prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Det är en mycketmindre andel än genomsnittet för andra länder, mendet handlar likväl om en fjärdedel av den svenskabefolkningen.Det, , är orsaken till att vi satsar såhårt, envetet och beslutsamt på vuxenutbildning ochpå . Men svar på detta äratt minska anslagen till studiefinansieringen - enstudiefinansiering som är helt nödvändig om det helaskall kunna genomföras - med drygt 1,3 miljarder.Det är svaret från moderaterna.Det är detta som är en utmaning för oss. Det ärfortfarande en fjärdedel av befolkningen som inteklarar proven. Målet är att alla skall kunna klara dem.Det är ju därför som vi satsar på kunskapslyft, ochden satsningen skall fortsätta. har häruppenbarligen en helt annan syn.Jag måste ändå fråga en sak. Varförhar ni gått ifrån alla de utomordentliga punkter omden framtida forskarutbildningen som ni hade i fjol-årets motion? Ni vill ju att vi skall lyssna på er. Ja, vihar lyssnat på alla dessa punkter om hur antagningenskall förbättras, om att examen bara skall ta ,om att forskarstudier inte bör kombineras med andratidskrävande uppgifter, om att alla forskarhandledareskall få god handledning osv. - kort sagt: principersom vi nu förverkligar. Varför har ni gått ifrån dem?Anf. 127 (m) replik:Fru talman! Utbildningsministern kan lämna överde där papperen till . Han kännernämligen inte till vad tycker om fors-karutbildning.Jag påpekade under den debatt då intehade möjlighet att lyssna att det är en hel del i försla-get som är bra, men att vi tycker att propositionensom helhet har brister i vissa avseenden, vilket ärskälet till att vi föreslår avslag. Det är inget märkligt.Man kan alltså tycka att delar är bra även om man intevill godkänna hela förslaget. Men inte till detta så ta gärna frågan med honom.Jag vill återkomma till detta med utlandskontakter.Står regeringen fast vid att antalet utlandsstuderandeskall halveras ? Vad är skälet? Vad ärdetta för nyhet? Det är ju faktiskt någonting som ärverkligen nytt och som många är undrande över.Sedan har jag bara en kort kommentar om dettamed vuxnas kompetens. Det är riktigt att vi hade ettbra resultat i OECD-undersökningen . Då ärdet egentligen litet ologiskt att satsa massor på vux-enutbildning. finns det en mängd interna-tionella undersökningar - bl.a. den aktuella matema-tikundersökningen TIMSS - som visar att när detgäller matematik och något yngre, dvs. de som skallsöka sig till universiteten, är det väldigt mycket somborde göras. Och vad har hänt ? Jo, det har aldrig sparats så mycket på grund-skole- och gymnasieundervisning som . Klassernablir större och större. Det är ju en väldigt märkligprioritering som regeringen och regeringens partikam-rater i kommuner och landsting är ansvariga för.Anf. 128 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag måste väl röra mig osynligt, förjag har varit närvarande under hela debatten och ock-så lyssnat till vad sade inledningsvis. Jaghörde ingen uppläsning ur fjolårsmo-tion. Det förstår jag, eftersom nu går heltemot det här.Jag har i haft nöjet att diskuteramed partikamrat . Då med-delade han att det var helt rätt. Man hade gått ifrån dethär, för man hade - som han sade - filosoferat, ochfilosofin hade lett fram till att det nu inte längre varbra att ha fyraåriga forskarutbildningar eller att manhar en ordning där de som är antagna till forskarut-bildning verkligen kan gå igenom sin utbildning. Denfilosofin har uppenbarligen också slagit klorna i Be-atrice . Jag beklagar det.Och jag beklagar det också för de svenska studen-terna. Det vore en fördel för alla att man, om man harblivit antagen till forskarutbildning, vet att man har enchans att klara av sina studier på den avsedda tiden.Så till frågan om det internationella. Vi är mycketför internationella forskningsprojekt, men vi är inteför obegränsade kostnader, och det gäller alla länder.I fråga om de utlandsstuderande vet väl att det sparförslag som vi lade fram inne-bar naturligtvis att det skulle bli färre som utnyttjademöjligheten