prot · GL0935 · 1997-11-27 00:00:00 — Vimåste alla vara beredda att lägga tid och engagemangpå att hjälpa andra som behöver vårt stöd.Den enskilde, familjen, gårds-, villa- eller byafö-reningen och kommunen skall bestämma mer. Statenoch EU skall bestämma mindre. Staten skall ha mind-re makt, de lokala samhällena större makt. Men dåmåste också de formella möjligheterna finnas. Det ärdärför vi från sida är positiva till attöppna möjligheterna ytterligare för kommundelning-ar, direktvalda kommundelsnämnder och andra åtgär-der som kan stärka demokratin.Jag tror inte att det är någon tvekan om att dekommunsammanslagningar som ägde rum framför alltpå har haft en negativ inverkan på denkommunala demokratin. Som flera har varit inne påtidigare, herr talman, har antalet förtroendevaldaminskat starkt och medborgarnas möjlighet till insynoch påverkan försvårats. har det blivit svå-rare att förena yrkesarbete med kommunala uppdrag.Verksamheten har byråkratiserats och tjänstemännenhar fått ett allt större inflytande.Att dela kommuner är en möjlighet som bör ut-nyttjas för att föra beslut närmare de människor somberörs av besluten. Jag tror att det ökar intresset förkommunalpolitiken och det ger demokratin störrespelutrymme. Människors naturliga engagemang i denverksamhet som de berörs av skall tas till vara. Detkommer att förbättra kvaliteten i de verksamheterna.Det krävs då tydliga direktiv från ochkammaren och också från regeringen för att stödja öppnar möjligheten att få fler kommuner ochkunna dela kommuner. Jag tycker att en kommunskall kunna delas om en majoritet av invånarna ikommunen så önskar. Lagen om skatteut-jämning t.ex. bör också utformas så att kommundel-ningar underlättas.Riksdagen bör enligt vårt partis uppfattning antaett reformprogram för kommundelningar för att varaberedd att driva på utvecklingen. Det har inte hänt såsärskilt mycket på . Det är ett tiotal kom-muner som har delats när Centerpartietoch dåvarande kommunministern medver-kade till att man öppnade den möjligheten.Jag yrkar alltså bifall till reservation nr 1 i betän-kandet, när det gäller kommundelningar.Så några ord om direktval till stadsdels- ochkommundelsnämnder. Jag kommer själv från enkommun, , där jag har varitverksam och är aktiv som fullmäktigele-damot och där jag tidigare varit kommunalråd, därman har och har haft kommundelsnämn-der. Där kan man se både för- och nackdelar med denhär modellen. Jag tror att det vore av stor betydelseom man öppnade möjligheterna att direktvälja kom-mundelsnämnderna för att ge dem ökad legitimitetoch ökad styrka.Den risk som har påpekats för att det kan bli skill-nad mellan den politiska ledningen och majoriteten ien kommundelsnämnd tror jag är starkt överdriven.Jag tror att detta skulle vara vitaliserande för demo-kratin och öka engagemanget hos människor.Det är en paradox att vi i vår lilla kommun, Hu-diksvall, faktiskt har en liten kommundelsnämnd somär direktvald - inte formellt, men i praktiken - nämli-gen uppe i . Där har mani ett försök låtit människor utan partipolitiska bind-ningar nominera och välja ledamöter i . Sedan bekräftade kommunfullmäktigevalet i ett formellt beslut.Jag tror att det är onödigt krångligt. Riksdagenborde öppna möjligheten att göra det enklare så att vikan ha direktval till kommundelsnämnder.Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall till re-servation nr 1 och reservation nr 5 i konstitutionsut-skottets betänkande nr 4.Anf. 4 ():Herr talman! Det är många intressanta och viktigafrågor som tas upp i betänkandet, eller i alla de mo-tioner som ligger till grund för det. Det är ju utomor-dentligt viktigt att vi diskuterar oss fram till formerför det politiska livet också i kommunerna så att med-borgarnas inflytande kan bli så bra som möjligt. Sam-tidigt kan man inte särskilja de demokratiska proble-mens formella sida och glömma de sociala realiteterunder vilka rättigheterna utövas.Vi lever i där, sedan över ett årtionde, deekonomiska och sociala klyftorna har ökat och där