prot · GK0987 · 1997-04-10 00:00:00 — Frågan är om man inte borde kunna göra någotför att få till en rättvis bedömning över hela landet, såatt människor inte skall behöva bli hanterade på olikasätt beroende på var någonstans de bor.Anf. 91 Socialminister ():Herr talman! Det säger är riktigt.Det vi kan göra är att i våra överläggningar medlandstingen ta upp frågan till diskussion och se omman kan bli effektivare, om man kan lära av varandraoch på vilket sätt man kan få en mer enhetlig bedöm-ning. skall man vara medveten om att dettaofta är mycket svårbedömt och att det är mycketsammansatta problem som de här människorna uppvi-sar. Det är också viktigt att säga att man som enskildperson och som drabbad inte skall behöva känna betraktas som knäpp eller helt enkelt inte be-handlas på ett värdigt sätt inom hälso- och sjukvårdenoch när det gäller försäkringsfrågor. Där har vi förståsen gemensam strävan.Anf. 92 ():Herr talman! Jag vill knyta an till den här frågan.Det tar upp om de elöverkänsliga ärungefär samma sak som gäller för de amalgamsjuka.Också de drabbas av att reglerna för sjukbidrag ochsjukpension har förändrats. Vi var många som ut-tryckte en farhåga för att människor som är drabbadeav s.k. nya sjukdomar, eller sjukdomar där det råderen viss konflikt mellan olika uppfattningar, mellanvetenskap och beprövad erfarenhet och nya rön, föratt dessa människor skall komma i kläm.Det är oerhört viktigt att följa upp detta. Hur tän-ker socialministern följa upp de här frågorna? Det fårinte vara så att det tar . Socialministernsade att det kommer att ta . Det rör sig i ochför sig om svåra problem, men är det jumänniskor som drabbas. Man kan ju inte bara låta dehär människorna vara utan att de får något skydd, närandra människor som är sjuka får ett sådant skydd.Anf. 93 Socialminister ():Herr talman! Man måste arbeta systematiskt medden här sortens problem. Man måste se till att förstoch främst skaffa sig kunskaper, se till att det bedrivsforskning, att det skapas resurs- och kunskapscenter,där man kan få en helhetssyn på människan och på dehär problemen. Sedan måste man förstås se över omde socialförsäkringssystem och andra system som vihar till skydd för människor fungerar väl. Man måsteockså se till att kunskapen förs ut, att vi i möjligastemån får en likvärdig behandling över landet.Jag menar att det är en realistisk bedömning att viinte snabbt kommer att kunna klara ut det här, utan attdet kommer att ta sin tid. Det här är som sagt oftamänniskor som har väldigt sammansatta problem, ochdet kan ta att få en bra diagnos. Här lär mansig efter hand.Det vi kan göra är att använda våra kanaler för attse till att stötta med kunskapsbildning och med för-måga att ta sig an frågorna på ett mer effektivt sätt änhittills. I de brev och samtal vi får är något som oftatas upp bemötandet, och det är något vi måste lära ossav och se till att föra ut i hälso- och sjukvården. IVästerbottens landsting är man rätt duktig på de härfrågorna, och det behöver fler ta efter. Vi skall förståsgöra vad vi kan också i våra kontakter med landsting-en.Anf. 94 Utbildningsminister ():Herr talman! Som socialministern påpekade är dethär också en forskningsfråga. Det är väl bekant att detförekommer olika uppfattningar i vetenskapssamhälletnär det gäller amalgamförgiftning liksom för övrigtockså när det gäller elöverkänslighet. Jag vill därförnämna att regeringen på mitt förslag har givit i uppdrag att göra en särskildöversyn av detta, att tillkalla olika forskare på områ-det och försöka komma fram till en sorts samlad ve-tenskaplig syn på de här frågorna, något som ocksåkommer att underlätta ställningstaganden när detgäller försäkringsfall och liknande.Anf. 95 ():Herr talman! Jag tackar för det beskedet. Jag vill då bara skicka med att det är viktigt attdet blir en allsidig belysning av problemen. anslog 16 miljoner tillforskning just om amalgamfrågan. Vi var då en delsom framförde vissa farhågor om att pengarna kanskeinte skulle gå till dem som såg några problem i