prot · GK0987 · 1997-04-10 00:00:00 — Men det kan, som jag sade, finnas skäl till inte klarar av att göra det under den första veck-an, på grund av egen sjukdom eller grisens sjukdom.Då tycker jag att man rimligen får acceptera att detkan ta . Det är den förbättring somvar möjlig att göra i det avseendet nu och som ocksåvar realistisk att genomföra.Självfallet skall vi fortsätta våra ansträngningar.Därom råder inga delade meningar. Jag är precis likaangelägen som om att detta skallförändras. Det är även producenterna själva, därför attur producentperspektiv är en okastrerad gris i mångaavseenden mycket bättre. Den växer fortare, den harbättre foderomvandling och skulle så att säga varamer lönsam om konsumenterna bara ville äta upp den.Det är trots allt det som är problemet, att konsumen-terna inte vill ha det här köttet. Annars vore det enenkel sak att bli av med problemet mycket snabbt.Men vi skall fortsätta ansträngningarna utifrån denfasta grunden att det här finns ett gemensamt intresseoch en uppfattning som alla delar.Anf. 162 ():Fru talman! Jag får hoppas att vi så småningomkan återkomma i den här frågan och att problemet dåblir löst.Såvitt jag har förstått menar många lantbrukareockså att ett av problemen med att inte få kastrera äratt en hangris som blir könsmogen är besvärligare attha i flock. Det krävs större yta för en flock medokastrerade hangrisar än en med kastrerade hangrisar.Det skulle kunna innebära att om man kräver att gri-sen inte får kastreras skulle grisen i förlängningenkunna få en större yta och en bättre miljö att leva i.Smågrisdiarréer har vi diskuterat i ett helt annatsammanhang, nämligen i samband med en fråga omman tillför zink. Smågrisdiarréernas uppkomst hängerenligt många lantbrukare framför allt samman medden djurmiljö man har. De menar att man kan undvikadenna åkomma. Intressant att notera är dessutomutegrisarnas tillstånd. De smågrisar som föds ute fårmycket sällan smågrisdiarréer. Det första de gör är attde äter jord. Det finns alltså mycket som man skullekunna göra för att grisen skulle få det bättre.Jag skulle bara vilja ställa en sista fråga. När mantittar närmare på det här förmodar jag att man försö-ker göra allt för att komma ifrån kastreringen. Under-söker man också möjligheten att kräva bedövning, omvi nu skall ha kvar kastreringen?Anf. 163 Jordbruksminister ():Fru talman! Självfallet måste man även se övermöjligheterna att finna en bedövning som i sig inteinnebär smärta för grisen och som ger en fullgodbedövning i samband med det här ingreppet.Låt mig avslutningsvis bara säga att det faktisktockså uppstår djurhälsoproblem om man inte kastre-rar grisarna. Man får problemet att man måste skiljahan- och hongrisar, därför att hangrisarna annarsbetäcker kullsyskonen. Man får problemet att hangri-sarna också kan bråka med varandra och tillfoga var-andra ganska stor skada. Det finns många problemsom är olösta i det här sammanhanget och som rördjurhållningen i vid mening. Det finns all anledningatt arbeta vidare med frågan. Det kommer också attske.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1996/97:238 omslakt genom skäktning (koscher- och halalslakt)Anf. 164 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omjag kommer att föreslå någon förändring av djur-skyddslagen när det gäller skäktning som slaktmetodoch vad jag avser med den beredning som sker inomRegeringskansliet beträffande slakt av obedövadedjur. Vidare har frågat om jag tänktföreslå förändringar när det gäller dispenser förskäktning.Bestämmelser om slakt finns i djurskyddslagen(1988:534). Bl.a. föreskrivs att djur skall skonas frånonödigt obehag och lidande när de förs till slakt(13 §). Enligt 14 § första stycket skall husdjur vidslakten vara bedövat när blodet tappas av och andraåtgärder vid slakten får inte vidtas innan djuret ärdött. