prot · GK09111 · 1997-05-30 00:00:00 — I ställetsköt räntorna i höjden, och den realräntechock somFolkpartiet så aktivt bidrog till genom att inte klara avden ekonomiska politiken var det största slag mot heladen privata tjänstesektorn som vi har haft i påtiotals år.Tjänstebeskattningsutredningens förslag beredsför närvarande i . Jag är beredd attsäga att vi skall titta särskilt noga på de förenklings-förslag som finns i Tjänstebeskattningsutredningen.Förenklingar har ett egenvärde, och det är klart attkrångliga regler ibland får folk att avstå från att betesig rätt. Det skall vi titta noggrant på.Anf. 110 ():Herr talman! Jag tackar för det. Jag tycker att detskall bli bra och intressant att följa den utvecklingenoch att man får en förenkling av detta.I det här fallet skall vi kanske inte bråka så mycketom skuldfrågan i detta och om den ekonomiska poli-tiken. Den delades dock av den socialdemokratiskaregering som kom före den borgerliga regeringen.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på interpellation 1996/97:369 omkultursponsringAnf. 111 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att verka för en översyn av kommunalskattela-gens bestämmelser om sponsring och hanteringen avdessa bestämmelser i syfte att underlätta sponsring tillkultur. Så sent som väckte EwaLarsson en interpellation i samma ämne.Som jag sade då och som ocksåframhåller så finns det inga särskilda bestämmelserom avdragsrätt för sponsring i skattelagstiftningen.Däremot finns det ett uttryckligt avdragsförbud förgåvor. Med hänsyn till reklamvärdet kan sponsorverk-samhet betraktas som en avdragsgill driftkostnad inäringsverksamhet enligt generella regler. För av-dragsrätt krävs att sponsorn får en motprestation somstår i rimlig proportion till insatsen. Motprestationenkan bestå t.ex. i aktiva reklamåtgärder från mottaga-rens sida eller i att mottagaren ställer sitt namn e.d. tillförfogande i reklamsammanhang. Värdet av eventuelluppmärksamhet i massmedier beaktas förmodligenvid bedömningen av om ett bidrag är avdragsgillt.Om sponsringen avser idrott eller kultur har i ochför sig ingen som helst betydelse. Det avgörande föravdragsrätten är värdet av motprestationen. Utanmotprestation blir bidraget att anse som en gåva ochalltså inte avdragsgillt. Det är inte aktuellt att införaavdragsrätt för gåvor.Sponsorverksamhet har naturligtvis ofta ett stortgoodwill- och reklamvärde. Detta är rimligen ocksåförklaringen till att näringslivet är villigt att bekostaen del av kulturinstitutionernas verksamhet med spon-sorbidrag.Även om det är en bedömningsfråga huruvida denmotprestation som sponsorn får står i rimlig propor-tion till insatsen kan jag inte hålla med om att reglernaär oklara. Enligt min mening skulle det inte genomlagstiftning vara möjligt att precisera avdragsrätten.Jag är därför inte beredd att medverka till att en av-dragsrätt som tar sikte på just den här typen av kost-nader införs. Inte heller bör kostnader för kultur-sponsring behandlas annorlunda än kostnader avseen-de annan sponsorverksamhet. Det skulle strida motgrundläggande principer i skattesystemet.Ewa hävdar att skattemyndigheternaspraxis är varierande i landet. Jag vill därför framhållaatt enligt sin instruktion (1990:1293)har till uppgift att bl.a. verka för enhetlighet irättstillämpningen. Jag utgår ifrån att verket fullgörsin uppgift på ett bra sätt. Avslutningsvis vill jagunderstryka att det inte är möjligt för regeringen att geanvisningar till de rättstillämpande myndigheternaeller domstolarna om hur avdragsrätten för kostnaderavseende kultursponsring skall hanteras.Anf. 112 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Precis somskatteministern konstaterar, har jag tidigare interpelle-rat i den här frågan, och jag har ännu inte fått minöversyn - det som jag interpellerar om. Då är detrimligt att interpellera igen och fråga om det ändå inteär dags att göra en översyn av kommunalskattelagensbestämmelser när det gäller sponsringen och av han-teringen av dessa