amal-gamanvändningen. Det visade sig att de farhågornabesannades och att de som fick pengar till övervägan-de del var sådana som ansåg att amalgamanvändning-en inte var något problem. Eftersom det råder enkonflikt kring detta, vi är ett ganska litet land och fåmänniskor är engagerade i att fördela pengar kansådana problem uppstå. Jag hoppas verkligen att detnu kommer att bli en allsidig belysning av problemet.Anf. 96 Utbildningsminister ():Herr talman! Det är just därför vi har givit det här uppdraget och inte . Vi vill ha en allsidig belys-ning, och det är väl bekant att det inte bara finns olikauppfattningar mellan olika forskare här utan ocksåmycket starka känslor forskarna emellan. Därför anservi att det är lämpligt att ge ett sådant här uppdrag tillForskningsrådsnämnden, som har till särskild uppgiftatt penetrera frågor där det råder olika meningar mel-lan olika forskarskolor.DjurskyddAnf. 97 ():Herr talman! Jag vill ställa en fråga till jord-bruksministern.Jordbruksministern har i flera sammanhang sagtatt djurskyddsfrågorna är prioriterade inom regering-en. Trots detta kan vi konstatera att flera propositio-ner som varit väntade skjuts på fram-tiden. Bl.a. har vi nu väntat på en propositionsom skulle föreslå en förändring i djurskyddslagen.Exempelvis skulle § 4 innefatta att även försöksdjurskall hanteras som övriga djur, dvs. ha en god miljöoch möjlighet till naturligt beteende. Propositionenskulle baseras på en utredning som heter Offentligdjurskyddstillsyn och handlar om hur kommunernabedriver djurskyddstillsyn, och den skulle ocksåhandla om elhalsband. är den skjuten ,får vi veta. Den proposition som skulle handla omtillsyn av hundar och katter skjuts också upp helatiden. Om den kommer eller 1998 kan man inte fåbesked om.Jag undrar: Hur kommer sig det här? Har den härambitionen försvunnit? Finns det annat som kommermellan, eller varför sker det ingenting? Varför kom-mer inte propositionerna?Anf. 98 Jordbruksminister ():Herr talman! Den som väntar på något gott väntaraldrig för länge, heter det ju. Jag kan försäkra GudrunLindvall att det faktum att propositionerna är någotförskjutna in endast för att innehål-let i dem kommer att bli desto bättre. Så ha tillförsikt!Det arbetas flitigt med propositionerna i Regerings-kansliet, och de kommer att komma till ochbli föremål för behandling.Anf. 99 ():Herr talman! Då skulle jag vilja veta vad det ärsom gör att de inte kommer. Jag har förstått att denproposition som handlar om djurskyddslagen har varitpå remiss i kommuner. Det finns, såvitt jag har för-stått, en samsyn bland remissinstanserna om att för-slagen är ganska bra. Det fanns en del alternativ attvälja på, och vad jag har förstått skulle det inte varahelt omöjligt att få fram den här propositionen.Det här är något som djurskyddsorganisationeroch vi som är engagerade har väntat på i många år.Hur kommer det sig att det har blivit stopp? Vi i ut-skottet har fått reda på att den skulle komma i februa-ri, sedan skulle den komma och kommer denmöjligen . Kommer de här två propositionernaatt komma ? Det är nämligen så att vi iutskottet hanterar motioner. Där hade vi fått reda påatt de skulle komma , och precis när vi ärpå väg att justera får vi veta att propositionerna drö-jer. Vad beror dröjsmålet på?Anf. 100 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag kan försäkra attjag är mycket angelägen om arbetet med djurskyddetoch att vi arbetar flitigt med dessa propositioner. Jagkan också försäkra att propositio-nerna är på väg.Det är en ganska komplicerad process att beredaen proposition så att den blir tillräckligt bra för attöversändas till denna församling för vidare behand-ling, och det är just på grund av att vi vill göra ettnoggrant, mycket bra och genomarbetat förslag somdet har dragit ut litet . Jag beklagar det, men åandra sidan hoppas jag att har re-spekt för att anledningen till att det drar ut äratt vi vill göra ett så bra arbete som möjligt med dessapropositioner.VårdköernaAnf. 