prot · GK0955 · 1997-01-28 00:00:00 — I rapportens slut-satser framhålls att EU ändå måste sträva efter fortsattdialog och samarbete med Turkiet.Turkiet har en koalitionsregering bestående av detislamistiska REFAH-partiet och det västorienteradeDYP. Västvärldens möjligheter att påverka Turkietskulle minska om den turkiska regeringen bestämdesig för att ge upp sina ambitioner att söka närmastmöjliga anknytning till . Tullunionsavtaletutgör i detta sammanhang en viktig kanal mellanTurkiet och EU. Den turkiska regeringen har underhösten arbetat vidare med förslag om MR- och demo-kratiseringsreformer. Viktigtär att förslagen snabbt behandlas i parlamentet och attlagar stiftas som omgående kan tillämpas. De konsti-tutionella reformerna, som genomfördes ,måste följas av kompletterande lagändringar.MR-läget i är mycket oroande. Rapporter-na om tortyr, försvinnanden och politiska mord harinte avtagit, snarare tvärtom. Regeringen har därförtagit en rad initiativ för att förmå den turkiska rege-ringen att skyndsamt genomföra de förbättringar somden redan ställt i utsikt.Inom ramen för EU har tillsammans medbl.a. och varit pådrivande när detgäller att påtala bristerna på MR-området i Turkiet.Jag har vid flera allmänna rådsmöten betonat att Tur-kiet nu måste leva upp till sina åtaganden om förbätt-ringar av MR-läget i samband med att tullunioneningicks. Dessa krav har också framförts i den bilatera-la dialogen med . Regeringen har inom ramenför EU, liksom i direkta bilaterala samtal, hävdatvikten av att efterlever de internationellakonventioner på MR-området som landet har under-tecknat. Regeringen kommer att påtala bristerna påMR-området i - så länge de finns kvar.Regeringen har också bidragit till olika insatser påMR-området i . stöder olika frivilli-gorganisationer med verksamhet i . Regering-en har lämnat bidrag till den kursverksamhet sombedrivs av för mänskligarättigheter och humanitär rätt. Härigenom får bl.a.turkiska fängelsechefer utbildning i mänskliga rättig-heter.Regeringen har även gett finansiellt bidrag till densvenska stödkommittén för mänskliga rättigheter iTurkiet, som i samarbete med turkiska Human RightsFoundation verkar mot tortyr. genom-förde i mitten av månaden ett besök i ochIstanbul med riksdagsledamöter från fem partier idelegationen.Även om jag är kritisk vill jag inte att vi vänderTurkiet ryggen. Då skulle vi också vända oss bort frånde krafter i som verkar för en förbättrad MR-standard i landet. Det är bra att vill se sig somen del i , men då måste också inse attnödvändiga reformer på området mänskliga rättighe-ter måste genomföras.Anf. 12 ():Herr talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret på min interpellation, som jag ställde just medanledning av att det nu är kommed i EU:s tullunion och också med anledning avrapporten från . Jag kan bara kon-statera att utrikesministern nu delar bekymren vadbeträffar utvecklingen av situationen när det gällermänskliga rättigheter i , vilket vi är mångasom gör.Anledningen till den stora tveksamheten och mot-ståndet mot medlemskap i tullunionen varegentligen inte att man inte ville ha med , menvi var väldigt många som såg den stora skillnadenmellan ord och handling från turkiska regeringarssida.Turkiet har undertecknat alla internationella kon-ventioner som på något sätt rör mänskliga rättighetermen har sedan totalt struntat att leva upp till dem. Jagvar själv med i en riksdagsdelegation liknande densom åkte . Det var ungefär , de-cember 1995. Då kunde vi konstatera hur det ungefärförhöll sig. Man säger en del vackra saker, och sedangör man ingenting för att leva upp till det. Det var detsom gjorde att det fanns ett motstånd. Man tyckte attdet borde sättas ett ännu hårdare tryck på Turkiet.Nu visar rapporten att situationen är minst sagtprekär och att man inte har gjort någonting för attfölja upp de utfästelser man tidigare gjort. Utrikes-ministern räknar i svaret upp en rad åtgärder ochinsatser som regeringen har gjort efter det att tullu-nionen trätt i kraft. Det