prot · GK09106 · 1997-05-21 00:00:00 — Jag vill här gebiståndsministern en eloge för den öppenhet han visatriksdagen i det här avseendet, i varje fall så här långt.I en globaliserad värld är det angeläget att ha ensamlad politik gentemot varje samarbetsland. I andrasammanhang har jag understrukit betydelsen av attUD och ambassaderna har det övergripande ansvaretför handels- och investeringsfrågorna visavi andraländer. Lika viktigt är det att biståndet är en integre-rad del av vår utrikespolitik, och jag menar att mycketav ansvaret därför bör föras tillbaka från Sida till UD.Däremot bör utvärderingarna av biståndet på nyttfrigöras från dem som bedriver verksamheten. Sidamå ha internrevisorer, men ett fristående utvärde-ringsinstitut är också en nödvändighet.Statens egenregiverksamhet på biståndets områdebör efter hand minskas. Det stora statliga ämbetsver-ket med sina många fast anställda specialister minskarallvarligt den flexibilitet som en u-värld i ständigförändring behöver. Ett kontraktsbundet projektbi-stånd är i många fall mer effektivt. Dessutom tror viatt en betydande del av Sida bör finnas där de storaproblemen finns, dvs. Att från Stock-holms horisont leda en verksamhet på andra sidanjordklotet är inte något att sträva efter.De enskilda organisationerna, Röda korset, RäddaBarnen, syd ochmånga andra, är ovärderliga för biståndet. De finns påplatsen, de har mångårig erfarenhet, de är uppbyggdaför att arbeta flexibelt, de har ett spontant engage-mang och de bidrar i hög grad till att öka biståndsvil-jan här hemma. Vi vet att deras bistånd når fram tillde fattiga i , vilket bistånd via statsmakter-na långt ifrån alltid gör.Successivt bör alltmer av biståndet kanaliseras viafrivilligorganisationerna. Deras mottagningskapacitetär begränsad, men den kan säkert ökas samtidigtsom den statliga egenregiverksamheten dras ned.Även det stiftelseanknutna demokratibiståndet behö-ver utvidgas.Fru talman! En miljard människor vaknar varjedag hungrande. De lever i absolut fattigdom. Vi harett ansvar för att medverka till fattigdomens avskaf-fande genom att stödja på vägen till fri-handel, marknadsekonomi, ekonomisk tillväxt, etträttssamhälle, jämställdhet, demokrati och respekt förmänskliga rättigheter. Historien har visat att detta ärvägen till välfärd.Jag yrkar bifall till reservation 1 men står självfal-let bakom våra övriga reservationer.Anf. 28 ():Fru talman! Jorden är vårt gemensamma hem. Videlar alla samma biosfär - ingenting försvinner ochallting sprider sig. Det finns ingen möjlighet att viaisolering från resten av världen undkomma proble-men. Från jorden finns ingen flyktväg, och inte hellerfinns det någon del som är möjlig att isolera frånhelheten. Vi är alla förpliktade att ta ansvar för helhe-ten. Slutsatsen av denna grundläggande insikt kanbara vara en: För att vi skall kunna nå en hållbar ut-veckling på hela vår jord, lösa de allvarliga fattig-domsproblemen, överbefolkningen, miljöproblemenoch hoten mot fred och säkerhet, behövs internatio-nellt samarbete.Trots att det finns människor också i vårt land somhar ekonomiska svårigheter är i jämförelsemed de flesta andra länder ett oerhört rikt och välmå-ende land. Det internationella utvecklingssamarbetethör till våra viktigaste och mest konkreta utrikespoli-tiska verksamheter. Förutom att det visar solidaritetmed människor som har det svårt är det ett bidrag tilllösningen av ett antal centrala internationella pro-blem, som måste lösas om inte mänsklighetens livs-betingelser gradvis skall försämras.Det är således ett gemensamt ansvar att i grundenangripa gemensamma problem som annars hotar jor-dens överlevnad. Det är en självklarhet att Sverigeskall ta på sig sin del av ansvaret också för de globalaproblemens lösning. Vi måste vara med och betala,antingen nu eller . Men om vi väljer att vänta,kommer kostnaderna att öka.Den bild vi får av utvecklingen i vår omvärld ärkomplex. Alltfler länder formas till stabila demokrati-er. Alltfler länder förmår resa sig ur