101 BO ():Herr talman! Jag har en fråga till socialministern.Men vill jag uttrycka tillfredsställelse överdet arbete som läggs ned i alkoholfrågan, som vi juhar snuddat vid tidigare i dag.Min fråga gäller de växande vårdköerna. Det harju att göra med att alltfler människor behöver vänta påangelägna operationer. Den frågan har jag diskuteratmed både socialministern och hennes företrädare idenna kammare. Situationen är att detantal människor i vårt land som behöver vänta mer , ibland kanske eller , på enangelägen operation har fördubblats sedan hösten1994. Sedan har också , på den socialdemo-kratiska regeringens förslag, avskaffat den vårdgarantisom visade sig så framgångsrik åren 1992, 1993 och1994 när det gällde att hålla nere köerna.Nu har jag sett i gårdagens attsocialministern talar om vårdköerna på ett sätt somnästan får det att låta som om hon vore folkpartist.Hon talar om att de är oerhört plågsamma, att de inteskall vara och att man om maninte får operation skall gå till ett annat sjukhus eller enprivat vårdgivare för att få den gjord. Min fråga är:Har socialministern omvänt sig, eller är det bara ord?Anf. 102 Socialminister ():Herr talman! har gjort sitt bästa föratt omvända mig och få mig att konkretisera mig närdet gäller den här frågan. Jag hoppas att han åtmins-tone på den punkten kan vara nöjd, eftersom jag harförsökt vara mycket tydlig i fråga om att köerna äroacceptabla. Det är mycket viktigt att sjukvårdshu-vudmännen gör sitt yttersta för att kapa köerna, få etteffektivare arbetssätt och se till att människor intebehöver vänta i onödan på operation eller på besked.Den här frågan återkommer vi också till i vårpro-positionen. Jag vet dessutom att det pågår ett omfat-tande arbete i landstingen just nu för att hitta bådemetoder och organisation för att bättre kunna ta sig anden här utmaningen. Men det är naturligtvis också enfråga om resurser, och där får som sagtge sig till tåls tills på tisdag.Han torde dock få vänta oändligt länge om hantror att jag skall gå över till Folkpartiet.Anf. 103 BO ():Herr talman! Problemet i sak är att den vårdga-ranti som avskaffats hade just de ingredienser somsocialministern så vältaligt talade för i gårdagenstidning; därav min litet bekymrade fråga om det verk-ligen var en omvändelse på djupet eller bara på ytan.Jag skall gärna tåla mig tills . Det är juinte jag som lider av vårdköerna utan de människorsom står i dem. För egen del kan jag gärna vänta.Jag har ett antal gånger försökt ställa en fråga idenna kammare men aldrig fått svar. Den kanske kanställas igen, så får vi se om vi får ett svar. Frå-gan är: Kommer köerna, när vi möts i valrörelsen iaugusti 1998, att vara kortare eller längre än när re-geringen tillträdde?Anf. 104 Socialminister ():Herr talman! Köerna skall vara kortare när vi mötsnästa gång - inte när vi möts till debatt, för jag vet juatt den här frågan kommer upp var och varannanvecka. Jag tror dock att man också i landstingenkommer att välkomna de resurser och besked somkommer framöver i regeringspropositioner.Vi har ju debatterat det här otaliga gånger, och detkan vara viktigt att också fundera på historieskriv-ningen - vilka faktorer som gjorde att vårdgarantin iden utformning den då hade var mycket effektiv ochvarför det här behöver formuleras på ett annor-lunda sätt som stämmer bättre med hur verklighetenser ut. Det hindrar dock inte att man tar itu med köer-na, och det måste vara ett självklart mål för sjuk-vårdshuvudmännen och för regeringen att se till alltid jobbar effektivt med att korta köerna. Menvårdgarantin, som den var utformad, behövde arbetasom. Jag vet också att jag har en god uppslutning frånprofessionen för att göra det. måste vi se till attvåra mål också stämmer överens med och kan bliförankrade i verksamheten ute i landet.Anf. 105 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Vi hinner med ytterligare en fråga.LäkarutbildningenAnf. 