är naturligtvis väldigt viktigtatt stödjer dessa organisationer och dem somarbetar för mänskliga rättigheter och demokrati iTurkiet. Det måste vi fortsätta att göra. Det är otroligtviktigt för att man skall kunna få kraften att få enbättre utveckling till stånd.Positionerna mellan den turkiska regeringen ochPKK - som man ser som sin stora fiende, och somnaturligtvis också är det, och är mycket militant - äroerhört låsta. Regeringen säger att målet är att utrotaterroristerna. gör man egentligen inte såmycket annat. Så har jag uppfattat att det i stora dragär. delar den stora massan av kurder intePKK:s uppfattning om att man skall ha en självstän-dig stat osv., utan man vill leva i fredlig samexistens.Regeringen har lovat att häva undantagstillståndeti sydöstra . Det har man lovat vid flera tillfäl-len, och det har aldrig skett. Det är fortfarande lika-dant som det är. Det är lätt att inse att ju mer våldettrappas upp och ju mer låsta positionerna blir destolängre ifrån en fredlig samexistens kommer man.Människorna i lider oerhörtmycket. Det är en ohållbar situation, och det tror jagatt vi alla är överens om.Det internationella samfundet måste agera så attparterna börjar tala med varandra. Det är faktisktnödvändigt. Det bästa sättet för den turkiska regering-en att försvaga PKK, vilket man vill, vore för att gevissa rättigheter till den kurdiska befolkningen. Dåskulle PKK mista sin grogrund, och det vore mesteffektivt.Det finns några positiva saker som skett. Kritikenväxer t.ex. en del i , och domstolarna är gans-ka självständiga. Men det finns mycket som återståratt göras. Utrikesministern har talat om vad vi hargjort för att påverka EU. Jag skulle vilja ställa enfråga till ministern. Vad har EU egentligen gjort föratt förbättra situationen?Anf. 13 ():Herr talman! Jag får också tacka för svaret. Det äregentligen med sorg i hjärtat som jag går till den härinterpellationsdebatten. Tyvärr har det blivit som jagmisstänkt när jag har studerat hur arbetar.Man är oerhört skicklig på förhalningsteknik. Åtmins-tone har man sagt: Vi arbetar med detta.Sedan stiftar man vissa nya lagar som förvärrar situa-tionen, eller skall förbättra situationen, men det förblirungefär samma förhållande.I dag har man nästan kommit upp i det antal för-störda byar som gjorde i norra gällde det en mindre befolkning, och procentuelltsett var 4 000 byar där mer. Men är man uppe i ca3 500. Det är ganska sedan det var under2 000. En by kan vara några hundra invånare, men detkan också vara flera tusen. Det är oerhört mångamänniskor. Det finns flera miljoner internflyktingarsom ökar på storstädernas slum, eller som ärbomullsplockare, och de är kurder.Jag vet hur man behandlade kurderna när manskulle bygga Atatürk-dammen. Det var nästan barakurder som fick flytta på sig. De som kunde uppvisapapper på sin kunskap, osv. kunde få ny jord. Men detvar i stort sett inga kurder som fick någon ny jord,utan det var ett fåtal andra. finns dettaförtryck.Om man tittar på historien är det en logisk ut-veckling hur det ser ut i med byvakter. Detvisades ett TV-program för inte så länge sedan, somsändes åtminstone två gånger. Det var oerhört tydligthur man behandlade människor. Man tvingade männi-skor att bli byvakter, och de utsattes från två håll. Detvingades under dödshot att bli byvakter. Sedan var deunder dödshot från gerillan eller från vanliga kurdersom inte är medlemmar i . De blir kontrolleradepå ett omänskligt sätt.Vi tyckte att man skulle ha krävt att visadeåtminstone några förbättringar i handling på områdetmänskliga rättigheter innan det fick gå med. Det togssom en seger för dess sätt att arbeta att det fick kom-ma med. Det var bara ord. Man sade: Om ni gör dettaoch förbättrar den här situationen kan vi acceptera attni är med i tullunionen. Det tolkade enligt sittsätt att se. Man arbetar inte som våra demokratiskapartier eller länder gör, utan man arbetar på ett annatsätt. Man bara lovar, men man håller inte, och man ärspecialister på uppehållande åtgärder.Jag tycker