bestämmelser.Precis som skatteministern säger, finns det en storgoodwill för företag när det gäller att sponsra kultur.Det ser vi också när vi tittar på statistik. Goodwillentycks ha minskat när det gäller att sponsra idrott. Detkan finnas många förklaringar till det. I en del tråkigasammanhang förknippas idrott med våld, läktarvåld.Det kan vara en av anledningarna till att företagenbörjar dra ned sin sponsring av idrott och till att allt-fler företag går in och sponsrar kultur. De ser ett hög-re goodwillvärde i att sponsra kultur.Om man tittar på de senaste siffrorna i statistikenfrån föreningen och näringsliv, kan man kon-statera att det är inom tre områden som kulturspons-ringen har ökat markant. Den största ökningen ärinom musiken. Sedan kommer teatern, och sedankommer utbildning. Utbildning skall vi inte ta upp , men där finns det ju stora frågetecken, tycker jag.Det gäller t.ex. om statlig alkoholpolitik skall spons-ras i en lärobok - om akvavit skall finnas i böckernapå högstadium och gymnasium.Det är dock inte detta det handlar om . Dethandlar om skillnad mellan idrottssponsring och kul-tursponsring. Jag hävdar att det finns en skillnad, mendet säger skatteministern att det inte gör. Skatteminis-tern säger också att reglerna inte är oklara. Men omreglerna inte vore oklara, skulle vi ju inte ha någradomar i kammarrätten. har vi flera kamarrättsdo-mar. I de här processerna brukar erfarna, dystra män-niskor inom det här området säga att det är vad doma-ren har ätit till lunch som avgör huruvida värdet avsponsringen blir avdragsgill. Jag vill alltså med be-stämdhet hävda att det är skillnad mellan kultur-sponsring och idrottssponsring, och att det behövs enöversyn. Vi pratar inte om gåvoskatt. Skatteministernbehöver inte ta upp ordet gåvoskatt en gång till. Detvi pratar om är att det finns en skillnad.Man kan tänka på musiklivet. Skall vi i framtidentvingas se våra musiker på konserter och på ungdo-marnas popgalor med tröjor som det står , Volvooch sådant på - precis som vi gör när idrottsmän ochidrottskvinnor springer maraton eller spelar ishock-ey? Jag vill hävda att det är en skillnad.Inom teatevärlden kan det också vara svårt att fåsamma värde. Inom idrotten kan man på ishockeyrin-ken sätta upp sina skyltar och få avdragen godkända.Inom teatervärlden måste man då exponera likamycket. Eftersom vi är överens om att vi inte vill hareklamskyltar runt om på teaterscenen, blir det jusvårt för företagen att få värdet av kultursponsringenavdragsgill.Anf. 113 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig börja med att säga att jagdelar uppfattning om frågetecknenkring sponsring. Jag tycker inte heller att det är frittfrån komplikationer. Det finns naturligtvis negativasidor med sponsring - inte minst när det handlar omjust utbildning och andra väldigt centrala delar av denoffentliga sektorns verksamhet. Det här är ju inte mittnormala ansvarsområde i regeringen. I det här falletgäller det frågan om hur skattelagstiftningen skallpåverka sponsringen.Då säger : Ta inte upp det där gåvorigen. Det vill jag inte ha någon ändring av. Men detfinns en orsak till att jag tar upp det. villju ha en annan bedömning av sponsring när det gällerkultur än när det gäller idrott. Skulle regeringen göraen sådan bedömning, och därefter fastställaden i lag, att det skall vara litet mildare krav på självamotprestationen när det är fråga om kultursponsring,då närmar vi oss, och det blir i praktiken så, att visäger att just för kultur kan man ge gåvor. Det blir juså, för det blir ju ingen motprestation. Då kan man gegåvor, och det skall vara avdragsgillt. Det tycker intejag.Att det blir avdragsgillt att ge gåvor, är ju ett sättatt ge ett statligt stöd, en subvention, till en verksam-het. Men då försvinner hela det demokratiska infly-tande som subventionen egentligen skulle behöva habakom sig. Vill vi ge ett statligt eller kommunalt stödtill en verksamhet, så skall det finnas ett demokratisktinflytande bakom. I övrigt får man spela på markna-dens