prot · GK0983 · 1997-03-21 00:00:00 — Eftersomvarje forskare i fall genererar ungefär tioarbeten för medarbetare, innebär det att baragenom detta kan ha förlorat upp emot 30 000 jobb påregeringens skattepolitik.Det är förvisso bra att nu gerbesked om att den s.k. värnskatten skall avvecklas.Det får vara slutdribblat kring värnskatten . Närskall skatten tas bort, ? Skall denersättas med någon annan straffbeskattning? Är det nuett löfte från regeringen att marginalskatterna faktisktskall sänkas? Och inser för övrigt regeringen nu äntli-gen skattekilarnas hämmande inverkan på ekonomin?Herr talman! Utan ett konkurrenskraftigt klimatför företagande, arbete och investeringar kan Sverigealdrig återta sin plats som framgångsrik industrinationoch ett av rikaste länder. Utan att det skerkan arbetslösheten aldrig till fullo bekämpas. Kon-sekvenserna av regeringens bristande näringspolitikfår hela svenska folket bära. Det gäller i särskilt höggrad de redan arbetslösa. Det som före valet utlovadesbli en aktiv näringspolitik har visat sig bestå av nä-ringspolitisk stiltje.Företagarna gör regelbundet genomgångar av hurföretagsklimatet utvecklas. I den senaste, 3,blir slutsatsen av den socialdemokratiska regeringenspolitik följande:Av 36 beslut som påverkar investeringarna har 24varit negativa. Av 23 beslut som påverkar sysselsätt-ningen har 15 varit skadliga. Av 6 beslut som rörkompetensnivån i näringslivet har 6, dvs. samtliga,varit negativa. Det är ett lika bistert som talande be-sked om regeringens näringspolitik.Grundproblemet är att man helt saknar linje i po-litiken. Försämringar av näringsklimatet i form avåterställare följs av återställare och sedan av återstäl-lare av återställarnas återställare. Det är ett dribblandeutan dess like. Förutsättningar för stabila villkor förföretagande och produktion saknas fullständigt, vilketgör att människor tvekar att satsa för framtiden.Att landets näringsliv så tappat förtroendet för re-geringens politik borde få varje näringsminister att igrunden överväga om man är på rätt väg. Skulle baraett enda av de tidigare nämnda företagen välja attlämna landet skulle de ekonomiska effekterna blihögst betydande för enskilda människor och för sam-hället.Jag tycker därför att det är häpnadsväckande attkritiken från näringslivet inte har bemötts av en sak-debatt utan i stället av väldigt svepande formuleringardär man anspelar på lönelägen i näringslivet som svarpå kritik om kärnkraftsavveckling. Jag skulle bli väl-digt glad och välkomna om skullevilja ta debatten i sak med mig och med näringslivetsföreträdare.Anf. 59 Näringsminister ():Herr talman! Jag uppskattar det sista om att prata isak. Låt oss börja med det. Låt oss prata om närings-livsklimat och fundera över vad som har hänt i sak.Det var väl det som var intressant.Under perioden 1991-1994 sade man att man fat-tade en massa riktiga beslut för näringslivsklimatet.Men vad hände i sak? Jo, i sak hände det att en halvmiljon jobb försvann. De flesta av de jobben försvanni näringslivet. Aldrig hade vi sett så många konkurser.Aldrig upplevde vi någonsin att antalet företag mins-kade i , inte , . Aldrig hade vi det så dåligt isvenskt näringsliv. Det var vad som hände i sak.Om vi då tittar på vad som händer i sak just nukan vi konstatera att investeringarna i näringslivet nuär större . Vi kan konstatera att produk-tivitetsutvecklingen, dvs. hur vi förbättrar det svenskanäringslivet, har en snabbare tillväxttakt än någonsintidigare. Vi kan konstatera att sysselsättningen i nä-ringslivet ökar. Vi kan konstatera, apropå det här medatt flytta till eller från , att vi nu har ett kraftigtinflöde av investeringar till . Efter att vi under20 års tid har haft ett utflöde av företag som har inves-terat utomlands investerar nu företag i är vad som händer i sak i näringslivsklimatet.Sedan är det naturligtvis så att Industriförbundetoch liksom LO,TCO, och Företagarnas Riksor-ganisation ger ut vitböcker, rödböcker och andraböcker med litet olika färger där de