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigan-de, får dock meddela föreskrif-ter om undantag från föreskriften om bedövning förfjäderfä och kaniner (14 § tredje stycket) eller medde-la ytterligare föreskrifter om slakt och om avlivningav djur i andra fall (15 §). har i djur-skyddsförordningen (1988:539) fått sådana bemyndi-ganden av regeringen (31 och 32 §§).Slakt av djur utan föregående bedövning enligtjudisk och muslimsk tradition har behandlats av riks-dagen . De skäl somhar åberopats till stöd för slakt av obedövade djur ärstarkt förknippade med kost- och födotraditioner vilkaär bundna till religion och kultur. Mot dessa skäl stårdjurskyddshänsynen.Mot bakgrund av en skrivelse från ombudsmannenmot etnisk diskriminering, DO, uppdrog regeringen år1991 till att utreda frågan. redovisade uppdraget i en rapport1992:37 Slakt av obedövade djur. Verket hade medanledning av uppdraget tillsatt en arbetsgrupp medhuvudsakligen veterinärmedicinsk kompetens. Ar-betsgruppens uppgift var att bedöma om vägande skälfanns att medge dispens från djurskyddslagen ombedövning görs efter skäktsnittet. Grup-pen kom till den enhälliga slutsatsen att sådan dispensej bör ges.Jordbruksverkets rapport har remissbehandlats.Under remissbehandlingen framfördes från judiskaoch muslimska organisationer kritik mot verket förbl.a. bristande samråd med organisationerna. Dessaorganisationer har senare fått tillfälle att framföra sinasynpunkter bl.a. vid ett möte som hölls på Jordbruks-departementet i juni 1995.Beredningen av ärendet inom Jordbruksdeparte-mentet är ännu inte avslutad. är jagdock inte beredd att föreslå några förändringar i djur-skyddslagstiftningen beträffande slakt av obedövadedjur. vill jag emellertid säga att jag är välmedveten om att frågan har flera dimensioner.Det finns en underton som berör mig illa i GudrunLindvalls interpellation. En antydan om att vissamänniskor med viss religiös och kulturell traditionbehandlar djur sämre än andra. Jag delar inte denuppfattningen. Misshandel av djur förekommer tyvärrinom många kulturer - inte minst den kristna. Jag troratt arbetet för en bättre djurhållning blir mer fram-gångsrikt om det bedrivs i medvetenhet om detta.Anf. 165 ():Fru talman! Jag vill på det bestämdaste avvisa allaantydningar om att det skulle finnas några andra mo-tiv och åsikter än de rent djurskyddsmässiga i mininterpellation. Det ministern antyder är mig heltfrämmande och jag tar starkt avstånd från sådant. Detär tarvligt att antyda något sådant, och förvånande attministern nedlåtit sig till att fiska i sådana grumligavatten.För mig är frågan om skäktning på obedövade djurhelt en fråga om djurskydd, ingenting annat.Jag har alltså en annan uppfattning än de kristna,judiska och muslimska grupper som förordar den härslaktmetoden.Jag har lagt interpellationen för att få veta vadministern avser med beredningen av frågan omskäktning och det är det den här debatten skall handlaom.Detta är en slaktmetod som väcker många protes-ter. Det som egentligen väcker protester är att denskall göras utan bedövning. Vad man gör, i de länderdär detta görs på dispens, är att man föser in djuret ien liten bur, pen, där djuret fixeras hårt.Djuret måste vara rejält fixerat för att snittet skallkunna läggas. Sedan böjs huvudet kraftigt bakåt,nacken pressas ned och man skär i halsen nedanförstämbanden. Man skär alltså av luftstrupe och hals-pulsådror.Det är så motbjudande att jag nästan inte kan be-rätta hur det går till. Jag tycker att det är fruktansvärt.I de beskrivningar som finns bl.a. i den rapportsom tog fram 1992 framgår det medall önskvärd tydlighet att detta är en mycket grymslaktmetod.När det gäller får slås medvetandet ut efter unge-fär . När det gäller nötkreatur tar detmellan en halv och innan med-vetandet slås ut. Det finns en fysiologisk förklaringtill det. Hjärnan hos nötkreatur försörjs nämligen inteenbart via halspulsådrorna, utan också via två artärer iryggraden, vertebralartärerna. De fortsätter alltså attpumpa blod till hjärnan sedan man skurit av halspul-sådrorna. Det är det som gör att det tar så förnötkreatur att dö.Detta är en slaktmetod som vi återkommande hardiskuterat i eftersom