prot · GL0943 · 1997-12-09 00:00:00 — Det kanske är så att länsmusiken är denkulturhändelse som bäst uppfyller de kulturpolitiskamålen . Skall länsmusiken då bestraffas på dethär sättet? Det kommer att bli svårt för länens dans-och teaterverksamhet att samarbeta med musiken omorkestern får läggas ned. Det ju inte någon hjälp omman ger litet mer till dansen om orkestern ändå måsteläggas ned, eller hur?Besparingen är helt oacceptabel. Jag hoppas attkulturutskottet även fortsättningsvis skall kunna sam-arbeta om ytterligare insatser, när vi nu vet hur verk-ligheten ser ut.Anf. 65 () replik:Fru talman! Den här förändringen diskuterades juav . Visst varlandstingens situation då känd. Det råder ingen tvekanom detta.Jag vill hävda att många av påståendena om vadsom har förändrats är efterhandskonstruktioner. Det ären besvärlig omställning och en förändring av stödet,men jag har ändå uppfattat att alla är överens om attdet är naturligt att alla de olika konstarterna får unge-fär samma stöd som i den regionala kulturpolitiken.Det är alltså besvärligt, men jag vill varna för deöverord om de konsekvenser som förändringen får.Jag är nämligen helt övertygad om att den inte fårsådana konsekvenser, därför att lika väl som EwaLarsson påstår att situationen är en annan nu än kommer situationen att vara annorlundaom när förändringen fått finna sina nyaformer.Anf. 66 () replik:Fru talman! Verkligheten förändras ju hela tiden.Frågan är vad man sätter upp för mål. Musik är kan-ske den kulturyttring som når flest människor varjedag. Efter musiken kommer filmen. Vem har sagt attvi skall göra ett sparbeting på just musik? När fattadevi det beslutet? Om vi ser på helheten blir det ettsparbeting för musikliv, även om vi ger litetmer här och där och litet mer till lokala arrangörer.Jag påstår ingenting, utan jag har läst de kon-sekvensbeskrivningar som man själva har gjort ute iregionerna. Om vi skall vara tillräckligt säkra, AndersNilsson, varför då inte först ge svenskt musikliv densamlade utredning som man har efterfrågat i så mångaår och sedan fatta beslut? Då behöver vi inte stå häroch tro.För flera år sedan valdes nya politiker till våra oli-ka landsting i . Jag tror att det hade varit svårtatt få dessa politiker till landstingen om de riktigthade insett vad de hade framför sig - de stora sparbe-ting som de nu kämpar och sliter med på bästa möjli-ga sätt. Jag tror att det blir svårt för t.ex. en lokalpoli-tiker i län, som har ett budgetunderskott på100 , att klara av att motivera ett ökatstöd till länsmusik . Jag vill att visansar oss litet, går tillbaka och ger musiklivet enordentlig utredning först.Anf. 67 () replik:Fru talman! frågar vem som har be-stämt att vi skall spara just på musiken och länsmusi-ken. De som bestämmer är väl vi när vi fattar det härbeslutet, men vi gör det på förslag av Kulturutred-ningen. Vi har emellertid i mycket hög grad mildratde förslag som lade fram. Så enkeltär det. Om det är så att vill ha beskedom vem som fattar beslut i frågan, så är svaret attriksdagen gör det. Det är ett mycket klart och koncistbesked på den punkten.Anf. 68 () replik:Fru talman! var rädd för att haninte hade citerat mig rätt apropå prislapparna. Jo, i årgjorde det. Men som framgår av förraårets protokoll citerade han mig inte rätt då.Anfall är bästa försvar, brukar det heta. När jagpåminde om teaterutredningen, somhan tillsammans med och migundertecknade , och den enighetsom vi uppnådde där om vad vi skulle göra för attförbättra publikarbetet för teatrarna förteg han själv-fallet detta. Det försökte han att göra också.Jag väntar fortfarande på en förklaring till att man hargått ifrån det gemensamma ställningstagande som vigjorde då.När det gäller i är det kan-ske inte riktigt sjyst att debattera på det här sättet. Jaghar faktiskt suttit i dess presidium . Jag kankanske komma med detaljer om och diskutera sådantsom andra inte har tillgång till. Låt mig ändå säga attdet kanske inte så mycket är bristande