att åka utomlands för att studera. harvi lagt det förslaget åt sidan. Men likväl tycker jagnog att kritik här är minst sagt någothycklande. De sparförslag som då lades fram innebart.ex. att en utlandsstuderande inte längre fick lånaextra av de fördelaktiga studiemedelslånen för attfinansiera terminsavgifter, utan de skulle vara tvungnaatt ta banklån. Men parti vill ju habanklån för alla studerande, även för dem som stude-rar i . Jag förstår inte logiken i det resone-manget.Anf. 129 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag skulle vilja göra några anmärk-ningar angående utbildningsministerns syn på denhumanistiska bildningen. Såsom jag uppfattade hansanförande betydde det: Sänk kraven, snabba på! Setill att få en enklare fotostatkopierad avhandling, blifärdig och kom ut till verkligheten! Det var ungefärsom ett körkort: Se till att bli färdig! Gå inte och drahela tiden!Fru talman! Sanningen är ju den att den humanis-tiska forskning som sker vid sidan avett yrkesarbete till väsentlig del utgör den samman-lagda forskningen som bär upp seminarier och svenskforskning. Jag skall ta upp ett exempel.Just i denna stund - finsk tid - disputerar en kam-rat till mig, , på . Han har idrygt forskat vid sidan av sin gärning som pas-tor och lärare vid Teologiska högskolan. läggerhan fram resultatet av arbete vid sidan av en100-procentig tjänst. Det vore inte möjligt i CarlThams framtid. De femhundra sidornas belysning aven unik historia om gärning och dogma-tik skulle alltså inte finnas i den framtid som vi kanvänta utifrån det här beslutet.Jag har andra kamrater på mitt eget seminarium,där jag är kyrkohistoriker, som håller på i kanske och som utgör själva gräddan av den forskningsom sker inom humaniora och i historia, mensom inte kommer att finnas i framtiden.Anf. 130 Utbildningsminister ():Fru talman! Det som Skånberg säger bekräf-tar på något sätt riktigheten av en reform. Vi måste juse forskarutbildning som forskarutbildning och sedan, när man är klar med det, kan ägna sig åtforskning eller någonting annat. Det är för såväl stu-derande som forskning och samhället det enda rimligasynsättet.Det hela är ju så motsägelsefullt. Vem säger att ennaturvetare eller en teknolog skall hålla på i åtta tio årmed att fullborda sitt arbete under forskarutbildning-en? Skulle detta var något speciellt för just humanis-ter? Lämna den här exklusiviteten.Jag skulle vilja återge en av främsta hu-manister, min gamle lärare , som jagtycker gör en utmärkt sammanfattning av detta. Hansäger allmänt att humanisterna måste bryta sina tradi-tioner. Vidare säger han: Humanister har nästan alltidvarit solodansörer, arbetat i mer eller mindre självvaldisolering och publicerat sina monografier. I de flestaämnen gäller detta alltjämt. har utveckling-en inom det övriga vetenskapssamhället gått i raktmotsatt riktning - samarbete i stora projekt, publice-ring i tidskrifter, enbart på nätet. Finns detrationella skäl att fortsätta på den individualistiskavägen inom humaniora, eller gör vi det av slentrian?Litet längre fram säger han också: Jag är övertygadom att vi inte kan fortsätta på detta sätt. Måste viockså fortsätta att trycka alla doktorsavhandlingar?Varför skall vi utsätta dem för ogynnsammainternationella jämförelser som måste bli missvisandedärför att endast de bästa avhandlingarna blir tryckta iandra länder?Så säger professor , en av Sverigesledande humanister, om detta. Han är förvisso intepurung, men han har kunskap om detta. Jag tycker attTuve Skånberg borde ta till sig detta en smula.Anf. 131 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag förespråkar inte att den enda vä-gen att forska skulle vara den mångåriga. Men jagbegär så mycket flexibilitet att det skulle vara möjligtatt vid sidan av en yrkesgärning utföra det som är denväsentliga delen av svensk forskning i dag.Med tillåtelse fortsätter jag att utveck-la detta. Jag skulle vilja att svarade påfrågan om det finns frihet för humanister att fortsättaden månghundraåriga traditionen och få utföra