villkor.Det är inte aktuellt att göra en översyn av de härreglerna. Min bedömning är att de fungerar väl. Det ärmyndigheternas uppgift att tillämpa lagstiftningen.Det är motprestationen som är avgörande för om detskall ses som sponsring eller inte. Det skall finnasnågon typ av värde för den som sponsrar. Det är ingenkonstig lagstiftning i sig.Sedan blir det förstås komplicerat hur man skallhantera lagstiftningen i det enskilda fallet. Det ser vipå att det t.ex. finns kammarrättsdomar, som EwaLarsson påpekar, där man har försökt värdera om detär sponsring eller inte. Men kan tänkasig hur komplicerat det blir om vi i lagstiftningenskulle tala om exakt när det är sponsring eller inte?Hur skulle det bli om vi i lagstiftningen regleradeteaterscenens utseende, tröjorna på skådespelarna ochannat? Det vore naturligtvis bisarrt. Myndigheternafår här avgöra om det är sponsring eller inte. Jag harfullt förtroende för att de gör det på ett bra sätt.Anf. 114 ():Herr talman! I vissa delar av vårt avlånga land harskattemyndigheterna större erfarenhet av att bedömavärdet av sponsring än i andra. Det beror på vad dethar funnits, och finns, för stora företag som har gått inoch sponsrat från början. är ett exempel därbåde skattemyndigheter och företag har en utveckladtradition när det gäller att få in värden som företagentycker är rimliga som motprestation. Märk väl att jagaldrig någonsin har tagit upp att det inte skall varanågon motprestation. Det är därför det känns litettjatigt att igen höra det här om gåvoskatten. Jag harpratat om motprestationerna. Det är precis det som ärpudelns kärna, att motprestationen inte kan vara värdlika mycket.Oavsett vad skatteministern säger, svajar det härlitet grand. Å ena sidan säger skatteministern att det ärklara regler. Men jag kan inte förstå det. Då skulle detju inte bedömas olika. Då skulle vi inte ha ärenden ikammarrätten. Å andra sidan säger skatteministern attvärdet av eventuell uppmärksamhet i massmediernaförmodligen betraktas vid bedömning av om ett bi-drag är avdragsgillt. Jag noterar att det svajar här. Jagtycker faktiskt att skatteministern kan ge mig rätt i attdet här inte är enkelt. Det är oklart.Varför då inte göra en översyn? Jag är inte gladöver den utveckling vi har inom kulturlivet, där allt-fler av våra institutioner och en stor del av vårt mu-sikliv får förlita sig alltmer på sponsring. Men det ärändå den utvecklingen vi ser, och då vill jag gärnabidra till att underlätta för kultursponsring. Jag förstårinte att det skall vara ett problem att göra den häröversynen.Jag skulle också vilja säga att syftena är annorlun-da med kultursponsring jämfört med idrottssponsring.Idrottssponsringen har vi i gått med på.När det gäller vår allmän-TV säger vi att vi går medpå sponsring av idrotten för att och skallha möjlighet att köpa in idrottsarrangemang så att deinte köps upp av de kommersiella kanalerna. Därfinns det andra syften, som är mer aggressiva. Kultur-sponsringen står för en annan typ av goodwill ochimage för företagen.Därför vill jag igen vädja till skatteministern attändå göra de här översynen. Det kan väl inte kosta såmycket ära och heder att göra en översyn? Sedan kanvi ta en ny debatt utifrån vad denna översyn kommerfram till.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på interpellation 1996/97:370 omskatteavdrag för yrkesfiskareAnf. 115 Statsrådet ():Herr talman! har frågat jordbruks-ministern när regeringen avser att föreslå ett yrkesfis-karavdrag för att uppnå konkurrensneutralitet försvenska yrkesfiskare jämfört med danska och norskayrkesfiskare.Interpellationen har överlämnats till mig.Frågan om ett särskilt yrkesfiskaravdrag enligtdansk eller norsk modell har diskuterats . har vid behandlingen avmotionsyrkanden uppmärksammat de speciella pro-blem som råder för yrkesfiskarna. Utskottet uttaladesenast (bet. 1996/97:SkU13) med anledningav motionsyrkanden om yrkesfiskaravdrag att utskot-tet förutsätter att regeringen så snart som möjligtslutför beredningen av frågan om yrkesfiskarnas