106 ():Herr talman! Jag vill anknyta till det här medsjukvårdsköerna och fråga utbildningsministern omhan är beredd att ta hänsyn till läkarbristen i norr vidfördelningen av utbildningsplatserna.Riksdagen har ju beslutat att skära ned antalet lä-karutbildningsplatser totalt sett i landet. I ut-examineras drygt 100 läkare , medan länen inorr har ett behov av att anställa 120-130 AT-läkarevarje år. Är alltså utbildningsministern beredd att tahänsyn till det stora behovet av läkarutbildning i fördelningen av utbildningsplatserna?Anf. 107 Utbildningsminister ():Herr talman! pågår en viss ned-bantning av läkarutbildningen i med hänsyntagen till behovet som det nu ser ut. När det gäller denframtida fördelningen av utbildningsplatser är detklart att vi gör olika bedömningar, där naturligtvisockså de här aspekterna kommer in i bilden. Jag ärdock för dagen inte beredd att göra några särskildaåtaganden om detta, eftersom det intefinns några platser att fördela.Anf. 108 ():Herr talman! Det är riktigt, som utbildningsminis-tern konstaterar, att det här är en problematik somytterligare accentueras av de stora pensionsavgångarsom kommer . En läkare som utbildasnu är färdig specialist strax före år 2010.Då kulminerar också pensionsavgångarna, och läkar-bristen i norr accentueras då ytterligare. Jag vill upp-repa att läkarutbildningen i alltså inte bör skä-ras ned utan kanske ökas, och jag vill än engång fråga utbildningsministern om han är beredd attverka i den riktningen.Anf. 109 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag kan då bara än en gång säga attvi återkommer i samband med budgetpropositionenbåde detta år och och där klargöra vilkenfördelning av utbildningsplatser som är aktuell. I denmån det skall ske någon utbyggnad på det medicinskaområdet kommer detta då också att klargöras. Men fördagen finns inga utbildningsplatser att fördela.Anf. 110 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Därmed är frågestunden avslutad. Jag tackar stats-råden för att de har velat komma hit och svara påledamöternas frågor.7 § Information från regeringen om EU:s re-geringskonferensAnf. 111 Utrikesminister ():Herr talman! EU:s mål för regeringskonferensenär att bana väg för utvidgningen och att EU upplevssom mer relevant för medborgarna. Vidare skall arbe-tet inom EU förbättras och effektiviseras.Det handlar således både om vad vi kan kallatraditionella institutionella frågor och om vilken kom-petens och hur hög ambition EU skall ha när det gäl-ler de olika sakområdena.Regeringens prioriteringar är väl kända och för-ankrade i . De gäller sysselsättning, miljö,öppenhet, internationell krishantering och jämställd-het. På dessa områden har regeringen också lagt framdetaljerade, skriftliga förslag som vi har fått gott ge-hör för. Även konsumentpolitiken har betonats frånsvensk sida, och också här kan framsteg rapporteras.Den för oss kanske mest angelägna frågan i rege-ringskonferensen är sysselsättningen. Det är glädjan-de nog också på detta område som vi har fått mestgehör för våra tankar. Det nu liggande utkastet över-ensstämmer i hög grad med det svenska förslaget.Övriga medlemsländer har successivt anammat vå-ra förslag, vilket tydligt visade sig vid helgens minis-termöte. Min bedömning är att sysselsättningsfrågornakommer att få en framskjuten ställning i det nya för-draget.Även vårt förslag när det gäller miljöfrågornahandlar om att förstärka målsättningen för samarbetetpå detta område. Även här har vi fått bra gensvar.Dessutom skall denna målsättning genomsyra allaområden i EU-samarbetet.