prot · GK09114 · 1997-06-04 00:00:00 — Många av dessafrågor behandlades i förra årets betänkande som ocksåhade nummer UU13 med anledning av regeringensskrivelse om EU:s regeringskonferens.Vidare förtjänar det att nämnas här inledningsvisatt frågor som behandlas i regeringskonferensen ochäven andra aktuella EU-frågor kontinuerligt har varitföremål för samråd i går in i sitt absolutaslutskede, och den väntas kunna avslutas i sambandmed Europeiska rådets möte i . Detta avspeglar sig i vissa ställningsta-ganden rörande krav i de svenska positionerna dåutskottet inte nu i slutskedet har ansett det lyckligt attbinda upp förhandlingsutrymmet. Dock tar vi förgivet att regeringen i konferensen arbetar utifrån deriktlinjer som ställde sig bakom i betänkan-det UU13 . Till dags datum kan vi ocksåkonstatera att så har skett.Fru talman! Trots den oomtvistade kompetens somfinns samlad i utrikesutskottet har vi i detta betänkan-de insett vår begränsning och inhämtat yttranden frånen rad olika utskott på deras respektive sakområden.Dessa yttranden finns infogade i betänkandet, ochutskottens rekommendationer till beslut har utan un-dantag blivit utrikesutskottets ställningstagande.Till betänkandet har fogats en lång rad reservatio-ner från alla partier utom Socialdemokraterna ochCenterpartiet. Reservationernas antal förhindrar migatt kommentera dem alla var och en för sig. Därförskulle jag vilja göra en del nedslag i betänkandet ochlyfta upp en del frågor som jag tycker förtjänar attunderstrykas; detta utan att därför på något sätt för-ringa de frågor som jag lämnar utan kommentar. Jagär ganska säker på att de frågor som jag inte berör kanaktualiseras av mina meddebattörer i en eller annanreplik.Fru talman! Låt mig börja med de frågor där ut-skottet är så nära enighet som det går att komma då vidiskuterar den europeiska unionen. Det handlar omunionens utvidgning till att omfatta de öst- och cent-raleuropeiska länderna samt . En rad motion-syrkanden berör just vikten av att utvidgningen börges hög prioritet. Utskottet har härvidlag ingen annanuppfattning.Det är en historisk uppgift för EU att se till att ut-vidgningen startar så fort som möjligt. Vid Europeis-ka rådets möte i fastslogs attutvidgningsprocessen måste fortgå på ett sådant sättatt förhandlingarna med kandidatländerna kan inledassenast efter det att regeringskonferensenavslutats. Detta är också den linje som är känd svenskpolitik.Utskottet vill också lyfta fram betydelsen av attalla kandidatländer får inleda sina förhandlingar sam-tidigt. Detta är oerhört viktigt för att inte skilja utolika kandidatländer. De kriterier som sedan skallgälla som kvalifikationsgrund för medlemskapetmåste vara rättvisa, objektiva och tydliga.Utvidgningen har enligt utskottet stor betydelsenär det gäller att gagna fred och säkerhet i . Påsamma sätt som medlemskapet i dåvarande EG på 70-och 80-talen bidrog till att befästa demokratin iGrekland, och bidrar möjlighetentill medlemskap i till inre stabilitet, till demokra-tins befästande och till att de nödvändiga ekonomiskareformerna fortskrider.I detta sammanhang var det inte helt utan förvå-ning som jag i går hörde från Vänster-partiet, i samband med utrikesministerns informationtill om ,säga att inte alls bidrar till att stärkasäkerheten i regionen. Jag hade tänkt ställa en frågatill , men hon valde att gå ut och sola istället för att fortsatt vara med i debatten. Därförhoppas jag att t.ex. kan nämna något omdetta. Jag tycker att det vore bra om vi kunde få ettklarläggande från om det är bra ellerinte bra för de baltiska staternas säkerhet att de blirmedlemmar i . Om det är bra, stöttar då Vänster-partiet de här staternas medlemskapsansökningar? Jaghörde i sitt anförande nämna att dettaär viktigt för säkerheten. Därför var i går något förvånande. Kanske kan BengtHurtig räta ut de frågetecken som finns.