prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — 61 () replik:Fru talman! blir jag riktigt orolig. Menar Ag-neta Brendt verkligen att tillväxt är någonting nega-tivt? Menar hon att man kan på ett effektivt och brasätt kan kombinera frihandel med planekonomi? Dåbörjar jag bli riktigt bekymrad. Det skall bli intressantatt få höra detta förklarat.Jag vill också ställa en annan fråga. Det är barajag och kommunisterna som i den här debatten hartalat om vikten av basal utbildning, inte minst förflickor. Det är för oss kanske den allra viktigasteinsatsen man kan göra för att höja både levnadsstan-dard, rättvisa och allt annat i våra samarbetsländer. Vimoderater har krävt att man skall ställa krav på basalutbildning och basal hälsovård i samar-betsländer. De gemensamma insatserna från bi-ståndsgivarna i de flesta av samarbetsländerna är vidastörre än vad som fordras för att tillgodose ett såbasalt krav. Jag undrar varför inte också Socialdemo-kraterna är beredda att ställa den här typen av krav påsamarbetsländerna.Anf. 62 () replik:Fru talman! Ekonomisk tillväxt är naturligtvisnödvändig. Jag har inte alls sagt att vi inte skall haekonomisk tillväxt. Det är någonting bra. Men detkrävs mer än ekonomisk tillväxt om ett land skallutvecklas, och om alla människor i ett land skall ut-vecklas. Då kommer vi också in på det som BertilPersson nämnde , dvs. behovet av utbildning. Detär ett av de medel man kan använda - att befolkning-en får god utbildning. I synnerhet är det viktigt attockså flickor får god utbildning, och att det inte baraär något som vänder sig till pojkar.Anf. 63 Statsrådet ():Fru talman! Poeten och presidenten fångat samtidens villkor i en enda mening:"I dagens värld angår allt alla. "Och visst är det så. Efter det slut ochi globaliseringens tidevarv är det mer uppenbart ännågonsin att mänskligheten delar ett globalt samöde.Men i stället för att söka stöd och gemenskap hosvarandra gör många tvärtom. Vi tycks alltmer prägla-de av vad president träffandekarakteriserat som "liten solidaritet och stor självisk-het".Människa ställs mot människa; skydd till flykting-ar eller vård av gamla. Men det handlar inte om attvälja mellan dessa utan om att ta ansvar för båda.Det handlar om solidaritet eller egoism. Dethandlar om människosyn, om hur du betraktar dinamedmänniskor och om hur du vill bli betraktad avdina medmänniskor. Det handlar om hur vi skapar envärld i fred och framsteg för alla, inte bara för någrafå.Att bygga upp nya arméer och nya Maginotlinjertillhör den gamla tidens säkerhet. Att riva murar ochatt väva samman folk och nationer i civilt och fredligtsamarbete är den nya tidens säkerhet.Bistånd är därför ingen nådegåva, utan ett uttryckför solidaritet med utsatta och ett sätt att skapa säker-het och välstånd för oss alla. På samma sätt är en godflyktingpolitik ingen välgörenhet utan förföljda män-niskors rätt att söka och få skydd undan terror ochtortyr.Det internationella utvecklingssamarbetet har tagitsteget in i en ny tid och en ny fas. De förutsättningaroch den kraft som globaliseringen skapar kräver enhelhetssyn. Regeringen har omorganiserat såväl Utri-kesdepartementet som Sida. har vi slagkraftigaverktyg för vår politik. Det internationella utveck-lingssamarbetet och asyl- och migrationsfrågorna ärnumera väl integrerade delar av utrikes- och säker-hetspolitiken. Regeringen har också genomfört ettomfattande strategiarbete på flera av våra viktigasteområden.Den internationella solidaritetens kärnuppgift haralltid varit att bistå fattiga människor med att få maktöver sin framtid och att med denna makt ta sig urunderutveckling och förnedring. Fattigdomen är fre-dens och framstegens värsta fiende. en gång bestämde sig för att upphävaslaveriet, och gjorde det, måste vi nu mobilisera poli-tisk vilja att verkligen utrota fattigdomen. I juni i årpresenterades för den skrivelse där rege-ringen tar fasta på och förstärker denna huvudinrikt-ning.Vi måste särskilt verka för att de fattigaste ochmest sårbara grupperna i