vihar fått en tilltagande segregation i flera avseenden imånga kommuner. Det har ackompanjerats av ennedskärningspolitik riktad mot den offentliga sektorn,ibland ideologiskt betingad, ibland kanske av eko-nomisk nödvändighet. Detta har gjort att den socialaservicen försämrats. Men det har också skapat förhål-landen där ett brett underskikt av människor kännersig inte bara ekonomiskt fattigare utan också alltmerutanförstående det politiska systemet och alltmermaktlösa och med allt mindre möjligheter att påverkadet politiska livet.Vilka former vi än söker oss fram till har vi ettsamhälle med stora och växande sociala klyftor. grupp människor kommer alltid att känna sigutanförstående och ha ett underläge när det gällermöjligheterna att påverka den politiska utvecklingen.Det alldeles avgörande är därför egentligen att seen förening av sakernas formellt demokratiska sida,som är utomordentligt viktig, och de reella förhållan-den under vilka människor lever i samhället.Detta taget litet i allmänhet.I detta finns en rad motioner med förslag som kandiskuteras på ett mycket sympatiskt sätt. Jag har intedeltagit i reservationer för de motionerna eftersomDemokratiutvecklingskommittén eller har behandlat dem. De har varit fö-remål för remissbehandling. De är föremål för bered-ning. Det gör att jag tycker att om innanprocessen, som i sig är en demokratisk process, ärfärdig skulle rycka loss olika förslag skulle det egent-ligen strida mot motionärernas tanke att öka demo-kratin. Man bryter ju då mot en demokratisk processsom redan är inledd. Det gäller t.ex. frågan om manskall övergå till mer av folkomröstningar.Det är en sorts systemskifte som, om det skall ägarum, bör föregås av en utomordentligt bred diskussioninnan man fattar beslut.Jag har emellertid reserverat mig på två punkter.Dels deltar jag i reservationen om direktvalda kom-mundelsnämnder, där vi anser att sådana försök börgöras, dels har jag en reservation med anledning av enmotion från om utjämningsmandat vidval till kommunfullmäktige.Herr talman! Jag yrkar därmed bifall till reserva-tion nr 3.Det är ju så att kommunfullmäktige och majorite-ter kan bestämma en valkretsindelning i kommunennär det gäller de allmänna valen. Man kan då ocksågöra en valkretsindelning för att motverka att en allt-för hög spärr byggs in i de kommunala valen, som göratt partier som t.ex. har sina sympatisörer jämnt förde-lade över kommunen kan ha svårare att ta sig in, me-dan det kan gynna vissa partier som råkar ha en kon-centration av väljare inom ett visst område osv. Detfinns alltså utrymme för manipulation. Vi menar attett utjämningsmandat vid val till kommunfullmäktigeskulle göra att det blev en fördelning som motsvaraderöstfördelningen i hela kommunen utan hänsyn till deolika valkretsarna. Detta skulle vara att föredra, ochdet skulle få bort draget av möjlig manipulation somfinns i systemet som det ser ut . Därför börkommunallagen ändras , så att vi redan ikommande val skulle kunna tillämpa ett system medutjämningsmandat.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till den re-servation som jag står bakom - reservation 3 - efter-som andra redan har yrkat bifall till den andra reser-vationen. I övrigt yrkar jag bifall till hemställan iutskottets betänkande.Anf. 5 ():Herr talman! Vi diskuterar ett betänkande somheter Kommunala demokratifrågor. Det rör ganskamånga olika, intressanta och viktiga frågor som påolika sätt skulle kunna tänkas stärka den kommunalademokratin i Sverige.Många har här i debatten tagit sin utgångspunkt iden kris som vi har i den svenska demokratin. Jagtycker definitivt att så är fallet och att den stora upp-giften för ett politiskt parti, i alla fall för ,under de närmaste decennierna kanske är att justförsöka lägga manken till för att på något sätt kunnaåterupprätta demokratin, folkstyret och tron på politi-ken och dess möjligheter. Det är en av anledningarnatill att vi i har arbetat mycket med demo-kratifrågor och har en del ganska radikala förslag föratt