prot · GK0993 · 1997-04-22 00:00:00 — Som påtalarskulle en av myndigheterna styrd bosättning av andragrupper till områden som serber lämnat i den nuva-rande situationen bidra till att konservera resultatet avden etniska rensningen. Det kommer rapporter om attmänniskor för att få bostad blir hänvisade till hus somtidigare bebotts av serber. Det internationella samfun-det har emellertid, inte minst i samband med förbere-delserna för valen i östra , betonat principenom lika rättigheter för medborgare med olika etniskbakgrund.Ragnhild Pohanka har också hävdat att det nuskulle vara en lämplig situation att visa generositetmot de människor hon tar upp i sin fråga, eftersom detinte kommer lika många asylsökande nu som tidigare.Vi är alla medvetna om att våra möjligheter till insat-ser hänger samman med vilka resurser vi som landtotalt sett disponerar. Men det är en helt annan sak attanpassa rättstillämpningen när det gäller skyddsbehoveller humanitära skäl efter konjunkturerna. Därfördelar jag inte uppfattning i dennafråga.Anf. 9 ():Fru talman! Jag får tacka för det utförliga svaretmen är naturligtvis besviken över att beskeden var sånegativa. Det låter cyniskt, men jag hade nästan kun-nat skriva det själv efter ett antal flyktingdebatter ochinterpellationer i liknande frågor. Men med en dåresenvishet, och med tron att droppen urholkar stenen,fortsätter att driva de flyktingrättsligafrågorna och rätten till en mer human syn när detgäller avvisningar, alldeles speciellt efter lång vistelsei vårt land.De har ingenstans att ta vägen. De har acklimatise-rat sig i . De riskerar förföljelse och/ellerutfrysning både i och i Bosnien. Freden ärännu långt borta. Det är länder delvis fyllda av hat,besvikelse, rädsla och apati - men också av hopp.Sedan är de ganska få. Jag tycker inte heller attvår flyktingpolitik skall drivas utifrån konjunkturer,men det har hänt att man tyckt att detkommit för många. Det gällde turkbulgarerna, och detkrävdes visum från Bosnien osv. Så i omvänd bemär-kelse har vi nog använt oss av det här tänkesättet.Fru talman! Hur skall jag på 4+4+2 minuter hinnafå fram en helhet i den här frågan, som är så omfat-tande och komplicerad? Det handlar om två krigshär-jade länder, Bosnien och , och ett flykting-mottagande land, i det här fallet . harKroatien enligt uppgift minst 300 000 flyktingar, deflesta från Bosnien - jag tror att jag har sett siffran183 000. Då bosnier inte kunde fly direkt från sitt egetland till väst sökte och fick de kroatiska pass. Störreanknytning till har de inte. De är bosnier,bosniska medborgare, och deras nya pass har ingenjuridisk giltighet. Sedan lyckades de fly till olikaländer i , men de blev inte någon riktigt storgrupp. I är de väl nu ca 2 500, men jag haringa riktigt aktuella siffror.Jag anser, utifrån samstämmiga uppgifter frånUNHCR:s observatörer, bosnienkroater själva m.fl.,att etniska kroater kommer att mottas under så passgoda omständigheter som landet kan erbjuda. Dekommer att få sina , som är nödvändiga för attöverleva och för att få sina rättigheter - arbete, bostadm.m. måste de avsäga sig sitt dubbla med-borgarskap i Bosnien.Tomma hus och bostäder är det ont om, utom i defrån serber rensade områdena i . Om de ickeetniska kroaterna i gruppen vägrar att bidra till denetniska rensningen genom att inte bosätta sig i Krajinafår de inga , och de blir garanterat utan arbete,hus, hem och försörjning i alla former samt skola,sjukvård osv. Det handlar om ungefär 2 000 av de2 500. Då kan man inte tala om en frivillig återvand-ring till , även om ingen kör utdem. Det är en flykt, där den summa pengar de fåttfrån troligen redan är slut, till en mycket ovissframtid. Var hamnar de? Bland vilka hamnar de?Vilka majoriteter finns på den ort de kommer till? Varskall de bo? Alla hus som det över huvud taget går attbo i är överfulla eller ockuperade och försvaras medalla medel. Det här gäller då Bosnien, där kanske interensningen skett på samma sätt.Hur kan man försvara 28 november-beslutet? Detär