inte alls att vi skall vända ryg-gen. Jag är glad för att jag fick höra det uttalat här.Men jag tror att vi måste ha ett annat sätt att arbetamed . Vi skall inte tro på någonting förrän vifår se vad som händer. Det finns sådana horribla sakersom att man har träffat ett avtal med om återsän-dande av flyktingar. gjorde man det ändå, mennu är det formaliserat . Det betyder sänder tillbaka eller sådana som variti opposition till , och sänder tillbaka kurdersom har lyckats fly.Detta är ett formaliserat avtal. När det hände dess-förinnan var det svårt att bevisa och man kunde kan-ske inte göra så mycket från något annat land. Men ioch med att detta avtal finns borde det tas upp i sä-kerhetsrådet. Vi har oerhörda möjligheter nu som intefanns för när vi hade den förra inter-pellationsdebatten.Anf. 14 ():Herr talman! Jag får också instämma med demsom tackar för svaret. Det är bra att dessa interpella-tioner har ställts. Jag var med på resan nu i januari.Jag fick i stort sett bekräftat de uppgifter som harförekommit från andra håll, och som kommissionenhar visat i sina utredningar.Mänskliga-rättighets-organisationen HumanRights Association har klar sin statistik närdet gäller olika mänskliga rättigheter. Den konstaterari sin rapport att utomrättsliga avrättningar och döds-fall genom tortyr har ökat från 122personer till 190 . När detgäller antalet personer som har dött i väpnade sam-manstötningar har det minskat från ca 4 000 till 3 000.Däremot har antalet beslut om t.ex. stängningar avfackföreningar, dvs. domar som har inneburit att deupphört med sin verksamhet, stoppad utgivning avtidskrifter och stängda föreningar ökat från 100 till132. Antalet häktade har ökat från 14 000 till 20 000,osv.Detta är inte några särskilt stora framsteg, utan detär snarare bakslag. Det var vad vi varnade för somtyckte att man skulle ha försökt att vänta och ökatpressen på i stället för att gå på tullunionen.Men är vi där. Vi anser att det är grundläggande attfortsätta dialogen med och så långt möjligtöka trycket på regeringen där.Som tog upp är grundbulten imånga av dessa sammanhang den väpnade konfliktsom pågår i sydöstra . Jag skulle vilja veta omregeringen har några funderingar och idéer om hurman kan stimulera att det blir vapenvila, dialog ochnågon form av förhandlingar. Parterna kan ju inteträffas direkt, vilket är ganska normalt i sådana härsituationer. Men i andra historiska konflikter - , och - har man via olikakanaler lyckats komma i gång ochtrappa ned. Kan man tänka sig nordiska initiativ t.ex.för att man också skall få med andra OSSE-länderså att man hittar vägar att nå politiska lösningar istället för att den här meningslösa militära konfliktenfortsätter?Inom FN:s kommission för de mänskliga rättighe-terna skulle man kunna verka för en resolution somuppmanar att bjuda in en arbetsgrupp somundersöker bakgrunden till att personer försvinneroch som undersöker förekomsten av olagliga arreste-ringar. FN:s utsedda rapportörer för utomrättsligaavrättningar skulle då kunna få i uppdrag att undersö-ka förekomsten av sådana avrättningar och av tortyr.Jag vill gärna ha en reaktion på dessa synpunkterfrån utrikesministern.Anf. 15 PER ():Herr talman! Även jag vill tacka utrikesministernför svaret.Jag deltog också i den grupp som var i den12-16 januari. Vi träffade en rad olika organisationer.Vi träffade fackföreningar, läkare som arbetar medtortyroffer, progressiva journalister, organisationernaför mänskliga rättigheter, f.d. parlamentsledamöteroch en biskop - han var syrian. Under allavåra möten och diskussioner fick vi just bekräftat detsom alla är överens om, nämligen att intelever upp till de mänskliga rättigheterna. Det pågår faktiskt ett inbördeskrig i Turki-et. Jag tror att de flesta kunde bekräfta det.De officiella myndigheter som vår grupp hademöjlighet att träffa var: ochMR-utskottet i det turkiska parlamentet. De har alltsågenom en speciell lag ett särskilt , vilketde påpekade noga.På gav de oss en skrift föratt visa oss att de verkligen jobbar