enlivsgärning och någonting som är så djupt nedborratatt kanske ingen annan under en livstid kommer atthinna göra det. Eller skall vi ha sådana här korta,snabba klipp och acceptera hamburgersamhälletsideal också inom forskningen?Anf. 132 Utbildningsminister ():Fru talman! Ingen missunnar Skånberg attgöra sitt livsverk som kyrkohistoriker. Men att kallaseriös doktorandutbildning för snabba klipp och talaom hamburgersamhälle och vad det var tycker jag ären nivå som inte är värdig svensk riksdag och inte enskristdemokraterna. Det är ju det normala i alla kultur-länder att man har doktorsavhandlingar. Se på debästa högskolorna i , och USA.Hur kan man påstå att de doktorander som doktorerardär är någon sorts okvalificerade personer? De står juoftast för den allra bästa humanistiska forskningensom finns. Så det där är ovärdigt struntprat.Anf. 133 ()replik:Fru talman! Utbildningsministern raljerade litetgrand över mitt tal om forskningens skönhet. Jag skallbara kort försöka utveckla vad jag menade.Jag tror att det är viktigt att det finns utrymme förde litet udda delarna och de litet överraskande frågor-na. Jag tror också att forskningen kan vara inte baranyttoorienterad, utan att den också kan präglas av lustoch lekfullhet, av lust att tränga djupare in i ett pro-blem för att få veta mer, av nyfikenhet och av den friatanken. Det visar sig ju att resultaten iett senare skede kan få en oerhörd betydelse för ettsamhälles utveckling.Utbildningsministern talade om det livslånga lä-randet. Utbildningsministern uppehöll sig vid att detinte är någon idé att satsa på forskarutbildning omman är för gammal, för då är man inte riktigt nyttigför samhället. Den uppfattningen delar jag inte. Förmig är en viktig del i det livslånga lärandet att manskall ha möjlighet att varva studier, arbete, familjeliv,resor och annat. Man skall också ha möjlighet attåterkomma till forskarutbildning även i ganska vuxenålder. Det kan tillföra forskningen, forskningsresulta-tet, forskarsamhället och doktorandgemenskapenvärdefulla erfarenheter. Jag tror alltså på det gamlabildningsidealet i det fallet.Min fråga till utbildningsministern rör en helt an-nan sak, nämligen möjligheten att överklaga tillsät-tandet av doktorandtjänsterna. Jag hyser stor aktningför utbildningsministerns engagemang i jämställdhets-frågor, men jag vet av erfarenhet att det vid vissainstitutioner och fakulteter förekommer handplock-ning av doktorander, och då hamnar kvinnorna istrykklass. Jag undrar om utbildningsministern kansvara på varför man avvisar möjligheten att ävenöverklaga tillsättande av doktorandtjänster.Anf. 134 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag medger att jag lockades något attironisera över vetenskapens skönhet. Jag inbjöds pånågot sätt till det. För många av doktoranderna somhåller på så länge är ju situationen den raka motsat-sen. Det är ju frustrerande också för den enskilde. Jaghåller helt och hållet med om attlek, lust, skönhet och sökande efter livets meningockså är en del av forskningen, förvisso. Men vad harsagt att detta förkvävs genom att man har en ordnaddoktorandutbildning och något så när social trygghetmedan man doktorerar? Jag känner som en radikal utbildningspolitiker. Jag trorinte att hon tycker att det är bättre för individer att hadet otryggt för att de skall kunna leka och se det skö-na i saker och ting, utan jag är övertygad om att vi gemensamma värderingen att trygghet i självaverket är en fördel för kreativitet och kvalitet i forsk-ningen.Beträffande doktorandtjänsterna vill jag säga attett överklagande av doktorandtjänster skulle leda tillalltför lång tidsutdräkt när det gäller hanteringen avdem. Det rör sig om ofantligt många tjänster. Mendäremot skulle jag väldigt gärna se att man i framti-den i mycket större utsträckning utannonserade dessatjänster så att man kunde få sökande från hela landet.Det behöver inte nödvändigtvis vara uteslutande desom kommer från den egna institutionen. Ett steg iriktning mot detta, där jag vet att vi har