prot · GK0980 · 1997-03-18 00:00:00 — I propo-sitionen har regeringen redogjort för lärarbehovetsamt hur många lärare som måste examineras underinnevarande och kommande budgetperiod för atttäcka behovet.Regeringen har utgått från och Statis-tiska centralbyråns prognoser. Ett omfattande analy-sarbete har också genomförts i Regeringskansliet.Enligt och underlag konstateras attelevantalet i kommer att öka kraftigt denärmaste åren och vara som högst , för attsedan minska. Antalet elever i gymnasieskolan kulmi-nerar först . Om nuvarande dimensioneringskulle bibehållas skulle det uppstå ett överskott pågrundskollärare med inriktning mot undervisning iårskurserna 1-7 och ett underskott på grundskolläraremed inriktning på undervisning i årskurserna 4-9 ochgymnasielärare.Regeringen har mot denna bakgrund ställt krav påatt högskolan fram skall examinera flergrundskollärare med inriktning mot undervisning iårskurserna 4-9 samt gymnasielärare än för närvaran-de. Examenskravet för grundskollärare med inriktningmot undervisning i årskurserna 4-9 är fram till år2002 satt till 9 600 och för gymnasielärare till 7 700.Regeringen har också ställt krav på att minst hälftenav de examinerade lärarna skall ha en inriktning motmatematik, naturvetenskap och teknik.Under perioden skall enligt planeringen examina-tionen av grundskollärare med inriktning mot under-visning i årskurserna 1-7 minska. Med anledning avden fortsatta integrationen av förskoleverksamhet,skola och barnomsorg är efterfrågan på barn- ochungdomspedagoger svår att förutse i detalj.Rune uttrycker sin oro för att lärarbristskulle inträffa och hänvisar till och . Det är emellertid just dessaberäkningar som regeringen har använt för bedöm-ningen av lärarbehovet och som även återfinns i bud-getpropositionen. Enligt regeringens bedömningkommer lärarbehovet att täckas med de åtgärder somföreslås i propositionen. Självklart följer regeringennoggrant utvecklingen av de olika lärarutbildningarnaför att kunna göra eventuella justeringar.Skolverkets och SCB:s specialstudie av behovetav lärare i allmänna ämnen, dvs. främst gymnasiesko-lans behov av lärare i kärnämnen fram till år 2015analyseras i departementet. Förslag för nästa budget-period, dvs. år 2002-2004 kommer att föreläggasriksdagen i höstens budgetproposition.Jag vill också nämna att regeringen arbetarmed direktiv till den parlamentariska utredning omlärarutbildningarna som har beslu-tat om. Utredningen skall bl.a. behandla lärarutbild-ningarnas kvalitet och innehåll, men dimensionerings-frågor kommer naturligtvis också att bli aktuella.Anf. 87 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret. Det var ett välvilligt svar, som andas tillför-sikt. De problem som jag har försökt skissera finnsegentligen inte, enligt utbildningsministern.Jag har försökt säga i min korta interpellation attdet inte är så lätt att planera lärarutbildningarna. Menmed ganska stor säkerhet vet man att det kommer attfinnas en brist på ungefär 5 000 lärare vid sekelskif-tet. Naturligtvis har jag läst vad som står i budgetpro-positionen, men det är det långsiktiga behovet somjag vill ha närmare belyst. Enligt min uppfattningbelyses inte detta tillfredsställande och på ett tillräck-ligt fördjupande sätt i propositionen. Det är helt na-turligt. Man har inte anledning att gå så långt framåt itiden.Underskottet på lärare blir stort, speciellt i de hög-re klasserna, där kraven på lärarnas utbildning, spe-ciellt vad gäller ämnesfördjupning, är stora. Det här ärett problem. Utbildningarna är långa och svåra. Dettar alltså att planera dem och att fåeleverna igenom dem. Det dröjer därför länge innanman ser effekten av ökningar av utbildningsvolymen.Speciellt viktigt är detta med hänsyn till att, somutbildningsministern här säger, av delärare som skall utbildas skall ha ämnen som omfattarmatematik, naturvetenskap och teknik, där det sedangammalt varit svårt att få kompetenta och dugligalärare i tillräckligt stort antal.Min fråga till