med mänskligarättigheter. Tyvärr är den på turkiska och omöjlig attta till sig. Man kan knappast säga att vi blev tillfreds-ställda med de svar som vi fick av ordföranden i i parlamentet. De frågor som vi ställde blevinte bemötta. Det var först en officiell hållning. När visedan ställde frågor om sydöstra kan mansäga att vi bemöttes med svaret att det i stort sett varovänligt att fråga om sådana saker. Det handlade omterrorister. Och terrorister, dvs. PKK, skulle förstelimineras. Sedan kunde man diskutera. Det var alltsåen oresonlig hållning, och det var oerhört svårt attföra en normal diskussion.Jag skulle vilja återkomma till det som BengtHurtig tog upp och som nämndes under flera av våramöten i och , nämligen att Sverigeskulle kunna spela en roll som medlare i den situationsom råder i sydöstra , kanske tillsammans medandra skandinaviska länder. Man hänvisade till vadNorge hade gjort tidigare i f.d. och me-nade att kunde göra någonting.Vi tog upp resolutionen från Europaparlamentet.Den togs knappast på allvar från den officiella sidan.Man var inte riktigt intresserad av att förstå resolutio-nen . Däremot menade de organisationer avNGO-typ som vi träffade att det skulle bli en heltannan kraft i resolution om deenskilda nationerna skulle hävda ungefärsamma saker.Jag vill alltså ställa en fråga om möjligheterna attbidra just i medlararbetet för en fredlig lösning.Anf. 16 Utrikesminister ():Herr talman! Vi vidgar nu diskussionen. Denhandlar inte bara om förbindelsen mellan EU ochTurkiet utan är mer allmän.Det gäller att använda alla de olika instrumentsom finns när vi skall trycka på för en bättre efterlev-nad av mänskliga rättigheter i . måstenaturligtvis efterleva de internationella konventionersom man har skrivit under och också leva upp till sittmedlemskap i , och Organisationenför säkerhet och samarbete i . måstevi naturligtvis inse det som flera talare pekar på,nämligen att det är en väpnad konflikt i landet. Mankan inte bortse från den. Den skapar naturligtvis ettmycket allvarligt läge, och det finns en oresonlighethos båda parter i den konflikten.När jag får frågan om jag kan se en lösning ellerhar någonting att komma med måste jag i ärlighetensnamn säga: nej. Många har gjort försök, men jag kaninte säga att jag kan komma med någon lösning påden här konflikten. Man hoppas ju på människorsvilja att leva i fred och att människors förnuft såsmåningom skall leda till att man hittar varandra.Detta måste ju ändå göras upp i ett samtal vid ettförhandlingsbord. Det finns ingen annan möjlighet.Kan någon utomstående delta som medlare? Vadgäller medlingsinsatser måste alltid båda parter önskainsatser från någon utomstående. När man väl har fåtten förfrågan och två parter önskar detta får man sevem som kan vara lämplig som medlare. Jag tror attalla vi som känner den här konflikten skulle varaberedda att göra insatser, men först måste det alltsåfinnas förutsättningar.Om vi går tillbaka till EU:s förhållande till Turkietskulle jag vilja peka på något för att göra historie-skrivningen litet mer rättvisande. När vi diskuteradedet här var det faktiskt inte bara fagra ordfrån den dåvarande turkiska regeringen. Det var intebara uttalanden om att förbättra situationen vad gällermänskliga rättigheter. Det gjordes också insatser. Mangenomförde faktiskt en grundlagsreform i juli 1995som innehöll flera lagändringar i riktning mot ökaddemokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Mangjorde en förändring av den turkiska terroristlagen,vilket ledde till att omkring 140 politiska fångarsläpptes fria. Det var alltså saker och ting på gång irätt riktning då beslut fattades omtullunionsavtalet av Europaparlamentet.Det är sant att det blev en tillbakagång 1996. Denutveckling som vi såg som positiv följdesinte upp, snarare tvärtom.Landet befinner sig i en situation med en ganskabräcklig politisk ledning. I och för sig håller regering-en samman, men vi kan se att man har mycket olikaåsikter. Det handlar å ena sidan om att dra åt det is-lamiska