den djupastefattigdomen, och för många människor på vår jord har1990-talet inneburit förbättringar. Men vi ser ocksåexempel på motsatsen: människor som far illa i ländersom förtärs av inre konflikter och människor vilkaslivsbetingelser föröds av miljöförstöring och rovdrift.Fru talman! har länge kritiserat dendominerande roll som landprogrammen haft för bi-ståndsanslagens uppbyggnad. Den strikta uppdelning-en på landprogram har resulterat i att den bistånds-politiska debatten och de biståndspolitiska priorite-ringarna alltför mycket har handlat om vilka länder viskall hjälpa och alltför litet om vilka globala problemvi vill medverka till att lösa.En given biståndsnivå i ett visst land har lättkommit att uppfattas som en rättighet för det landetoch en sänkning av densamma som en ovänlig hand-ling som svensk sida.Centerpartiet anser att biståndsprioriteringarnaskall göras problemorienterade och relaterade till debiståndspolitiska mål som lagt fast. Center-partiet har i konsekvens med detta förordat en meraämnesinriktad uppdelning av anslagen. Under fyrpar-tiregeringen togs vissa steg i den riktningen, mennågon konsekvent omläggning hanns inte med.Vi föreslår för framtiden en anslagsstruktur byggdpå anslagens ämnesvisa ändamål. Ur dessa anslag fårsedan medel tas i anspråk för att skapa landprogramför olika länder. Jag vill i det här sammanhanget be-tona att en sådan omläggning inte innebär att landpro-grammen helt avskaffas. Men genom ett dubbelt sys-tem med anslag och program får politiker och allmän-het en betydligt bättre insyn i hur resurserna fördelasbåde ämnesmässigt och geografiskt.Jag vill fråga om han kan tänka sigatt regeringen går i den här riktningen än mer fram-över. Vi utvecklar detta i reservation 12.Vi kan konstatera att man i svenska biståndsinsat-ser inte alltid gjort de bästa prioriteringarna. konstatera att tidigare biståndsstrategierhaft allvarliga brister. I det svenska biståndet har maninte utnyttjat lokala resurser och lokalt kunnande, ochdetta har bl.a. bidragit till svårigheterna att nå de allrafattigaste. Vi i noterar nu ett ökat gehörför våra synpunkter att behöver förändrainriktningen av biståndet. Det är positivt.En avgörande förutsättning för hållbar utvecklingär en fungerande demokrati. Utan en fri debatt är detsvårt att förhindra ineffektivitet, korruption, nepotismoch brott mot mänskliga rättigheter. Auktoritära dikta-toriska system innebär också att en elit gynnas på destora befolkningsgruppernas bekostnad. Detta gördemokrati till en av de nödvändiga förutsättningarnaför utveckling.En fungerande demokrati är en demokrati somockså engagerar människorna på den lokala nivån ochsom ger kvinnor samma villkor som män. Misslyckasman att mobilisera människor på landsbygden och istorstädernas slumområden är risken stor att de socia-la klyftorna ytterligare vidgas. Demokratin riskerar attbli något exklusivt för städernas medel- och över-klass. Den lokala demokratin som även har stor bety-delse för att i ett tidigt skede lösa konflikter riskerasom den inte kan expandera.För att ge män och kvinnor i städer, såväl som pålandsbygden, möjligheter till en självständig uppfatt-ning i val av partier och kunskaper om hur en demo-krati fungerar krävs omfattande folkbildningsinsatser.I flera länder är partiarbete fortfarande föraktat avmånga människor på grund av alla år med partidikta-tur. Enskilda organisationer, folkrörelser och vux-enutbildningsorganisationer har en viktig funktion attfylla i denna process.Ungefär tre fjärdedelar av jordens befolkning borpå landsbygden - huvudsakligen i fattiga länder. Imånga av de fattigaste länderna är landsbygdens pro-duktion också helt avgörande för ekonomin. Det är ilandsbygdsmiljön som större delen av världens eko-nomiska misär, miljöproblem och sociala problemfinns, även om de kan vara mer drama-tiska i den snabbt växande storstadsslummen. Inflytt-ningen till städerna skapar nya problem för länderna itredje världen. Arbetslösheten är enorm. Framväxan-de