seriositet, somCharlotta Bjälkebring sade. Däremot är det en mycketstor oskicklighet och okunskap som den nuvarandestyrelsen, där Socialdemokraterna har egen majoritetmed fyra av sju platser, visar. Därför kan man ifråga-sätta vad som kommer att hända med den teaternframöver.När det gäller vem som skall vara ansvarig för deregionala kultursatsningarna var det faktiskt så att jagredan i mitt inledningsanförande här pekade just påden reservation 5 som tyckte att manhade glömt bort. Det vore väldigt väsentligt om vikunde diskutera de här principfrågorna. Vad skallstaten göra? Vad skall regionala organ göra? Det börvi diskutera som principfrågor bortsett från de statligabudgetfrågor som är aktuella här i dag.Sedan är det väl inte orimligt att man backar uppsina egna teatrar inom de olika områdena. Det finnsandra utgifter, bra mycket större, som staten har vält-rat över på både landsting och kommun. Då har jaginte hört några protester från och hansparti.Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag tycker för min del att texten i denhär reservationen är väldigt anmärkningsvärd. Mode-raterna vill lägga över ansvaret för de teatrar som inteär nationalscener på de regionala huvudmännen. "Påsikt" står det. Är eller är det eller ärdet som ni har tänkt er?Det är alltså en mycket betydelsefull och allvarligfråga för teatrarna ute i landet. Om jag vore ordföran-de eller chef för de här teatrarna, skulle jag kasta migöver närmaste datamaskin och skriva brev till modera-terna och fråga: Menar ni verkligen det här?Mot det ställer en fråga som varföremål för en idé i , som iden fortsatta behandlingen har spolats av , som inte har lyfts fram i kulturproposi-tionen och som inte har aktualiserats annat än avModeraterna i motionen. Det är alltså en fråga somrör mellan fyra och fem miljoner och som egentligen saknar aktualitet. Det finns över huvud tagetingen anledning att nämna det här. Detta använderLennart som ett försvar eller ett motangreppnär det gäller det här generalangreppet mot de regio-nala länsteatrarna och stadsteatrarna. Jag tycker verk-ligen att det är skillnad mellan de här två problemom-rådena i storlek och betydelse.Anf. 70 () replik:Fru talman! Det är självklart att man inte kan göraen sådan här snabb förändring. När om det är eller eller , såkan vi säga att man självfallet måste se till att mankan göra en typ av växling. Där kommer bl.a. de för-slag som vi har lagt fram om regionala fonder in isammanhanget. Det går ju alldeles utmärkt att t.ex.bygga upp den västsvenska kulturfonden med allt somden kommer att kunna göra i . Det bordeinte vara konstigare på det här området heller.Så jag förstår inte alls vari oron ligger. Vi har juinte sagt att det skall rivas ned. Vi gör inte så att virycker upp med rötterna och sedan hoppas på attnågot annat skall komma i stället. Självfallet får dethär utredas. Vi får titta på det.Det är klart att det är ett seriöst förslag. Jag vetinte om dömer efter sitt eget parti ochatt det är därför han ifrågasätter om vi menar vad viskriver. Självfallet menar vi det vi skriver i alla fall.Anf. 71 () replik:Fru talman! undrar vari oron lig-ger. Vi har tidigare haft en debatt om länsmusiken.Där är det fråga om besparingar på det statliga ansla-get som ligger på . Det har lett till en enormdebatt och enligt företrädare från i alla fall Kristde-mokraterna, , och Vänsterpar-tiet är det en enorm oro ute i landet för vad det skallleda till.På teaterområdet vill ta bort allt stat-ligt stöd till de här stadsteatrarna och regionala insti-tutionerna, och så säger att det intefinns anledning till oro. Jag tycker att det är ett orim-ligt påstående. Dessutom vill jag fråga: Vilka regiona-la huvudmän är det fråga om eftersom landstingenenligt syn inte skall syssla med kultur-frågor?Anf. 72 () replik:Fru talman! Jag läste upp ett citat om att huvud-männen borde få skälig tid och reella möjligheter attvidta de åtgärder som var nödvändiga. Det är precisdet jag tycker att de inte har fått. Landstingen