hållet och å andra sidan om sekularisering. Åena sidan finns de som har ögonen på väst. Å andrasidan finns de som tittar mer åt öst. Detta har dessvär-re inte lett utvecklingen framåt.Anf. 17 ():Herr talman! Vi kan diskutera denna fråga väldigtmycket. Jag delar uppfattningen att det nog inte finnsnågra patentlösningar på hur man skall lösa dennakonflikt, men vi måste försöka. Vi måste arbeta väl-digt hårt. Den uppfattningen tror jag att alla här har.Jag tänkte också fråga om hur vi skall kunna an-vända vår plats i för att utöva yt-terligare påtryckningar. Jag har också funderingarkring FN-närvaro i området och kring medling och så.Det är klart att båda parter skulle behöva vara med pådetta. måste processen börja någonstans.Det är kanske en utopi att tro att PKK och den turkis-ka regeringen skall komma och be om medling, menman kanske kan initiera en sådan process. Jag skullevilja att utrikesministern resonerar litet grand ocksåomkring detta.Sedan ställde jag frågan om vad EU egentligen hargjort konkret. I svaret fick vi veta väldigt mycket omvad har gjort för att sätta tryck på EU för attde i sin tur skall sätta tryck på . Men fråganom vad som egentligen har hänt fick vi inte så mycketsvar på.Jag delar, det vill jag säga, i grunden ministernsåsikt om att samarbete är bättre än isolering. Jag tyck-er egentligen det, men detta samarbete måste ocksåförenas med mycket starka krav. På något sätt måsteTurkiet känna att tullunionen är ett avtal som kanupplösas, och att man inte kan göra hur som helst.Turkiet måste känna att det faktiskt får effekter omman inte följer det som man har sagt.Detta är inte den enda svåra fråga som har medTurkiet att göra. Jag skall inte blanda in Cypernfrågani den här diskussionen, men det är ytterligare enkomplikation när det gäller Turkiet.Jag skulle också önska att , tillsammansmed andra nordiska länder, kunde ta på sig någonsorts medlarroll och försöka trycka på. Sedan är detklart att den turkiska regeringen också själva måste talitet initiativ om de vill hålla ihop sitt land, om de villha fred. I sitt eget intresse borde de göra något så attde mänskliga rättigheterna i sydöstra förbätt-ras. Jag tänker då på att människor skall få användasitt eget språk och öppna skolor osv.Anf. 18 ():Herr talman! Jag vill också på grund av det somhar sagts av andra talare fråga: Är utrikesministernberedd att försöka ta ett nordiskt initiativ? Jag vet juatt utrikesministern är mycket engagerad i mänskligarättighetsfrågor och också i denna fråga. Men vad kanman göra? Kan det här vara en möjlighet?Sedan får man inte glömma bort stor-maktsdrömmar. har ju radio- och TV-sändningar till alla olika turkisktalande folk runt om-kring för att försöka öka grogrunden för en turkiskstormaktsbildning. Hur djupt detta går, och vilkamöjligheter de har, kan inte jag bedöma, men detfinns helt klart där. Det är då bra att arbeta direkt ellergenom de nordiska länderna.Det är mycket som har hänt . Jagtänker bl.a. på de fängslade parlamentarikerna och påhungerstrejken bland fångarna. Detta är ju också näraknutet till svensk flyktingpolitik, men det tänker jaginte ta upp här i dag.PKK har faktiskt utlyst vapenvila ,men detta har man inte fått något gehör för. Jag tyckeratt det märkligt att man inte ens försöker. Det ärmärkligt att en sådan organisation som PKK när denkommer med förslag om vapenvila - och man harfaktiskt hållit det också - inte alls får något gehör fördetta. Det är ändå värt att pröva. Fast det kan vi intelägga oss i förstås.Det är också viktigt att veta att det finns 300 000soldater. av dessa gick också in i norra ochbombade där. Det gäller alltså inte bara , utandet gäller det kurdiska området över huvud taget.Soldaterna i östra kostar ungefär lika mycketsom får in på sin turism. Det är något att tänkapå. Skall vi fortsätta ha fri turism eller skall det görasförsök med bojkott mot turismen?Hundratals har mördats och ingenting händer. Detfruktansvärda är det lidande det kurdiska folket drab-bats av . Man vet inte riktigt