Även om frågan om själva utvidgningen inte finnsmed på regeringskonferensens dagordning finns denmed i bakgrunden. Det är många frågor som behöverfå en lösning, bl.a. på det institutionella området, iförberedelsen av unionen inför utvidgningen. Detgäller frågor som handlar om beslutsprocedurer ochom hur institutionerna skall formeras. Dessa frågorfinns nu med för att lösas i regeringskonferensensslutskede.Utskottet pekar också på nödvändigheten av en re-formering av jordbrukspolitiken och strukturpolitikenför att möta behoven i en utvidgad union. Kommis-sionen har av fått i uppdrag att göraen samlad bedömning av utbildningens konsekvenserpå dessa båda områden. Utskottet får anledning attåterkomma till dessa frågor i kommande betänkanden.Fru talman! I betänkandets kapitel om allmännaoch övergripande frågor behandlas bl.a. frågan omsubsidiariteten, närhetsprincipen. ochKristdemokraterna för här ett resonemang om att manbör inrätta en särskild kompetenskatalog över defrågor som bör avgöras på EU-nivå. Utskottet delar ihuvudsak motionärernas uppfattning om att det ärviktigt att besluten fattas så nära medborgarna sommöjligt. Men att därifrån gå till att upprätta en sär-skild katalog över vilka beslut som bör fattas vartorde vara mycket svårt. Det kanske viktigaste argu-mentet för det är att vi har olika uppfattning om vilkabeslut som skall fattas var. Det gäller t.ex. den socialadimensionen. Där har gjort klart att det ären fråga av nationell karaktär.Artikel 235 i fördraget innebär ett bemyndigandeför rådet att med ett gemensamt enhälligt beslut vidtade åtgärder som krävs för att förverkliga gemenska-pens mål inom den gemensamma marknadens ramäven då uttryckligt stöd saknas i fördraget. Utrikesut-skottet finner inte att denna ordning behöver ändrasoch vill erinra om att det i olika sub-stanskapitel finns regleringar om vilka kompetensom-råden som skall hanteras på EU-nivå.Vidare avstyrker utskottet i detta kapitel krav omatt till foga en utträdesparagraf. Majori-teten vill understryka att samarbetet inom EU är ettsamarbete mellan demokratiska stater och utgår frånatt det blir en sådan behandling också om ett landskulle vilja träda ut ur samarbetet. Det här är en ord-ning som gäller även i andra internationella organisa-tioner, och där ifrågasätts inte detta. Jag skulle i sam-manhanget vilja fråga som represente-rar , som har en reservation på detta om-råde, om han på allvar tror att någon skulle förvägraoss utträde ur unionen om ett sådant beslut skullefattas av i god demokratisk ordning.I kapitlet om regeringskonferensen återkommermånga av de överväganden som varit föremål förutskottets behandling i samband med regeringensskrivelse om regeringskonferensen . Utskot-tet har i detta sammanhang inte funnit någon anled-ning att ändra på de riktlinjer och prioriteringar somman ställde sig bakom i förra årets betänkande. En avde frågor som återkommer är frågan om att Sverigeskall verka för att beslut om miljöskatter fattas medkvalificerad majoritet. Utskottet tycker inte att detfinns någon anledning att ändra sin uppfattning frånförra året, utan anför även nu att skattepolitiken skallvara generell. Däremot driver den svenska regeringenfrågan om att införa en miniminivå för t.ex. koldiox-idskatt.När det gäller den gemensamma utrikes- och sä-kerhetspolitiken bekräftar utskottet i sitt ställningsta-gande den svenska linjen att inte medverka till att EUoch VEU läggs samman. Vi står kvar vid den upp-fattning som vi deklarerade redan i medlemskapsför-handlingarna, nämligen att inte har för avsiktatt delta i ett gemensamt försvar. Däremot välkomnasregeringens aktiva arbete vad gäller att effektiviserabeslutsfattande och att förstärka EU:s roll för att ska-pa fred och säkerhet i . Det s.k. finsk-svenskaförslaget innebär just detta. Man kan konstatera attliksom på området om utvidgningen finns också hären ganska stor samstämmighet i utskottet.Vad gäller närmare frågor om aktuella ämnen påregeringskonferensen är det nog min rekommendationatt de frågorna ställs till utrikesministern.Fru talman! I kapitlet om EU:s förbindelser medomvärlden finns det bl.a. ett resonemang om EU:sbiståndspolitik. I