prot · GK09114 · 1997-06-04 00:00:00 — Han påpekar detta mycket påtagligt.Det är en del av våra handlingar. Det kanske PeterEriksson hade glömt att sade.Det avgörande är inte att man av olika anledning-ar, av tidsbrist och andra skäl men inte för att manipu-lera, inte anser att denna rapport skall hanteras föreomröstningen. Det avgörande här är om man kan ledai bevis att det finns något slags syfte bakom detta frånregeringens sida, att dölja väsentlig information. Detgår inte att visa att det finns. Man kan med ansträngdatolkningar möjligen läsa in någonting om att man villefördröja det, men därav följer inte att syftet skullevara att undanhålla någonting. Observera att gransk-ningen genomförs som sådana härgranskningar skall ske, utan några konstigheter.Beträffande konspiration kan jag säga att leverman i en konspirativ miljö, som någon av mina mot-debattörer gör, kan man finna konspirationer bakomallt möjligt inom politiken. Min åsikt är att talet omkonspirationer är överdrivet och ett ut-tryck för en förvriden syn på det som faktiskt sker ipolitiken.Anf. 169 ():Herr talman! Konspiration är det fråga om, NilsFredrik , när man i lönndom gaddar ihop sig.Men detta är inte så särskilt mycket lönndom därföratt vi dessbättre har handlingsoffentlighet. Handling-arna visar entydigt att man har uppmanat regeringenatt komma ifrån att rapporten publiceras därför att denkan störa folkomröstningskampanjen.Påståendet om arbetsbelastningen och det mycknaarbete som läggs ned för att svara på en sådan härrapport är överdrivet.Ulf använde en stor del av tiden underutfrågningen för att förklara hur oviktiga dessa rap-porter var. Egentligen var de världens minsta lillabisak, enligt honom. Att då hävda att det skulle inne-bära ett så enormt arbete att svara på dem är felaktigt.Visserligen kan jag förstå att regeringen läggerned mer arbete när man granskas av än detarbete som man lägger ned på att närvara vidoch lyssna på KU:s debatt, det kan jag tänka mig.Men det handlar om en minimal arbetsinsats.Anf. 170 ()replik:Herr talman! Det avslutande som föll något utan-för den här granskningsdelen kan jag hålla med om attdet hade varit trevligt med större närvaro från olikaregeringsföreträdare.I övrigt kan jag inte se att har nå-gonting nytt att komma med som jag inte redan harbemött.Kenneth sade t.ex. att det hela inte har sketti lönndom, och därför kan det inte vara fråga omnågon konspiration. Bra, sluta då att tala om konspi-ration! Detta är offentligt, och innehållet är inte pånågot sätt sensationellt.Anf. 171 () replik:Herr talman! Jag har inte talat om detta som enkonspiration, utan jag har talat om det som om manhar försökt uppskjuta publiceringen av en rapport,vilket man ju faktiskt har försökt att göra.Nils utnämner oss som är kritiskatill detta till konspirationsteoretiker. Det kan inte varamycket till konspirationsteori i så fall, sade jag i entidigare replik och jag kan upprepa det igen.Det är uppenbart att man inte har velat ha rappor-ten publicerad under folkomröstningskampanjen, ochman har agerat därefter. Det anser vi vara felaktigtoch klandervärt, därför att då har man också undan-hållit allmänheten viktig information.Anf. 172 ()replik:Herr talman! Det är bra att vi är överens om att detinte föreligger någon konspiration här. Det är ju alltidnågot som vi har uppnått med detta meningsutbyte.Än en gång: Det avgörande är inte att regeringenav olika anledningar ville uppskjuta rapporten utan skulle haft syftet att undanhålla väsentlig infor-mation, påstås det från reservanternas sida. Jag kan dåbara upprepa att detta syfte på intet kan sätt styrkas.Dessutom har det visat sig att informationen i rappor-ten i varje fall inte var negativ för dem som var EU-positiva.Anf. 173 () replik:Herr talman! Att det inte var en konspiration är juinte någonting som har konsta-terat. Det är ju han som tillvitar andra att vara konspi-ratoriska och ha konspirationsteorier. Det är i så fallvi som har uppnått