hurmånga kurder det finns i . Det kan röra sig om15 miljoner människor. En del hävdar att de är ännufler. Det är alltså av befolkningen som fårutstå detta lidande. Till det skall läggas andra minori-teter, fackföreningsledare, kommunister och oliktän-kande, t.ex. alebiterna av vilka många är kurder. Detfinns stora grupper som tillhör de förföljda. Kanverkligen ett land förfölja så stora grupper i längden?Men det är klart, kurderna i just östra är oftalågutbildade. Det finns många analfabeter. Det är intesom i , där det finns många välutbildade och därläskunnigheten var så gott som total innan Gulfkriget.Det är alltså en skillnad jämfört med kurderna i Tur-kiet. Det är möjligt att det är lättare att manipuleradessa.Turkiet är också det land i världen som har fängs-lat flest journalister. Försvinnandena bland journalis-ter är många och många har dött. Jag vet inte omTurkiet ligger högst i världen när det gäller antaletdöda journalister, men när det gäller antalet fängsladejournalister ligger i alla fall högst. Man harockså tagit journalister från andra länder. Jag vet fängslade en del under en stor demonstration iDiyarbakir. 100 000 personer deltog, och man skötrakt in i folkleden. Det var efter att en ledare somhette blivit mördad. Vid detta tillfällefängslades också journalister.Det finns mycket att angripa här. Jag hoppas attSverige tar ytterligare ett initiativ, eget eller tillsam-mans med andra länder, om det går.Anf. 19 ():Herr talman! Mycket av problematiken i Turkietcirkulerar ju runt den väpnade konflikten. Jag var därunder en av vapenvilorna och frågade då hur man frånregeringens sida såg på dessa vapenvilor. Man sadeatt det bara var ett trick för att PKK skulle skaffa sigmer vapen och ammunition. Det var inget man be-hövde bry sig om.Det har funnits en stenhård attityd, men det finnsockså tecken på att man ibland kan föra någon formav dialog. Man lyckades ju med hjälp av människor-rättsassociationen förhandla loss en grupp turkiskaofficerare som tagits till fånga av PKK. Man ficktillbaka dem till den turkiska sidan. Då gick det tydli-gen att föra en sorts diskussion - via ombud i alla fall.De väpnade striderna har ju pågått . Båda parterna bör rimligen inse att de intekan vinna. PKK har ju sina baser och sin uppbyggnadutanför landet, och naturligtvis också i bergstrakterna.Det är oerhört svårt att komma åt dem. Ändå har manhållit på . Naturligtvis kan inte heller PKKvinna militärt mot . Den insikten borde bådaparterna bibringas.Min fråga när det gäller FN:s möjligheter kvarstår.Är det orimligt att tänka sig att i en resolution uppma-na att bjuda in en arbetsgrupp som undersökerbakgrunden till försvinnande av personer och före-komsten av olagliga arresteringar?Anf. 20 PER ():Herr talman! Jag nämnde norr-männen och f.d. . Jag tror att det var iPalestina, som de gjorde den fina insatsen, mendet förringar den ju inte ett ögonblick.Jag skulle vilja nämna det man förlitade sig på.Man krävde av premiärministern att parlamentsleda-möterna som satt fängslade skulle släppas, att MR-frågorna skulle respekteras, att kurdfrågan skullekunna diskuteras och att ändringar skulle göras i anti-terroristlagen. Dessa krav ställde man till TansuÇCiller, men han har inte följt upp eller brytt sig omdem. De har alltså en röst utåt och sedan ett handlan-de som inte alls stämmer överens med den.Min känsla är att man självfallet inte får vända ettsådant här land ryggen. Man måste arbeta på allamöjliga plan. Man måste försöka både stärka de de-mokratiska krafter som finns och klart visa sitt av-ståndstagande till alla antidemokratiska tendenser somfinns. Jag har skrivit en motion där jag föreslår t.ex. skulle kunna bryta avtalet om tullunioneneller göra en tillfällig suspendering av röst-rätt i . Man skulle också kunna föra uppfrågan i FN. Jag tror inte att säkerhetsrådet är till förannat än just sådana här allvarliga saker som situatio-nen i . Därför är det rimligt att försö-ker ta upp frågan i säkerhetsrådet.Anf. 21 Utrikesminister ():Herr talman!