likartadeåsikter, är de fasta forskningsresurserna vid de mindrehögskolorna. Det kommer att göra det möjligt förstuderande som kommer därifrån att kvalificera sigför doktorandutbildning.Anf. 135 ()replik:Fru talman! Jag skall inte förlänga debatten såmycket.En lång studietid är naturligtvis inget självändamåloch ingenting positivt på något sätt. Jag sade redan imitt inledningsanförande att vi vill ha fler doktorand-tjänster, och vi vill skapa möjligheter till trygghet.Men det är en sak att satsa pengar i systemet på detsättet. En annan sak är att lägga in ekonomiska spär-rar, som jag tycker att det här förslaget gör, trots attdet har mjukats upp.Anf. 136 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag är övertygad om att man ocksåfrån sida kommer att se att det här ären bra sak som stärker den humanistiska forskningen.Fru talman! Jag kommer att utnyttja samma möj-lighet som någon av talarna tidigare här och tillägnaMargitta resten av den här repliken.Jag kommer att sakna dig som ledande utbild-ningspolitiker i riksdag. Du har betyttmycket för svensk utbildningspolitik. Vi har förvissointe alltid haft samma mening, men det är som detskall vara i politik.Jag beklagar att du inte fick med dig ditt parti iden här frågan. Jag tycker att det är dåligt av Folkpar-tiet, får jag säga. Men jag tycker att det var ännusämre av när man inte följde dina klokainsatser när det gällde jämställdheten för några årsedan. Det smärtade mig mer, eftersom Folkpartiettraditionellt har haft en så klar position i frågan. Mendu har alltid varit en ledande företrädare för jäm-ställdhet inom den högre utbildningen, och jag ärövertygad om att du på olika sätt kommer att verkaför detta också i framtiden.Anf. 137 () replik:Fru talman! Jag måste få uttrycka en viss tvek-samhet inför det här regelsystemet som har införts.Jag kan hålla med om behovet av att fåned studietiderna för de doktorander som vill ägnafull tid åt sin utbildning, men som av olika ekonomis-ka skäl inte kan göra det utan får jobba vid sidan aveller något sådant. Det är väl riktigt.Det betyder alltså att anslaget till de 250-300 plat-serna eller vad det nu är som de 100 miljonerna räck-er till, är välkommet. De kommer naturligtvis att geeffekt på det sättet att man får ned utbildningstiderna.Men hur de här regelsystemen på något sätt skallpåverka utbildningstidens längd är ju obe-gripligt.Dessutom är det ju så att man möjligen kanfå en förkortning genomsnittligt av studietiderna ge-nom att det blir allt färre som studerar. Det går alltsåinte att komma in i systemet om man inte vill studerapå hel- eller halvtid och har en finansiering av sinastudier. Den som vill vara på ett museum eller på ettbibliotek och studera i kvartsfart eller något sådant,och som då behöver på sig, är inte välkommenlängre i systemet. Man sorterar alltså bort folk.Jag tycker att regeringen har haft på en alltför en-ögd syn på det här. Det finns studenter av väldigtmånga olika kategorier. Man har förutsatt att alla somstuderar gör det för att de inte har möjlighetatt studera . Det kan ju vara ett önskemål attsprida ut studierna över en längre tid.Det här påståendet att man från näringslivet klagarpå att doktoranderna är för gamla tycker jag är typisktsvenskt. Min reaktion är väl att man bordeändra på svensk inställning när det gäller äldre ar-betskraft.Anf. 138 Utbildningsminister ():Fru talman! Det sista kan jag i och för sig hållamed om. Men både ur individens och företagets, ellerandra arbetsgivares, synvinkel, är det väl inte bra kanske är när man har fullbordat sinutbildning. Det är ju ändå en ganska avsevärd tid somman då har tillbringat i skolan, det får man lov attsäga - . Ävenom man säkert har gjort en del annat också, så är det ivarje fall inget som är kvalificerande för andra tjäns-ter inom verksamheten utanför skolans värld. Det ärvad jag vill säga om detta.Detsamma gäller 16- eller 20-åriga utbildningarinom doktorandutbildningen. Det kan inte vara enrimlig målsättning - även om det naturligtvis också iframtiden kommer