det motioneras omden.Tidigare har det varit fullkomligt klart att detta ären slaktmetod som vi inte skall använda oss av i Sve-rige. Jag blev därför mycket brydd över det svar somnu kommer från jordbruksministern.Jordbruksministern säger: Jag kan för närvarandeinte tänka mig. Betyder det att det ärmöjligt? Det står också: vill jag emellertidsäga att jag är väl medveten om att frågan har flerdimensioner. Vilka dimensioner avser jordbruksminis-tern, och på vilket sätt påverkar de dimensionernafrågan om skäktningens vara eller icke vara i ?Detta är en fråga som måste kunna diskuteras utanatt man blandar ihop det hela. För mig är det enbarten fråga om djurskydd. Det står klart och tydligt ilagen att vi vid och omkring slakt skall behandla djurpå ett sådant sätt att de inte utsätts för plåga. Jag anseratt den här slaktmetoden är så grym att den inte börkomma i fråga i Sverige.Jag tycker att det finns en öppning i jordbruksmi-nisterns svar, vilket förvånar mig. Socialdemokraternablev tillfrågade inför valet om man kunde tänka sig attacceptera den här slaktmetoden. Då var svaret enty-digt att man inte kunde tänka sig det. Man sade ocksåatt det var en socialdemokratisk regering som såg tillatt lagen ser ut som den gör . Jag undrar: Ärjordbruksministern beredd att ändra på detta? Ärjordbruksministern beredd att bryta ett vallöfte?Anf. 166 ():Fru talman! Vi diskuterade frågan om den härslaktmetoden, halal och koscher, i konstitutionsutskot-tet . Vi hade en ganska långdiskussion om detta. Det finns i riksdagpartier som lutar åt att man bör tillåta den här typenav slakt i . Jag tycker att det vore synd om vihamnade på den linjen. Jag tycker att det här ärslaktmetoder som måste betecknas som djurplågerioch är väldigt grymma. Det är den linje som har varitden svenska linjen fram till . Jag hoppas att detkan vara det också i fortsättningen.Diskussionen förs, och jag tycker att man måstelåta diskussionen föras. Vad som gör mig litet bekym-rad är det sätt som jordbruksministern väljer att svarapå. Jordbruksministern antyder grumliga motiv kringreligionsfrågorna. Jag upplever det som ett sätt attförsöka tysta debatten eller fiska poäng på ett mycketojust sätt. Det är verkligen synd att jordbruksminis-tern nedlåter sig till den nivån på debatten. Jag hoppasatt jordbruksministern nu kan be om ursäkt för det.Anf. 167 Jordbruksminister ():Fru talman! Ingen är gladare än jag över det klar-läggande som har gjort. Jag bergivetvis om ursäkt för att jag har misstolkat interpel-lationen. Jag vill dock säga att jag fortfarande tyckeratt interpellationen är utformad på sådant sätt att mankan få just den obehagliga känsla som jag fick. Densaken är för min del utagerad med detta klarläggandefrån har absolut inte varit någon avsikt att tysta de-batten. Jag delar tvärtom uppfattningen att detta är enfråga som måste kunna diskuteras. Men den måsteockså kunna diskuteras i det avseendet att de gruppersom vill ha den här typen av slakt har rätt att väckafrågan. Även åsikter som man själv inte delar har rättatt framföras.Jag tycker att djurskyddslagens innehåll, att djurskall skonas från onödigt obehag och lidande när deförs till slakt, är mycket viktigt, liksom slutsatsen attdjur skall vara bedövade när blodet tappas av.När jag säger att frågan inte en gång för alla äravgjord utan att man kan fortsätta att föra diskussio-nen är min förhoppning naturligtvis att vi skall kunnafinna bedövningsmetoder som är förenliga med dereligiösa och kulturella traditioner som kräver skäkt-ning.Jag tror att detta är en fråga som vi inte en gångför alla kan avfärda från dagordningen, utan det är enfråga som vi kommer att få vända och vrida på mångagånger.Vad jag bara vill ha sagt är att jag tycker att t.ex.den judiska lagstiftningen i många avseenden geruttryck för mycket stor respekt och förståelse för djursvärde. Det är t.ex. inte korrekt att säga att det är enreligion som bygger på en föråldrad inställning tilldjur.Självfallet är det viktigt att slaktmetoderna är så-dana