utbildningsministern blir då: Hur ärdet med den regionala täckningen ?Finns det lärare på de här områdena i tillräckligt storomfattning? Kommer vi att kunna förse skolvärldenmed det antal lärare som behövs inom de här område-na , framför allt, som jag efter-lyst, ? Det är speciellt viktigt medhänsyn till att också många andra områden skall täck-as av de elever som går på gymnasieskolans natur-vetenskapliga program. Kommer de gymnasieelever-na att räcka till för alla de utbildningsbehov somfinns?Man kan också undra om regeringen tänker sig attde som är sysselsatta i förskolan och i barnomsor-gen skall vidareutvecklas i den här typen av utbild-ning. Då är min fråga: Är det på den vägen som de-partementet och utbildningsministern har tänkt sig skall komma till rätta med den brist på läraresom kommer att finnas inom det här området?Redan nu finns det inom vissa områden och regio-ner en påtaglig brist på kvalificerade lärare, och föratt tillgodose behoven har man i stället anställt okva-lificerade lärare. Det leder till att man på många hållinte klarar att utbilda eleverna på ett tillfredsställandesätt. Jag tycker att det här är klart oroväckande. Jaghoppas att utbildningsministern liksom jag vill slåvakt om att kvaliteten i den svenska skolan skall varaså bra som möjligt och om det är görligt bör stärkasytterligare.Just i ämnet matematik har det visat sig vara pro-blem med lärare i den svenska skolan, och vi vet attdet kommer att bli ännu mera problem, om de nyut-bildade lärarna inte har den basutbildning och dengoda kompetens som de behöver för att lyckas i sinyrkesroll.Anf. 88 Utbildningsminister ():Fru talman! Låt mig först kommentera dagsläget. finns det ingen generell brist på lärare. Tvärtomfinns det tyvärr många arbetslösa behöriga lärare. Detkan naturligtvis här och var finnas en lärarbrist, mendet råder inte någon generell lärarbrist.Det finns ett problem sedan gammalt, nämligen attdet kan finnas för få lärare med naturvetenskaplig ochteknisk utbildning. Det sammanhänger i sin tur medungdomens utbildningsval ochunder 90-talets första år. Detta kan man inte på kortsikt korrigera med åtgärder nu.Detta är nuläget. framöver, alltså framemot , är det möjligt ehuru alls inte säkertatt det kan uppstå en viss lärarbrist i vissa ämnen,dock inte i årklasserna 1-7 utan möjligen i årsklasser-na 4-9 och eventuellt vad gäller gymnasielärare. Detberor i sin tur på att utbildningen tidigare inte har byggts ut tillräckligt mycket. Det harfunnits sökande till lärarutbildning, och fortfarandeavvisas åtskilliga sökande.Regeringen har ju föreslagit en utbygg-nad av utbildningen med 30 000 permanenta platser,och har godkänt detta. Hälften av dessaavser naturvetenskap och teknik, och en avsevärd delav detta är just lärarutbildning. Det är en utbyggnadjust för att säkerställa det regionala behovet av lärare,och den har sin tyngdpunkt i de mindre och medelsto-ra högskolorna.Jag kan inte låta bli att påminna omatt och inte särskilt myckethar uppskattat den politiken. Faktum är dock att möj-ligheterna att tillgodose lärarbehovet i alla landetsregioner kraftigt ökar genom utbyggnaden av demindre och medelstora högskolorna.Vi har också i budgetpropositionen, såsom jag härhar refererat, angivit de examinationsmål som vi nuhar och som innebär en kraftig ökning. Men det somjag här talar om är den utbyggnad som genomförs,och den kommer inte att ge utslag förrän på andrasidan . Har det begåtts försummelser underden borgerliga regeringens tid, är det naturligtvisbeklagligt men ingenting som kan åtgärdas . SomRune säger tar det ju att utbildalärare. Jag tror emellertid inte att problemen kommeratt bli särskilt omfattande.Om man sedan blickar ytterligare längre fram, motår 2008, finner man naturligtvis att läget är litet merosäkert. Det är ofrånkomligen så. Det är alltid knepigtatt utbilda lärare, och vi kan inte kommendera stude-rande till vissa utbildningar. Det gäller också att de ärintresserade av dem och att det blir en bra