samhället, kvinnor och barn,skall bli mer delaktiga i utvecklingsprocessen.Sverige har i EU-sammanhang krävt att EU på ettmer systematiskt sätt skall ta hänsyn till barnens vill-kor och rättigheter. Vi har särskilt pekat på förhållan-det mellan fattigdom och barnarbete.Vi har insikt om jämställdhetens betydelseför en långsiktigt hållbar utveckling. Vägen till demo-krati och utveckling går via kvinnans frigörelse. Tvåtredjedelar av jordens fattiga är kvinnor. Ofta är deryggraden i både samhället och familjen. Men kvinnorhar i många länder mycket små möjligheter att påver-ka, delta i och dra fördel av utvecklingen.Ett växande problem i många europeiska länder äratt det har uppstått ett slags moderna slavmarknaderdär kvinnor smugglas in i olika länder. Där lever desedan illegalt och tvingas ofta prostituera sig. Vikommer därför att stödja och driva projekt som syftartill att motarbeta och förebygga könshandel.Regeringen kommer i vår för att presen-tera en skrivelse om utvecklingen av relatio-ner med i ett brett perspektiv. Vår utgångs-punkt har varit att lyssna på afrikanerna själva. Vidtvå olika tillfällen har vi i och i samlaten lång rad politiker, intellektuella och andra i endialog om vårt framtida samarbete.I pågår en politisk och ekonomisk utveck-ling som inte längre styrs utifrån. Afrikaner tar nusjälva ansvar för sin utveckling ur fattigdom till väl-stånd och demokrati. Man finner sig inte längre i attgöra som andra dikterar, som det var under kolonia-lismens och det tid. En ny generationafrikaner vill leva i öppna politiska och ekonomiskasamhällen. Men parallellt med denna positiva trendpågår en annan utveckling med stater i sönderfall, därhumanitära katastrofer och plundringen av resurserfortsätter.Afrikas egna strävanden att bryta detta mönsterförtjänar omvärldens stöd. Vi blundar inte för över-grepp mot mänskliga rättigheter, men vi kräver inteheller ekonomiska och demokratiska hastverk eller attvåra specifika modeller skall kopieras.Jag skall nämna . blundade västvärl-den för hur diktatorn , på många sätt ett Fran-kensteins monster skapat av väst, plundrade sitt landoch förtryckte sitt folk. Några av dessa regeringarkrävde att man när Mobutu föll skullehålla val. Snarare är det väl så att omvärlden nusnabbt måste medverka till att Demokratiska Republi-ken får i gång återuppbyggnad och utveckling.Det är en förutsättning för att en demokratisk processoch val skall kunna åstadkommas. stabilitet ärviktig för hela regionen. har ombetts att spelaen nyckelroll som ordförande i en återuppbyggnads-fond som tillskapas med hjälp av ,EU-länder och andra, och vi har accepterat detta. Viförbereder också ett stöd till en valutareform, vilket ären förutsättning för att normala ekonomiska aktivite-ter skall kunna bedrivas i landet.Många års erfarenhet av utvecklingssamarbete vi-sar allt tydligare att fattigdom inte bara handlar ommateriella brister utan också om otrygghet och bristpå makt. Långsiktig utveckling som gynnar folkflerta-let förutsätter demokrati och medinflytande och rege-ringar och myndigheter som utövar god samhälls-styrning.En av våra stora utmaningar är att hitta formersom på olika sätt stöder framväxten av denna utveck-ling i våra samarbetsländer. kommerregeringen att lägga fram en skrivelse till riksdagensom närmare skall definiera vår politik.Genom konkret, vardagligt civilt samarbete främ-jar vi fred och utveckling i vårt land och i våragrannländer. Det sker på alla områden och i alla for-mer - folk till folk, kommun till kommun, regering tillregering och multilateralt kring och i Ba-rentsrådet.Vi har slutit avtal kring med samtligabaltiska länder om viseringsfrihet. Och vi har stöttuppbyggnaden av deras gränskontroll. Detta är i allrahögsta grad en illustration av den öppenhet och sä-kerhet som samarbetet har skapat kring Östersjöregi-onen.Den ekonomiska omvandlingen i Öst- och Cent-raleuropa har skapat stora sociala problem som vi intekan blunda för, och det drabbar i högsta grad kvinnoroch barn. Folkhälsa, socialtjänst och