en motion pekar Kristdemokraternapå att biståndet i högre grad bör inriktas på de fatti-gaste länderna. Utskottet delar i allt väsentligt denbedömningen, och detta ligger också i den strategisom regeringen aviserat inför den omförhandling avLoméavtalet som skall ske. Den strateginbygger på följande prioriteringar:FattigdomsbekämpningKoncentration till länderna i AfrikaEffektivitetPartnerskapWTO-förenlighetUtskottet delar dessa prioriteringar och konstaterarsamtidigt att fattigdomsbekämpning redan är detövergripande målet för EU:s utvecklingssamarbete,liksom för det svenska utvecklingssamarbetet. Dettaskall således genomsyra unionens bistånd till utveck-lingsländerna.Vad gäller kapitlet om visst samarbete inom förstapelaren hittar vi frågor som skiljer oss åt i inrikespo-litiken, men också i utrikespolitiken vad gäller verk-samheten i EU. Det tycker jag är bra.Kristdemokraterna tar t.ex. i sin motion upp att re-geringen inte lever upp till vad som sägs i de fempunkter som vid sitt möte i Essensatte upp och som handlar om att bekämpa arbetslös-heten. Man nämner särskilt två punkter, nämligen denom indirekta lönekostnader och den om flexibilitet påarbetsmarknaden.Jag skulle vilja passa på att fråga hon menar med begreppet flexibilitet på arbets-marknaden. Handlar det om att göra vardagen förlöntagare otryggare eller handlar det om att ytterligareöka inkomstklyftorna, vilket gör att de som tjänarminst får det sämre och att de som tjänar mest får detbättre? Är det vad menar med begrep-pet flexibilitet på arbetsmarknaden?Utskottets majoritet menar att ett bättre sätt attskapa flexibilitet på arbetsmarknaden är att se till attfler människor kan vara med och konkurrera om job-ben; detta genom stora satsningar på kompetenshöj-ning även för dem med lägst utbildning. Detta kanockså vara flexibilitet, men det har det goda med sigatt alla människor så att säga kan vara med och flexauppåt.Vad gäller de indirekta lönekostnaderna har riks-dagen fattat en rad beslut. Men det handlar då inte omden generella karaktär som vill ha,utan det handlar om riktade åtgärder till särskildagrupper. Det tycker vi är ett bättre sätt. Som sagt:Argumenten och skiljelinjerna känns igen från inri-kespolitiken.Ett annat brännhett område som behandlas här ärden ekonomiska och monetära unionen, EMU. Härfinns en rad motioner, som skär tvärs igenom helaregistret av åsikter. och sägeratt vi skall vara med från starten till varje pris. Manpekar på om inte okända så i varje fall oreali-serade ekonomiska fördelar. Ja, folkpartisterna ärt.o.m. så säkra att man i sina budgetramar räknar medatt vi skulle få ett antal miljarder i minskade ränteut-gifter, om vi nu skulle gå med.Men jag måste ställa följande fråga till herrarKönberg och Lennmarker: Kan ni tala om vilkaländer som kommer att finnas med från starten den1 ? Om ni inte med säkerhet kan säga det,hur kan ni då så tvärsäkert tala om att detta är detbästa för ur ekonomisk synvinkel?Vi har bara hört rappor-ter från marknadernas högkvarter om att de valutorsom väntas stå utanför det nu skakiga EMU-projektetstärks just av den anledningen. Hur hög räntan bliroch hur stark valutan blir hänger väl ihop med denreala ekonomiska utvecklingen och inte med om vifinns med i EMU:s tredje fas eller ej. Därför borde desom är så tvärsäkra ha fått sig en och annan tankestäl-lare den senaste tiden.EMU-projektet har runt om i fått en dåligklang, egentligen mest på grund av att de s.k. konver-genskraven har angivits som skäl för att man skallminska budgetunderskotten. Den synen genomsyrarockså de mest ihärdiga nej-sägarna i . Mensanningen är faktiskt en annan. Man måste ju förreller senare ändå ta till budgetförstärkande åtgärder.Man kan inte hur länge som helst fortsätta att lånapengar till löpande drift, men detta kan ibland varajobbigt att motivera rent politiskt, och därför är detväl bekvämt att skylla på något annat, i detta fall påEMU. Även om vi väljer att stå utanför EMU:s tredjesteg, förändras inte de budgetpolitiska målen