Även om framsteg gjorts finns fortfarande mot-stånd mot att förtydliga och förstärka den s.k. mil-jögarantin, dvs. rätten att på egen hand i ett enskiltland införa strängare miljövillkor än de gemensamma.Beträffande öppenhet och fri tillgång till doku-ment har vi lyckats att få till stånd att huvudregelnskall vara öppenhet och inte slutenhet. Det är enmycket viktig framgång. Vi arbetar för att ambitionenhöjs ytterligare när det gäller bestämmelserna för hurdenna regel skall tillämpas.Vi vill även stärka målformuleringarna i fördragetnär det gäller jämställdheten. Jämställdhetsfrågornaskall genomsyra allt arbete som bedrivs inom EU:sinstitutioner. Viktigt är också att det i föreliggandeförslag slås fast att s.k. positiv särbehandling är ac-cepterat.Det utrikespolitiska samarbetet kommer att effek-tiviseras genom att en analysenhet inrättas och attbeslutsreglerna sannolikt modifieras med viss om-röstning med kvalificerad majoritet också på det utri-kespolitiska området. Från svensk sida förutsätter viatt vetorätten behålls när vitala nationella intressenberörs.Ett antal länder, men och ispetsen, vill markera en tydligare färdriktning mot engemensam försvarspolitik och ett gemensamt försvar.De har lagt fram ett förslag om att gradvisinkorporera Västeuropeiska unionen i EU.Jag är kritisk mot det förslaget. Min kritik mot attslå samman EU och VEU utgår inte enbart från denegna svenska situationen. Jag anser också att förslagetavsevärt skulle komplicera EU:s östutvidgning ochinnebära svårigheter för EU:s egen sammanhållning.Från svensk sida kommer vi inte att påta oss någraömsesidiga försvarsförpliktelser inom ramen förEU/VEU. Den svenska alliansfriheten består.Tillsammans med har vi drivit frågan omatt stärka EU:s förmåga att hantera internationellakriser och konflikter och att göra fredsbevarandeinsatser. Därmed skulle vi koncentrera oss på det somverkligheten efterfrågar, där det finns ett behov av attgå vidare i den gemensamma utrikes- och säkerhets-politiken och där alla EU-länder kan vara med. Det ärvårt alternativ, och det är ett mycket bra alternativ förEU som helhet.Vårens förhandlingsarbete har i hög grad berörtdet rättsliga och inrikespolitiska samarbetet, dvs. Regeringscheferna uttalade vidDublinmötet att de förväntade sig framsteg på dettaområde, inte minst när det gäller brottsbekämpning.Från svensk sida är vi angelägna om en fördjupningav samarbetet.När det gäller asyl- och invandringsfrågor är viberedda att flytta över frågorna till den första pelaren- detta för att få större kraft att genomföra beslutenoch att skapa större öppenhet kring frågorna. Men vivill att beslut i dessa frågor till en början skall fattasmed enhällighet. Först bör majoritets-röstning bli aktuell.Regeringskonferensen arbetar med att finna for-mer för att effektivisera samarbetet när det gällerinternationell brottsbekämpning, inte minst kampenmot narkotika. Medlemsstaterna är i stort sett överensom att detta samarbete skall vara mellanstatligt, menatt de gemensamma institutionerna, framför alltkommissionen, får en starkare roll. Regeringen anseratt det går att stärka de gemensamma insatserna utanatt frångå mellanstatligheten.Utgångsläget , inför den avslutande förhand-lingsfasen, är således tämligen gott när det gäller desakfrågor som vi har lagt särskild vikt vid. Läget vadgäller de s.k. institutionella frågorna är mera oklart.Alla måste inse att en utvidgning måste innebäraatt samtliga nuvarande medlemsländer får avstå en delav sitt inflytande till de nya medlemmarna. De störremedlemsländerna vill att deras stora befolkningstalskall få ökat genomslag vid fastställandet av antaletröster. Det är en uppfattning som den svenska rege-ringen har vänt sig emot.Åsikterna om kommissionens storlek och sam-mansättning skiljer sig avsevärt mellan medlemmarna.Den svenska åsikten som jag framfört är att varje landskall ha rätt att representeras av en kommissionär. Viär öppna för förändringar i hur kommissionen skallorganisera sitt arbete, t.ex. rörande fördelningen avportföljer och ordförandens befogenheter.En rad institutionella frågor återstår också att be-handla. Ett gemensamt drag bland dessa är ambitio-nen att effektivisera beslutsfattandet och unionsarbeteti övrigt. Detta är en förutsättning för att vi genomregeringskonferensen skall kunna bana väg för östut-vidgningen.