åstadkomma en förändring och en stärkning avfolkstyret.Jag tror att de flesta inser de allvarliga symtomenoch problemen, eftersom sjukdomstecknen är ganskauppenbara. Men steget därifrån till att se var orsaker-na egentligen ligger är ganska långt. Där är vi ganskaoense, och det är väl det som är orsaken till att ingen-ting händer. Jag tror att de flesta av oss här i riksda-gen och andra i det svenska samhället har märkt attden politiska demokratin befinner sig i ett utomor-dentligt svårt läge, men väldigt litet har hänt. Nyautredningar föds däremot på löpande band.I en kommentar till den senaste demokratiutred-ningen säger vice ordförande i en lokaltidning här i att den inte kanlösa problemen därför att direktiven är så begränsadeatt möjligheterna att göra de ordentliga författnings-förändringar som skulle krävas är väldigt små.Därför är ett politiskt krav, som jag tycker är väl-digt aktuellt och viktigt, att få till stånd en författ-ningsutredning. Det finns några stora och viktigafrågor med växande krav på förändringar som ensådan författningsutredning skulle kunna ta som ut-gångspunkt för sitt arbete. Det gäller t.ex. frågan omfolkomröstningar, att få till stånd beslutande folkom-röstningar och ett folkinitiativ. LO och Miljöpartiethar nu en alltmer likartad syn på behovet av en för-ändring. Det handlar också om frågor som kommuna-la nyval och att på olika sätt föra in ett medborgarini-tiativ.De kanske största förändringar som jag tycker be-höver göras gäller just kommunala och nationellafolkomröstningar samt att på olika sätt få in ett direktdeltagande från medborgarna i större utsträckning.Det kan ske genom exempelvis ett medborgarinitiativ,som har motionerat om. föreslog ganska justdetta.I vår motion kräver vi att medborgarna i olikakommuner skall ha rätt att lägga fram förslag direkt ikommunfullmäktige och att förslagen skall tas uppoch behandlas av kommunfullmäktige. KU:s majoritetsvarar att förslaget inte kan bifallas därför att fråganbereds av regeringen just . kan vi läsa ibetänkandet att regeringens beredning är färdig. Re-geringen säger redan nu att man inte kommer att läggafram något förslag om medborgarinitiativ. Det endalilla argument som KU:s majoritet lyckas samla sigkring i den frågan faller redan när man läser betän-kandet, därför att denna fråga är färdigbehandlad avregeringen. Jag tycker att det måste vara besvärandeför ett parti, t.ex. Socialdemokraterna, att inte kunnata ställning i en så aktuell och viktig fråga som nyli-gen har utretts. Vill man inte köpa tanken om att stär-ka medborgarnas möjligheter att påverka, tycker jagatt man åtminstone borde försöka samla sig till enmotivering i stället för att bara inge osäkerhet ochförvirring och därigenom komma ifrån alla förslag tilllösningar som finns på bordet.En fråga som också driver är kommu-nala folkomröstningar - att få kommunala folkom-röstningar att bli beslutande, att få till stånd ett ge-nomslag av kommunalt folkinitiativ. När det gällerfolkinitiativet har vi fått en förändring i kommunalla-gen som innebär att om man samlar av namnen ien kommun får man upp frågan om en kommunalfolkomröstning på kommunfullmäktiges bord. Men isamtliga fall har kommunfullmäktige sagt nej.Detta är ett mycket stort demokratiproblem. Närmänniskor samlar sig i ett agerande för att få till stånden demokratisk process, avslås det av det existerandeetablissemanget, dvs. av majoriteten i kommunfull-mäktige.Vi föreslår att man skall lägga ribban högre. Manskall lägga den på i stället. Det skall inte varahur enkelt som helst att få till stånd den här typen avfolkomröstningar i kommunerna. Det skall krävas ettverkligt engagemang från många människor. Men närman väl har kommit dit, skall det också ha genomslag.Då skall det bli en folkomröstning, ochdenna kommunala folkomröstning skall dessutomvara beslutande, anser vi. Då kan man tala om att manhar lyckats åstadkomma en förstärkning av vanligamänniskors möjligheter att påverka besluten.Jag tror ju att just den här reaktionen, som