att vi skonar djur från lidande - så mycket vi nukan göra det. Vi slaktar dem ju trots allt, men vi skallgöra detta på ett för djuren så skonsamt sätt som möj-ligt. Men vi skall också, tycker jag, vara beredda attfortsätta föra en diskussion om det går att finna meto-der som förenar våra höga krav på gott djurskydd medmöjligheter till en slakt som överensstämmer medandra religioner och kulturer än den kristna.Anf. 168 ():Fru talman! För att klargöra vill jag säga att detinte finns någonting i min interpellation som säger attdet finns någonting som är föråldrat hos någon religi-on. Det står så här: "Det tycks som om denna slaktme-tod grundas på en föråldrad syn - - -". Jag hoppas attvi kan sluta med den diskussionen.Jag är glad att nu tydligare sägeratt koscher- och halalslakt på det sätt man kräver,nämligen utan bedövning, inte är aktuellt. Jag skullevilja få ett ytterligare klargörande: Skall jag uppfattadet så att koscher- och halalslakt så som man villutföra den, nämligen utan bedövning, inte är aktuell iSverige?Det har såvitt jag förstår också förekommit ha-lalslakt där man har slagit ut medvetandet på djuretinnan man har skurit. En sådan slakt tror jag attmånga skulle kunna acceptera. Det som vi diskuterarhär, det som är stötestenen i denna diskussion, är omdjuret får vara vid medvetande eller inte när ingreppetoch blodavtappningen sker. Kan man hitta ett sätt attförst slå ut medvetandet på djuret tror jag att ingenskulle motsätta sig att man sedan skulle skära det ihalsen för att tappa ur blodet. Det är ju en väldigt litenskillnad mot vad man gör i dagens slakterier faktiskt.Där tappar man ju också djuren på blod, men man sertill att det inte finns något medvetande kvar hos djuretinnan det sker. Men det är just det som är problemethär: Det man begär är ju att man skall slippa slå utmedvetandet på djuret innan snittet läggs.Jag skulle gärna vilja ha ett förtydligande om det-ta, för jag menar att jag fortfarande inte har fått svarpå frågan om det finns något i de andra dimensionersom ser i detta som skulle kunnapåverka de lagar vi har och öppna för en slaktsom går till på det sätt som man begär, nämligen påobedövade djur. Det är ju det man begär. De somåterkommer i frågan begär just att få göra det på detsätt som traditionen kräver, alltså på obedövade djur.Det är just det som är problemet i det här fallet.Det förs mycket diskussioner om man kan säga attdet här är en del av religionen eller inte. Det finnsockså en mycket intressant diskussion i den motionsom har behandlats i KU där man tittar på vissa sed-vänjor och diskuterar vad som är religion och vadsom är sedvänja. Det är en diskussion som naturligtvismåste föras på något sätt.Min interpellation utgår helt från djurskyddsaspek-ten, och jag och många med mig i menaralltså att koscher- och halalslakt utan bedövning inteskall tillåtas. Det är precis det diskussionen handlarom. Jag hoppas att vi kan vara överens om att så ärfallet. Om man vill jobba vidare och hitta ett sätt attförst slå ut djurets medvetande för att kunna bedrivaen slakt som de här grupperna skulle acceptera, ja, dåställs saken i en helt annan dager.Anf. 169 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag kan bekräfta det : Djurskyddslagens föreskrifter om att djur skallskonas från onödigt obehag och lidande måste natur-ligtvis gälla liksom det att djuret skall vara bedövatnär blodet tappas. Men diskussionen kan fortgå om vikan finna något sätt att förena slaktmetoder som byg-ger på en hög ambitionsnivå när det gäller djurskyddmed de religiösa traditioner och föreskrifter som ärskälet till att man vill ha slakt med skäktningsmeto-den.Jag tycker att det är viktigt, och jag delar ocksåGudrun uppfattning om det, att vi kan föraden diskussionen i en konstruktiv anda. Det känns braatt vi här har fått rensa luften och föra undan denandra och mer obehagliga debatten från dagordning-en.Anf. 170 ():Fru talman! Jag måste nog tyvärr envisas med attfråga vad det betyder när säger:Samtidigt är jag väl