slumområden tär hårt på miljön, orsakar sjukdo-mar, föder brottslighet osv. Storstädernas tillväxt i är i grunden också orsaken till svårigheternaatt få en utkomst på landsbygden.Därför är det naturligt att ställa landsbygdens ut-veckling i centrum för ansträngningarna att bekämpafattigdomen och att åstadkomma en positiv utveck-ling. Landsbygdens utveckling måste sättas i centrumoch större vikt måste läggas vid ett bistånd som stöttarett miljömässigt hållbart samhälle, inte minst inomlivsmedelsproduktionen. Ökad vikt skall ges åt svik-tande livsmedelsproduktion och åt bristande tillgångtill rent vatten. Genom att satsa på landsbygden når vide fattigaste - fattigdomsinriktningen stärks - samti-digt som en sådan satsning innebär att inflyttningentill storstädernas slumområden bromsas.Fru talman! Vi ser också att det har skett en ökadfeminisering av fattigdomen. lever ca 1,3 mil-jarder människor i fattigdom. Kvinnornas andel harökat, och utgör av dessa. Det ärdärför viktigt att bättre beakta kvinnornas ofta avgö-rande roll då stödinsatserna utformas.I de flesta samhällen har kvinnor ett stort ansvarför sig och sina familjer. Däremot är det nästan alltidmännen som har makten, både i det lokala samhälletoch i de beslutande församlingarna. Kvinnor hardrabbats särskilt hårt av den ekonomiska åtstramningsom skett under strukturanpassningsprogram, ochdessutom av privatisering och ökad arbetslöshet.Biståndet har mest kommit männen till del.Även efter det att jämställdhet införts som ett mål förallt svenskt bistånd finns det ett stort behov av sär-skilda projekt vars syfte just är att förbättra kvinnor-nas situation. Av det svenska biståndet används i dagendast av Sidas medel till direktinsatser för jäm-ställdhet. Därför är det av stor betydelse att man i detsvenska biståndet uppmärksammar kvinnornas roll iutvecklingsprocessen.Några kvinnor från har skrivit enmotion om kvinnornas roll i biståndet och särskiltriktade insatser till kvinnor. Vi ville ha en försöks-verksamhet under ett par års tid där man satsade di-rekta, lika stora, summor dels på kvinnor, dels påmän. Sedan ville vi ha detta utvärderat efter ett antalår. Jag har inte själv följt upp detta motionskrav iutskottet eftersom jag inte är riktigt färdig med tankenoch idén. Men har jag väckt den, och jag diskute-rade detta på Sida . Möjligtvis skulle mankunna använda mikrolånen som ett sådant här jämfö-relseområde. Jag känner att det skulle vara intressantatt göra en utvärdering av biståndet till kvinnor re-spektive män. Man skulle se vilken effekten blir ochvilket resultat det hela får. Jag undrar om PierreSchori kan tänka sig att ha någon åsikt om det här,som jag själv som sagt inte har drivit särskilt hårt iutskottet hitintills.Förutom detta behövs insatser för att höja utbild-ningsnivån bland kvinnor. Det finns ett stort behov avstöd och lån till kvinnors företagande. Ökade möjlig-heter för kvinnor att klara sin försörjning är mycketviktigt, inte minst för att få kontroll på befolkningsut-vecklingen. En utbildad kvinna med försörjningsmöj-ligheter föder inte fler barn än hon själv kan ta handom.Fru talman! Barn- och mödravård är en viktig del idet kvinnoinriktade biståndet. Primärvården bör pri-oriteras. I denna ingår mödra- och barnavård som enviktig del. Insatserna för att minska mödradödlighetenbör förstärkas. anser att dessa insatserskall förstärkas genom utbildning av barnmorskor ibyarna. Detta har genomförts med gott resultat i An-gola. Vi kan tänka oss tillbaka till när vi iSverige utbildade våra barnmorskor, och vilken storbetydelse det hade för att minska mödradödlighetenvid . Det finns alltså stor anledning att dranytta av de goda erfarenheterna från . Barn-morskeutbildning bör därför prioriteras alltmer i flerprogramländer. Utskottet skriver också välmenandeom detta område, men vi i tycker inte attdet är tillräckligt tydligt. Därför har vi en reservationpå den punkten.Centern står också bakom reservation 20. I denframhålls vikten av årliga rapporter om