är denhelt vanliga och som har förekommit i nästan alla fallfrån kommunpolitikerna, också i sig är ett tecken, ettbevis, på krisen för det indirekta partisystem som vihar i Sverige.Alla de stora partierna, de gamla partierna, förlo-rar ju medlemmar konsekvent, år . Vi som harkommit i stället, vi som växer - i någon omfattning ialla fall - har inte alls lyckats förmå ersätta dennaskillnad. Det finns alltså en partiernas kris. Det trorjag egentligen att alla är väldigt medvetna om. Bådekommunalt och nationellt är det allt färre människorsom engagerar sig.Vi hamnar snart i en situation där det inte längreär möjligt att legitimera politiken och förtroendet förpolitiken med en intern process inom partierna. Detblir ju bara en process där besluten förankras genommedierna, i mediernas offentlighet. Underlaget ärsammantaget så litet i partierna att det berör en allde-les för liten del av befolkningen för att man skallkunna säga att det här är ett tungt förankringssätt i detnationella politiska systemet.Att komma runt det här problemet är inte lätt. Attåterupprätta tron på partierna blir en väldigt lång ochsvår process. Men möjligheten att åtminstone återupp-rätta tron på demokratin tror jag ligger i att stärkaenskilda människors möjlighet att påverka direkt,alltså genom direkt demokrati. Folkomröstningar kanvara en metod, men det kan också ske direkt genommedborgarinitiativ.Det kan också ske genom de andra, kanske litetmindre omfattande, krav som ligger i det här betän-kandet. Det gäller t.ex. att vi får direktval till kom-mundelsnämnder. Det innebär också en förstärkningav människors möjlighet att påverka i sin närhet.Detsamma gäller inrättandet av en institution omkommunalt nyval. Det tror jag kan ha en betydelse.När den kommunala politiken inte längre fungerar,när en majoritet kan presteraoch samla sig till att fungera som en lokal regering, dåbör möjligheten finnas att faktiskt be väljarna att taställning igen.Jag tycker att exemplen i och är ty-pexempel. När själva grunden, den ledning som manen gång har valt, försvinner och måste ersättas, börman rimligtvis också fråga väljarna igen om vilka somskall ersätta. Det bör, tycker jag, ligga i just den härmoderata tanken att stärka personvalet. Människornahar ju, särskilt kommunalt tror jag, stor betydelse förhur politiken bedrivs. Det är inte bara partierna somavgör. Det är det inte heller på nationell nivå, menarjag. Men just på lokal nivå har det kanske särskilt storbetydelse vilka människor man väljer. När det visarsig att det finns en röta i ledningen och att människormåste avgå, då bör det också följas upp. Det bör åt-minstone finnas en möjlighet att anordna ett nyval föratt ersätta ledningen.Det finns också en reservation om att inrätta ut-jämningsmandat ute i kommunerna. Jag tror att Ken-neth var uppe och pratade litet grand för densaken. Jag tycker att man ser det här på fel sätt. Pro-blemet när det gäller bristande representativitet iparlamentet är ju den valkretsindelning som vi har . Trots att ett parti får fler röster än ett annat, fårdet parti som har färre röster kanske fler mandat ifullmäktige.Det är en form av manipulering av röstresultatsom man har lyckats genomföra från vissa partierssida på grund av den här ordningen att man kan ha enkommunal valkretsindelning. Jag tycker inte att detfinns någon anledning att bevara detta. Det rimliga äratt helt avskaffa valkretsindelningen, för det är rotentill det här systemet. Då åstadkommer man också enrepresentativitet som är direkt och riktig i förhållandetill valresultatet och till hur folk har röstat.Anf. 6 () replik:Herr talman! Det är många intressanta och bra re-sonemang som för. Man kan säga attutjämningsmandat eller att man tillämpar "en kom-mun-en valkrets" för att få proportionalitet och etträttvist valresultat kanske kan gå på ett ut. Det kanfinnas skäl för att ha valkretsar i vissa kommuner,särskilt i större kommuner. Men då bör det ocksåfinnas detta system med utjämningsmandat.Däremot tror jag kanske