De uppgifter som vi som riksdagsledamöter haftatt ta ställning till har gjort det fullkomligt omöjligtatt bringa reda i vilka ekonomiska vinster som görsmed den föreslagna helikopterorganisationen. Deuppgifter som har funnits har tvärtom, åtminstone förmig, på ett tydligt sätt klargjort att det inte kommer attbli några ekonomiska vinster.Anf. 45 Försvarsminister ():Herr talman! Ingen försvarsminister kan väl varanöjd med ett ekonomiskt styrsystem av den art som viupplever när vi får den här typen av dialoger ochoklarheter om vad som egentligen är kostnadsbudgetoch vad som är utfall. Självfallet anser jag inte attnågon i försvarsutskott skall vara nöjdmed något sådant.Jag har förhoppningen att vi den här gången skallkunna ta rejäla tag för att få till stånd ett ekonomisktstyrsystem som gör att vi inte hamnar i den här situa-tionen igen. En viktig punkt i detta är naturligtvis attvi inte har en inflationsekonomi. Sannolikt har vi ensituation där vår valuta är förutsägbar.Vi har dessutom genomgått en budgetprocess in-om Försvarsmakten och dess relationer med Försva-rets materielverk. Den kan ha inneburit barnsjukdo-mar.Jag avser att i det fortsatta arbetet också försökatränga ned i frågan om vad det är för strukturella felsom gör att regering efter regering och riksdag efterriksdag ställs inför den här typen underskott.Anf. 46 () re-plik:Herr talman! Jag har tänkt ställa två frågor.Den första är en pliktfråga. Högkvarteret harskrivit till Försvarsdepartementet och sagt att det avekonomiska skäl finns värnpliktiga på vissa poster.Detta strider mot internationella konventioner. Ominte försvarsministern sätter stopp för det här riskerarvi nog att se fler exempel på det i den ekonomiskasituation vi har och som vi inte minst har debatterat idag.Den andra frågan gäller 2000-problemet. För-svarsministern sade att myndigheterna nu skall rap-portera hur arbetet fortskrider till regeringen varjekvartal. Jag är nyfiken på hur regeringen i sin turrapporterar till om de här problemen; hurde löses eller åtminstone hur arbetet fortskrider. Dettakommer förmodligen att leda till stora avvägningsfrå-gor när det gäller budget och prioriteringar mellanolika samhällsområden osv. Jag önskar en samladredogörelse från regeringen när det gäller 2000-problematiken och hur den skall hanteras både i frågaom budgetfrågor, prioriteringsfrågor och ansvarsför-hållanden.Anf. 47 Försvarsminister ():Herr talman! Jag känner mig litet osäker på omregeringen har utlovat en kommunikation till riksda-gen i den samlade 2000-frågan. Jag erinrar mig intedet. Däremot vill jag gärna säga att jag utgår från attvi skall ha en fortsatt rapportering om vilka problemoch möjligheter vi möter vad gäller Försvarsdeparte-mentets område. Jag står självfallet till förfogande föratt i olika former kommunicera med ochdess försvarsutskott om hur detta arbete kommer attfortfara.Anf. 48 () re-plik:Herr talman! Jag kan ge ett litet exempel på varioron bottnar när det gäller 2000-problematiken.IT-kommissionen hade en hearing för ett tag se-dan. Försvarsmaktens företrädare fick ett par frågor.Bl.a. frågade man: Det innebär att anpassningskostna-den kan röra sig om ca 1 miljard? Försvarsmaktensvarade: Ja. Man frågade: Har ni säkerställt resursernaför detta? Försvarsmakten svarade: Nej, det finns ingapengar till det.Detta är alltså en av anledningarna till att storadelar av - om inte hela - försvarsutskottet känner oro för detta.Därmed kommer vi in på behovet av det som för-svarsministern öppnade för, nämligen en kommuni-kation med departementet. Förhoppningsvis kommerdet också en skrivelse eller en proposition, som jagefterlyser, så att vi har möjlighet att motionera ochredovisa våra olika partiers ställningstaganden när detgäller omfördelningar, inte minst mellan olika sam-hällssektorer. Vi vet ju att det är kompetens i form avpersoner som kommer att vara mycket gränssättandeför hur man skall kunna hantera de här problemen.Det kan