kräver ett antalåtgärder som skall förbättra för just deras grupp. Jagkan räkna upp ett antal böcker där LO och TCO ärmissnöjda med hur löntagarna har fått vara med ochbära bördorna. Men i sak är det faktiskt så att både förföretagarna, för företaget och för löntagarna är ut-vecklingen långt mycket bättreän utvecklingen mellan 1991 och 1994.Jag skall då gå igenom de tre konkreta frågor somSten Tolgfors tog upp, och jag börjar med skatterna.Ja, det är klart att det är jobbigt att betala höga skat-ter. Men att inte betala skatter och i stället låna tillsakerna gör ju världen ännu elakare. Och det är inte såatt har flyttat ut verksamhet ur . Detär en direkt felaktig beskrivning av verk-samhet. är ett av de snabbast växande före-tagen, och man har lagt en oerhört stor del av sinproduktion i vårt land. Man sysselsätter, direkt ochindirekt, över 125 000 människor i . har valt att satsa så tungt i somEricsson. Det var alltså ett mycket illa valt exempelfrån det gäller energin kan jag konstatera att en avde mest elintensiva industrierna, nämligen ,efter propositionen sade att man ville fortsät-ta investera och vara kvar i Sundsvall.När det gäller flyttning till och från kanjag konstatera att vi nu har ett kraftigt inflöde av in-vesteringar till Sverige.Så i sak, , är nog klimatet rätt bra förnäringslivet, både i form av företag och företagare.Anf. 60 ():Herr talman! Näringsministern lever liksom engång i den bästa av alla världar och odlar därsäkert sin trädgård. Det är talande att han väljer atttala mer om dåtid än om framtid. Var finns strateginför att åter göra till ett av fram-gångsrikaste industriländer? Jag konstaterar också atthan inte svarar om värnskatten, och jag konstaterar attföretagarnas genomgång av näringsklimatet tydligenavfärdas rakt av.Det jag är bekymrad över är att jobb som med ettannat klimat kunde ha kommit här i , bl.a.inom , i stället kommer utomlands.Herr talman! Näringsministern försökte i sitt förstasvar framställa det som att man inom näringslivet ,när regeringen ägnar sig åt massiv kapitalförstöring,förtidsavvecklar kärnkraften och hotar industrinskonkurrensförutsättningar, skall vara glad ochtacksam för att det här inte har genomförts tidigare.Det var Socialdemokraterna som från början för-satte i problemen. Det var Socialdemokrater-na som av partitaktiska skäl drev fram en folkom-röstning som folket då inte efterfrågade. Det var So-cialdemokraterna som här i drev fram årta-let 2010 för avvecklingen. Det var Socialdemokrater-na som talade om oåterkalleliga beslut och sedanåterkallade dem. Det är Socialdemokraterna som ioträngt mål bestämmer sig för att föröda en väl funge-rande energikälla. Det är Socialdemokraterna somfrångår folkomröstningens rekvisit om säkerhet ochsysselsättning som grund för bedömningen av tid, taktoch ordning i avvecklingen och i stället använderpartitaktik.Orsakerna är inre partisplittring. Det är ett spel omregeringsmakten. Och det är framför allt en allmänvilsenhet i det politiska landskapet när det gäller vartman vill att skall ta vägen.Nog innebär energiöverenskommelsen en om-ställning, men frågan är bara till vad. I energiuppgö-relsen sägs att industrin skall tillförsäkras tillräckligtmed el efter den förtida avvecklingen av Barsebäck.Den stora frågan är dock en annan: Till vilket priskommer företagarna att kunna köpa elen?Det centrala är att stigande elpriser sänker indust-rins konkurrenskraft. Enligt LO saknas den här ut-gångspunkten i energiöverenskommelsen. Vilka höj-ningar av elpriset som avstängningen orsakar förbigåsutan kommentar eller analys, skriver Landsorganisa-tionen om uppgörelsen.Den elintensiva industrins marginaler är i mångafall små och av naturliga skäl beroende av elpriset. Dealternativ som står till buds är därmed knappastrealistiska. Den el som skall ersätta elkommer att ligga på en prisnivå som är ungefär dub-belt så hög. Stiger elpriset påverkar detta i det kortaperspektivet företagens lönsamhet, men i ett längreperspektiv riskerar företagen