sitter nuoch stänger avdelningar - ja rent av sjukhus. I kom-munerna vet vi precis hur det ser ut. Då är det interimligt att tänka sig att landstingen skall ta störreansvar - och inte heller kommunerna - för det här.Det är faktiskt inte läge för det. Därför tycker jag attstaten sviker sitt ansvar och frångår de löften somman gav.Anders säger att det mer eller mindrekommer att ordna sig . får vi sehur det ser ut. Det är möjligt. Men det är väldigt svårtatt tänka sig att en orkester i alla fall skall kunna fun-gera om man tar bort som nedskärningen nu är.En cellist kan inte spela fiol, än mindre slagverk.Orkestrarna slås sönder, det är ofrånkomligt. Alltdet som flera tidigare talare har pekat på, t.ex. attprofessionella musiker försvinner från regionerna,utarmar regionernas musikliv. Menar Socialdemokra-terna och att det är lyckligt att det blir så? Jagkan inte se någon ljusning i det fallet. Det måste bli enutarmning av musiklivet i regionerna.Anf. 73 () replik:Fru talman! Jag vill kort svara att jaghar ju givit min syn, och vår syn, på de här frågornatidigare. Det förefaller ganska onödigt att upprepaargumenten ytterligare en gång. Jag vill bara tilläggaatt om vi träffas och stämmer av hur utvecklingen harblivit ute i länen efter att detta beslut trätt ikraft, är jag ganska övertygad om att det finns sådanakrafter inom kulturlivet som gör att vi snarare kom-mer att se en vitalisering av musiklivet under den härtidsperioden. Det kommer vi inte att göra just pågrund av de här besparingarna eller förändringarna,utan på grund av den vitalitet som finns i kulturlivet.Anf. 74 () replik:Fru talman! Ja nog har kulturen, enkannerligenmusiken, en inneboende kraft. Och visst kan vi hop-pas på den. Men nog tycker jag att det här är miss-handel. Kultur och musik har överlevt i många andra,mycket värre, situationer. Men jag tycker att det härär olyckligt ändå.Anf. 75 ():Fru talman! Jag vill börja med att instämma i vadtalare som och redanhar sagt om hanteringen av länsmusiken. "Att ta del av ett varierat utbud av direkt framfördmusik är dock alltjämt svårt, om man inte bor i enstörre stad." Detta konstaterande - helt riktigt - gjor-de regeringen inledningsvis i sin kulturpolitiska pro-position förra hösten.Detta borde därför också vara den verklighetsbildsom skall styra inriktningen av det statliga stödet tillden regionala musikverksamheten. Det är det kanskeockså i ord, även om det alltid tycks vara mycketlättare att få att värna större enskilda lokalaprojekt eller ensembler.I förra årets proposition konstaterade regeringenatt: "Sammantaget har länsmusiken utvecklats lång-sammare och mer ojämnt än väntat - - - men rege-ringen menar att länsmusiken likväl - - - har förut-sättningar att bli den dynamiska kraft i detregionala musiklivet som avsågs med reformen. - - -Resurserna måste nu organiseras på ett bättre sätt, såatt det starka musikintresse som finns i hela landetkan beredas möjligheter att utvecklas. "Sedan länsmusikreformen genomfördes be-drivs verksamheten i på det sätt somKulturutredningen och därefter regeringen i sin pro-position förespråkar. Resurser är inte uppbundna tillfasta kostnader eller anställda musiker eller ensemb-ler. Musik bedriver sitt arbete i kontinuer-ligt och nära samarbete med länets lokala musikarran-görer, dvs. lokala musikföreningar på ideell basis somi allt större utsträckning fått kommunernas förtroendeoch stöd att arrangera konserter av högsta professio-nella kvalitet i respektive kommun.Ett exempel på dessa arrangerande lokala musik-föreningar är Musik i som om en månad tio-årsjubilerar med en konsert med Per . Hanär kanske vår internationellt mest uppmärksammadepianist just . Det är dessa musikföreningar som medsin dialoginriktade efterfrågan styr det musikaliskautbudet i länet. Det länssamarbete över kommungrän-serna som ägt rum med stödav har kraftigt understrukit denna inrikt-ning.Fru talman! Alltsedan länsmusikreformen genom-fördes har kritik riktats mot att