att nu fårlåta bli att beskylla sina meningsmotståndare för attvara konspirativt lagda.Anf. 174 () replik:Herr talman! Jag måste också kommentera ankla-gelserna om konspiration och konspirationsteorier.Det är ganska absurt.Denna historia inleddes med att Dagens Nyheterpublicerade en nyhetsartikel om detta. Man hade fåttinformation direkt från om attSverige medvetet hade arbetat för att slippa publice-ringen före folkomröstningen om EU.Om det ligger några konspirationer bakom har jaginte en aning om. Men det är helt uppenbart vad detsvenska har gjort. Syftet kanknappast vara annat än att undanhålla materialet tillefter folkomröstningen.Här gäller detsamma som i det kulturärende somtidigare var uppe. KU måste fråga sig: Varför riverkulturministern eller någon tjänsteman ur några sidorur det material som skall skickas ut på remiss? Syftetvar relativt uppenbart, och stödde denlinjen. Om ni hade haft litet mer ryggrad hade ni kun-nat ställa upp också den här gången. Men handlardet ju om er egen minister, och då är det mycket svå-rare. Det är väl detta som är den bistra sanningen.Anf. 175 ()replik:Herr talman! För att säga något nytt skall jagkommentera försök till analogi medärendet om museiflytten. Den analogin är ju inte håll-bar.I det här fallet har det inte begåtts något fel. Vaddiskussionen i museiärendet handlade om var ju omregeringen hade levt upp till de förpliktelser som manhar av formell natur enligt våra lagar och om manhade informerat på tillbörligt sätt. Här har inte allsbegåtts några som helst formella fel från UDH:s sida.Man har fört en diskussion helt i vanlig ordning medden granskande myndigheten inom om lämpligtidpunkt.Anf. 176 () replik:Herr talman! Det är solklart att det har begåtts fel.En regering får inte agera på det här sättet och undan-hålla viktigt material inför en folkomröstning därsvenska folket skall ta ställning. I stället för att redo-visa oberoende material försöker man att hålla undaninformation och föra fram sin egen propaganda. Detär vad som hände under folkomröstningen.Det är därför som dessa frågor är nå-got av ett sår i det svenska samhället. Och det får manleva med till dess att man erkänner att det gick till pådet sättet.Anf. 177 ()replik:Herr talman! Jag erkänner att det var en intensivdebatt inför EU-omröstningen från alla håll och kan-ter. Inte minst inläggen här från visaratt vissa sår finns kvar. Jag tror dock inte att det ärspeciellt konstruktivt att resonera så.Än en gång: Det var ingen väsentlig informationsom undanhölls. I så fall kan i sittavslutande inlägg kanske säga vad det var som varnytt i rapporten.Anf. 178 ():Herr talman! Det som var nytt var att det fanns ensammanställning över de handelspolitiska konsekven-serna. Det hade inte gjorts någon sådan oberoendesammanställning tidigare. Det var faktiskt en ordent-lig poäng i det resonemang som vi förde tidigare, mensom kanske inte ville lyssna till.Regeringens uppföljning av beslut omsjuk- och tandvårdsersättning till tandvårdsskadade(avsnitt 18)Anf. 179 vice talman ():Herr talman! Jag har gjort denna KU-anmälan där-för att jag tycker att den tar upp en grundläggandekonstitutionell fråga som är viktig för oss i parlamen-tet att bevaka och ta ansvar för. Det gäller hur våraegna beslut verkställs, hur myndigheterna lever upptill dem och hur människor ute i landet uppfattar attmyndigheterna lever upp till detta. Det är en grund-läggande konstitutionell fråga som är klart förankrad iett demokratiskt perspektiv.Redan för ganska länge sedan, 1990, fattades detett beslut här i . Det beslutet var en vänd-punkt när det gäller frågan om amalgamets vara ellericke vara i förhållande till hälsoeffekterna. Vändpunk-ten innebar att man beslutade i enlighet med en reser-vation i stället för i enlighet med regeringsföreträdar-nas förslag. Jag kan föreställa mig att det också liggeren viss prestige i detta, eftersom man inte tillräckligthar drivit frågan för att visa allvaret i det beslut