att och jaghar litet divergerande uppfattningar, herr talman, närdet gäller frågan om folkomröstningar. I sig låter detju alltid väldigt bestickande att man säger att folketskall avgöra. Men hur skall frågorna formuleras? Vemskall bära ansvaret för det? Detta gäller i synnerhetom det blir beslutande folkomröstningar. Vad händerom beslutet av en eller annan anledning visar sig havarit dåligt berett? Då kan vi inte gärna välja ett nyttfolk. Då får folket stå sitt kast. Om man däremot haren representativ demokrati, är det ju så att om ettbeslut är dåligt berett, väljer man andra politiker ändem som har gjort ett dåligt arbete.Därför kan man inte utan vidare säga att man ökardemokratin om man övergår till någon sorts schwei-zisk folkomröstningsmodell med en massa direktbe-slutande folkomröstningar. Jag tror alltså att det sys-temet också skapar en hel del problem av demokratisknatur.Anf. 7 () replik:Herr talman! Jag tror också att det kan skapa pro-blem med en sådan modell. Men jag tror framför alltatt vi i är väldigt ovana vid denna modell. Detindirekta partisystem som vi har utvecklat under dethär seklet var inte heller alldeles lätt att sjösätta. Dettog innan man fick det att fungera. kanman säga att det, delvis åtminstone, har nått vägsände. Om man skall sjösätta ett system där folk direktkan vara med och besluta, i större utsträckning i alla fall, kommer det säkert också att ta en deltid innan man får det att fungera bra.Det behövs naturligtvis regler omkring detta. Dereglerna har vi ju inte . Det ser vi bl.a. på defolkomröstningar som vi har haft i . Det bris-tande regelsystemet kring folkomröstningar har varitett väldigt problem. Det finns ju rätt många exempelfrån andra länder på att man faktiskt kan skapa möj-ligheter som är rimliga, så att man kan få det här attfungera.Jag tycker att var och en bör ställa sig den grund-läggande frågan: Vad är demokrati? Vad innebär dethär folkstyret som vi egentligen är ute efter? Är det attförsöka att genom ett indirekt system förädla folketsråa, brutala synpunkter och åsikter till något slagscivilisation i och ?Eller är det att försöka få ett folks åsikter och kunska-per att omvandlas i konkret politik?Anf. 8 () replik:Herr talman! ställde en mycket re-levant fråga i slutet av sin replik. Egentligen är denvärd en längre diskussion än som är möjligt inomramen för ett sådant här replikskifte.Anledningen till att jag inte har biträtt de miljö-partistiska reservationerna och motionerna är att manutan utredning och utan ett längre samtal, ja, egentli-gen rakt av, vill införa s.k. folkomröstningsdemokrati.Däremot är vi nog överens om behovet av en författ-ningsreform och en författningsdiskussion, som PeterEriksson tidigare tog upp. Det är helt klart att de poli-tiska partierna, som uppstod ur socialaklassers politiska ambitioner i samhället, nu har blivitsjälvständiga apparater. På något vis lever de ett egetliv. Det har delvis skett en sorts separation från detsociala samhälle som en gång skapade partierna.Detta gör att människor känner sig utanför de politis-ka apparaterna. Jag tror inte att det här leder till slut-satsen att man så att säga skall lägga bort den indirek-ta demokratin som en grundprincip, men det skaparonekligen intressanta problem för partiväsendetsframtida utveckling och för vårt sätt att se på partiernaframöver. Det handlar ju om att få partier som är ettmed de människor som de skall representera. Defrågeställningarna är utomordentligt viktiga.Anf. 9 () replik:Herr talman! När det gäller detta med en författ-ningsreform skulle vi kanske ta en diskussion om enförändring av författningen. Om vi får ett brett stöd iden frågan kunde det kanske vara en vettig utgångs-punkt för att förändra och stärka demokratin i framti-den.Jag upplever att de frågor som vi i li-tet grand har drivit nu får ett alltbredare stöd. Av det betänkande som debatterasframgår att en centerpartist har motionerat om ensänkning av rösträttsåldern. Det är också ett krav somvi har. LO har börjat