att skadas genom attinvesteringarna dras ned när lönsamheten krymper.Företagen riskerar då att dö sotdöden, även om det tarnågra år. Ett företag som ägarna investerar i kan klarasig , men kraften i utvecklingen bryts.Dessutom öppnar energiuppgörelsen för långsiktigosäkerhet om energisystemet. Den berör de bådareaktorerna i , men däremot klargörs inteom, när eller hur avvecklingen skall fortsätta. AttCentern helt vill överge kärnkraften må vara en sak,men vad vill regeringen på ?Den osäkerhet uppgörelsen ger öppnar för ett po-litiskt spel med uppgörelser och upprivna överens-kommelser under snart sagt varje mandatperiod fram-över. I centrum står spelet om den politiska makten.Problemet för är bara att den elintensiva in-dustrin har svårt att klara den här osäkerheten omframtidens energisystem och elpriser. Risken är därföratt investeringarna också av detta skäl minskar i Sve-rige och bolagens ägare i stället satsar någon annan-stans där villkoren förefaller stabilare och fördelakti-gare.Företag kan flytta, , men Sveri-ge ligger där det ligger och är beroende av en sundenergipolitik. Jag menar att regeringen i grunden börtänka om när det gäller vilka signaler man just nusänder till marknaden. Vi ser redan nu hur räntornastudsar upp och ned, inte minst beroende på att rege-ringen är ute på hal is i energifrågan.Anf. 61 Näringsminister ():Herr talman! Då klarade vi den första frågan. Vikunde konstatera att i sak är det bättre nu än det var1991-1994. Det lämnade rätt fort. Hangick från att prata i sak till att återgå till retorik. Detär ganska duktig på, tycker jag.Låt oss ta de två frågorna då, framtiden och ener-gin. Jag börjar med energin. Om energiuppgörelsenhotar sysselsättningen i borde det ju hamärkts på något sätt, , t.ex. att aktie-ägarna flydde näringslivet. Framför allt borde det hamärkts på något sätt i de elintensiva företagens inves-teringar. De företagen har faktiskt uppvärderats kraf-tigt efter energiuppgörelsen.Den fråga som de företagen har rätt att ställa är:Hur har tänkt avveckla kärnkraften?Moderaterna har ju bestämt att kärnkraften skall av-vecklas. Hur skall det gå till? Det vet de ingentingom. Däremot vet de att socialdemokraterna skall göradet på ett sunt och balanserat sätt.Vi skall ersätta kärnkraften i takt med att vi fårfram nya alternativ. Redan nu tar vi fram pengar attinvestera i alternativen och gör det på sådant sätt attkonkurrenskraften i industrin bibehålls. Det är därförsom marknaden i det här fallet har betygsatt energi-uppgörelsen och sagt att det är värt att investera isvensk basindustri. Man är t.o.m. beredd att höjapriset på den svenska basindustrin.Hur ser framtiden ut då? Vi har konstaterat att detvi har gjort har inneburit att saken har blivit mycketbättre, att vi i sak nu har ett ganska bra närings-livsklimat. Ja, vad vill socialdemokratin?Vi vill fortsätta att hålla ordning på statsfinanser-na. Vi vill se till att den gemensamma sektorn faktiskthar ett överskott, att vi inte behöver låna av näringsli-vet och av hushållen för att finansiera välfärden. Därhar vi visat att vi också klarar det. Så vill vi göra. Vivill fortsätta att satsa mer på kunskap. Vi har presen-terat ett sådant förslag. Vi kommer att gå vidare. Vivill fortsätta att satsa på kompetens. Vi har presenteratförslag. Vi kommer att gå vidare. Vi vill satsa mer påny teknik, modern teknik. Vi vill satsa mer på detekologiskt uthålliga. Och vi vill ha en stark och bravälfärd.Men vad vill ? Hur vill moderaternaatt framtiden skall se ut? Vad vill de göra? De villavveckla arbetsrätten. De vill öka löneskillnaderna.De vill behålla det gamla energisystemet, trots att desäger att det skall avvecklas. De vill, kunde jag höraförra helgen från kommunkonferensen i ,kraftigt minska statens stöd till kommunerna, dvs.kraftigt skära ned välfärden.Jag är inte så övertygad om, , att justden politiken gör näringslivet så mycket lyckligare.Näringslivet vet att under de perioder vi inte förnyaross, när vi inte har ordning på välfärden, när