baserat på bra information från Bosnien men gans-ka utebliven sådan från . De hamnar ju i nyakonflikter i varierande grad. Hur cyniskt kan Sverigevara?Anf. 10 ():Fru talman! Jag skall avstå från att ge mig ini en mer generell diskussion om de flyktingpolitiskafrågeställningarna. Jag konstaterar att statsrådetSchori i sitt svar nämner att har tagit ettmycket stort ansvar för skyddsbehövande från dettidigare i jämförelse med de flesta andraländer. Jag konstaterar också att åtskilliga tiotusentalfått permanent uppehållstillstånd i . Det är ettkorrekt påstående, och det är naturligtvis ett utslag avatt vår lagstiftning ser ut på det sätt den gör och inteav någon speciell generositet i just det här samman-hanget. Men statsrådets konstaterande är korrekt.Den verklighet som beskrivs tycker jag dessutomär bra. Det är bra att det har kunnat bli på det härsättet. I den mån mitt parti, liberalerna, harhaft inflytande över att det faktiskt har kunnat blimöjligt för att agera på det här sättet är jagstolt över det. Som statsrådet vet har det ju inte råttnågon fullständig politisk enighet här i omdetta, inte minst när det gäller frågan om de perma-nenta uppehållstillstånd som beviljades de bosniskaflyktingarna sommaren 1993.Jag väljer dock att tolka det här neutrala konstate-randet från statsrådet som ett de facto-instämmande iatt det som framför allt genomfördes och gjordesmöjligt under den borgerliga regeringen i allt väsent-ligt varit riktigt, och det instämmandet tackar jag för.Jag skall inte heller diskutera beslutet isig, även om jag - inte oväntat för statsrådet - fortfa-rande tycker att det var onödigt bråttom med att fattadet beslutet. Jag avstår också från att diskutera situa-tionen i som sådan.Men det är onekligen så att regeringen har fästväldigt stor vikt vid sitt beslut under dekontakter och samtal man haft med rege-ring. Där är vi inte helt överens om hur man skalltolka detta. Därför är det oerhört viktigt att den härfrågan följs upp. Det räcker inte med vad Kroatiensregering officiellt har sagt till den svenska när detgäller återsändande med tvång till Bosnien och närdet gäller att tvinga människor att bo i hus som tidiga-re bebotts av serber. Statsrådet påpekade ju själv attdet kommer rapporter om detta. Då räcker det intemed att det internationella samfundet påtalar att dettastår i strid med internationella åtaganden och vad detinternationella samfundet förväntar sig, utan det krävsnaturligtvis också att det vidtas åtgärder så att det fåreffekt i och vid hanteringen av dem somskickas tillbaka.När det gäller blandäktenskapen kan jag kanskehålla med statsrådet om att detta enbart kanske intekan vara grund för asyl, men frågan är något merkomplicerad. Även om man bedömer att det inte finnsnågot skyddsbehov - framför allt kanske det inte finnsnågot skyddsbehov i för dessa människor -måste man också, som statsrådet senare i sitt svarpåpekar, väga in humanitära aspekter. Det har natur-ligtvis att göra med att det även om det inte föreliggerskyddsbehov finns anledning att överväga att inteavvisa människor. När det gäller dessa människor iblandäktenskap tycker jag att det inte alls är så själv-klart.Det hade varit bra om statsrådet i sitt svar dess-utom hade kunnat redogöra för hur många människordetta rör sig om, hur många beslut som har fattats, hurmånga verkställanden som har skett, och hur mångablandäktenskap som det har handlat om, och natur-ligtvis var de hamnar. Detta måste följas upp.Anf. 11 ():Fru talman! Jag tror att vi som ställer frågor i den-na debatt är helt överens om att det var riktigt avSverige att ta emot många flyktingar från f.d. Jugo-slavien under kriget. Vi anser att skulle göradet oavsett hur andra länder runt omkring ställde upp.Det är inget som vi vill ifrågasätta. Det var riktigt,eftersom vi följde de regler som Genèvekonventioneroch andra stadgar för länder som tar emot asylsökan-de.Däremot var det helt uppenbart på det sätt sättetatt aktivt motarbetade människors möjlighetatt fly genom införandet av