röra sig om avvägningar mellan hälso- ochsjukvård och försvar eller andra samhällssektorer. Jagtycker att det viktigt att har en politiskmöjlighet att påverka detta.Anf. 49 Försvarsminister ():Herr talman! Jag har också under hand fått seuppgifter av detta slag. Det kom bl.a. fram när Rege-ringskansliet gick igenom . Det är ettomfattande beslut av regeringen. Jag har lagt ned storenergi på att förklara våra ställningstaganden ochredovisa de erinringar som andra myndigheter hargjort mot just förutsägbarheten av FörsvarsmaktensIT-satsningar. Vi kommer att följa de IT-system somfinns i fråga om kostnadsutvecklingen för framtidenbåde i perspektivet av 2000 och generellt.Jag vill också nämna en sak som jag förbisåg imitt tidigare inlägg. tog upp hög-kvarterets skrivelse till regeringen om värnplikt avekonomiska skäl. Jag tror mig veta vilken skrivelsedet är frågan om. Jag delar inte den hållning som finnsi skrivelsen. Jag anser att vi skall ha det så att värn-pliktiga tjänstgör för utbildning och att de tjänstgör ikrigsorganisationen. När det finns möjligheter förregeringen att komma in med olika konkreta ställ-ningstaganden tänker jag gå vidare på det sättet.Anf. 50 () replik:Herr talman! Försvarsministern talar om att ökadialogen med . Det är bra.Försvarsministern talar också om att det pågår ettarbete när det gäller anpassningen. Det gör det natur-ligtvis. Anpassningsdoktrinen är ju viktig. Den är encentral del av vår försvarspolitik. Detta får naturligt-vis inte bli ett getingbo som det bara surrar omkring.Här behövs ju fasthet. Som jag sade i mitt anförandehar det fattats ett beslut att skallkunna följa upp beredskapsläget. Det är knapparnasom finns i den här salen som skall användas om detskulle vara nödvändigt att höja beredskapsläget. Vadhar vi då för grund att stå på? måste hamöjlighet att veta vilken grund den har att stå på.Då är min fråga: Hur styr nu regeringen arbetet föratt skall få en bra bild av beredskapslägetoch ha en så bra grund som möjligt att utgå ifrån?Jag nämnde också sambandet mellan anpassnings-förmåga och välutbildade förband. Vad vill regering-en göra för att pliktpersonalens kompetens skall kun-na vidmakthållas?Anf. 51 Försvarsminister ():Herr talman! Den här frågan har kanske också attgöra med det som utskottet har önskat sig, nämligenett försvarsdepartement som förmår att leda utveck-lingen. Självfallet känner jag att det är på det sättetsom Försvarsdepartementet skall göra det som vårregeringsform föreskriver, dvs. avvägningen av upp-gifter mellan statsfunktionerna. När det gäller den härfrågeställningen har jag förnyat och förhoppningsvisförtydligat uppgifterna för de mellandepartementalaarbetsgrupper som finns. Det gäller även sådan ar-betsgrupper som finns inom Försvarsdepartementet.Jag har en intensiv dialog med Försvarsmakten omde här frågeställningarna. Jag tar del av material somjag får från Försvarsmakten. På många punkter harjag funnit att man i utformningen av anvisningar välföljer det som har tagit som sin utgångs-punkt för anpassningen. Jag känner inte att begreppetanpassning är en fiktion. Men som jag har klargjort imina tidigare inlägg kan jag inte neka till att de texterdär detta framläggs ibland ger ett intryck av akade-misk textproduktion i ordets sämre mening.Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag har all respekt för att det här ärsvår materia. Det är nog inte så att det bara gällerförsvarsministern, utan det gäller nog oss allesam-mans. Det här är svårt att tränga in i. Då är det viktigtatt man kan styra arbetet kraftfullt så att vi kanske kanknyta ihop, som jag sade i mitt anförande, de för-svars- och säkerhetspolitiska målen, operativ förmåga,dvs. verksamhetsmålen, och kostnaderna. Jag vill änen gång uppmana försvarsministern att se till att vikan styra det kraftfullt mot detta, så att riksdagensedan kan få ett bra underlag. Förhoppningsvis behö-ver vi inte vänta alltför länge på detta.