vi intehar trygghet och stabilitet hos löntagare och pensionä-rer, sjuka och handikappade, blir också köpkraftensvag och lönsamheten dålig i näringslivets företag.Jag vill kort beskriva det så, när det gäller framtiden,som andra fråga gällde, att vi står fördet nya. står för det gamla. Det i sig äringet nytt. Det kunde man också ha sagt för hundra årsedan.Anf. 62 ():Herr talman! Tänk jag trodde att det var regering-en som ägde att styra landet och inte oppositionen,som verkar vara utgångspunkt.Man ägnar sig mer åt att granska vad andra partier villän att vilja något själv.Jag noterade också att på intetsätt protesterade mot min beskrivning av hur social-demokraterna har hanterat kärnkraftsfrågan genomåren.För och Socialdemokraterna verkar foku-seringen på industrins konkurrenskraft mer vara ettmedialt än ett verkligt problem. Vi får klämkäckaformuleringar om hur omoderna, ängsliga och gam-maldags de är som hyser oro för följderna av denförtida kärnkraftsavvecklingen. Det får ersätta sakre-sonemangen.Jag kan säga till att det intekommer att imponera på dem som har att fatta beslutom företagande och investeringar i landet. Både fackoch näringsliv är helt emot den förtida avvecklingenav kärnkraften. Så här skriver LO, som ni brukarlyssna på i andra sammanhang: Enligt LO:s uppfatt-ning kommer överenskommelsen att leda till storapåfrestningar för miljö, sysselsättning och välfärd. Deekonomiska bördorna för hushållen kommer att blipåtagliga. Man fortsätter: Avvecklingen försämrarindustriklimatet, när politikerna i stället borde ägnaall sin kraft åt att få till stånd ökade industriinveste-ringar för att därigenom skapa resurser för att åter-upprätta välfärden.Jag kunde inte ha sagt det bättre själv.Näringsministern fick för någon vecka sedan enskriftlig fråga från mig om vad han ville göra för attvärna den elintensiva industrins konkurrensvillkor. Inäringsministerns svar nämns inte en enda gång ordsom elpriser eller energibeskattning, som om konkur-renskraften skulle vara helt oberoende av dessa full-ständigt centrala faktorer. Man pratar i stället i svaretom att tjänstesektorn är viktig. Svaret på en fråga omden elintensiva industrins konkurrenskraft blir alltsåett: Vad då, tjänstesektorn är viktig.Visst är den viktig, inte minst den kunskapsinten-siva tjänstesektorn. Men det gäller faktiskt att inse attvi inte vinner någonting om vi gör oss av med jobb iindustrin. Varje jobb i industrin bär flera andra jobbvid sidan av. Det är ett exempel på insiktslösheten iden nuvarande energi- och näringspolitiken.Anf. 63 Näringsminister ():Herr talman! Låt mig först och främst konstateranär det gäller kärnkraften att det förslag till beslutsom regeringen har lagt fram på bord harlästs av företagen och av aktieägarna. Det har bemöttsmed höjda priser på de företag som skall investera.Drar ingen slutsats av detta?Näringslivet har däremot all anledning att varaoroligt över ståndpunkt. De säger att deskall avveckla kärnkraften, men de talar inte om hurde skall göra det. De är inte heller beredda att satsa inågra alternativ. Det om något är mycket konstigabesked till näringslivet.Den andra frågan som bekymrar sigom är näringslivets konkurrenskraft. Jag vill hävda attdet finns väldigt många hårda fakta som visar hurkonkurrenskraften har förbättrats. Lönsamheten är ettbra mått. Produktiviteten är ett annat gott mått. Inves-teringarnas storlek ett tredje gott mått. Inströmningenav pengar från utlandet till för att investera isvenskt näringsliv är ett fjärde ganska gott mått på attkonkurrenskraften är bra.Men det räcker inte, , att bara se tillatt konkurrenskraften är bra. Vi måste också investerai ett nytt bra klimat. Då kommer vi till det som för ossär viktigt, utbildning, forskning, ny teknik och ettfungerande välfärdssamhälle. De sakerna är långtmycket viktigare än er försämring av arbetsrätt, störrelöneskillnader och ett svagare välfärdssamhälle för attklara tillväxten.Tack så mycket.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1996/97:220 om för-slaget om skattekontoAnf. 