somfattades 1990.Nu är det 1997, och det är nästan värre än någon-sin när det gäller hur människor upplever att myndig-heterna följer de beslut som fattas här.Beslutet innebar jämfört med tidigare att den somav läkare, tandläkare eller genom att man själv kändeatt ens hälsa var påverkad av någonting som hade medtänderna att göra inte skulle behöva krångla. Amal-gamet var det som låg närmast till hands, men detfinns också andra material att fokuserapå. Om man var sjuk skulle man ha möjlighet att medsamhällets hjälp få sanera sina tänder. Det innebaräven annan sanering än åtgärden att plocka bortkvicksilvret ur munnen.Varje år har denna fråga tagits upp i . Varje gång har utskottet sagt att man förutsät-ter att den här frågan noggrant följs, att det är somman har beslutat och att människor skall ha rättatt få den här hjälpen om de är sjuka. Speciellt gällerdetta om man har intyg på kvicksilverallergi ellerannat intyg från olika sorters läkare.Så småningom har utskottet skärpt skrivningen.Man har börjat tala om att man förutsätter att ocksåRegeringskansliet håller reda på den här frågan ochser till att den verkställs.Under den här tiden har ytterligare ett beslut omamalgamet fattats i , nämligen att använd-ningen av det skulle avvecklas. kan manändå se att myndigheterna i skrivningar, uttalandenoch på olika mer eller mindre underbyggda sätt, fram-för allt dåligt underbyggda, har åsikter i den här frå-gan och inte heller lever upp till information somfinns att få om hälsoeffekterna.Under tiden blir människor sjuka av detta. Manblir trakasserad hos vissa försäkringskassor. Det ärinte överallt, det skall jag villigt erkänna. Skälet tillatt jag fortsätter att ta upp den här frågan är att jagtycker att det är en skamfläck att människor skallkänna att de inte blir behandlade med respekt. i vårt land begår de facto självmord, fast de harbarn, därför att de inte blir behandlade med respekt.Det finns en stor mängd människor som man intefinner i statistiken som har blivit bra eller mycketbättre genom att de har fått hjälp med amalgamsane-ring.Vi är kända i för att vara en förebild vadgäller demokrati och rättssäkerhet. Jag är inte bereddatt i alla delar backa upp den bilden av läng-re, just därför att människor är utsatta för ett myndig-hetsförtryck. Myndigheter har vuxit sig starka, bliviten slags annorlunda maktfaktor i samhället i stället föratt vara redskap. De är ju verkställighetsinstrumentför det som vi vill här i och även i regering-en. De har ingen egen självständig roll som inte ärkopplad till de beslut som är fattade här i riksdagen.Den diskussionen är faktiskt nödvändig att föra.Även när man tittar på det som kommer in till För-valtningspolitiska kommissionen ser man att det finnschefer på myndigheter som säger: När vi tycker attriksdagen fattar luddiga beslut gör vi ungefär som vivill. Det är klart att man kan uttala sig så om man intetycker om det beslut som fattar. Man harlevt utifrån ett visst förhållningssätt till en fråga. Dethar gått prestige i den, och man kanske har andrarelationer. Helt plötsligt kommer och sägernågonting annat, och så skall man ställa om sig. Detär man inte särskilt villig att göra.Vi har faktiskt haft KU-ärenden där man harprickat myndigheter för att inte leva upp till riksda-gens beslut. I den förvaltningspolitiska kommissionentycker jag att det skymtar fram mer och mer att vihåller på att tappa greppet om myndigheterna. De harblivit något slags självständiga enheter som också kantycka till politiskt. Då är vi mycket illa ute när detgäller rättssäkerhet.Jag har följt debatten . Jag kan konstatera attdet i ganska många anföranden lyfts fram att ocksåtjänstemän är inblandade i behandlingen av ärenden.Tjänstemän har så att säga hanterat ärenden på ettsådant sätt att statsråd eller andra har agerat på ettfelaktigt sätt. Då kan man fråga sig: Vad är det förledarskap vi har om inte vi som har ett ledarskap attutöva, vare sig vi är