lärarut-bildning. Man kan alltså inte exakt ange hur läget blirdå.Men som jag också sade i mitt svar pågår det ettarbete med att analysera utvecklingen på litet längresikt, och vi kommer naturligtvis att redovisa det isamband med att vi tar ställning till högskolans fort-satta utbyggnad. Jag kan bara understryka vad RuneRydén sade: Självklart är det angeläget - det är ettgemensamt intresse som vi har - att se till att det finnsen god tillgång på lärare med en bra utbildning och attdärigenom kvaliteten i den svenska skolan kan upp-rätthållas.Anf. 89 ():Fru talman! Det är helt klart, som utbildningsmi-nistern säger, att det inte är någon generell brist pålärare , men vi vet mycket väl att det snabbtkan ske en förändring i det avseendet. Det har sketttidigare. Jag vill i det här sammanhanget säga att detinte finns något så svårt som att projektera och plane-ra utbildningssatsningar. När de väl är genomförda äreffekten i samhället i regel motsatt den som man öns-kar sig. Det är något som vi nog får dras med även iframtiden.Men det är bra att vi får en ökad satsning på lärareinom naturvetenskapliga utbildningar och inom denaturvetenskapliga programmen. Jag fick inget riktigtsvar från utbildningsministern på frågan om mansatsar på dem som har gått igenom högskola elleruniversitet och som har bra basala kunskaper i de härämnena eller om man tänker sig att vidareutbildalärare som finns på de lägre stadierna i skolsyste-met. Det har viss betydelse vad gäller kvalitetsaspek-ten.Många av dem som arbetar inom barnomsorg,förskola osv. skulle säkerligen vara utomordentligtlämpade för att få den här vidareutbildningen, menalla är det inte, på samma sätt som det inte är allomgivet att kunna utbilda sig till atomfysiker. Det är baraett visst antal människor som kan genomgå den typenav utbildning.Jag tycker trots allt att utbildningsministern tar li-tet grand lätt på den statistik som finns över bristen pålärare. Denna är otvetydig, och den kommer att bliganska stor . Det är nu som insatsernamåste göras.Utbildningsministern säger att man har en bered-skap i departementet, att man noggrant studerar dettaoch att det finns möjligheter att öka utbildningarna,framför allt inom de mindre och medelstora högsko-lorna. Där har ju lärarutbildningarna legat, och vi harfrån moderat håll aldrig haft någonting emot en fort-sättning av den lärarutbildning som av gammal hävdoch tradition alltid har funnits ute på de mindre ochmedelstora högskolorna. Lärarhögskolor har ju mångagånger bildat basen för sådana skolor när de fått ettvidgat utbildningsuppdrag.Jag vill bara också säga till utbildningsministernatt jag tycker att det är bra att vi kan vara överens omatt vi skall slå vakt om kvaliteten i den svenska sko-lan. En av de viktigaste förutsättningarna för att manskall lyckas med det är att det finns bra och mycketkompetenta lärare. Jag tror att det är viktigt att vi äröverens om detta över hela det politiska spektrumet.Anf. 90 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag kan instämma i vad avslutningsvis. Det finns ju tillfällen att parla-mentariskt diskutera den här frågan i den utredningsom skall tillsättas och i vilken riksdags-partierna skall vara representerade. Jag är övertygadom att denna utredning skall kunna enas till en bredsamsyn på lärarutbildningen och dess framtid. Detgäller naturligtvis också dimensioneringen, även omhuvuduppgiften för utredningen ju är innehåll, upp-läggning osv.Jag håller också med om att det för-visso är mycket svårt att planera utbildningens ut-byggnad och att arbetsmarknaden förändras. Men detfinns ett annat problem som gör detta ännu svårare,och det är att vi här talar om individer och deras stu-die- och yrkesintressen och yrkesval. Och det kan intedirigeras. Man kan t.ex. uppmuntra ungdomar attstudera naturvetenskap och teknik, och vi har ju nusett att intensivt arbete under en följd av år har givitresultat. Det är nu väsentligt flera som går till de na-turvetenskapliga studieprogrammen