länsmusiken runt om ilandet i alltför hög grad knutit upp sina resurser i fastanställd personal. Så är inte och har aldrig varit falleti Musik . Såväl sompropositionen framhöll också som positivt att vissalän valt att inte fast anställa musiker utan använda allaresurser till att engagera frilansande musiker på turné-och konsertuppdrag. Så är det i . Där-för förespråkades att länsmusiken i större utsträckningän vad som är fallet bör utvecklas till ett samord-nande, initierande och stödjande regionalt musikor-gan. Musik är här ett av många framhålletföregångsexempel.Det mycket väl fungerande, flexibla och obyrå-kratiska samarbete som finns i genomMusik bygger, som jag sade tidigare, på enständig dialog med de eldsjälar som de lokala musi-karrangörerna utgör. De centrala kultur- och musik-politiska målen bör följas upp genom utvärdering ochuppföljning. bör vara en motor i attstimulera den dialog ute i länen genom vilken denregionala musikpolitiken utformas. Det statliga stödetbör även fortsättningsvis kanaliseras via länsmusikenpå det sätt som förutsågs i länsmusikreformen 1988.Fru talman! Alltsedan starten för det statliga stödettill länsmusiken har länsmusiken i läntillsammans med den i län varit satt i stryk-klass. Dessa två erhöll från början ett drastiskt lägrestöd än övriga, eftersom de andra hade höga fastakostnader för fasta orkesterensembler. Det statligastödet har därefter höjts procentuellt lika för alla,varför de ursprungliga snedsitsarna ständigt förstärkts.Länsmusik som bundit sina resurser till fasta ensemb-ler har därför ständigt gynnats på bekostnad av demsom haft en inriktning som motsvarat vad statsmak-terna i ord har förespråkat.De av antagna riktlinjerna för stödet tilllänsmusiken har strävat efter att en ständigt störreandel skall användas mer flexibelt och mångsidigt ochfrämja de lokala arrangörerna. I höstens budgetpro-position har regeringen i enlighet med Kulturrådetskartläggning av länsmusiken förespråkat att viss hän-syn tas till de två snedsitsarna. Trots detta kommerLänsmusiken i och län ävenfortsättningsvis att erhålla ett mycket lägre bidrag änövriga länsmusikorganisationer, varför snedsitsenmed tiden kan befaras förstärkas ytterligare.I sitt betänkande väljer utskottet, trots ett antalmotionsyrkanden, att inte närmare ta ställning tillsnedsitsarna i och län. I ställetväljer man, som så , att falla undanför lokalt opinionstryck till förmån för - just det -fasta lokala ensembler. Det är hög tid att också riks-dagen uttalar att den ursprungliga snedfördelningenav bidragen till länsmusiken nu en gång för alla rättastill fullt ut.Fru talman! Jag vill mot bakgrund av detta yrkabifall till motion T230 yrkande 6 och motion Kr 275yrkande 2 angående Länsmusiken i ochKalmar län under mom. 61.Arkiv, kulturmiljö och museerAnf. 76 ():Fru talman! Som fru talman så riktigt påpekadeskall vi nu prata arkiv, kulturmiljö och museer. Jagväljer att kommentera de olika anslagsposterna i denordning de finns i budgeten.Vi moderater har inga invändningar mot de olikaanslagen under området Arkiv. Låt mig bara med stortillfredsställelse konstatera att förra budgetens hug-skott att flytta kansliet för Språk- och folkminnesinsti-tutet från till inte längre finns medi förslag och därmed inte helleri beslut. Det betyder att SOFI:s verksam-het, genom prestigelösa hante-ring av ärendet, kan bedrivas utan de allvarliga stör-ningar som en ogenomtänkt förflyttning kunde hainneburit.Idén om de regionala arkivens inordnande i detnya bidragssystemet är logisk och kan, rätt utnyttjad,komma att stärka länsarkiven. Det är då också viktigtatt dessa får möjlighet att påta sig det fulla regionalaansvaret. Det borde innebära att de, ofta under småomständigheter arbetande, lokala folkrörelsearkivsom finns i många kommuner ganska snabbt inordnasi länsarkiven. Där de lokala arkiven haft kommunaltekonomiskt stöd borde detta i så fall kunna tillföraslänsarkiven.Fru talman! Just nu händer det mycket på kul-turmiljöområdet. Tidstypiskt