statsråd, regering, generaldirektö-rer, chefer på myndigheter eller ledamöter här i par-lamentet, klarar av att se till att tjänstemännen följerde tågordningar som vi lägger fast politiskt? Därförkänner jag att den här frågan också är länkad tillmånga andra frågor som har funnits i KU.Jag kan konstatera att majoriteten inte har ställt sigbakom min anmälan. Jag håller med om en sak. Det äratt mycket tydligare kunde ha markerat inte är nöjd med det som har skett från regering-ens sida, i stället för att varje gång bara förutsätta ochförutsätta att man följer våra beslut. Där har de somingår i majoriteten faktiskt tagit på sig ett ansvar föratt detta inte har följts upp.Samtidigt tycker jag att det är riktigt som har på-pekats i reservation nr 12 till det här betänkandet, attregeringen mycket tydligare borde ha givits konkretauppdrag, så att man förstått vad det är man skall följa,om man nu inte läser vilka beslut som fattas här iriksdagen.Jag skall för tids vinnande inte yrka bifall till dendär reservationen. Jag vill bara markera att jag natur-ligtvis helt och fullt står bakom den. Det är ju Center-partiets reservation i konstitutionsutskottet.Konstitutionsutskottet har följt upp hela ärendebe-handlingen . Jag är tacksam för att man hargått grundligt till väga. Då har man också kunnat sehur ett sådant här ärende har stött på pa-trull. Myndigheterna har inte stött och hjälpt männi-skor att få den här hjälpen. Snarare kan man konstate-ra att de efter de konkreta beslut vi har fattat i riksda-gen har inskränkt de diagnoser som skulle ligga tillgrund för den här hjälpen. Man har alltså försämratden möjligheten, och det tycker jag visar litet grandatt myndigheternas vilja att följa de här besluten intehar varit särskilt stor.Jag undrar faktiskt var någonstans det ställs såda-na krav. Det är ungefär som om jag går till doktornoch säger att jag har ont här eller där och man måsteanlita specialister i allmänmedicin, internmedicin,neurologi, psykiatri, yrkesmedicin eller medicinskrehabilitering för att jag över huvud taget skall fåsjukskrivas. Så är det när det handlar om munhålanoch det material vi har i tänderna. Det verkar intefinnas någon rim och reson kopplad till den här frå-gan. Det är därför den är så infekterad. Det är därförsom människor känner sig mycket osäkra när manhanterar den.Sedan står det att det här beslutet kan få kostnad-seffekter. Men om vi har fattat ett beslut har vi ju tagitansvaret för att om det uppstår kostnadseffekter får vistå för dem. Men det är faktiskt ingen som har visatatt det har några kostnadseffekter. Det finns ingen-stans någon rapportering om att det skulle vara nega-tivt för samhället i kostnadshänseende att följa uppdet här beslutet.Jag tycker att det är fruktansvärt att läsa de brevsom fortfarande strömmar in på mitt skrivbord varen-da dag. Det är nya människor som är illa hanterade pågrund av att besluten inte följs. Man får hotbrev omjobb. Man anses ha för många barn för att få sjukbi-drag, trots att man har varit dålig i fyra . Manfår nya sjukdomar, nya allergier, men det är ingensom bryr sig. Man säger: Om du inte gör som vi sägeroch går till den psykiater som vi vill att du skall gåtill, får du inget sjukbidrag och ingen sjukpenning.Jag tycker inte att vi lever upp till humanitet i den härfrågan.Jag säger varenda gång här i kammaren att jag blirväldigt upprörd över att jag måste sitta ochläsa den här typen av brev. Jag får brev från folk somjobbar inom sjukvården, som också upplever precissamma sak. Jag kan bara läsa inledningen till ett brev:Jag är inte bara sjuksköterska, jag är sjuk också. Jaghar inte fått hjälp från , men när jaghar fått hjälp har jag börjat tillfriskna. Sedan skriver personen: Oräkneliga gånger harmitt människovärde kränkts. Jag har klubbats ned avsjukvården, tandvården och , och tillviss del även socialt och yrkesmässigt.Jag tror inte att vårt svenska samhälle tjänar enenda krona på det här sättet att hantera frågan. Snara-re förlorar vi