på gymnasiet äntidigare. Vi kan också se att det är flera som intresse-rar sig för detta på högskolan liksom för teknik. Detär en mycket glädjande utveckling. Vi ser också attdet är flera unga kvinnor som går till dessa utbild-ningar i högskolan. Detta är utomordentligt glädjande,också av det skälet att det är en förutsättning för att viskall få flera kvalificerade naturvetare.I grunden är det naturligtvis individen som självbestämmer sitt utbildningsval, och det gäller ju ocksåi fråga om vidareutbildning. Jag har en mycket positivsyn på vidareutbildning, naturligtvis också för delärarkategorier som nämnde, och jag ärövertygad om att landets många högskolor är intresse-rade av att erbjuda möjligheter till vidareutbildningför dessa kategorier. Men återigen är detta ju ingen-ting som regeringen eller kan bestämma,utan det är en sak för individen.Det är dock alldeles klart att det finns ett starktsökandetryck till lärarutbildningen, och det är alltsåfortfarande ganska många som måste avvisas. Det ärockså av det skälet som det är angeläget att bygga utlärarutbildningen så att de studerande får den utbild-ning de efterfrågar.Rune säger att vi måste göra insatser ,och det håller jag fullständigt med om. Det är ju där-för på regeringens förslag har beslutat omden stora utbyggnad av högskolan som planerasoch kommer att genomföras. Vi avser ju också attåterkomma i den här frågan till när detgäller den fortsatta utbyggnaden. Men självklart trol-lar man inte fram lärare bara genom beslut i riksda-gen, utan det tar en betydande tid. Den utbyggnadsom nu sker kommer att mogna fram, mätt i färdigalärare, först på andra sidan . Det är juockså då vi ser att det allra största behovet kommeratt finnas. Jag är inte så bekymrad - även om detsäkert kommer att bli en del problem - för utveck-lingen under de allra närmaste åren.Till sist vill jag säga några ord om de mindre ochmedelstora högskolorna. Det är naturligtvis alldelesriktigt att inte hade någonting emot dem,så länge de höll sig till lärarutbildning och kanskeytterligare ett antal utbildningar. Men vi menar att föratt ge kvalitet i lärarutbildning och andra utbildningarmåste man också ha en koppling till forskning.Forskning och undervisning hör ihop, och det gällerockså lärarutbildningar. Vi skall se högskolan som enhelhet där forskning och undervisning hör samman.Det är därför vi har föreslagit och fått riksdagensmajoritet med oss på att också dessa högskolor skallha fasta forskningsresurser. Jag beklagar att Modera-terna har gått emot detta.Anf. 91 ():Fru talman! Låt mig först ta upp det sista om demindre och medelstora högskolorna. Vi moderater harinte haft någonting emot att man har byggt ut dessahögskolor. Det som har skilt oss från socialdemokra-terna är det definitiva tempot. I opposition får manmarkera vad man tycker klart och tydligt om manskall nå fram med sitt budskap, och framför allt hardet också varit en viss skillnad i våra uppfattningarvad gäller de större universiteten, som vi moderaterhar velat slå vakt om också. Vi har funnit att mankanske från regeringens sida har varit beredd att skäraned på de stora universiteten för att lägga pengarna påde mindre och medelstora högskolorna. Vi har velatha både och.Jag är överens med utbildningsministern om attdet är viktigt att man har både forskning och utbild-ning på mindre och medelstora högskolor i den månman har ekonomiska resurser och möjligheter tilldetta. Det får man bygga ut allteftersom man harmöjlighet i form av lärartillgång och ekonomiskaresurser.Låt mig komma tillbaka till detta med lärarutbild-ningarna. Individen har en stor betydelse i samman-hanget. Jag tycker att det var bra sagt av utbild-ningsministern att individen bestämmer, men jagtycker att det hade varit bra om lärarna hade fått hjälppå ett tydligare sätt, så att deras ställning som lärarehade blivit klarare och så att de hade fått bättre statusi samhället än . Detta är inte enbart enlönefråga, utan det är en fråga som rör