situationenoch utvecklingen när det gäller mänskliga rättigheteroch demokrati i mottagarländerna för svenskt bistånd.Detta skall ske i samband med budgetförslaget. Detskulle vara en viktig signal till mottagarländerna omsvenska noggrant följde och värderadeutvecklingen av mänskliga rättigheter och demokrati idessa, som man inte kan utesluta att detockså skulle kunna påverka utvecklingen i positivriktning.Slutligen vill jag bara understryka behovet ochvikten av bistånd till de allra fattigaste; det enormabehov av bistånd och utveckling som finns och ökar iAfrika. I en flerpartimotion har särskilt den besvärligasituationen för de västsahariska flyktingarna tagitsupp. Eftersom jag själv besökt flyktinglägren i Alge-riet kan jag bara understryka vikten av att detta bi-stånd fortsätter och utökas. Vi hade en särskild sam-ling här i i går som gällde stöd till västsa-harierna. En betoning av detta bistånd skulle varaviktig.I en motion av och undertecknadframhålls vikten av ett utökat stöd till FN:s minröj-ningsprogram i , eftersom landet räknassom ett av världens mest minerade länder. Enligt FN:sberäkningar finns det minst 10 miljoner kvarlämnademinor i landet, vilket självfallet kommer att innebärastort lidande och nöd för dem som kommer att drab-bas innan minröjning skett. Redan har över 400 000människor, i många fall barn, blivit invalidiserade.Åtskilliga tusen har dödats. Självklart behövs ocksåinsatser i på utbildningsområdet. Särskiltviktigt är det att uppmärksamma att även flickor fårutbildning.Jag vill också nämna behoven av ökat humanitärtbistånd till de tibetanska flyktingarna i Dharmsala.Nyss hemkommen från kan jag inte låta bliatt nämna de enorma behov av humanitära insatsersom krävs för att förhindra den svältkatastrof somhotar där, även om detta inte berörs i betänkandet.Med detta, fru talman, vill jag understryka att jagstår bakom alla reservationer där finns med,men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservationnr 12.Anf. 29 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Internationellt utvecklingssamarbeteär rubriken på dagens betänkande. Det skiljer signågot från tidigare betänkanden i och med att det intehandlar om pengar. Det diskuterar vi numera i annanordning. Trots det tog upp pengarnaoch enprocentsmålet. Han sade att socialdemokrater-na har bekymmer med enprocentsmålet. Det kan vihålla med om.Samtidigt har sina egna bekymmernär det gäller medlen till biståndet. att det behövs rejäla biståndsanslag. Det kan viockså skriva under på. Men vi vet att isin motion med anledning av vårpropositionen före-slår kraftiga nedskärningar. Det rimmar illa. Det ärinte bara socialdemokraterna som har bekymmer medenprocentsmålet. har bekymmer med attfå det att gå ihop, med rejäla biståndsanslag och kraf-tiga nedskärningar.Jag tänker inte uppehålla mig vid enprocentsmåletoch pengarna . Vi har diskuterat det ganskamycket här. Det råder nog ingen okunnighet om varFolkpartiet står i denna fråga. Jag tänkte i stället gå inpå innehållet - hur skall vi använda de pengar somstår till förfogande, antingen det är , ,0,eller ? Det är innehållet i biståndet vi nuskall försöka koncentrera oss på.Vi får ganska mycket information om biståndet.FN-organ ger ut informationsskrifter. Det kommer information från Sida. Enskildaorganisationer berättar om vad de åstadkommer. Här-omdagen fick jag på mitt bord atlas.Världsbanken ger också ut mycket bra informations-material om biståndet. Det är mycket intressant läs-ning.I atlas sägs bl.a. att levnadsstan-darden har förbättrats över hela världen. Många ut-vecklingsländer har lyckats reducera fattigdomen.Barndödligheten har halverats . Då varbarndödligheten 107 barn per 1 000 födda barn. År1995 var barndödligheten 60 barn per 1 000 föddabarn. Medellivslängden har ökat från till 64 år.Världens befolkning är friskare, bättre utbildadeoch äter bättre än för 25 år sedan.Men det råder stora olikheter. Det är det som ärproblemet. Det är därför vi talar om utvecklingsländeroch