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag vill tacka försvarsministern förbeskedet beträffande helikopterberedskapen på . Jag uppfattade beskedet så att till dess attdet finns ett avtal i frågan skall ingen flytt från Söder-hamn genomföras. Jag uppfattade också att de ortersom är aktuella för lokalisering av en helikopter förkatastrofberedskapens behov är , och . Det är enligt min meningrimligt att den myndighet som har ansvaret och skallbetala också skall ha ett inflytande över lokalisering-en.Anf. 54 Försvarsminister ():Herr talman! Jag kan bekräfta det som AndersSvärd nu säger om hur han uppfattat mitt anförande.Jag bekräftar att det var min avsikt att säga just detsom nu sade.Anf. 55 ():Herr talman! Efter den debatt som förevarit därdet mesta är sagt skall jag mycket kort beröra tvåområden. Det gäller försvarets skolorganisation ochmotioner som gäller bevarande av Bodens fästning.Låt mig först säga något om skolverksamheten.Det har redan påpekats vilket bristfälligt underlagsom regeringen presenterat när det gäller försvaretsskolverksamhet. Regeringen kräver nu att riksdagenskall godkänna en inriktning som är utan innehåll.Även utskottsmajoriteten borde anse att det är be-svärligt att besluta om en lokalisering utan att utbild-ningens innehåll är färdigutrett.Enligt min mening är utbildningens innehåll sär-skilt viktigt all den stund den nuvarande officersut-bildningen har mycket hög kvalitet. Officerare är jufaktiskt attraktiva på den civila marknaden. Därför ärdet viktigt att man nu också vet säkert att den utbild-ning som blir av inte försämras i kvalitet. Tvärtomborde man vara helt säker på det innan man beslutarom den organisation som ligger till grund för dagensbeslut.Jag är också angelägen om att nämna några ordom vinterutbildningen. Omfattningen av den utbild-ningen finns inte heller beskriven. Alla minns kanskeatt när tillkom, var det på grund avatt man ansåg att några få veckors vinterutbildninginte var tillräckligt. Därför etablerades och lokalisera-des till Umeå.Det är viktigt att man har en plattform för utbild-ning i och utveckling av tekniken vid strid i de spe-ciella miljöer som finns i med kyla, snö ochödemarksterräng. Det är också nödvändigt för attuppfylla brigadernas krav på kompetens hos office-rarna. Med ett minskat antal operativt rörliga armé-stridskrafter ökar kravet på att samtliga brigader kanuppträda och agera i vintermiljö.Samtliga officerare placerade vid förband i norraSverige måste genomföra sin grundläggande skolut-bildning, pluton- och kompanichefsutbildning, vid ensådan utbildningsplats. Kravet på förmåga att strida ivintermiljö för samtliga brigader innebär att denmåste byggas upp vid ett återtagande för huvuddelenav det förband som ingår i förstärknings- och kraft-samlingsalternativen.För att skapa goda förutsättningar för att genomfö-ra detta bör utbildning och teknikutveckling hållassamman vid en grupperad skola. Risken för en splitt-rad utbildning finns ju i och med att arméstridsskolanskall lokaliseras till tre orter. Det är också viktigt förde test och materielförsök som skall genomföras attdet sker i den miljö som finns i delar av vårt land,särskilt i norra här kanske man kan tillgodose. Men det finnsi varje fall inför dagens beslut inga sådana förslagredovisade. Det oroar mig litet grand. Därför vill jagse det innan jag är helt klar över vad som gäller ochinnan vi fattar de verkliga besluten om organisatio-nen.Den andra fråga jag ville ta upp är Bodens fäst-ning, den unika kulturhistoriskt värdefulla tillgångsom har. De motioner som är inlämnade harfått en relativt bra behandling, och även svaren är bra.Jag är nöjd med det.Men jag vill ändå påpeka att också försvaret ochdepartementet har ett ansvar att se till att man nubevarar det här kulturarvet för framtida generationer.Det är många intressenter och många som skall delta idet arbetet, men jag tror att huvudansvaret kanskeändå ligger på försvaret och departementet. Därförtycker