socialförsäk-ringssystem är exempel på områden där vår kompe-tens och erfarenhet kan bidra till utveckling.Sverige kommer att i ännu större utsträckning ännu stödja , , och i derasförberedelser för medlemskap i . kom-mer att få ta ställning till en särproposition omdet kommande samarbetet med Central- och Östeuro-pa fram till år 2001.Inom EU pågår just nu ett arbete med det nya av-tal som skall slutas inom ramen för Lomékonventio-nen. Det reglerar, som vi vet, samarbetet med 71låginkomstländer och kommer att bli ett test på EU:svilja att skapa mer jämlika villkor med dessa världensfattigaste nationer. Ett ekonomiskt partnerskap som ärett viktigt mål kräver att vi ger ökat tillträde till EU-marknaden.Finanskrisen i är ett färskt exempel påhur intimt sammanvävda vi är och också hur viktigade globala institutionerna är. Utan Bretton Woods-institutionerna, , IMF och den asiatiskautvecklingsbanken hade krisen inte kunnat mötaseffektivt. På samma sätt som det globala finansiellasystemet kräver övervakning och förmåga till snabbrespons vid kriser, kräver fattigdom, orättvisor ochhumanitära kriser att vi skapar en global offentligsektor. Instrumenten finns redan och också den globa-la etiken som den lagts fast i FN:s olika deklarationeroch vid toppmöten.Sverige engagerar sig nu aktivt i utformningen ochfinansieringen av vår gemensamma globala sektor.Och arrangerade vi tillsammans med denalliansfria rörelsen en konferens för att diskuteraglobaliseringens villkor. Vi har också tagit på oss endrivande roll i reformeringen i FN och drar nu också igång ett initiativ kring hur utvecklingsfrågorna i FNoch utvecklingsbankerna skall kunna finansieras iframtiden.Framtidens internationella utvecklingssamarbetehandlar om att bryta biståndsberoendet och om attskapa ett genuint partnerskap, om en utveckling sombygger på självtillit och inhemsk resursmobilisering,inte minst skattevägen, och som stärker länders ochmänniskors eget ansvarstagande. Miljarder människormåste bli delaktiga i den globala ekonomin för att få igång den utveckling som ger lyftet ur fattigdomen.Alla, inte minst vi själva, har mycket att vinna på attutvecklingen kommer i gång i låginkomstländerna.Det skapas nya marknader, vilket gynnar även svens-ka företag som kan öka produktionen och i förläng-ningen skapa fler jobb.Partnerskap är ett samarbete på mer jämlika vill-kor. Utgångspunkten måste då vara en gemensamvärdegrund. Utifrån detta kan parterna göra en över-enskommelse och sluta ett slags utvecklingskontraktsom båda parter respekterar och tar ansvar för. Ipraktiken innebär det att positiva processer skalluppmuntras och stödjas, medan negativa skall brytas.Öppenhet måste ersätta slutenhet, och misstänksamhetmåste bytas mot tillit. Vi vill stärka vårt samarbetemed länder vilkas färdriktning går mot fred, demo-krati och utveckling. Regeringar som saknar vilja ellermotarbetar dessa mål kan inte påräkna vårt stöd.En dag kommer bistånd inte längre att behövas.Men vägen dit är ännu lång. Enligt FN:s beräkningarlever mer än 1,3 miljarder människor på mindre än10 kr . Om det fortsätter i denna takt och omingenting ändras kommer andelen fattiga i världen attfördubblas , och det blir en tickande bomb.Det är vårt ansvar att medverka till att desarme-ra detta hot, och det är ingen omöjlig uppgift. Kinahar, tillsammans med ytterligare 14 länder i , på20 år faktiskt lyckats halvera andelen fattiga. Detskulle kosta att ge enacceptabel social basservice till alla människor pådetta klot. Om industriländerna mobiliserade viljan,spenderade biståndsresurser på ett klokt sätt och ficklåginkomstländernas fulla engagemang skulle mycketstora framsteg på vägen mot att verkligen utrota fat-tigdomen kunna göras.Globaliseringens goda sidor är de bästa möjlighe-ter vi någonsin haft för att åstadkomma fred, demo-krati och utveckling. Men globaliseringen behöver enmoralisk kompass, ett globalt politiskt och etisktramverk. Globaliseringen måste ges ett mänskligtansikte. Den måste styras av solidaritet och