nog har många projektkommit i gång mer av arbetsmarknadsskäl än pågrund av sina kulturmiljövärden, men den beståendeeffekten kommer förhoppningsvis ändå kulturmiljöntillgodo. Det är beklagligt att inte Riksantikvarieäm-betets, RAÄ:s, utveckling mot att bli en renodladsektorsmyndighet inom kulturmiljöområdet kunnatfullföljas i en snabbare takt. Det hade kanske kunnatbidra till att kulturmiljöaspekten tydligare hade på-verkat även arbetsmarknadspolitiskt motiverade insat-ser.Avknoppningen av är ettviktigt steg som borde följts av en motsvarande för-ändring när det gäller den arkeologiska uppdragsverk-samheten, UV. När nu infrastrukturinvesteringarnaminskar, och därmed behovet av arkeologiska under-sökningar betalda av arbetsföretaget, hade ett fristå-ende UV kunnat anpassa sig till denna förändring påett naturligare sätt än vad som sker inom RAÄ:sram.De uttalanden som gjorts av företrädare för rege-ringspartiet med anledning av beslut, somsäger att det skall bli lättare för privata undersök-ningsföretag att få i uppdrag av länsstyrelserna attutföra arkeologiska undersökningar, hade också ökat itrovärdighet om UV redan nu uppträtt som en heltsjälvständig enhet. Vi hoppas att de utlovade före-skrifterna snabbt kommer ut till länsstyrelserna ochockså kommer att tillämpas av myndigheten, vilketinte minst är viktigt.Att inom sig - som RAÄ nu får göra - bära enverksamhet som prognostiserats ge ett underskott på20 miljoner kan, enligt vår bedömning, in-nebära att man måste åsidosätta viktiga myndighets-funktioner. För att markera att vi anser att detta ärotillfredsställande har vi i vårt budgetförslag valt attta bort det förväntade underskottet. I gengäld har viförstärkt anslaget Bidrag till kulturmiljövård mednästan . En avsikt med detta är attmarkera att de kulturmiljömässiga skälen till vårdandeinsatser skall kunna hävdas med större tyngd gente-mot de arbetsmarknadspolitiska om ämbetet dispone-rar ett större anslag.Även på museiområdet sker stora förändringar. Ettsymboliskt tecken på detta är att under anslaget tillcentrala museer anslås drygt 50 miljoner till ökadehyreskostnader för nya och dyrare lokaler. ElisabethFleetwood har tidigare i debatten uppmärksammatdetta. Jag vill understryka, och det kraftfullt, utskot-tets eniga förväntan att skall få ta ställningtill ett förslag om hyressättning av ändamålsfastighe-ter som ger museer och andra hyresgäster inom vårtutgiftsområde en rimlig möjlighet att disponera sinaresurser på ett för verksamheten optimalt sätt. Det fårinte bli ett självändamål att den statliga fastighetsför-valtningen liknar den privata fastighetsmarknadensaktörer. Det leder bara till att statliga medel tvingas ini en rundgång som försvårar den verksamhet som deegentligen är avsedda att stödja.De organisatoriska förändringar som regeringenhar genomfört eller aviserat på museiområdet harbyggt på ofullständiga och dessutom delvis helt fel-aktiga premisser. Vi moderater efterlyser ett samlatförslag till struktur inom det statliga musieområdet.Ett sådant förslag bör först och främst innehålla enomprövning av beslutet att sammanföra fler museerän de två i och myndighet. Innan har fått ta ställning helhetslösning är det, som moderata företrädaretidigare i debatten har påpekat, oklokt att bryta upp deexisterande sambanden både mellan Östasiatiskamuseet och och mellan Medelhav-smuseet och samlade svenska museiväsendet kan organise-ras efter olika principer. , ,gav en god bild av några olika alternativs för- ochnackdelar. Den nuvarande ordningen med ansvarsmu-seer har blivit en papperstiger utan resurser och utanmöjligheter att fungera. Det måste bli ett slut på plott-randet. måste samla sig till ettheltäckande förslag.I det sammanhanget borde man också övervägatanken att låta bidragen till de icke-statliga museernahandläggas av de museienheter som uppfattas somkompetenta inom respektive område. Det skulle i sintur kunna medföra en efterlängtad avlövning av Sta-tens Kulturråd. Då skulle