jag att det är viktigt att påpeka det här, ävenom jag kan känna mig ganska nöjd medsvaret. Men vi måste se till att säkerställa bevarandetav det kulturhistoriska värdet genom att göra Bodensfästning till ett statligt miljöbyggnadsminne. De femfort som står runt omkring är faktiskt en till-gång som vi har all anledning att ta vara på och beva-ra för framtiden.Med det, herr talman, vill jag, liksom , yrka bifall till reservation nr 10.Anf. 56 ():Herr talman! Vi befinner oss alla i en värld av för-ändring. Vårt svenska försvar befinner sig i en för-ändringsprocess. Man kanske t.o.m. kan säga att för-svaret befinner sig i en omvälvning. Det ställer storakrav inte minst på alla dem som arbetar inomden svenska försvarsmakten.Det ställer också stora krav på oss politiker att för-söka se helheten i försvarsfrågan - men inte bara iförsvarsfrågan, som är dagens ämne. Det gäller ocksåatt se helheten i politiken över huvud taget. På det härområdet kan det i vissa sammanhang vara svårare än imånga andra eftersom vi kommer från olika delar avvårt land där det finns en som vi tycker väl fungeran-de verksamhet, som också är en väl fungerande verk-samhet. Men för helhetens skull får den ibland ge-nomgå förändringar.Då gäller det, tycker jag, att som politiker försökahitta de positiva delarna. Det finns ju egentligenmycket som är positivt även i en förändringsprocess.Jag tror att det faktiskt finns positiva inslag i allaförändringsprocesser. Att bara låta allting vara somdet har varit tidigare behöver inte alls betyda att det ärbra eller att det blir bättre.Trots att det redan har varit en diskussion omskolor och försvarets framtida utbildning tänkte jagförsöka hålla mig litet kort till detta.Det gäller att vi hittar en riktig samordning avverksamheten, att vi hittar en ännu modernare utbild-ning än vad vi har och inte minst att vi i hägnetav det s.k. svarta hålet hittar besparingar i det häravseendet, även om det kan finnas de som ifrågasätterstorleken på besparingarna. Men ingen krona är förliten för att kunna sparas. Det är viktig att hålla igenpå alla utgifter och se optimala lösningar.Den framtida officersutbildningen är föreslagen atttill viss del bli gemensam. Jag tror att det finns an-ledning att lyfta fram vissa saker i detta som jag tyck-er är positivt. Jag tror att det är viktigt för officerare,oavsett vilket vapenslag han eller hon skall verka i, har en grundläggande lika utbildning.Jag har roat mig med att titta på hur det ser ut . Utan att göra någon djupare analys vill jag baranämna några saker. Mellan den utbildning som be-drivs för blivande officerare i marinen och den sombedrivs för blivande officerare i flygvapnet kan detskilja avsevärt vad gäller antal undervisningsdagaroch undervisningsveckor i grundläggande och somjag tycker väsentliga ämnen. Inte minst i ämnet stats-kunskap kan det skilja mellan de olikavapengrenarna. Detta tycker jag är en sådan väsentligsak att ta fasta på som bör vara lika för alla blivandeofficerare.Det finns de som säger att om man genomför detsom utskottet föreslår , nämligen att detskall bli tre gemensamma skolor, så kommer yrkes-kompetensen hos officerare att försvagas. Jag tror intedet. Jag tror att yrkeskompetensen kommer att behö-vas även framöver och att den kommer att stärkas.Eftersom vi förmodligen inte får en större försvarsor-ganisation, utan en mindre, ökar kraven på att yrkes-kompetensen skall finnas kvar och stärkas.Utskottet föreslår att de tre olika skolorna för denteoretiska gemensamma grundläggande utbildningeninrättas i , och Solna.För att vi riktigt skall kunna se vad innehållet blirfortsätter den särskilda utredningen med landshövdingGunnar . Han har, om jag är rätt informerad, fått förlängning och skall komma med sitt slutbe-tänkande . Då först kan vi se detal-jerna. Men inriktningen är helt klar. Det är viktigt attvi fastställer platserna vid det här tillfället.Det har varit en diskussion och litet olika