att finnas s.k. fritidsdoktorander.Det är ju inte dem vi talar om. Vi talat om den storamassan av doktorander, det stora flertalet.Då vill jag understryka att man inte bara kan talaom 100 miljoner. Man måste ju tala om de samladefakultetsanslagen. För det humanistiska områdetkommer de att uppgå till 571 miljonerkronor varav 160 miljoner går till doktorandutbild-ning. Sedan tillkommer 60 miljoner - två gånger 30miljoner - från . Det äralltså en avsevärd mängd pengar. Det är en ökningsom, om man tar med ,ligger på i fråga om just det humanistiskaområdet. Det är ju nästan bara det området diskussio-nen gäller. Alla andra tycker att det här bra. Så det ären kraftig ökning av anslagen. Det skall man integlömma bort när man diskuterar det här.Anf. 139 () replik:Fru talman! Det är bra att vi är fullständigt över-ens om effekten av ökade anslag. har juett förslag där man faktiskt möjliggör, via grund-forskningsavdraget, ett ordentligt tillskott som på siktmotsvarar en storleksordning på ca 2 000 nya dokto-randtjänster. Där är vi alltså fullständigt överens.Min fråga gällde vad det är i detta omfattanderegleringssystem som skulle leda till att studietidernaminskar. Antalet doktorandtjänster ökar. Det är bra.Men vad är det som gör att studietiderna skulle mins-ka genom regleringssystemet?Det är också på det sättet att regleringssystemetmedför en rad nackdelar, inte minst ur jämställdhets-synpunkt. Vad vinner man med att lägga finansie-ringskrav vid antagningsförfarandet i doktorandut-bildningen? Om någon doktorand som skulle varaklart bättre än de andra kommer in och inte har sinutbildning finansierad från början - vad förlorar manpå det? Inget talar ens för att det skulle bli kortarestudietider av att ta in personer och sedan kanskeordna finansieringen efter hand som det är möjligt.Det finns alltså en rad detaljer i det här reglerings-systemet som man inte alls kan se vad de skulle ha förfördelar för just det som talar om. Jagdelar uppfattningen om målet, men jag ser en radnackdelar med det här.Anf. 140 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är ren myt att det här är någonsorts omfattande reglering. Den enda bestämmelse avbetydelse som införs är att institutionerna skall taansvar för sina doktorander också när det gäller fi-nansiering. Man skall inte anta kvalificerade personeroch förespegla dem att de skall kunna doktorera omdet inte finns några ekonomiska resurser för att ge-nomföra detta. Det gäller lika litet som att man inteskall anta läkarstuderande eller tandläkarstuderandeeller skådespelare om det inte finns resurser att ge-nomföra utbildningen. Det är det som är den självkla-ra poängen med det här. Jag säger "självklar", för denborde vara i praxis redan nu.I andra avseenden innebär ju det här en avregle-ring. Bl.a. skall inte längre eller regeringenbestämma om alla avhandlingar skall tryckas. Viöverlåter till forskarna att avgöra detta. Det har ocksåupprört forskarna: , så hemskt! Här måste vi be-stämma själva hur vi skall ha det med våra avhand-lingar, och det kan inte vara bra!I själva verket är det på en avgörande punkt somdet här innebär en skärpning, nämligen att de somdoktorerar skall ha samma rättigheter som andra stu-derande. De som antas skall ha en chans att kunnagenomföra sin utbildning på ungefär den tid som vitalar om.Redan om vi kommer ned till i praktiken fem ellert.o.m. , är det ju ett fantastiskt framsteg medtanke på det nuvarande läget. Finansieringen av studi-erna är ju helt avgörande. Det är bara att titta på hurdet ser ut . De som inte har finansieringen ordnadlyckas inte med sina studier - eller också tar det justmellan tio och femton år.Anf. 141 ():Fru talman! Jag skall tala litet grand för utbild-ningsmotionen 450. Den handlar om de teologiskahögskolorna i och på andra håll - i Uppsa-la och i . Jag skall ta upp siffror och pengarlitet grand, för det är intressant i den här frågan. Viyrkar inte på några pengar i flerpartimotionen, för vimenar att det skall kunna ske en omfördelning när detgäller en utbildning som fått examensrätt av regering-en, en fullvärdig utbildning med akademisk examen.