visumtvång för bosnier.Det är bl.a. det som förorsakar den här debatten, ef-tersom de bosnienkroatier som vi här diskuterar ochsom fick kroatiska pass egentligen inte skulle ha be-hövt komma den vägen om vi inte hade haft portarnastängda från Bosnien.Jag vill fråga : Hur ser statsrådet på den frågan? Vad är viktigt? Kan man inte iefterhand ifrågasätta visumtvånget för bosnier? Jagmenar att man klart och tydligt måste slå fast att debosnier med kroatiska pass som har kommit och somvi här diskuterar inte har något normalt kroatisktmedborgarskap, eftersom de är bosnier av kroatisketnicitet. Det var på grund av kriget som de inte kun-de få sina bosniska pass. Jag vill bara instämma i detsom tidigare talare har tagit upp. Var inte det ett fel-aktigt beslut? De borde ha kunnat komma på ett tidi-gare stadium och ha rätt att stanna i egenskap av bos-nier, och har agerat på ett mycket felaktigtsätt i detta sammanhang.Fru talman! Jag skall inte upprepa det somRagnhild Pohanka och har tagit upphär om blandäktenskap och konsekvenserna för demänniskor som är här. Men nog måste även PierreSchori, när han tänker sig in i situationen hur mantvingar tillbaka människor till , inse det ab-surda i situationen att människor tvingas tillbaka tillstäder och byar där de inte anser sig kunna leva ochdär de aktivt är motarbetade eller att de eventuelltkommer tillbaka till Bosnien där de inte heller ärvälkomna . måste ändå kunna sevidden av problemet. Den fråga som har väckt, om man ändå inte kan se till det humani-tära i situationen, borde väl ändå finnas med även idenna fråga?Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Jag konstaterar att där vi är eniga sä-ger mina meddebattörer här att regeringen bara följerde regler som är uppställda och att den, där vi äroeniga, inte följer uppställda regler. Jag menar nog attdet inte går att kringgå de entydiga regler och dentydliga lagstiftning som vi har fr.o.m. den 1 januari.Försök att slå mig på den punkten om vi avviker frånden nya lagstiftningen. Det kan ni inte, eftersom viföljer den, och det är bra för oss alla, och det är braför debatten.Det är en grym verklighet som vi talar om. Låt ossta den här frågan om blandäktenskap. Jag har fått ettfall på mitt bord om blandäktenskap i . Idetta fall tog vi sådana hänsyn på grund av traumatis-ka upplevelser i staden att detta par fickuppehållstillstånd av humanitära skäl. Det finns nu ettantal andra liknande fall av blandäktenskap som lig-ger på bord där jag är övertygad omatt man kommer att fatta beslut i samma anda somregeringen fattade sitt beslut, dvs. att man tar hänsyntill humanitära aspekter.Till kom det 2 500 personer efter krigetoch efter , ett Daytonavtal som sedanförsökte reglera hur det internationella samfundetskulle medverka till att få en någorlunda hyggliglösning på problemen med de stora flyktingströmmarsom uppstod efter kriget. Det har inte lyckats, men detfinns vissa regler som vi följer, och FN:s flykting-kommissarie har fått uppdraget att utfärda dessa reg-ler, och det är de som tillämpas i svensk lag och somtillämpas i vår politik. Dessa har varit relativtlänge i , och många av dem har barn här. Viden förnyad ansökan kommer as-pekter som är inkorporerade i den nya lagen attspela roll. Dessutom fick man i beslutet om att åter-vända till en respittid så att t.ex. barnenhinner avsluta skolgången den här terminen - grymtvore det annars.Det väcktes även en del andra frågor här. Jag villsäga att detta gäller ett land, , som ärmedlem av den europeiska demokratiska familjen.Kroatien är medlem i och förpliktigat attfölja regler och konventioner som vi andra. Det haratt göra med framtid i , och det haratt göra med framtid. Jag är övertygad om attmakthavare och andra i är mycket angelägnai sin utsatta ekonomiska situation efter kriget att be-hålla denna livlina till och att inte klippa avden genom att uppträda mot ingångna avtal och inter-nationella konventioner. Det är jag övertygad om. Dethar varit val i , och det pågår en demokratiskkamp, det