medveten om att frågan har fleradimensioner. Betyder det att det finns en öppning?Eftersom det här är en fråga som engagerar så mångaskulle jag vilja veta: Finns det i den konstruktivadebatt som skall föras - jag förmodar att det är detman gör när man bereder frågan på departementet -någon öppning för skäktning av obedövade djur, ellerkan jag få en garanti för alla de grupper som uppvak-tar mig om att någon sådan öppning icke är aktuell?Det man i så fall bereder är om det finns någon möj-lighet att hitta en slaktmetod som skulle innebära attdjurets medvetande slås ut först.Jag skulle vilja att var mycketklar och tydlig i svaret, så att vi sänder ut klara signa-ler och så att folk vet. Det är många som följer denhär debatten, och det är viktigt att de vet vad vi säger.Även om kanske tycker att jag ärlitet tjatig skulle jag verkligen önska att hon varmycket klar i svaret.Anf. 171 Jordbruksminister ():Fru talman! Min formulering i svaret på interpel-lationen, att jag är medveten om att frågan har fleradimensioner, betyder bara just detta. detta som en utpräglad djurskyddsfråga, menandra människor ser detta inte enbart som en djur-skyddsfråga utan också som en fråga av stor betydelsenär det gäller möjligheten att utöva vissa religioner.Det är helt enkelt det som ligger i min kommentar attfrågan har flera dimensioner. Det betyder emellertidinte att jag är beredd att gå ifrån djurskyddslagenskrav på att djur skall skonas från onödigt obehag ochlidande när de förs till slakt.Jag kan tyvärr inte bli mycket tydligare än så. Jagtycker att jag i alla fall har försökt vara så tydlig sommöjligt och säga att djurskyddslagen givetvis skallgälla, men det är viktigt att vi för den här diskussio-nen kring våra möjligheter att utveckla slaktmetodersom kan förenas med möjligheterna att utöva andrareligioner. Mycket tydligare än så kan jag inte bli. Jaghoppas att jag skall ha klargjort min inställning till-räckligt nu.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1996/97:232 omförbud och utökade fredningstider för lax- ochöringsfiskeAnf. 172 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att vidta åtgärder för att ett antal fiskare inteskall förbjudas att utöva sitt yrke som näringsidkareeller alternativt om jag är beredd att medverka till attersättning utgår till de berörda fiskarna. har hänvisat till beslut om laxfis-ket under 1997.Fiskeriverket skall enligt sin instruktion verka fören ansvarsfull hushållning med fisktillgångarna så attde ger en god avkastning som den biologis-ka mångfalden bevaras. föreskrifter förfisket skall först och främst utgå från vad som är bio-logiskt lämpligt och därmed skapa ett uthålligt fiske.Förvaltningen av laxbestånd är till stordel en internationell angelägenhet som regleras ge-mensamt inom ramen för förÖstersjön. antog vid ett extramöte en långsiktig aktionsplan för denvilda Östersjölaxen. Planen kommer att följas upppå nationell nivå. Det är särskilt svårt att fatta beslutom hur och var laxfisket får bedrivas eftersom devilda laxbestånden har drabbats hårt av sjukdomenM74 och utgör av Östersjönstotala laxbestånd. Det gäller att i möjligaste mån setill att undvika fångst av vild lax för att säkerställareproduktionen.Den största mängden vild lax fångas i och utanförälvar med vilda bestånd. Därav följer att bestämmel-ser av den karaktär som beslutatom är nödvändiga mot bakgrund av vår nuvarandebiologiska kunskap om vildlaxbestånden. Frednings-tiderna utanför vattendrag är därför enligt Fiskeriver-ket den enskilt viktigaste åtgärden förskyddet av laxstammarna. Bestämmelserna skalldessutom bidra till att så mycket som möjligt av denodlade laxen fiskas upp. Därför innehåller verketsbeslut också föreskrifter om s.k. terminalfiskeområ-den utanför de utbyggda älvarna. I dessa områdentillåts ett mer omfattande fiske än tidigare.Jag har erfarit att beslut har över-klagats. I överklagandet yrkas bl.a. på dispens frånFiskeriverkets föreskrifter om laxfisket. Fiskeriverkethar ännu inte med eget yttrande