industrialiserade länder, i-länder.Mer än 1,3 miljarder människor lever påmindre än , alltså . Av dessa bor i ochAfrika söder om . Medellivslängden i Afrikasöder om är , jämfört med iandra utvecklingsländer.Sådan statistik finns att tillgå. Den ligger till grundför våra bedömningar, när vi skall diskutera innehålleti biståndet.Jag har gått tillbaka och tittat i den s.k. proposition100, som skrevs . Den är portalpropositionen förbiståndet. Jag tror att det var som höll ipennan. Där skrev den dåvarande regeringen följande:"Den växande känslan av solidaritet och ansvaröver gränserna är ett uttryck för en fördjupad insiktom att fred, frihet och välstånd inte är exklusivt natio-nella angelägenheter utan alltmer universella ochodelbart. De ideella motiven för biståndsgivningen äralltså i hög grad realistiska.Det svenska utvecklingsbiståndet kräver inte nå-gon annan motivering än den här anförda. "Ja, så står det i proposition 100 av årgång 1962.Det har gått denna epokgörande proposi-tion lades på bord. Mycket har hänt inombiståndspolitiken under dessa , såväl positivtsom negativt. Vi har av erfarenhet att falla till-baka på vad gäller det svenska biståndet.Det kan vara värt att vid en biståndsdebatt somdenna citera ytterligare några rader ur proposition 100för att understryka hur förutseende och framåtsyftandeSveriges riksdag var i biståndsfrågan när den förförsta gången formulerade sig i frågan. "Eftersom biståndet berör vårt förhållande tillfrämmande stater och biståndsgivande internationellaorganisationer utgör det - - - en del av den svenskautrikespolitiken. Ett viktigt syfte för denna är att bi-draga till utjämning och större förståelse mellan fol-ken och därigenom främja internationell solidaritetoch en fredlig utveckling i världen. Vårt aktiva stöd åtFN är ett led i denna politik. Det svenska utveck-lingsbiståndet bör stå i samklang med dessa strävan-den - - -. En ekonomisk utjämning mellan fattiga ochrika folk kan på bli ett villkor för fredligainternationella relationer. "Litet längre fram i propositionen utvecklas demo-kratins betydelse för utvecklingen. Jag tänker ägna endel av mitt anförande åt demokratins betydelseför utvecklingen i världen. Det står nämligen där attdet kan "vara rimligt att söka inrikta biståndsgivning-en så att den, så långt man kan bedöma, medverkar samhällsutveckling i politiskt demokratisk ochsocial utjämnande riktning. Det är inte i överens-stämmelse vare sig med det svenska biståndets motiveller med dess mål att den bidrager till att konserveraen framstegsfientlig samhällsutveckling. "Enligt mitt förmenande är det framför allt inomdet senare området, demokratiutvecklingen, sombiståndet till stora delar misslyckats. Alltför längeutgjorde demokratimålet enbart en dekoration ochvackra ord utan substantiellt innehåll. Demokratimå-lets långsiktiga karaktär betonades så till den grad attnågra krav på praktiska resultat i form av ökad plura-lism knappast ställdes. Krav på demokratiska refor-mer tonades ned med motiveringen att det rörde sigom inblandning i andra länders inre angelägenheter.Afrikansk demokrati exempelvis skulle vara avnågot annat slag än det vi traditionellt menar meddemokrati. Det ledde bl.a. till att enpartistater ursäk-tades och försvarades. Ja, det t.o.m. antyddes i bi-ståndsdebatter att politisk frihet inte hade någon vida-re relevans för fattiga länders utveckling. Regleringaroch centralstyrning i socialistisk och kommunistiskanda ansågs näst intill nödvändiga för den resurs-mobilisering som skulle lyfta ur derasarmod.I dag, med facit i hand, vet vi bättre. Undfallenhe-ten gentemot diktaturstater har på ett förödande sätthindrat mänsklig och ekonomisk utveckling och dethar hänt att biståndsmedel har förbrukats på odugligaoch korrupta regimer. Låt oss lära av misstagen.I dag står vi inför en historisk chans, då land efterland söker sig mot stabil demokrati. Låt oss ta vara påden genom att klart och tydligt ge vårt stöd till demo-kratiutveckling. Demokrati är den enda