kon-kurrenssituation i förhållande till grannländerna ochdärefter återkommer till med förslag somtillgodoser kraven på konkurrensneutralitet.Erling hänvisar till de särskilda reglerna omavdrag för yrkesfiskare som finns i och Dan-mark. Han anger att reglerna grundar sig främst påden välfärdsförlust som yrket medför med långa peri-oder av frånvaro från hemmet under hård fysisk be-lastning. anför vidare att svenska fiskareinte har någon motsvarighet till de andra nordiskaländernas avdragsregler och att en förutsättning för attSverige skall kunna behålla ett konkurrenskraftigtyrkesfiske är att skattereglerna harmoniseras med vårakonkurrentländer.Enligt gällande regler i kommunalskattelagen haryrkesfiskare rätt att göra avdrag för ökade levnads-kostnader vid vistelse utom hemorten. För avdragsrättförutsätts att resan varit förenad med övernattning.Avdraget uppgår schablonmässigt till per dygnenligt de av utfärdade rekommenda-tionerna. Avdrag kan medges med högre belopp än90 kr om fiskaren visar en större faktisk ökning ilevnadskostnaderna.Ett yrkesfiskaravdrag i enlighet med skulle inte vara kopplat till direkta kostnader iverksamheten utan grunda sig på yrkesgruppens uddaarbetsförhållanden och bestämmas utifrån ett hänsyns-tagande till den konkurrensnackdel som kan finnas iförhållande till yrkesfiskare i våra grannländer. Ettyrkesfiskaravdrag av det slaget är i realiteten detsam-ma som ett direkt bidrag eller stöd till näringen, vilketinte är tillåtet enligt om statsstöd somSverige erkänt vid medlemskapet. Det strider ocksåmot skattereformens grundprinciper att införa utgifterav det här slaget i skattesystemet. Subventioner skall istället, om de över huvud taget skall ges, lämnas öp-pet och inte döljas i skattesystemet. Mot denna bak-grund ställer jag mig mycket tveksam till ett särskiltyrkesfiskaravdrag. Jag är därför inte beredd att föror-da att ett sådant avdrag införs som avser.Anf. 116 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret, somjag inte kan vara nöjd med. Svaret är dessvärre ocksåen stor besvikelse för yrkesfiskare.Den fråga som måste ställas är: Struntar regering-en i ? Tar regeringen och statsrådet på allvar? har senast den20 enhälligt gjort ett tillkännagivandeom svenska yrkesfiskares konkurrenssituation i förhål-lande till våra grannländer. Detta riksdagsbeslutbyggde på skatteutskottets behandling av ett stortantal motioner i betänkande 1996/97:SkU13, och jagskall, herr talman, citera direkt från betänkandet på s.33:"Utskottet förutsätter att regeringen så snart sommöjligt slutför beredningen av frågan om yrkesfiskar-nas konkurrenssituation i förhållande till grannländer-na och därefter återkommer till med förslagsom tillgodoser motionärernas krav på konkurrens-neutralitet. Utskottet förordar att med an-ledning av samtliga de motioner som behandlas i dettaavsnitt beslutar att ge regeringen till känna vad utskot-tet anfört." Mer tydligt kan knappast ut-trycka sig! Läser man riksdagsbesluten på Finansde-partementet?Nu har det gått , och inget förslag frånregeringen har kommit. Jag skriver då en interpella-tion och frågar: När avser regeringen följa det enhäl-liga riksdagsbeslutet och föreslå ett skatteavdrag föratt uppnå konkurrensneutralitet för svenska yrkesfis-kare jämfört med danska och norska yrkesfiskare?Herr talman! Jag tycker att statsrådets svar visarnonchalans mot riksdagsbeslutet och innehåller dess-utom en felaktig uppgift om att ett yrkesfiskaravdragskulle strida mot . Låt mig få framföra,vilket redan står i riksdagsmotioner, att man i EU-landet gick mycket noggrant till väga. Dendanska modellen för yrkesfiskaravdraget godkändesav innan den 19 de-cember 1992 fattade sitt beslut om skatteavdrag fördanska yrkesfiskare.På det svenska har man under1995, efter proposition 1994/95:100, gjort en utred-ning och tagit fram ett förslag om svenskt yrkesfis-karavdrag, skrivet av . Det bygger påden danska modellen. I denna promemoria har man idetalj tagit fram lagtexten till ett svenskt yrkesfis-karavdrag. De