är ingen diktatur. Jag är övertygad om attKroatien också kommer att leva upp till de förpliktel-ser när det gäller återvändande som man har åtagitsig.Till slut skulle jag även vilja säga att vi fäster storvikt vid denna fråga och att vi känner ett stort ansvarför människor som har kommit hit och fått tillfälligtuppehållstillstånd och för att det inte går illa för demnär de nu återvänder hem. Därför har jag utsett denbästa kraft som vi har i , ambas-sadör Kälfors, som under nästan två har varit EU:srepresentant i , att speciellt följa dessa frågorgenom täta resor till området.Anf. 13 ():Fru talman! Besluten var märk-liga ur flera synpunkter. Bl.a. antogs en ny utlänning-slag . Jag delar över varför det var så bråttom. Vi vet faktisktlitet mer i dag.Jag är medveten om att vi inte kan ta emot allaflyktingar. Det har vi heller aldrig föreslagit. Men denlilla spillra som återstår i vårt land av kosovoalbaneroch bosnienkroater tycker vi skulle kunna få stanna.Jag tycker inte att det är fel att ta upp det speciellt,eftersom vi har ett särskilt ansvar för dem som harsökt sig hit. Vi har ett ännu större ansvar för dem änför dem som är kvar där nere, vilket inte hindrar att vipå olika sätt skall ställa upp och stödja länder somförsöker införa demokrati och länder som behöverhumanitärt bistånd osv.Frågan om blandäktenskapen är väldigt allvarlig,eftersom de som ingår blandäktenskap inte kommeratt höra hemma någonstans utan betraktas som förrä-dare överallt. Man vet inte exakt hur många blandäk-tenskap det finns, men över en miljon är det säkert.Jag hörde talas om en bosnienkroatisk familj somnär de fick sina bosniska pass skrev det ena barnet påmamman och det andra på pappan, eftersom de ändåkommer att få lov att skiljas åt om de kommer tillba-ka. Det är ganska cyniskt, men det var anledningen tillatt man gjorde på det sättet.Jag anser att dessa människor inte kan sändas till-baka under några omständigheter.Att skulle vara att lita på bara därför attlandet är med i övertygar inte mig. Det har inte hänt något positivt där påmånga år, trots att får den ena anmärkningenefter den andra. Jag menar att det är bra att landet ärmed i , så att vi kan påverka dem. Det ären annan sak. Det är klart att vi i någon mån kan på-verka dem.Vid återkomsten måste de ändå skilja på sig. Jagmenar att detta etnocentreringens virus går över helaEuropa. Det kanske är den farligaste av alla trender.Jag anser att dessa återvändande flyktingar ökar denetniska rensningens effekt genom att de kommer attbosätta sig i , i hus i , eftersom de intehar någon annanstans att ta vägen. Då kan de kanskeockså accepteras i . I Bosnien vet man intevilket ställe de hamnar på. Man säger att de skallskickas tillbaka till ställen där deras eget folkslag är imajoritet. Det ökar ju egentligen också rensningen.Man vet däremot inte hur det blir när åter-sänder dem eller när de tvingas åka tillbaka därför attde inte har något levebröd, och så mycket bättre blirdet väl inte i Bosnien. Jag anser att det här är förtidigt. Ett frivilligt återvändande tycker jag däremotatt man skall stödja på alla sätt.Bosnier med makedoniska pass har fått permanen-ta uppehållstillstånd. Varför gäller inte det bosniermed kroatiska pass? Också det är något som inte ärlogiskt riktigt. Jag har inte tillräckligt med underlagför att tala om hur det här ser ut och vilken mängd detär fråga om.Jag vill om igen fråga: Finns det ingen möjlighetatt visa humanitet och generositet när det gäller kroa-terna? Det statsrådet nämnde om den 28 novemberkände jag inte till förrän det redan var klart, så jagkunde inte ställa den här frågan innan dess.Anf. 14 ():Fru talman! Statsrådet hänvisar till Kroati-ens förpliktelser och intressen. Jag kommer då atttänka på en historia jag hörde iMellersta östern. En skorpion och en sköldpadda stårpå ena sidan av . Skorpionen ber att påsköldpaddans rygg få följa med över till andra sidan.Sköldpaddan säger då: Tror du jag är så dum? När viär ute på havet sticker du mig. Då säger