också systemet med natio-nella uppdrag inom museiområdet kunna överblickasså att museer med olika huvudmän kunde kommaifråga för olika typer av uppdrag inom ramen för detnationella kulturarvet.Fru talman! Vi har inga invändningar mot den fö-reslagna medelstilldelningen till de centrala museerna.Inte heller den totala ramen för bidraget till de regio-nala museerna ger anledning till påpekanden. Där-emot vill jag för egen del redan nu varna för de effek-ter som försöksverksamheten med ändrad regionalansvarsfördelning kan få för många regionalt viktigamuseer. I min egen valkrets är det speciellt Fredriks-dalsmuseet i som jag tror kommer att fåsvårt att få del av den samlade skånska kulturpåsen,när så många tunga kulturinstitutioner i verkarha övergivits både av sina huvudmän och de kommu-nala anslagsgivarna. Hade det funnits öronmärktamuseer i länet hade det varit lättare att hävda justmuseernas behov.Även har vi moderater invändningar mot bi-draget till museum. Vår kritik bygger på attvi motsätter oss att ekonomiskt starka intressegrupperkan bygga upp en verksamhet som de finner angelä-gen, för att sedan i efterhand vända sig till staten ochhävda att denna bör överta verksamheten. Det måstevid sådana tillfällen krävas att huvudmännen bibehål-ler ett stort ekonomiskt ansvar för fortlevnaden.Stödet till icke-statliga kulturlokaler föreslår viskall upphöra. Att i olika sammanhang - det gällert.ex. anslagen till teatrarna - hävda att det statligabidraget inte får användas till lokaler och sedan ha ettsärskilt anslag för bidrag till kulturlokaler uppfyllerinte våra krav på logik. För oss är det naturligt att justlokalansvaret entydigt skall falla på huvudmännen.Vårt sista besparingsförslag inom detta områdegäller Riksutställningar. Om det är riktigt, som dethävdas av regeringen, att Riksutställningars mål är attbevara vårt kulturarv har man för länge sedan i sinverksamhet brutit mot detta mål. I den nya myndig-hetsformen som träder i kraft börRiksutställningar inrikta sig på att bli ett serviceorganoch en kunskapsförmedlare till utställare i hela landet.Låt mig också kort kommentera förslaget om Fo-rum för världskultur. Det avvisas, som framgått avdebatten, av tre partier, m, c och kd. Vi instämmernaturligtvis förmodligen alla tre i att det är angelägetför de nya svenskarna att känna gemenskap och upp-leva fruktbara kulturmöten, men vi är av den uppfatt-ningen att detta bör främjas genom att redan existe-rande kulturinstitutioner initierar, samordnar ochfrämjar sådana kulturmöten. Vi menar att detta nyaforum föder onödig byråkrati och att det skulle finnasrisk för att andra kulturinstitutioner skulle minska sinaambitioner i detta hänseende, eller känna mindreansvar för att spegla andra länders kultur, om vi ham-nar i en situation där detta nya forum skall godkännaderas uppslag och idéer.Till sist en kort kommentar till vårt förslag att merän fördubbla anslaget till utställningsgarantier ochinköp av vissa kulturföremål. Eftersom vi ser fördelarmed att garantin kan lämnas även till icke-statligautställare, vill vi verka för att den snabbt får en storomfattning. Det kan då inledningsvis hända att avgif-ter och kostnader inte kan hållas i balans, även omavsikten naturligtvis är att avgifterna skalltäcka kostnaderna. Det kan då vara bra om ramen ärså stor att alla som önskar garantier också kan få det.Fru talman! Jag står självfallet med stor kraft bak-om alla reservationer och särskilda yttranden som jagundertecknat, men avstår på grund av en klarsyntinsikt i kammarens arbetsbörda från att yrka bifall tillnågot annat än den reservation som redan har angett.Anf. 77 ():Fru talman! För att veta var och vem man är ochför att kunna gå vidare in måste man vetavarifrån man kommer. Man måste alltså kunna sinhistoria. Det gäller oss alla, nya som gamla svenskar,och det gäller framför allt våra barn och ungdomar.Alltför få vet egentligen hur mormor och morfarhade det när de var små och hur farmor och farfarhade det.