Årskostnaderna för verksamheten är 9,5 miljoner.För detta bedrivs utbildning för teol. kand.,140 poäng, och lärarbehörighet. Så har man en intres-sant utbildning i mänskliga rättigheter på 40 poäng.Det om någonting - demokrati och mänskliga rättig-heter - är väl viktigt när vi åker ut och ger de-mokratibistånd till många länder. Partierna får åka utoch hjälpa folk som inte klarar ingången till ett demo-kratiskt samhälle efter diktaturer eller efter murensfall osv. De behöver all hjälp vi kan ge dem.Den här 40-poängsutbildningen är det mycketlämpligt att fortsätta med. Ofta handlar det om männi-skor som har en utbildning. De kanskehar arbetat inom Röda korset eller ellersom missionärer. De kan de här frågorna i grunden,men de får dessutom en teoretisk utbildning.Staten bidrar med 2,3 miljoner. Det är alltså ingenstor summa. Det mesta av pengarna kommer frånfrikyrkosamfunden, från EFS, ,och Örebromissionen. Ekonomin ären bromskloss när det gäller utvecklingen av Teolo-giska högskolan. Det är viktigt att man ger möjlighe-ter för exempelvis ombyggnad. De behöver bygga omsina lokaler eller söka sig någon annanstans. Men detär också viktigt att de tilldelas platser så att man kange denna undervisning.Vi lever i när människor är sökare på allafronter. De söker andliga värden, och de vänder sigifrån det väldigt marknadsmässiga och ganska hårtrealistiska ekonomiska samhället. Då måste vi kunnage dem något alternativ, som är väl underbyggt, medrespekt för människor, så att de inte söker sig till olikasekter där människor mals ned. Det är viktigt attmänniskor har utbildning i psykologi och att de har enövertygelse - jag förutsätter att de har det - så att dekan hjälpa dem som söker.Därför behövs det utbildningsplatser på dessa om-råden. Vi menar att man skall kunna omprioriterapengarna så att man kan ge den här utbildningen åtmänniskor som vill gå ut med andliga värden till folk.Vi vill att det skall göras en förändring så attstatsbidrag beviljas för att införa 150 årsstudieplatserför teologie kandidat-programmet och 25 platser för40 poäng i mänskliga rättigheter och demokrati. Attså skall ske bör vi ge regeringen till känna. Ministernär inte kvar, men det står i protokollet, där man kan tadel av vad vi i anser om detta.Anf. 142 ():Fru talman! Enligt utbildningsutskottets betänkan-de kommer den grundläggande utbildningen på hög-skolans område att byggas ut med ungefär 15 000platser . Det är utmärkt, och det ger enförstärkning och breddning av den vetenskapligakompetensutvecklingen för lärare och förstärkning avforskarutbildning. Att resurser också kan kommamindre och medelstora högskolor till del är bra. Detfinns dock ett olyckligt undantag, och det gäller deminsta och de nyaste högskolorna. Jag återkommertill det.Sammantaget är det en stor och viktig uppgift attpå bred front höja yrkeskompetens och kunnande, attvårt land och folk skall vara bättre rustat inför ensnabbt förändrad framtid. Om den grundinställningenfinns det en bred uppslutning i och utanför riksdagen.Självfallet är kompetens och kvalitet i utbildningsut-budet av grundläggande art, men också inriktningenoch den regionala fördelningen är viktiga. Intressantär att konstatera att de regionala högskolorna har fåtten mycket viktigare roll än vad tvivlarna förutsåg dådet skedde ett breddat regionalt utbud under senare år.I motionen T215 av och mig har vipläderat för de västsvenska högskolorna. Det är välingen tvekan om att har kommit på un-dantag då andra starka högskoleregioner - axeln Upp-sala-Stockholm-Linköping - har haft den utvecklingsom t.ex. relativt sett inte har kommit ifråga för. Därför bör situationen där uppmärksammas.Min förhoppning står också till att det nya väst-svenska länet, som startar från nyår, skall med ny ochsamlad kraft kunna bevaka en sådan regional ochnationell fördelning av högskoleresurser. Det blir enviktig uppgift för det nya länets politiker och admi-nistratörer.Fru talman!