sig på mångaolika plan. Vi har under haften klart oroväckande utveckling i det här avseendet.Anf. 92 Utbildningsminister ():Fru talman! talar nu sammetslent omde mindre och medelstora högskolorna, men sanning-en är ju den att har gått emot flera av deförslag som vi har lagt fram för att stärka dessa hög-skolor. Jag kan inte undgå att påminna om att RuneRydén själv kallade dessa högskolor"bygdehögskolor", och det var inte avsett som beröm.Jag tror nog inte att det här är fråga om "både och".Moderaterna har gjort ett väldigt tydligt val. Man harinte velat bygga ut dessa högskolor, framför allt inte idet tempo som regeringen anvisar, vilket också RuneRydén påpekade.Men det är just detta tempo som möjliggör för ossatt få fram flera lärare. Det stämmer ju precis med detsom efterlyser, nämligen att vi skall vidtaåtgärder för att det inte skall bli lärarbrist. Då måsteman ha ett högt tempo. För att få lärare i landets allaregioner krävs en utbyggnad över hela landet, och dåkrävs också att dessa högskolor får möjlighet att ut-veckla sin kvalitet. Kvalitet i undervisning är inte baraen fråga om lokaler osv. utan det är också att högsko-lans lärare har forskningskontakt och möjlighet attbedriva egen forskning. Därför är den utbyggnad somregeringen och beslutat om strategisk ocksåför att möta en eventuellt uppstående lärarbrist.Till sist vill jag beröra läraryrkets status. Det ärförvisso delvis en annan fråga. Vi ser att det är mångaungdomar som söker sig till lärarutbildningarna. Menvisst är det sant att lärare har en annan ställningallmänt i samhället än för kanske . Dethänger ju ihop med allmänna samhällsförändringarsom jag tror vare sig jag egentligen kangöra så mycket för att påverka. En sak är ändå allde-les klar: Om man har en utbyggnad över hela landetsom är kvalitetsmässigt riktig får också läraryrket denstatus som vi eftersträvar.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:200 omfunktionshindrades möjligheter till utbildning ocharbeteAnf. 93 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! har frågat mig om någrasärskilda åtgärder planeras för att funktionshindradeskall kunna få arbete och utbildning i samma ut-sträckning som övriga medborgare i stället för för-tidspension.Inom regeringen inriktas nu arbetet på att nå detuppsatta målet att halvera arbetslösheten. Regeringenhar också i den tidigare sysselsättningspropositionensamt budgetpropositionen för markerat att detär viktigt att personer med funktionshinder skall få ettkraftfullt stöd som hjälper dem ut på arbetsmarkna-den. Jag står fast vid denna ståndpunkt.Regeringens strävan att beakta funktionshindradesökandes behov av stöd kommer till uttryck i särskil-da krav på arbetsmarknadsmyndigheterna att arbetamed personer som har en svagare ställning på arbets-marknaden.Förutsättningarna för att ungdomar med funk-tionshinder skall ges möjlighet till arbete och ett ak-tivt liv efter avslutad utbildning är att olika politikom-råden samverkar. När det gäller unga funktionshind-rade finns ett etablerat samarbete mellanarbetsförmedlingen/, försäkringskassorna ochskolan.Arbetsmarknadsverket, , fick budgetåret1986/87 ett regeringsuppdrag att bedriva en bredförsöksverksamhet som syftade till att försäkringskas-sorna skulle söka upp och erbjuda stöd av arbetsför-medlingen/, och ungdomar med förtidspen-sion/sjukbidrag gavs möjlighet att pröva förutsätt-ningarna för arbete eller utbildning.Uppdraget utvidgades senare med en förebyggan-de verksamhet som gick ut på att arbetsförmedling-ar/även skulle göra insatser för skolungdomarmed funktionshinder som behövde särskilt stöd i valetav fortsatt utbildning eller övergång till arbetslivet.Verksamheten med de särskilda insatserna för ungahandikappade har sedan utvecklats och ingår /91 som en del av den reguljära verk-samheten vid arbetsförmedlingar och AMI.Enligt AMS halvårsredovisning för första halvåret1996 har totalt 2 315 ungdomar med funktionshinderfått del av arbetsförmedlingens/AMI:s insatser