för oss.Det är kanske snarare så att dessa mål blir ännu vikti-gare utanför.Fru talman! Efter denna lilla utsvävning i denekonomiska världen återvänder jag till betänkandet,till samarbetet i rättsliga och inrikes frågor samt Sve-riges anslutning till . Då vi talar omdet som rör rättsliga och inrikes frågor, EU:s tredjepelare, handlar det oftast om hur vi kan förbättra ocheffektivisera arbetet där. Beslut som fattas undertredje pelaren är främst beslut som fattas med enhäl-lighet, vilket ibland kan begränsa effektiviteten. Där-för delar utskottet regeringens uppfattning att vissafrågor skulle kunna föras över till den första pelaren,där beslut fattas med majoritet. Denna fråga är just nuföremål för behandling i regeringskonferensen.I ett antal motioner talas det om vikten av s.k.kompensatoriska åtgärder vid genomförandet av denfria rörligheten för personer. Med kompensatoriskaåtgärder avses åtgärder för att kompensera för indrag-na gränskontroller. Det kan t.ex. vara att stärka denyttre gränskontrollen mot tredje land likaväl somsamarbete mellan polisstyrkor i olika länder för attbekämpa gränsöverskridande brottslighet.Ett antal länder inom EU har beslutat att gå föresinsemellan vad gäller genomförandet av den friarörligheten för personer. Dessa länder har etablerat ettsamarbete inom ramen för det s.k. Schengenavtalet.Ur svensk synvinkel kan konstateras att vi har haftframgång dels genom att kunna undertecknaSchengenavtalet, dels genom att till avtalet ocksåknyta de nordiska länder som står utanför EU,dvs. Detta har lett till att den nor-diska passfriheten har kunnat bestå. Utskottet väl-komnar detta.Schengenavtalet kommer i övrigt att bli föremålför prövning . Därför tordedet riktiga vara att föra diskussionen om avtaletsinnebörd vid det tillfället.Fru talman! Låt mig avslutningsvis bara göra enliten reflexion. När man försöker tolka de motionersom är väckta med anledning av regeringens skrivelsefinner man att det finns partier som vill gå mycketlängre i samarbetet än vad majoriteten vill, men ocksåatt det finns partier som inte alls vill vara med. Då ärdet inte utan att man känner sig ganska trygg i för-vissningen att den linje som biträds av utskottsmajori-teten och som också drivs av regeringen ligger ganskarätt. Man kan också konstatera att de frågor som vi nubehandlar har mycket att göra med innehållet i EU:sverksamhet, bra mycket mer än med frågan om viskall vara med eller ej. Det är en utveckling som manbara kan välkomna.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till ut-skottets hemställan i dess helhet och följaktligendessvärre avslag på alla reservationer.Anf. 201 () replik:Fru talman! Jag skulle först vilja säga några ordom kompetensområdena. Vi har inte menat att manskall ha en detaljerad katalog, där precis vartendaområde räknas upp. Däremot har vi sagt att det skullevara viktigt med ett förtydligande, inte minst medutgångspunkt i subsidiaritetsprincipen. Det är viktiga-re att unionen sysslar med de frågor som bör ligga påunionsnivå än att man exakt vet på vilka nivåer sombeslut skall fattas.Vi har vidare hört till dem som har förespråkat attEU skulle kunna bli en juridisk person. Det är faktiskten trolig utveckling, som vi anser vara positiv. Undersådana förhållanden är det ännu viktigare att kompe-tensområdena är klara.När det sedan gäller Essenpunkterna, om löne-kostnader o.d., känner mig dåligt,om han tror att jag på något sätt skulle finna glädje iatt människor har dåliga löner. Men det är ändå så på vissa håll i världen med framgång har prövatingångslöner som ibland kan ligga något lägre. Omman kombinerar detta med utbildnings- och kompe-tenshöjande åtgärder, som vi är helt överens om,behöver människor sedan inte bli kvar i arbetena meddenna något lägre betalning.Men om nu inte tror på mig idet här fallet, lyssna för allt i världen i stället på TonyBlair! När denne senast träffade efter-lyste också han flexibilitet beträffande arbetsmarkna-den. Så lyssna på er socialdemokratiske vän i Storbri-tannien, om