64 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag kommer att ompröva förslaget om skattekonto vadavser bestämmelserna om ansvar för företrädare.Bakgrunden till frågan är att förslaget bl.a. innebär attansvaret utvidgas till att omfatta den juridiska perso-nens inkomstskatt.Betalningsskyldighet för den som är företrädareför en juridisk person, s.k. företrädaransvar, infördesunder senare delen av i fråga om anställdaskällskatt som innehållits men inte betalats in till skat-temyndigheten.Ansvaret har därefter successivt utvidgats till attomfatta även mervärdesskatt, punktskatter och tullsamt senast, , arbetsgivaravgif-ter. Skälet till utvidgningarna är att betalningsviljanvisat sig vara sämre i fråga om sådana skatter ochavgifter som inte har omfattats av ansvaret.Företrädaransvarets betydelse hänger sammanmed att staten som skatte- och avgiftsborgenär intehar möjlighet att välja sina gäldenärer och inte i för-väg kan göra en kreditvärdighetsbedömning ellerbetinga sig säkerhet. Dessa möjligheter står flertaletandra presumtiva borgenärer till buds, och kreditinsti-tuten kräver ofta borgen, s.k. skötselborgen, av deneller de fysiska personer som driver ett mindre företagi aktiebolagsform.Genom de utvidgningar som, på goda grunder, hargjorts har företrädaransvaret kommitatt omfatta av den totalaskatte- och avgiftsuppbörden. Den utvidgning som detnu framlagda förslaget innebär skall ses mot den bak-grunden.Det bör i det här sammanhanget också nämnas attden straffsanktion som finns vid underlåtenhetatt betala in källskatt som innehållits nu föreslås bliavskaffad, liksom även det s.k. makeansvar för andramakens inkomstskatt som gäller i vissa situationer.Förutsättningarna för att ålägga någon personligbetalningsskyldighet enligt reglerna om företrä-daransvar kommer inte att ändras. Kravet på uppsåteller grov oaktsamhet, så som detta formats i rätt-spraxis, kommer alltså fortfarande att gälla, trots attlagtexten nu får en förändrad utformning. Beslutenkommer liksom att fattas av allmän domstol.Mitt svar till är att jag inte av-ser att ompröva förslaget om skattekonto vad gällerföreträdaransvaret.Anf. 65 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för sva-ret, som ju i stort sett sammanfaller med texten i lag-rådsremissen.Anledningen till att jag interpellerat i denna frågaär att jag innan ärendet kommer till som enproposition vill uppmärksamma regeringen och detansvariga statsrådet på att förslaget innehåller sakersom kommer att uppfattas som ytterligare steg i enföretagarfientlig riktning. Vad som föreslås är ettansvarsgenombrott som är mycket viktigt, både ipraktiken och principiellt. Staten skaffar sig en ännustarkare särställning, och företrädare för en juridiskperson betraktas som om de har gått i proprieborgenför företagets skatteutgifter. Detta kommer enligt minuppfattning att negativt påverka företagares vilja attengagera sig i svenskt näringsliv.I aktiebolagslagens första kapitel står det: "I ak-tiebolag svarar delägarna ej personligen för bolagetsförpliktelser." Detta kommer att helt åsidosättas.Tillskapande av juridiska personer med begränsatpersonligt ansvar, främst aktiebolag och ekonomiskaföreningar, utgör en av de viktigaste historiska an-ledningarna till att den ekonomiska utvecklingen togfart. Att kunna delta i ett företag utan att behöva ris-kera hela sin privata ekonomiska ställning har möj-liggjort etablering av de allra flesta företag i som föreslås är i själva verket en fundamentalförändring i synen på företagsamheten och ansvaretför dess företrädare. Det är alltså ytterligare ett bevisför att regeringen inte har tillräckliga insikter i företa-garnas värld. Regeringen är inte bara kameral, utanblir alltmer lik medeltidens fogdar.Statsrådet säger i sitt svar att företrädaransvaretredan i dag omfattar av den totala skatte- ochavgiftsuppbörden. De sista skulle därförinte vara särskilt betydelsefulla. Jag vill här under-stryka att statsrådet