inklusion,inte av egoism och utslagning, för annars riskerar viatt få en framtid i global apartheid.Fru talman! I dagens sammanflätade värld handlarutrikespolitiken om samma frågor som inrikespoliti-ken. Därför måste samma värderingar styra. Fred ochsolidaritet är mer än vackra ord. Det är först när deomsätts i verklig handling som det går att mäta derasvärde med medmänskliga mått. Stödet för en aktivsvensk utrikespolitik har av hävd varit mycket stort idenna riksdag. , i då behoven är särskiltstora, tycks vi stå inför en ny situation. Jag tänker dåpå drastiska nedskärningar av bistånds-och flyktingbudgeten som sammanlagt beskär densvenska utrikespolitikens handlingsfrihet.Uppdrag fred kostar pengar. Uppdrag fred kräverresurser. Uppdrag fred får inte bli en läpparnas be-kännelse, en tom rubrik utan innehåll. Uppdrag fredgår helt enkelt inte ihop med åderlåt-ning av svensk utrikespolitik.Till sist, fru talman! Svensk välfärd är beroende avatt vi klarar av att skapa ett effektivt regionalt ochglobalt samarbete. Svenskt näringsliv behöver alltmermarknaderna också utanför . mil-jöproblem kan inte lösas av oss ensamma. Sverigekommer inte att stå opåverkat om fattigdom, orättvi-sor och förtvivlan tilltar och driver fram en ökadmigration. kommer också att drabbas omintolerans och främlingsfientlighet eldar under nyakonflikter.Det är en illusion att tro att vi kan bygga vår väl-färd under en glänsande glaskupa, i isolering ochinåtvändhet. Välfärdsenklaven, den må vara svenskeller västeuropeisk, är i längden varken moraliskt ellerpolitiskt hållbar. Lika viktigt som det är att bistå so-cialt och ekonomiskt utsatta människor genom natio-nell välfärdspolitik är det därför att bistå socialt ochekonomiskt utsatta nationer via en internationell väl-färdspolitik.Anf. 64 HANS () replik:Fru talman! Jag instämmer i mycket av det somPierre sade om mål och metoder samt omproblemens svårighetsgrad. Jag delar också uppfatt-ningen om den tickande bomb som fattigdomen inne-bär.För det första undrar jag då om kange mig en rimlig förklaring till att har sänktribban, sänkt ambitionsnivån, när det gäller volymenför vad vi disponerar till direkta insatser. Vidare:Vilka är kriterierna för det statsfinansiella läget ochvid vilken tidpunkt bedöms det att man kan återkom-ma till det moraliskt viktiga enprocentsmålet?För det andra skulle jag när det gäller EU-samarbetet vilja fråga hur ser på detbiståndet. Det har ju inte alls den inriktning på fattig-dom som vi har. Finns frågan om partnerskap repre-senterad? Vidare spelar miljöfrågorna inte alls denroll som vi tänker oss att de skall göra. Hur ser PierreSchori på EU-samarbetet från biståndssynpunkt, jäm-fört med de svenska målsättningarna?För det tredje handlar det om det internationellaläget. Vilken kommentar har till denminskade biståndsandel som vi kan se - eller0,av BNI? Vad är det uttryckför och vad gör för att justera upp den siff-ran?Anf. 65 Statsrådet ():Fru talman! Jag hade väntat mig fler frågor kringsamma tema, men jag svarar gärna redan nu.Regeringen har, som bekant, haft en gigantiskuppgift när det gäller saneringen av budgeten. Vi togöver ett konkursbo; detta är ingen ny debatt i dennariksdag eller någon annanstans. Det fanns alltsåstrukturella problem som och riks-dag hade att ta itu med - i form av 240 miljarderkronor i budgetunderskott, en galopperande hög ränta,den högsta i , och en tredubbling av arbetslös-heten. Både regeringen och en ansvarskännande riks-dag måste givetvis ta ett helhetsgrepp om detta.Var tredje krona var också i fråga om biståndet lå-nade pengar, som sade, precis som detvar när det gällde en operation, arbetslöshetskassanetc. Detta måste man ändra på. Det här är grunden tillatt vi var tvungna att göra en åtstramning också påbiståndet.Nu går emot den internationella trenden,som är så negativ som sade. Aldrigtidigare har biståndsflödena minskat så dramatiskt ivärlden och har behoven varit så stora.Sverige går emot den trenden. Vi försöker uppmuntraandra. Vad vi inom EU-kretsen tillsammans