ni har svårt att lyssna på oppositionspar-tierna!Anf. 202 () re-plik:Fru talman! Flexibilitet på arbetsmarknaden ärbra. Vi har ingen annan uppfattning på den punkten.Men frågan är vilken innebörd begreppet flexibilitethar. I den traditionella tolkningen av flexibiliteteningår precis det som nämner, nämli-gen jobb med litet lägre ingångslöner och trappor påvilka folk sedan kan klättra uppåt.Exempel från visar dock att folk inte klättraruppåt i de här trapporna utan blir kvar på det nederstatrappsteget. Man behöver ha två, tre heltidsjobb föratt klara sin försörjning. Modellen med de här trapp-stegen fungerar inte.Jag konstaterar därför att med taletom att acceptera lägre ingångskrav på arbetsmarkna-den vad gäller löner - förmodligen oftast riktat till deyngre på arbetsmarknaden - måste mena att vi skallskapa större löneklyftor i . Härigenom kom-mer låginkomsttagare också att få mindre pengar i sinplånbok. Det är den tolkning som jag gör av IngridNäslunds inlägg.Anf. 203 () replik:Fru talman! Om den arbetslöshetspolitik som vihar sett prov på skall fortsätta,får man väldigt litet i plånboken och i fickan. Vi äralla överens om att den inte kan fortsätta. Man måstedärför pröva alla medel.Men flexibiliteten har inte bara denna innebörd.Man får inte heller, som här har skett, binda arbetsgi-varna med regler t.ex. när det gäller sjuklöneersätt-ningen som gör det hart när omöjligt att anställa flerpersoner. verkar det som om man har somhögsta önskan att låta så många som möjligt vara utanett riktigt jobb, detta även om man försöker skaffadem sysselsättning.Tala alltså inte om trygga arbetare! Vi har i varjefall väldigt otrygga arbetslösa.Anf. 204 () re-plik:Fru talman! flyr litet från detsom debatten handlar om, nämligen genom att i dendra in ämnen som företagsbeskattning, sjuklön osv.,men vi talar nu om den flexibla arbetsmarknaden. Jagkonstaterar att fortfarande inte hargjort någon annan beskrivning av flexibla arbets-marknadsregler än att därmed avses vidgade löneklyf-tor och otryggare förmåner för de anställda.Jag tror inte att man bara genom att införa de härreglerna kommer till rätta med arbetslöshetskrisen. Iså fall var den utveckling som ägde rum när vi prova-de den här modellen rätt konstig. Jag skallinte nämna siffrorna - de har redovisats här i kamma-ren alltför ofta tidigare.De här metoderna har inte heller varit en lösningnär de genomförts ute i . Det måste nog tilllitet andra och nyare metoder. Oavsett vad om saker och ting förbehåller vi oss rätten att iSverige föra den politik som vi tror är den riktiga pådetta område. Det är då inte fråga om denna flexiblaarbetsmarknadspolitik, som leder till otryggare an-ställningar och ökade löneklyftor.Anf. 205 BO () replik:Fru talman! avslutade sitt hu-vudinlägg med att säga att han kände sig trygg. Det äralltid trevligt om någon kan göra det. Motivet vartydligen att det fanns både de som ville gå längre ochde som inte ville gå lika långt som han. Även om jagsjälv tillhör ett parti som brukar beskrivas som denpolitiska mitten tycker jag att det verkar vara ettbräckligt argument för att känna sig trygg, att detfinns de som är utplacerade på ömse sidor om en.Fru talman! Under alla förhållanden lär det inteleda fram till någon speciellt offensiv politik. Det harredan visat sig i alltför många frågor under den pågå-ende regeringskonferensen.Magnus har rätt i att vi skulle önska attdet fanns en kompetenskatalog när det gäller närhets-principen. Men om han hade läst innantill i vår reser-vation nr 1 hade han funnit det dystra konstaterandetatt det inte lär bli någon sådan under denna regerings-konferens. Däremot skulle alla som vill kunna hjälpatill att driva igenom flera inslag av subsidiaritet, meraav närhetsprincipen i fördragen. Jag har ställt någrafrågor om det till utrikesministern, som jag hoppas fåsvar på inom kort.Fru talman! Om jag uppfattade det rätt hade Mag-nus en något märklig uppfattning i EMU-frågan. Han menade att man måste veta vilka ländersom är med för att