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga någraord om s.k. flexibel integration. Begreppet innebärvillkor för hur grupper av medlemsländer skall kunnafördjupa samarbetet inom EU på områden som allamedlemsländer inte vill delta i.Regeringen ser flexibel intregration som ett nöd-vändigt inslag i unionen, inte minst när medlemsanta-let kommer att växa. Däremot måste villkoren varastrikta, för att inte sammanhållningen i EU skall un-dermineras. Inte minst är det väsentligt att eventuellaflexibla arrangemang är öppna för alla medlemsländeroch beslutade av alla medlemsländer gemensamt.Vi kan alltså redovisa förhandlingsframgångar såhär långt. har vi dock ett digert förhand-lingsarbete framför oss. Dessutom är det av störstavikt att kunskapen och kännedomen om regeringskon-ferensen ökar här i och bland allmänheten.Det är därför angeläget att vi alla bidrar till att spridainformation och att vi själva aktivt deltar i debatten.Anf. 112 ():Herr talman! Först frågan om sysselsättningen,som utrikesministern är ganska nöjd med. Den svens-ka regeringen har t.o.m. föreslagit att sysselsättnings-åtgärderna skall vidtas i enlighet med principerna iartikel 3 a i fördraget, där det faktiskt slås fast att detär prisstabiliteten som är den överordnade principenför den ekonomiska politiken. Avsikten med ett sys-selsättningskapitel och en sysselsättningsunion varfrån början att balansera just den politiken. ärdenna politik faktiskt underordnad, som jag uppfattardet. Det betyder att vi i fortsättningen också kommeratt säga att inflation och arbetslöshet ärbättre än inflation och arbetslöshet.När det gäller utrikes- och säkerhetspolitiken är nuförslaget att det skall stå att försvarspolitiken skallutformas med sikte på ett gemensamt försvar. Detinnebär för vidkommande, såvitt jag förstår,att det är med sikte på att lämnar sin allians-frihet, för att tolka formuleringen litet grand. Förutstod det ju att det skulle kunna leda till ett gemensamtförsvar. Därför frågar jag: Är man från svensk sidaberedd att gå med på denna skrivning?Det görs också en uppräkning av ett antal åtgärderi artikel J 4:1, som kanske kommer att heta J 6.Här talas om bl.a. fredsskapande åtgärder, men mansäger ingenting om att det i dessa sammanhang ocksåskall vara en förutsättning att Förenta nationernasstadga skall följas och att har fattat ettbeslut. Är man beredd att släppa detta villkor?Anf. 113 Utrikesminister ():Herr talman! För att börja med den sista frågan, såär ju alla EU-medlemmar också FN-medlemmar.Genom att vi är FN-medlemmar, följer vi FN:s stad-ga. Alla självklarheter behöver inte alltid sägas. Detär en självklarhet att insatser med väpnad trupp iannat land måste ske på FN-mandat eller mandat frånOSSE.Vissa länders önskemål att gå vidare när det gällerförsvarssamarbetet och den s.k. försvardimensionenkände vi till när vi gick med i Europeiska unionen. Vikonstaterade då att vi inte skulle förhindra andra län-der att gå vidare i sådant samarbete men att vi självainte ämnar delta i det, därför att vi är ett militärt alli-ansfritt land, och den ståndpunkten består.Sysselsättningen slutligen: Att vi har drivit försla-gen om en särskild avdelning om sysselsättningsfrå-gorna är för att värdera upp betydelsen av dessa iEU:s arbete. Jag håller med om att påden andra kanten så att säga, som har med prisstabili-tet att göra, behöver man inte värdera upp därför attden är redan så tung. Men gör vi uppvärderingenvad gäller sysselsättningsfrågorna. Jag tycker kanskeatt kunde vara litet glad för det i ställetför att bara se svårigheter i det.Anf. 114 ():Herr talman! Det är sannolikt bättre att kapitletfinns med än att det inte gör det, så långt kan jaginstämma. Men däremot är det inte fråga om det storagenombrottet för sysselsättningspolitiken.På frågan om formuleringen med sikte på ett ge-mensamt försvar fick jag inget kristallklart svar. Ärman från svensk sida beredd att acceptera formule-ringen? Den innebär ändå en mycket tydligare inrikt-ning på ett gemensamt försvar. Vi vet också att mångainom EU just säger att om inte kanfatta beslut, så skall EU själv kunna fatta beslut för attkunna ingripa militärt på olika håll i världen. van Eekelen, VEU:s förre generalsekreterare,sagt här i Sverige.Anf. 115 Utrikesminister ():Herr talman!