driva frågan om nationella folk-omröstningar. Det finns alltså ett växande intresse föratt åstadkomma förändringar. Jag tycker att det somKenneth framfört och även det som säger i sin artikel i i dagvisar att vi kanske skulle behöva samla oss kring enordentlig utredning där målsättningen är att faktisktåstadkomma något, inte bara att utreda för utredan-dets skull; detta för att slippa de problem som vi nuser runt omkring oss och för att slippa ta den debatten.Avslutningsvis yrkar jag, herr talman, bifall till re-servationerna 4, 6 och 7.Anf. 10 ():Herr talman! Också när jag första gången, det var ivåras, stod i denna talarstol gällde det kommunalafrågor. Då handlade det om den kommunala kompe-tensen. Bitvis var det nog en ganska engagerad ochanimerad debatt med en mycket stor ideologiskspännvidd. Det är litet annorlunda , upplever jag.I dag är alla besjälade av tanken att försöka få enkommunal demokrati som fungerar så väl som möj-ligt. Även de som kanske inte alltid tycker att kom-munal verksamhet är höjden av lycka håller med omatt det gäller att försöka hitta former som uppfyller dekrav som kan ställas på en demokrati.Jag tycker att det är positivt med det engagemangsom jag som gammal kommunpolitiker möter här iriksdagen. Man bryr sig verkligen om de kommunalafrågorna. I fråga om en del allmänna synpunkter kanjag säga att jag instämmer. Avståndet mellan väljareoch förtroendevalda har ökat i kommunerna, pålandstingsnivå och, inte minst, på riksnivå. Det ärnaturligtvis viktigt att försöka hitta arbetsformer ochsystem som gör det möjligt för väljare och valda attnärma sig varandra på ett bra och förtroendefullt sätt.Detta är ett ansvar för lagstiftarna men naturligtvisockså för de politiska partierna.Det är riktigt att kommunerna är viktiga. Kommu-nerna är ju den sfär där den närmaste kontakten mel-lan väljare och förtroendevalda finns. Självklart skulleman på riksnivån kunna överlåta en viss frihet tillkommunerna och deras invånare när det gäller hante-ringen av demokratifrågorna.I detta inlägg skall jag för övrigt inte ge mig in påmera allmänt filosofiska synpunkter. I stället skall jagnågot beröra betänkandet och de 33 motioner som därtas upp samt motivera varför vi i utskottsmajoritetenyrkar avslag på samtliga motioner och reservationersamt bifall till hemställan i konstitutionsutskottetsbetänkande.När det gäller frågan om kommundelning, som ettflertal motionärer tagit upp, har vi svårt att se att detegentligen skulle krävas en lagändring för att få denutveckling som eftersträvas. Indelningslagen från1997 säger att man skall ta särskild hänsyn till kom-munernas och kommuninvånarnas önskemål. Det sägsatt enbart demokratiaspekter inte är tillräckligt för attgöra en kommundelning. Hänsyn måste också tas tillnäringsgeografiska förhållanden, befolkning ochekonomi.Frågan om kommundelning kan väckas av enkommunmedlem eller av kommunen, av regeringen,av eller av Kammarkollegiet. Kammar-kollegiet svarar för utredningen och regeringen fattarbeslut. Enligt min mening är det en ganska enkelhantering, varvid hänsyn tas till lokala önskemål.Detta belyses kanske också av Lokaldemokratiutred-ningen 1992. Utredningen fick direktiv från den bor-gerliga regeringen, som hade uttalat att man ville seen mera positiv syn på kommundelningsmöjligheter-na. Efter gjorda utvärderingar kom Lokaldemokratiut-redningen fram till att det verkade fungera på ett brasätt. Man menade att det inte fanns något behov av attändra indelningslagen. hartidigare haft samma uppfattning i de här frågorna, ochsamma uppfattning har KU-majoriteten även i dag.När det gäller kommundelsnämnderna har vi se-dan 1992 en ny lagstiftning som ger kommunernamöjligheter till en friare nämndeorganisation. Möjlig-heten finns alltså att ha nämnder på lokal nivå. Full-mäktige bestämmer nämndernas roll. Är man i full-mäktige överens om att frångå det proportionellasystemet och om att låta lokala valresultat få genom-slag är detta fullt möjligt, vilket också bekräftades avSven från .