underperioden. I målgruppen ungdomar med sjukbi-drag/förtidspension har gått till aktivaåtgärder i form av arbete, arbetsplatsintroduktion,datortek eller utbildning, vilket är en ökning med4,jämfört med motsvarande period föregående år.När det sedan gäller insatserna för skolungdomarmed funktionshinder handlar det dels om de indivi-duella vägledningsinsatserna, dels om möjlighet tillfördjupad vägledning i grupp vid i form av s.k.vägledningsveckor. Denna insats riktar sig främst tillungdomar som går i högstadium ochsom skall välja program till gymnasieskolan. Syftet äratt i grupp ge vägledning och information om arbets-livet.Genom det omfattande , som bety-der Teknikupphandling för funktionshindrade i ar-betslivet och som AMS bedrev , har särskilda arbetsplatser med olika former avdatorstöd för personer med funktionshinder kunnatinrättas. AMS, liksom , harsärskilda medel för att kunna stödja teknikutvecklingrent konkret. Datorbaserade hjälpmedel har stor bety-delse för att många ungdomar skall kunna arbeta. Merän 2 300 arbetsplatser för personer med funktionshin-der har tillskapats, och öppnas nya arbets-möjligheter.Jag vill slutligen påminna om att en särskild utre-dare har uppdraget att se över syssel-sättningsskapande åtgärder för personer med funk-tionshinder. Jag har också tillsatt en särskildutredare med uppdraget att utreda och föreslå hur enlagstiftning med förbud mot diskriminering i arbetsli-vet av personer med funktionshinder bör vara utfor-mad. Inom ramen för ansvar-sområde har även en särskild utredare tillkallats meduppgift att kartlägga och analysera frågan om bemö-tandet av personer med funktionshinder.Anf. 94 ():Fru talman! Jag ber att få tacka arbetsmarknads-ministern för svaret som låter väldigt positivt. Menman kan fråga sig: Räcker det? Görs rätt saker? Ge-nomförs det som är beslutat? Pågår den försöksverk-samhet som regeringen gav i uppdrag åt att bedriva 1990/91 och som enligt svaretskulle permanentas? Syftet var ju att försäkringskas-sorna skulle söka upp och erbjuda stöd av arbetsför-medlingarna/till ungdomar med förtidspensioneller sjukbidrag för att de skulle få pröva förutsätt-ningarna för ett arbete eller en utbildning. Händer detnågonting i verkligheten? Eftersom den på papperethar pågått och uppenbarligen inte haftnågon större effekt enligt vad som kan läsas i denutredning som jag hänvisat till frågar jag: Borde maninte fundera över att göra någonting annat?Enligt AMS har andelen ungdomar med funk-tionshinder som gått till aktiva åtgärder ökat med4,. Det låter bra, mentyvärr säger inte siffrorna så väldigt mycket. Man vetatt av jobben förmedlas genom arbetsför-medlingen.Den rapport som jag har hänvisat till i min inter-pellation pekar på att arbetsförmedlingarna fortfaran-de har dåliga kunskaper om funktionshinder. Mankunde önska sig att det på fler ställen än i Stockholmskulle finnas tillgång till en arbetsförmedling medspeciell kompetens för unga handikappade. Efter vadjag har hört fungerar den väldigt bra.Fru talman! Även när det gäller insatserna förskolungdomar med funktionshinder finns det mycketövrigt att önska. Såväl yrkesvägledare som haralltför dåliga kunskaper om vilka resurser som finns,ibland t.o.m. inom arbetsförmedlingen. Däremot harsyokonsulenterna börjat fungera bättre, om man fårtro på uppgifterna i utredningen, vilket är ett resultatav riktad utbildning. Bättre utbildning och merafortbildning av även övriga inblandade är nödvändig,vilket jag hoppas att Arbetsmarknadsdepartementettar till sig. Jag antar att ni har läst rapporten.Tuffaprojektet var bra. Men det är inte bara nyaoch bättre hjälpmedel som behövs utan först ochfrämst förändrade attityder samt mera och bättresjälvförtroende. Till det kan vi givetvis alla bidra. Enviktig roll spelar också de många funktionshindradesjälva. Den kartläggning som Amandagruppen, dvs.samarbetsorganet för 13 ungdomsorganisationer inomhandikapprörelsen, har gjort är viktig för att medve-tandegöra oss politiker.