skorpionen:Tror du jag är så dum? I så fall drunknar vi ju bådatvå. Okej, säger sköldpaddan, och så ger de sig i väg.Mitt ute på havet sticker skorpionen sköldpaddan,som förtvivlat skriker: Hur kan du vara så dum? Nudör vi ju båda två. Skorpionen säger: Tja, men vi är jui Mellanöstern.Läget på och kanskenågra år framöver, statsrådet , skiljer sig inte såhemskt mycket från situationen i i detavseendet. Det gör att en hänvisning till vad Kroatienhar sagt, vilka internationella förpliktelser man har,vilka objektiva intressen man kan ha av att samarbetamed omvärlden, kan förefalla väldigt plausibelt för ensvensk publik men fortfarande ha väldigt litet relevansdär nere. Det är naturligtvis det som motiverar denoro som många av oss känner.Jag ställde några frågor till statsrådet, och jagväntar fortfarande på konkreta svar på dem: Hur till-godoser regeringen att humanitära skäl, där inteskyddsbehov föreligger, ändå kan få påverka beslutennär det gäller blandäktenskapen? Statsrådets svar varväl att vi får vänta och se vad beslu-tar. Min andra fråga var: Hur följer vi upp de faktiskaavvisningsbesluten? Varthän tar dessa människorvägen? Vad sker med blandäktenskapen? Någon harutsetts till att följa upp detta, och det är bra. Vi avvak-tar fortfarande svaren. Om de svaren tillgodoser minafarhågor eller det som statsrådet tror är egentligenointressant. Det borde vara intressant för oss bådavilka svaren är. Men detta har ju inte bara en flyk-tingpolitisk dimension utan även i högsta grad enutrikespolitisk dimension, som är väldigt viktig förSverige.Anf. 15 ():Fru talman! När skrevs på var nogbåde de parter som skrev under och hela omvärldenpå det klara med att det fanns enorma brister och attavtalet inte skulle garantera någon fred - däremotavsaknad av krig, och det var gott nog, det var ettnödvändigt steg. Ansträngningarna för att åstadkom-ma en varaktig fred och utveckling i f.d. Jugoslavienär ju också stora på många håll. Att det finns mångatillkortakommanden vad gäller , t.ex.vad gäller att krigsförbrytare skall gripas och tas tillkrigstribunalen i , har varit uppenbart för mångaparter. Det visar hur svårt det är att åstadkomma ettnormalt samhällsliv i , Bosnien eller Serbien.Därför blir det cyniskt att tala om att återsändaden här gruppen flyktingar, utifrån att det skullehandla om ett fullt normalt fungerande samhälle.UNHCR, som tidigare refererade till,har i olika sammanhang hävdat att man i första handmåste se till att internflyktingar kan återvända, däref-ter kan man ta sig an flyktingar i närområdet ochdärefter övriga flyktingar. Självfallet ställer vi oss allabakom ett frivilligt återvändande av flyktingar frånSverige. Sedan kan vi diskutera hur mycket pengardessa återvändande skall förses med för att kunnaklara sig när de kommer tillbaka. Detta är en självklarutgångspunkt. Men varför tvinga i väg människor motderas vilja, till länder där svårigheterna för dem somredan finns där är så enorma?Pierre nämnde att dessa flyktingar harfunnits här länge och att har börjatgälla. Sedan sade han något i stil med: Vi får väl sevad som händer. Är det en öppning till att om vi vän-tar kanske de här familjerna ändå får stannaav humanitära skäl, med hänvisning till barnkonven-tionen?Anf. 16 Statsrådet ():Fru talman! Jag nämnde bara vad som är en troligutveckling i en del fall, eftersom det nu har gått rättlång tid, möjligheten till ny ansökan finns och barn-konventionen gäller.Någon frågade varför det var en sådan brådskamed beslutet . Ja, det fanns, framför alltbland bosnienkroaterna själva, en mycket stark opini-on för att man äntligen skulle få besked. De led oer-hört psykiskt av att inte veta. En del sade också att dehellre ville veta att de fick nej än att gå omkring ochinte veta. Detta var alltså ett skäl till att beslutet fatta-des, men det främsta skälet var att det var läge förbeslutet. Vi ville först avvakta utvecklingen på plat-sen, bl.a. de val som skulle äga rum i Bosnien. Detvar alltså inte fråga om någon brådska, utan tvärtomtyckte