tekniska förutsättningarna är därmedlösta. Detta skatteavdrag föreslogs få ikraftträdandeden 1 januari 1996.Därefter hände inget. och riksda-gen har därefter kommit tillbaka med ännu skarpareformuleringar och enhälligt beslutat den 20 december1996 om att be regeringen komma med för-slag. Sedan händer ingenting. Det går ,och konkurreras svenska yrkesfiskare utav exempelvis danska yrkesfiskare. kommerstatsrådet och lämnar detta svar till riksdagen.Bryr sig regeringen eller någotom riksdagsbeslut? Bryr sig regeringen något omsvenska yrkesfiskare? Sviker man denna yrkeskårdärför att den är så liten och har minskat kraftigt un-der 60-talet?Jag ser fram emot att höra , för har ärsakkunnig på i fiskefrågor.Anf. 117 ():Herr talman! Även jag måste uttrycka en oerhörtstor förvåning över detta svar. Precis som ErlingBager sade har ett enigt skatteutskott förordat dettaavdrag. Jag måste säga att "förvåna" är ett milt ordom ministerns interpellationssvar. Nonchalans motriksdagen är ett väsentligt mer adekvat uttryck. Minis-tern bryr sig inte alls om vad utskottet säger. Han bryrsig inte alls om vad en enig riksdag säger, utan hansäger att han är tveksam till att överväga ett särskiltyrkesfiskaravdrag och att han alltså inte ämnar attföreslå detta.Då inställer sig en fråga ur konstitutionell syn-punkt: Om nu är enig - inklusive ministernsegna partikamrater i utskottet - varför kan man integöra det? Enligt den danska modellen rör det sig inteom några stora pengar. Man beräknar att det kostarnågonting kring . Man kanknappast tala om någon stor statsfinansiell fråga.Vi har fiskare som konkurrerar med fiskarefrån våra nordiska länder som är med i EU. Dessasvenska fiskare ges alltså sämre möjligheter än deraskolleger att utöva sitt yrke. Det är ytterst förvånans-värt att inte ministern tycker att detta är väsentligt. Vikan då och då konstatera att man när det gäller arbets-lösheten inte är så framgångsrik, men det var knappastför att öka arbetslösheten som ställde sininterpellation utan snarare för att få till stånd enminskning. Vad som skett inom fisket är att man fåren allt äldre fiskarkår, alltmer bekymmer. Dessutomhar man nu väntat ett halvår.Varför, av vilken anledning, följer inte ministernden eniga och det eniga skatteutskottet?Vad är avsikten? Är avsikten att försämra för detsvenska fisket, att försämra för det svenska fisketskonkurrenskraft?Jag vill också säga att det här förslaget fanns fär-digt redan under den borgerliga regeringen. Tyvärrhann det inte riktigt genomföras då, men förslaget lågfärdigt att antas då. Den syn på svenska fiskare ochsvenskt fiske som ministern visar gör mig oerhörtbekymrad. Men ministern har ju möjligheter att korri-gera sig under debattens lopp. Jag hoppas att vi fårhöra det. Det vore ett hemskt budskap till Sverigesfiskare att vår skatteminister inte är det minsta intres-serad av denna yrkeskår utan säger: Jag bryr mig inteom och inför inte det här yrkesfiskaravdra-get.Anf. 118 ():Herr talman! Jag är också förvånad, av den an-ledningen att jag tycker att det är onödigt att hålla påoch dra i en sådan här fråga så länge utan att kommafram till något slutgiltigt.Erling har ju redan dragit igenom alla de tu-rer som förekommit med motioner. Utöver detta varockså vår förra jordbruksminister på iGöteborg 1995 och lovade inför SFR:s medlemmaratt yrkesfiskeavdraget skulle genomföras.I har yrkesfiskarna sedan den 1 januari1993 möjlighet att göra ett sådant avdrag vid in-komstberäkningen. Det avdrag som då infördes iDanmark var ett led i förbättringen av fiskenäringensekonomiska situation. Det är precis den situation somsvenska fiskare har . Vi fiskar i samma vatten, vifiskar efter samma fisksorter, vi säljer ibland ocksåfisken till samma mottagare och priserna är exaktdesamma. Därför är det orättvist att svenska yrkesfis-kare skall ha en sådan försämrad konkurrenssituation.Det har sagts i argumenteringen emot ett avdragatt det kan uppstå smittoeffekter, har jag hört. Det harkonstaterats att yrkesfiskarnas