tyngd idelarna av utredningens förslag och regeringens för-slag. Marinens officersutbildning, som bedrivs imin egen valkrets i , kommer visserligenformellt att försvinna under namnet . Men precis som vill jagunderstryka vad utskottet säger, nämligen att det somberörs när det gäller den utbildningen är attdelar av officersutbildningen flyttas till den gemen-samma utbildningen. Den mer vapengrensanknutna,praktiska yrkesutbildningen kommer, enligt utskottetsstarka signaler, att finnas kvar i . Och detär inte bara för skojs skull man säger detta. Man sägerdet därför att det sedan låg tid tillbaka har visat sig attutbildningen för marinofficerare i harkunnat fullgöras på ett bra sätt, inte bara organisato-riskt utan även ekonomiskt.Frågan om namnet på verksamheten ärfortfarande öppen. Utskottet säger att namnet fårregeringen bestämma sedan. Det kanske blir en mari-nens skola eller en stridsskola.Det här är absolut klara signaler. De kan intemisstolkas. Jo, de som vill kan misstolka dem. Menom man är aldrig så litet välvilligt inställd kan maninte misstolka detta. Utskottet, och jag hoppas ävenriksdagen , slår fast att det skall finnas en verk-samhet för marinens del i även i framtidenoch för de andra vapenslagen på de platser som ärföreslagna.Herr talman! Jag vill med detta korta anförandeyrka bifall till utskottets hemställan i dess helhet.Anf. 57 ():Herr talman! Jag avser att i detta inlägg ta uppnågra frågor om regeringens ställningstaganden tillförhållanden för pliktpersonalen, såsom rätten tillersättning vid sjukdom och kroppsskador, men skalläven något beröra pliktförmåner och meritvärderings-system.Sedan 1993, när vissa förändringar gjordes i ar-betsskadeförsäkringen, har sjukpenningen för total-försvarspliktiga i praktiken sänkts. Detta är givetvisoacceptabelt - i synnerhet mot bakgrund av att devärnpliktiga får vidkännas ett betydande ekonomisktavbräck jämfört med vad som gäller för dem som inteblir inkallade och därigenom kan arbeta under mot-svarande tid.I utredningen om de totalförsvarspliktigas eko-nomiska och sociala situation har detta förhållandeuppmärksammats. Det är tillfredsställande att rege-ringen beaktat detta och avser att se över reglerna.Det är dock viktigt att omgående få till stånd enförbättring utan att avvakta genomförandet av utred-ningens intentioner. Från sida vill vi starktunderstryka angelägenheten i att förbättra försäkrings-skyddet för de värnpliktiga . Det är därförmed tillfredsställelse som vi konstaterar att regeringenföreslår en ekonomisk förbättring vid sjukdom ochkroppsskador som uppkommer under totalplikt-stjänstgöring och att ett enigt utskott delar dennauppfattning.I detta sammanhang vill jag också passa på att ut-trycka tillfredsställelse över att regeringen avser atttillsätta en ny pliktutredning med omfattande direktivför att komma till rätta med de brister som vidlåderdagens system.Pliktverket har påtalat problemet med stora av-gångar både före inryckning och under grundutbild-ning. Förhållandena är otillfredsställande både för denenskilde individ som avbryter utbildningen och förutbildningsförbanden liksom givetvis också för ut-tagningssystemets trovärdighet. Avgångarna kan hamånga olika orsaker, alltifrån att den pliktinkalladekommit in på någon utbildning som han vill prioriteraeller kanske fått arbete - i dessa tider ett nog så be-gripligt skäl för att avstå från militärtjänstgöring - tillatt man av olika skäl, t.ex. fysiska eller psykiska, inteklarar pliktutbildningen.Ett annat problem är den uppenbara orättvisa somligger i det faktum att allt färre inkallas till plikttjänst-göring. De som kallas in förlorar pengar och studietidi förhållande till kamrater som kan jobba eller startasina högskolestudier direkt efter gymnasieskolan. Detotalförsvarspliktigas ekonomiska förmåner måste motden bakgrunden ses över.Någon form av civil meritvärdering av plikttjänst-göring måste också utformas, t.ex. att fullgjordplikttjänstgöring