en del att vi var alldeles för sent ute.För dem som lyssnar på debatten vill jag ändå un-derstryka att har all anledning av vara stoltöver det ansvar och den humanitet vi har uppvisat närdet gäller katastrofen i f.d. . Vi har tagit emot sammanlagt 400 000människor från området, som har fått permanent up-pehållstillstånd i . Därför tycker jag inte att viskall behöva använda ord som "cynism" i debatten.Dessutom har vi en lagstiftning som är tydlig, trovär-dig, modern och medmänsklig.Problemet nu är att man på platsen, lokala myn-digheter och människor som bor i området, inte agerari den anda som har överenskommits med exempelvisregeringen och de officiella myndigheterna, som haratt hantera de återvändande. Det skapar problem.Människor tvingas in i hus där andra har bott tidigare.När dessa människor - det är framför allt serber vitalar om - skall återkomma, så bor några andra i hu-set. Sådana problem finns, och vi, liksom FN:s flyk-tingkommissarie, är uppmärksamma på dem och för-söker lösa problemen. Vi har i varje fall upp-levt att den kroatiska regeringen och den myndighetsom är satt att sköta återvändandet är ense med detinternationella samfundet och flyktingkommissarienom hur man skall hantera detta.Alla måste få rätt att återvända till sina hus. Men idenna kaotiska situation, där det kan röra sig omhundratusentals flyktingar, kan det uppståproblem med vem som bor var. Det är klart. Men dethär följer vi mycket noga. Och det är viktigt.Jag vill gärna säga att det är viktigt att vi har utsetten speciell ambassadör, som enbart skall syssla medatt se till att det går rätt till och blir som vi vill medjust de här personerna. Han kommer direkt från Mos-tar, där han varit , och har all den här erfaren-heten och kunskapen. Det är oerhört viktigt.Sedan kommer vi att med både lock och pockhålla uppsikt över som sådant. Med lockgenom att det finns ett omfattande bistånd att få. Medpock genom att EU har villkorat sitt bistånd till Kroa-tien med att man skall följa överenskommelser ochinte på något sätt förorsaka problem för dem som nuåtervänder.Vad det gäller här är att försöka reglera krigetsföljder, att inlemma i det europeiska samar-betet och att få fred och försoning på . Dåmåste också spela med. Då måste vi ocksåtro på dem när de säger att de vill och understödjadem. Men vi måste hålla ett argusöga pådem.Anf. 17 ():Fru talman! Jo, , jag tycker att det ärcyniskt att skicka tillbaka de här människorna. Det ärdärför jag har skrivit den här interpellationen. Jag harsett så många och varit ute så pass mycket. Bl.a. varjag i och träffade personerfrån UD, från kroatiska ambassaden, från , från för Jugoslavi-en, från , m.fl. Alltihop utmynnade ien enda stor förtvivlan i en sal full med bosnienkroa-ter. Det var inte spelat. Det var inte överdrivet. Detvar en ganska tyst förtvivlan. Den var inte högljudd.De var oroliga för att komma hem och för att ta medsig sina barn. Det var människor i blandäktenskap, detvar alla varianter, för det var många med.Jag känner mig oerhört orolig för de här männi-skornas framtid. Statsrådet säger själv att det är kao-tiskt där nere. Skall vi skicka tillbaka ytterligaremänniskor till kaos? Jag kan inte se att det är en riktighumanistisk inställning. Här behöver vi tänka om. Jagönskar att det gick att göra en förändring i inställning-en, så att de här människorna kunde stanna. Jag kaninte säga exakt alla, så väl känner jag inte till detta.Jag nämnde bl.a. att de flesta av de ca 500 personersom är etniska kroater antagligen kan skickas tillbaka,om det inte finns några fall av humanitära skäl, barnsom har varit här länge och sådana saker. Jag önskarverkligen att det skulle bli en förändring.Jag skall åka till , och jagskall även åka till och på plats selitet mer hur det ser ut. Det är viktigt att man vet merinnan man fortsätter att arbeta för detta. Som jag serdet : Låt de allra flesta få stanna!Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1996/97:230 omFMV:s provskjutfält inom naturreservatet uddeAnf.