ha en egen ståndpunkt. Vi harförvisso funderat en hel del på hur man har kunnathamna så illa som det socialdemokratiska partiet ochregeringen i denna fråga. har jag inte förståttatt det hängde på att man inte är beredd att ta ställningtill om man vill vara med om en gemensam valutaförrän man vet exakt vilka länder som är med.Till sist frågan om det rättsliga samarbetet. Mag-nus konstaterar att det kunde vara bra medmera effektivitet. Men det blir ganska passivt atthänvisa till förhandlingar utan att ha någon uppfatt-ning om vad de skall leda till.Anf. 206 () re-plik:Fru talman! De positioner som utskottet fortfaran-de företräder finns angivna i förra årets betänkandeinför regeringskonferensen när det gäller det som BoKönberg tog upp sist.För att återgå till frågan om EMU: Självklart me-nade jag inte att vi måste veta exakt vilka länder somskall vara med för att vi skall ta ställning till om viskall vara medlemmar eller inte. Men vilka ländersom kommer med från starten kommer att påverkadels hur stark euron blir, dels vilken nivå räntan får.Bo Könberg får gärna rätta mig om jag har fel. Inteminst hävdar att det är de reala ekonomis-ka förutsättningarna som påverkar de två saker jagnämnde. Vi måste kunna vara öppna och se att ränte-vinstens storlek påverkas av vilka länder som finnsmed från 1999.Som jag har förstått det gör bedöm-ningen att räntevinsten för det första åretskulle bli . Man måstekunna visa hur man räknar ut det och vilka länder mantror kommer att finnas med från början.Anf. 207 BO () replik:Fru talman! På en punkt tycks vi vara överens, omjag förstod det senaste inlägget rätt. Om många länderomfattas av medlemskap i den ekonomiska och mone-tära unionen blir det räntevinster. mig om räntevinsternas storlek i förhållande tillhur många länder som är med. Det har säkert storbetydelse. Vi har gjort och gör fortfarande bedöm-ningen att bra många länder kommer att vara med.Man får se om vi har rätt.I vår motion i samband med budgeten har vi gjortbedömningen att man skulle kunna räkna med enräntevinst i storleksordningen en halv procentenhet.Jag tycker inte att vi har tagit till så väldigt mycket.Anf. 208 () replik:Fru talman! Jag fick frågan om vi trodde att någraskulle förvägra att gå ur Europeiska unionenoch om det är därför vi vill ha in en utträdesparagraf itraktaten. Det är nog inte så det är. Jag kan hänvisa tillMagnus åsiktsfrände i denna fråga, CarlBildt. sade han att han trodde attdet gick att krångla sig ur unionen, men att det säkerthade sina problem. Det kan finnas de som begär ska-destånd. Det är ett bra argument för att formaliserarätten till utträde.Antagligen kommer regler om suspension att förasin . Då bör man också kunna få in utträdesparagra-fer. Det tillhör vanlig, normal föreningsrätt.Jag kan inte låta bli att ta upp ytterligare ett litetargument. Jag tror att människorna i de baltiska län-derna är glada över att det fanns en utträdespa-ragraf i . Det underlättade deras utträdeväsentligt, tror i alla fall jag och många där.Anf. 209 () re-plik:Fru talman! Låt mig inledningsvis för riksdagensprotokoll förtydliga en sak. Om och jag äröverens i någon fråga är det möjligen om vilkenspelplan vi skall spela på. Det gäller inte särskiltmycket vilka positioner vi skall ha på banan ellerhuruvida vi skall anfalla eller försvara, dvs. vilkafrågor vi skall driva. Jag beklagar att helst vill sitta på läktaren i stället föratt vara med och spela konstruktivt. Men det är enöverspelad diskussion.Peter gör jämförelser med när de baltiskaländerna fick lämna . Det är en tämli-gen långtgående om än inte helt ovanlig jämförelsebland åsiktsfränder när det gäller EU-frågan. Det är dock en viss skillnad på ett samarbetemellan demokratiska suveräna stater och en kommu-nistdiktatur sammanhållen med indoktrinering ochblanka vapen. Jag tycker att vi skall försöka sålla bortden typen av diskussioner.Jag tycker att vi kan ställa kravet att man respekte-rar de beslut som fattas i god demokratisk ordning irespektive medlemsstat.