arbetsvillkor på mångaområden kan jämställas med sjömännens. Sjömännenhar ju en lindrigare beskattning, och det har inte fåttsmittoeffekter. Man kan också ställa frågan: Varförhar det inte fått smittoeffekter i ?I svaret sägs att yrkesfiskeavdraget är ett direktbidrag till näringen. Det kanske kan vara riktigt. Där-emot är ju påståendet att det inte är tillåtet enligt EU:sregler helt felaktigt, som påpekade. EUhar godkänt yrkesfiskeavdrag, och efter-som den svenska modellen är exakt lik den danskautgår jag från att även får ett sådant systemgodkänt. Däremot anser jag det vara helt utsiktslöstatt gå fram med någon annan form av bidrag, somstatsrådet pekar på i svaret. Det måste då också god-kännas av EU, och EU kommer aldrig att godkännatvå olika bidragssystem till yrkesfisket.Jag har också mött argumentet att vi inte kan varalika i allt. Jag vill då påminna om att en gammalsvensk traditionsnäring, nämligen jordbruket, harpåtalat samma sak när det gäller konkurrenssituatio-nen. Men här har regeringen varit generös och givitnäringen 350 nya miljoner utöver tidigare stöd. Ut-över detta har regeringen också tillsatt en utredare föratt se över konkurrenssituationen för jordbruket, t.ex.i jämförelse med . Utredningen skall varaklar . Om nu utredningen pekar på orättvi-sor är det naturligt att vi också rättar till dem.Man kan då fråga sig: Hade situationen varit enannan, om SFR, alltså yrkesfiskares riksför-bund, hade varit av samma storlek som LRF?Yrkesfisket är i en bekymmersam situation i dag.Jag träffar många yrkesfiskare. De skulle naturligtvisvara ytterst glada om vi fick ett besked om att dettakommer att genomföras. Därför hoppas jag att stats-rådet lyssnar på våra argument här , går hem tillRegeringskansliet och funderar igenom detta ochåterkommer.Anf. 119 ():Herr talman! Efter inlägg funderarman naturligtvis på hur kommunikationen sker intern iregeringen. Om jag är rätt underrättad är som sakkunnig i fiskefrågor på Jordbruks-departementet. Man kan ju undra hur ett sådant härsvar har kommunicerats internt på departementet.Herr talman! Det finns ingen anledning för mig attupprepa vad de tidigare deltagarna i debatten har sagtom historien kring det här, vad harbeslutat och även beställt av regeringen - det harbeskrivits. Jag vill sälla mig till dem som är väldigtförvånade över att regeringen på det här sättet non-chalerar en väldigt tydlig beställning från Sverigesriksdag.Det är ett mycket dystert besked som yr-kesfiskare får av skatteminister särskilt skatteavdrag för yrkesfiskare är nog idagsläget den enskilt viktigaste frågan för att detsvenska yrkesfisket skall kunna upprätthålla konkur-renskraften, framför allt gentemot danska och norskakolleger.Fisket är en viktig näring, inte minst i de områdensom jag kommer från, dvs. , där just fisket ären mycket viktig faktor från sysselsättningssynpunkt.Vi ser med oro på att näringen successivt trängs till-baka, tappar i konkurrenskraft, osv. Därför är detbesked som nu lämnar synnerligendystert.Jag skulle också vilja ställa en fråga med anled-ning av det skriftliga svar på interpellationen somThomas har lämnat. Där säger han att ett så-dant här avdrag skulle strida mot grundprinciperna iskattereformen. Men har han redovisat att detredan finns ett schablonmässigt avdrag för yrkesfiska-re, även om det ligger på . Är det så attprincipen är beroende av storleken? Principen är välknäckt i och med att det finns särskilda skattereglerkring just yrkesfisket. diskuterar vi en rimlig nivåpå det, som gör att de svenska yrkesfiskarna kan kon-kurrera på likvärdiga villkor med danska och norskayrkesbröder.Anf. 120 PER ():Herr talman! Även och jag sällar migtill dem som känner att man måste påpeka att det härhandlar om nonchalans - det kan inte vara någontingannat.Jag står här med ett snabbprotokoll från den22 , där jag ställde en interpellationtill dåvarande finansminister . Ett litetlustigt sammanträffande är att de två sista meningarnai hans svar exakt sammanfaller med de sista mening-arna i svar.