styrelseformsom garanterar att de flesta medborgarnas intressentas till vara.1960 talades det om att en förändringens vind skullesvepa över den afrikanska kontinenten. Det blev enförändringens vind, men resultatet blev inte vad manhade hoppats på. Land efter land blev fritt från sittkoloniala styre, men land efter land införde enparti-system: , , , ,, , , . Många fördröjdevalen - länder i likaså.Nu har denna utveckling brutits. gäller det attge understöd åt dessa svaga demokratier. Vi måstedärför tala klartext vad gäller demokrati och mänskli-ga rättigheter i biståndet. Det är också därför somFolkpartiet i dagens betänkande föreslår att det börövervägas om demokratimålet bör bli överordnatinom biståndspolitiken. Jag utvecklar dessa tanke-gångar ytterligare i reservation nr 4 - Synpunkter påde biståndspolitiska målen - som jag härmed yrkarbifall till.Som jag tidigare framhållit har det svenska demo-kratibiståndet varit alltför vagt och försiktigt. Demo-kratibistånd är inte enbart olika utbildningsprojektoch information om mänskliga rättigheter, som ofta påett bra sätt bedrivs av enskilda organisationer, elleruppbyggnad av rättssystem, som ofta framgångsriktdrivs av Sida. Givetvis hör mänskliga rättigheter ochdemokrati ihop, men demokrati är någotmer än att människor tillförsäkras grundlägganderättigheter.Jag skall här ta några av de punkter som jag anservara viktiga att föra fram i detta sammanhang.1. Budskapet skall vara entydigt även till länder därvi har starka exportintressen.2. Då demokratibistånd skall bedrivas i diktaturerskall detta endast kunna ske via enskilda organi-sationer - inte via korrupta diktatorer.3. Vårt budskap skall fästa stort avseende vid rätts-väsendets betydelse, vikten av yttrande- och or-ganisationsfrihet samt kampen mot tortyr ochdödsstraff.4. Motståndet mot enpartisystem och förord för fler-partisystem skall vara entydigt.5. Det måste stå klart för mottagarländerna att bi-ståndets omfattning och inriktning kan påverkasav hur demokratifrågan hanteras. I denna meningskall inslaget av villkor i biståndet öka.6. Insatser för uppbyggnad av oberoende rättsväsen-de och stöd till organisationer på detta område ärav strategisk betydelse.7. Stöd till uppbyggnad av andra demokratiska insti-tutioner såsom lokalt självstyre, parlament ochpolitiska regelsystem bör ha hög prioritet.Vi tar sedan i vår reservation upp förslag om skall börja diskutera biståndsmålen. För 20 årsedan lade fast fyra biståndsmål. Det varresurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, eko-nomisk och politisk självständighet - det s.k. obero-endemålet - och demokratisk samhällsutveckling.Sedan har det kommit till ytterligare två mål - miljö-målet och jämställdhetsmålet.Folkpartiet menar att det är dags att börja diskute-ra dessa mål förutsättningslöst ur två synvinklar. Denena har jag redan nämnt, nämligen att demokratimåletskall vara det övergripande målet. Utan demokrati fårvi ingen utveckling, och det är det vi vill åstadkomma.Det andra är det s.k. oberoendemålet, som vi anser ärnågot föråldrat. Oberoende kan låta bra, men detfaller i stor utsträckning tillbaka på självtillitstanken,som man trodde sig kunna värna genom att ländernaskulle klara sig själva. Men i den globaliserade världvi nu lever i, där kontakter och handel är så viktigt,leder oberoendemålstanken fel. Det är inte oberoendegentemot andra länder som är viktigt, utan det ärberoende genom handel och utveckling. Vi för ettresonemang om att man skulle kunna ta bort det må-let.Mina frågor till Socialdemokraternas företrädarehär , och , är följan-de: Är ni beredda att gå in i en förutsättningslös dis-kussion om biståndsmålen? Kommer vi att få en ut-redning på detta område? Jag tror att biståndet skullemå väl av det, nu när det har gått propo-sition 100 lades fram.Anf. 30 ():Herr talman! När ånyo skall disku-tera biståndet och biståndets innehåll sker det på ettsätt som vi från inte riktigt tycker gag-nar biståndet och internationellt utvecklingssamarbe-te.