överlämnat ärendettill regeringen. Jag vill inte föregripa den kommandeberedningen av ärendet och regeringens blivandebeslut.Fiskeriverket har betalat ut bidrag till de yrkesfis-kare som berörts av beslut om restriktioner för fiske.En förutsättning för att erhålla ett sådant bidrag är attsökanden med loggböcker över fisket styrker tidigarefiske och också visar i vilken omfattning vederböran-de är beroende av detta fiske.Mot bakgrund av vad jag nu har redovisat är jaginte beredd att vidta några åtgärder av det slag OlleLindström har tagit upp.Anf. 173 ():Fru talman! Jag tackar jordbruksministern för sva-ret på min interpellation, även om jag inte är nöjdmed det. hade jordbruksminis-tern och jag en debatt i dessa frågor. Jordbruksminis-tern förstod då det problem som uppstått för vissafiskare och lovade ta mina synpunkter med sig.Efter senaste beslut i årkan jag konstatera att berörda fiskare diskriminerasom möjligt än värre . Läget är därmed såallvarligt att jag vill ta upp frågan igen.Jag vill först klargöra att jag har all respekt för detjordbruksministern anger i svaret om en ansvarsfullhushållning med fisketillgångarna utifrån vad som ärbiologiskt lämpligt. Däremot har jag ringa förståelseför det sätt på vilket begränsar laxfisketoch motiveringarna för detta. Jag återkommer till det.Sedan 1983 har fiskarna i norra delen av tvingats leva med stora inskränkningar i verk-samheten genom fredningstider som gäller underlaxens uppgång i älvarna. Genom dessa stora ingreppi deras yrkesutövning och fiskerättigheter har huvud-delen avvecklat sina företag. finns detdock ett antal fiskare kvar - yrkesfiskare och ocksåhobby- och deltidsfiskare.Laxfisket har stor ekonomisk betydelse och ärdärmed avgörande för flertalet yrkesfiskares fortsattaexistens. Genom den förlängda fredningstiden ärrisken stor att många tvingas ut i arbetslöshet.Påståendet att den största mängden vild lax fångasi och utanför älvar med vilda bestånd är mycket tvek-samt, för att inte säga felaktigt. I varje fall gäller detinte generellt alla vildlaxälvar.I finns två yrkesfiskare och någrahobbyfiskare. Avståndet mellan yrkesfiskarna ochderas redskap är så långt att de får köra en snabbgå-ende båt i för att nå varandra. Lax-fisket betyder mycket för dessa fiskare och har enmycket marginell påverkan på vildlaxbeståndet. Detär i som huvuddelen av laxfisket sker -även vildlaxfisket.Bland befolkningen, fiskare, ja t.o.m. myndighet-spersoner finns ingen acceptans för Fiskeriverketsbeslut. Det anses orealistiskt och nästintill löjeväck-ande. Enligt min mening är det ur rättssynpunkt all-varligt.Jordbruksministern säger att ersättning utgår tillde drabbade fiskarna baserat på uppgifterna i logg-böckerna om tidigare fiske. Vad tror jordbruksminis-tern att det står i loggboken om laxfiske det åretfredningstiden varade till den 24 eller ?Det är alldeles självklart att ersättningen blir försum-bar när laxfisket var försumbart på grund av laxfiske-förbud.En fiskare i har fått se-dan 1983. Min fråga blir då: Varför skall vissa fiskarebehandlas sämre än andra?Att förbjuda laxfiske för vissa näringsidkare utanatt fullt ut ersätta dessa strider enligt min mening motfördraget mellan EU:s medlemsstater. Dessutommåste man ifrågasätta om det inte också strider motgrundlagen och principerna om likhet inför lagen ochmänskliga rättigheter.Tror verkligen jordbruksministern att man kan ökalaxfisket i norra genom att förlänga för-budstiden? I svaret anges ju att man ökar fisket i norradelen av Östersjön.Anf. 174 ():Fru talman! Att jag går upp i denna debatt är kan-ske inte så förvånande, eftersom jag har deltagit i ettantal debatter om lax tidigare i denna kammare. Dethar framför allt handlat om omsorgen om den vildalaxen som, precis som säger, utgörungefär av laxbestånden i . Tyvärrutsätts den vilda laxen för hotet om M74 i större ut-sträckning än den odlade.Det som har skett - att man i kommissionen iWarszawa har börjat titta på hur man skall rädda denvilda laxen - är mycket positivt.