i demokratisk trovärdighet.Jag vill fråga , eftersomdet är hon som har den här frågan på sitt ansvar i dag:Skall vi i vårt politiska rättspatos abdikera för attmänniskor som är sjuka skall tvingas gå till domstolarför att eventuellt få sin rättigheter där? Jag tycker attdet känns fel att vi skall göra det. Jag noterar i och försig att har tagit frågan på allvar.Jag beklagar dock att man inte ännu tydligare harmarkerat hur det här ärendet har hanterats.Anf. 180 ():Herr talman! Nej, , vi skall inte ab-dikera. Jag känner starkt för patos iden här frågan. Jag vill också ställa mig bakom mångadelar, för att inte säga allt, i hennes inlägg. Det är enintressant och grundläggande konstitutionell fråga hurmyndigheter lever upp till och verkställer riksdagensbeslut. Jag känner också ganska väl till den oerhörtsammansatta problematiken i de här frågeställningar-na - inte minst sedan min tid som landstingsråd. Dåkom jag att arbeta ganska nära ihop medTandvårdsskadeförbundet och dess företrädare.I fråga om amalgamet har det ju pågått en rasandedebatt . Jag vet mycket väl hur männi-skor upplever situationen. har Kemikalieinspek-tionens rapport remissbehandlats, och jag vet att re-geringen avser att återkomma när det gäller den fort-satta handläggningen av amalgamfrågan.Jag håller med om att det är skam-ligt i de fall där människor inte blir behandlade medrespekt inom sjukvården och tandvården. Hälso- ochsjukvårdslagen och tandvårdslagen kräver att vårdoch behandling så långt möjligt skall genomföras isamråd med patienten, med respekt. Patienterna skallinte, som ofta har visats i olika exempel, slussas runt isystemet. Vi är helt överens om den saken.När det gäller sakbehandlingen i konstitutionsut-skottet, konstaterar jag att vi har granskat den härfråga ganska ingående. beslu-tade att bifalla en reservation om den härsaken i socialförsäkringsutskottets betänkande. I bud-getpropositionen 1991 redovisade regeringen riksda-gens beslut, och dåvarande statsråd förutsatte att och skulle göra enöversyn av rekommendationerna om tillämpningen i9 § tandvårdstaxan vad gäller utbyte av amalgam. Den15 mars utfärdade nya allmänna rådriktade till läkare och tandläkare om användningen avamalgam.Den 1 juli , alltså 1991, ändrades ävenRiksförsäkringsverkets allmänna råd. Då ändradeskravet om undersökning av specialisttandläkare närdet gäller utbyte av amalgamfyllningar i vissa fall,som det är formulerat. Då, , liksom vidRiksförsäkringsverkets senare ändringar av de all-männa råden , 1994, och 1995, vidhölls att läka-re med specialistkompetens skall ha gjort en medi-cinsk utredning av patienten. Det skall vara en doku-menterad helhetsbedömning om att det med hänsyntill patientens allmänna hälsotillstånd inte föreliggernågra hinder mot att byta ut amalgamfyllningarna.Riksdagen har sedan - sade och ja, det är nästan så - behandlat frågan omtandvårdsersättning när det gäller amalgamfyllningar.Socialförsäkringsutskottet har återkommande granskateller informerat sig om ändringarna av de här allmän-na råden. Man har t.ex. i beredning av motioner ifrågan begärt yttranden av såväl Riksförsäkringsver-ket, , ochSvenska . Man kan säga att kontentanav de här remissyttrandena var att reglerna för amal-gamutbyte inom tandvårdsförsäkringens ram, utifråndet oavvisliga kravet om vetenskap och beprövaderfarenhet, var så förenklade som möjligt. har sedan inte föreslagit riksdagenatt besluta om ytterligare förenklingar eller föränd-ringar i tandvårdsförsäkringen vid utbyte av amalgam-fyllningar.Olika utredningar och förslag har presenterats somunderlag till ett nytt ersättningssystem för vuxentand-vården. I det sammanhanget kan man konstatera attsåväl den förra borgerliga regeringen som den nuva-rande socialdemokratiska har uppmärksammat bety-delsen av att frågan om amalgamsanering får en till-fredsställande lösning. Regeringens avsikt är att tand-vårdsförsäkringen skall förändras. Arbete med densaken pågår. Inriktningen är