ger poäng vid ansökan till högsko-lestudier. Att de totalförsvarspliktiga får platsgarantiför högskolestudier är ett viktigt inslag i att förbättramotiveringen för att fullgöra plikttjänstgöring.Många utbildningar inom totalförsvaret, inte minstinom den s.k. civila försvarssektorn, har dessutom denkaraktären att de automatiskt borde ges stort merit-värde. Här finns dessutom utrymme för en breddadpliktutbildning med nya inslag, inte minst mot bak-grund av den vidgade hotbild som tidigaregenom beslut i denna kammare har ställt sig bakom.Utbildningen av värnpliktigt befäl och reservoffi-cerare innehåller många moment av psykologi, peda-gogik och ledarskap som borde bedömas som värde-fulla både i näringslivet och i offentlig förvaltning. Ireservofficersutbildningen ingår dessutom vissa hög-skolekurser i ämnen som språk och samhällslära.Ett annat problem som tagits upp i den allmännadebatten har varit och är att många värnpliktsutbilda-de inte blir krigsplacerade efter utbildningen. Detta ärett problem som på något sätt måste lösas. Det vidga-de hotbegreppet och de utökade uppgifterna för total-försvaret borde kunna innebära ett ökat behov av s.k.krigsplacering även i andra befattningar än de somstrikt efterfrågas av Försvarsmaktens krigsförband.Genom en civil meritvärdering av totalpliktstjänstgö-ring kan man dessutom göra både den militäraplikttjänstgöringen och den civila plikttjänstgöringenså attraktiva att utbildningen i sig blir värdefull, allde-les oavsett om man blir krigsplacerad eller ej.Centerpartiet har för övrigt en obruten tilltro tillbåde nyttan och nödvändigheten av en allmän total-försvarsplikt som ett instrument dels för att försetotalförsvaret med personal, dels för att stärka sam-bandet mellan medborgarna och Försvarsmaktenrespektive andra totalförsvarsmyndigheter och organi-sationer. Vi menar att motivet för och behovet av enallmän totalförsvarsplikt snarare har stärkts genomden vidgade hotbilden och de utökade uppgifter somFörsvarsmakten, ÖCB och kommunerna har fått.Tillåt mig att referera till , somvar försvarsminister för länge sedan och sade ungefärså här: Ett geografiskt stort land som kanaldrig få för många soldater.Jag anser att ambitionen fortfarande skall vara denatt den allmänna plikttjänstgöringen skall omfatta såmånga som möjligt, i princip även kvinnor. Detta börkunna tillgodoses dels genom en mer differentieradplikttjänstgöring och genom ett varierat utbildnings-utbud med skiftande utbildningstider för olika befatt-ningar, dels genom en utökad direktutskrivning bådeför hemvärnets och territorialförsvarets behov samtför olika civila befattningar i kommunerna. Dettagäller inte minst, som sagts, mot bakgrund avmöjligheten att använda pliktpersonal vid svåra på-frestningar på samhället i fred.Herr talman! Jag vill avslutningsvis givetvis yrkabifall till försvarsutskottets hemställan i dess helhet.Anf. 58 ():Herr talman! Jag skall i all korthet framföra någrafunderingar kring betänkandet om totalför-svar 1998.Det finns en stark oro i försvarsleden ute ivårt land. Farhågor finns för att all tankemöda ägnasåt försvarsbeslut medan visionerna införframtiden får stå tillbaka. Det är en uppenbar risk föratt krav på ytterligare förbandsneddragningar kommeratt resas relativt snabbt. Vi riskerar att få en framtidkännetecknad av ständiga förbandsnedläggningar ochdärtill kopplade lokala räddningsaktioner, allt tillförfång för vår försvarsförmåga.Som sagts här brottas Försvarsmakten medstora olösta ekonomiska problem. ÖB har klart dekla-rerat att om den ekonomiska obalansen kvarstår,kommer krav från Försvarsmakten på att de krigsor-ganisatoriska målen måste reduceras. Detta kommerdå främst att handla om förslag som rör antalet för-band, inte kvaliteten i de enskilda förbanden.Som ny ledamot har man svårt att hänga med isvängarna när bl.a. försvarsministern bjuder upp dans som gäller miljoner och miljarder. Försvars-ministern anger nivån varaett problem.