gör det litet för lätt för sig. Att påstatens uppdrag svara för uppbörden av anställdasinkomstskatter och mervärdesskatt är något helt annatän att bli personligt ansvarig för den juridiska perso-nens preliminära kvarstående och tillkommande skat-ter. Till yttermera visso slopas de subjektiva rekvisi-ten grov oaktsamhet och uppsåt, och kvar blir bara ettobjektivt kriterium, dvs. att inbetalningen har utebli-vit. Det personliga ansvaret skall gälla om företagetinte har vidtagit de åtgärder som krävs för att få tillstånd en samlad avveckling av den juridiska perso-nens skulder.Min fråga till statsrådet är då: De här reglerna ärkonkursdrivande, och varför skall man införa sådanaregler? Kan statsrådet dessutom berätta för mig hurtillämpningen skall ske i praktiken och efter vilkakriterier skattemyndigheterna skall agera? Vilka kun-skaper om hur ett företag fungerar finns samlade hosskattemyndigheterna och ?Anf. 66 Statsrådet ():Herr talman! är till synes upp-rörd och ser detta som ett stort principiellt genombrottför någonting obehagligt. Jag har mycket svårt attförstå vad är upprörd över.Den praktiska förändringen, när vi nu inrättar ettskattekontosystem, gäller att även juridiska personersinkomstskatt nu räknas med. Det motsvarar knappt8 % av den totala bruttouppbörden. Under tre decen-nier har förändringar i detta gjorts, och vi har nått upptill . gör vi en förändring så att detblir en principiellt riktig syn på detta.Det underliga är att det stora principiella genom-brottet i detta sammanhang gjordes när man ävenbörjade räkna in arbetsgivaravgifter i underlaget. Detvar ett principiellt genombrott. Vilka gjorde det? Jo,det var den borgerliga regeringen som lade fram det förslaget, som var ett avgö-rande steg, i så fall, i företagarfientlig riktning. Det ärklart att inte heller tycker det, utandet är i den allmänt upphetsade debatten om före-tagsklimatet som detta också sveps in.Borgerliga partier har varit med och byggt uppdetta system. Det är ett rimligt system, och det finnsrimliga argument för det. Vi gör det mera principielltriktigt . Om det har gjorts ett principi-ellt genombrott så var det islutet av 1970-talet.Jag kan alltså inte se att detta är något att vara såupprörd över som verkar vara.Tillämpningen skall överensstämma med den somhar vuxit fram med nuvarande bestämmelser. Det ärinte fråga om någon skärpning av ansvaret. Regering-en har också tagit intryck av remissinstanserna. Iutredningen fanns det en diskussion om att skatte-myndigheten skulle vara första instans. Det ställer interegeringen upp på, utan allmän domstol skall varaförsta instans.Det förslag om skattekonto som regeringen läggerfram är ett betydelsefullt förslag i praktiken för små-företagare. Jag skulle vilja höra något erkännande påden punkten från . Detta innebär ettunderlättande för småföretagarens situation. Hanseller hennes liv blir i praktiken litet enklare genomdetta förslag. Då skall man inte lyfta fram den härdelen, som ju på inget vis är något nytt principielltsteg, som något mycket negativt. Vi kan ha en mycketmera sansad diskussion om detta.Anf. 67 ():Herr talman! Om en borgerlig regering i slutet av1970-talet fattade ett dåligt beslut motiverar det inteatt man skall fortsätta på samma väg som man slagitin på. Statsrådet är väl medveten om att det har före-kommit en diskussion om att man skulle frångå före-trädaransvaret även när det gäller arbetsgivaravgifteroch liknande, eftersom andra fordringsägare kommer ien svagare ställning.Jag blir litet oroad när jag hör statsrådet säga attdetta inte är av principiell betydelse. När det gäller attinkassera källskatter, mervärdesskatter o.d. är man juett ombud för staten. Man utför en handling, och manskall redovisa det hela. Kan man inte göra det, ja, dåhar man förskingrat pengarna. Men vi har en tillkrång-lad värld med skatteregler som är svårtolkade - inteens de bästa experter klarar ju det hela - och därhögre rätt ofta undanröjer skattemyndigheters ansvar.Att då göra företrädare, dvs.