att särskilt beakta behovsom uppkommer i samband med sjukdom och funk-tionshinder.Herr talman! KU finner i detta ärende ingen an-ledning att kritisera regeringen. Med detta yrkar jagbifall till utskottets förslag och avslag på Centernsreservation nr 12.Anf. 181 vice talman ():Herr talman! Jag tackar naturligtvis för inlägget, och för stödet också. Jag harförstått att man har tagit till sig det här. Jag har juändå försökt att förmedla vad som finns i hela denbrevskörd jag är i besittning av, och jag är inte ensam.Andra, t.ex. , har naturligt-vis många fler brev, kanske också brev från andra ände som har skrivit till mig.Det som är förödande när myndigheterna inte rik-tigt vill leva upp till att vara öppna, är att man inteinom vare sig tandläkeriet eller det medicinska områ-det, bland läkare, får möjlighet att jobba öppet medfrågan. Vi blir av med information. Vi blir av med enöppen diskussion i allvarliga frågor.Jag har försökt att ta upp det här som ett allmäntämne och inte riktat mig mot något särskilt statsråd.Jag har tyckt att det är en generell, konstitutionellfråga. Jag tycker faktiskt att vi måste börja ställastörre krav på ledarskap i samhället över huvud tagetför att samhället skall vara tryggt och rättssäkert.Rättssäkerhet kräver faktiskt att man slåss nästanvarje dag för att människor skall bli bra behandlade.Jag har hört representanter från andra partier här som har ett stort rättspatos men som inte särskiltstöder denna fråga. ser jag att det inte finns någonfrån och här. Jag är förvå-nad över att de inte har gett sitt stöd för den marke-ring som har gjort ivår reservation, eftersom de också påstår sig ha etträttspatos i denna fråga.Anf. 182 ():Herr talman! Jag beklagar att jag i denna senatimme känner mig föranledd att ge en kommentar tilldetta ärende. Det är viktigt att vi har klart för oss vadkonstitutionsutskottet kan göra och inte kan göra. Jagbeundrar naturligtvis kamp för rätts-säkerhet och liknande frågor för den här gruppen avmänniskor.Vad kan göra är att granskaregeringen. Då tittar vi på vilket riksdagsbeslut somhar fattats. Det fattades ett beslut en gång, och detkom föreskrifter därefter om förändring-ar. Sedan har behandlat den här fråganvarje år men aldrig gjort ett tillkännagivande till re-geringen om önskemål om förändringar i politiken.När vi gör den jämförelsen kan vi konstatera att rege-ringen har uppfyllt beslut.Görel Thurdins viktigaste kritik, som jag har upp-fattat den, är att myndigheterna inte sköter sig och attmänniskor behandlas illa. Men detta är inte en frågaför . sade att vitidigare har haft KU-ärenden då vi har granskat myn-digheterna. Så är icke fallet. Vi får inte göra det. Där-emot finns det andra organisationer och myndigheterkopplade till som har denna uppgift, t.ex.JO-ämbetet. Jag skulle vilja föreslå att över alla sina brev till och ber attfå en ordentlig genomlysning av detta, om det är pådet sättet att människor har blivit felaktigt bemöttaenligt de regler som också har godkäntgenom sitt sätt att fatta beslut . Detgäller ju att hitta de rätta vägarna för att komma frammed sin kritik. Om beslut är luddiga ochsvåra att tolka för regeringen, är det ju riksdagensuppgift att se till att dessa beslut blir rakare och klara-re.Anf. 183 vice talman ():Fru talman! Med stöd av konstitutionsutskottetsordförande kanske JO mer tar till sig de ärenden somjag sänder dit för att JO skall se på frågan i dess hel-het. Jag kanske har fått ett stöd i och med detta.Jag tänker som sagt inte ge upp möjligheterna attfaktiskt få till stånd en förändring på detta område.Jag tycker ändå att debatten har visat att det finns eninsikt om att vi behöver göra något i detta samman-hang. Då tycker jag ändå att jag har åstadkommitnågot med min KU-anmälan.Regeringens utnämningspolitik (avsnitt 6)Anf. 184 Förste vice talman ():Fru talman! Regeringens utnämningspolitik är enåterkommande fråga. En av orsakerna till att den ärjust återkommande är att trägen vinner.