med dennya engelska lyckades uppnå somformulering var att man åtminstone skulle stoppanedgången. Där har vi ambitionen i genomsnitt, kanman säga, både i och i övriga världen. Vi vetju hur det är i , som drar ned, och i USA.Sverige går alltså i bräschen för ökade biståndsin-satser. Vi vill också göra det på strategiskt viktigaområden. Jag angav dessa i mitt inledningsanförande.Jag tycker att det är hög tid att vi koncentrerar oss påen diskussion om vad vi skall göra i fråga om vårhöga biståndsvolym snarare än att bråka om 0,02 %hit eller dit.Anf. 66 HANS () replik:Fru talman! Jag vet precis hur det var med sane-ringsprogrammet. Jag var med i den förhandling somegentligen resulterade i det stora saneringsarbetet. Detvar bekymmersamt från vår synpunkt, så vi kunde intevara med på den neddragning som då skedde. Jag troratt det rörde sig om . Vi ställde oss avvisande,men det var inte den lilla neddragningen som varviktig för saneringen. När det sedan höggs till ochman gick ned till var man, måste jag säga ochsom tidigare så klokt har sagt, vidskammens gräns.Jag förstår inte vad menar när hansäger att nu går emot strömmen. Det är klartatt det, när vi har en viss tillväxt, blir litet mera peng-ar. Men vi har faktiskt anpassat oss till strömmen ochrejält sänkt biståndsambitionen.Vad jag undrar är egentligen: Vad är kriteriet pådet som sägs i propositionen? När är statsfinansernaså goda att man kan komma tillbaka till vad som tidi-gare gällt? Vilka är kriterierna?Jag kan hålla med om att det gäller att göra någotvettigt av de pengar som står till förfogande. I huvud-sak ansluter jag mig till regeringens målsättning. Jaghar emellertid frågor när det gäller EU och FN-organen. Det finns oerhört mycket att göra för att fåen bättre kostnadseffektivitet, en bättre inriktning påfattigdomsbekämpningen och en bättre social inrikt-ning. Vidare handlar det om att sätta miljömålen ihögsätet. Jag tycker inte att så är fallet när detgäller de samarbetsformerna.Anf. 67 Statsrådet ():Fru talman! har faktiskt inte en rik-tigt tydlig och korrekt bild av EU-samarbetet. Vi kanförenas i kritiken av en viss brist på transparens - detär svårt att se vad som egentligen pågår. Vi kämpardock för att öppna mera och få tydligare redovisning-ar. Vi kan också förenas i synen på att det tar lång tidatt få fram pengar till projekt, men det är ju fråga omen stor apparat med många länder inblandade osv.Däremot ligger faktiskt målsättningen för EU:s bi-ståndsarbete mycket väl i linje med riksdagsoch regerings uttalade målsättning. Det gäl-ler då fattigdomsbekämpning, miljösatsningar och nuockså jämställdheten där vi kan notera ett svensktinitiativ. Under den korta tid vi varit med i EU har vinämligen fått jämställdhetsperspektivet att genomsyrahela EU:s biståndsbudget. Där har vi lyckats bättre änvad vi gjort i EU i stort.Jag skulle vilja råda att titta litetmer på EU-biståndet, inte minst i den grönbok somkommissionen har arbetat fram och som skall varastyrande för debatten inför Lomédiskussionen.Anf. 68 () replik:Fru talman! , då socialdemokraterna togöver, pekade alla kurvor åt rätt håll. Hade den ut-vecklingen fått fortsätta hade vi haft 100 000 flersvenskar i riktiga jobb. är det i själva verket70 000 färre som har riktiga jobb. Men det är intedetta som dagens debatt handlar om.Jag delar biståndsministerns optimism när detgäller framgångarna om man använder biståndsresur-serna på ett klokt sätt. Vi moderater har faktiskt legatföre med att här hemma föra in den nya debatten ochden konsensus som successivt håller på att växafram mellan givarnationerna om biståndets utveck-ling. Jag ser positivt på det anslag som biståndsminis-tern gjorde här i debatten.Vi var tidigt ute med fattigdomsutrotningen. Vivar tidigt ute med konsultationer med . Vi vartidigt ute med att säga att vi skall samverka med re-gimer som inte är själva fienderna för utvecklingen ilandet eller korrupta. Vi var tidigt framme och sadeatt Sida skulle finnas på plats i på ett myckettydligare sätt för att fånga upp tendenserna. Vi varockså relativt tidigt framme när det gällde att tala omsamordning med den övriga svenska utrikespolitiken.Vi var tidigt ute när det gäller effektivitetsmålen,stödet till marknadsekonomins institutioner, kraven pådemokrati och respekt för mänskliga rättigheter.Nu ser vi att regeringen har kommit med en fattig-domskrivelse, en Afrikaskrivelse och en MR-skrivelsekommer. Jag vill fråga biståndsministern: viockså att få en samordningsskrivelse, en effektivi-tetsöversynsskrivelse och en skrivelse om samverkanmed ?Anf. 69 Statsrådet ():Fru talman! vet att jag respekterarhonom som en gentleman, men det han säger ommoderaternas politik får mig att tänka på CharlesDickens Pickwick: You are a humbug, sir. Det finnsingen överensstämmelse med de goda intentioner sommoderaterna ger uttryck för här genom de motioner som de väckt i om drama-tiska nedskärningar i bistånds- och flyktingpolitikensom beskär vår handlingsfrihet och som kommer attsopa bort allt vad vi kan göra t.ex. på . Svarapå frågan: Varifrån kommer alla de vackra orden närni har motioner där vi vill skära ned allting? Ni ställter i en skamvrå i . Ni har tagit över Ny de-mokratis roll genom att vilja skära ned på detta sätt.Vad menar ni egentligen? Svara på det innan ni talarmed vackra ord om att ni var först och tidigt ute!Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag skall börja med att återge vad bi-ståndsministern sade till : Vi skallinte bråka om några procent hit eller dit.Alldeles frånsett det rör sig alltså den totala ned-skärning som vi vill göra på den här budgeten om315 . Sedan kan man diskutera om det ärmycket eller litet. Det är också flyttningar mellanolika biståndsanslag. Men faktum är att det är effek-tiviteten som är det viktiga, inte utbetalningarna. Dethar vi framhållit hela tiden.Jag vill ställa ytterligare en fråga som faktiskt harbetydelse för biståndet. revisorer har tittatpå UD och säger att det behövs en förutsättningslösoch oberoende översyn. Det har vi sagt . Mansäger att UD är undantaget från kravet att redovisa sinverksamhet. Jag vill fråga om biståndsministern tyck-er att det är bra. Man säger att inflytandeminskar genom att regeringen inte anger några målutan bara talar om främsta uppgifter, vidare att beho-vet av specialister inte är tillgodosett samt att riksda-gen bör besluta om utlandsmyndigheterna, vilket urbiståndets synpunkt naturligtvis är mycket intressant.Jag vill gärna höra om biståndsministern är bereddatt nu utlova några förändringar i riktning mot vadRiksdagens revisorer har föreslagit.Anf. 71 Statsrådet ():Fru talman! är vi inne på revisorer,en grupp människor som vi djupt respekterar. Vikommer naturligtvis att följa deras anmaningar om felfinns att åtgärda.Jag ställde frågor till som gällermoderaternas hela existensberättigande när det gälleratt delta i en seriös diskussion om bistånds- och flyk-tingpolitiken. Det rör sig inte om några hundra miljo-ner. 8 ½ miljarder vill ni sopa bort. Det bety-der för t.ex. 1998 att hela årsbidraget för återupp-byggnadsstöd och humanitära insatser i f.d. Jugosla-vien skulle försvinna, allting till , tillUnicef, UNHCR, FN:s narkotikaprogram, aidspro-gram, osv. - allt detta bara . och2000 skulle det innebära att alla miljöinsatser, tek-niskt samarbete och demokratistödet skulle försvinna.Det kan man inte komma ifrån. Så vill man ställafrågor till regeringen och socialdemokraterna omtrovärdigheten i biståndspolitiken. Det går som sagtinte att komma ifrån det. Tala om det så skall jagsvara. Det finns att läsa i budgetpropositionen ochmitt anförande hur vi kommer att utveckla vårt bi-stånd framöver. Vi är ett av världens tre största bi-ståndsgivarländer när det gäller volym.Anf. 72 () replik:Fru talman! Jag vill gärna ha svar på de två frågorsom jag ställde tidigare till : Hur harPierre kunnat gå med på större nedskärningar ibiståndet än vad som skett på några andra anslagsom-råden inom svensk politik? Skulle man vara fräckskulle man nästan citera och vända det motPierre .