prot · GK09101 · 1997-05-13 00:00:00 — Jag anknyter här till det somnäringsminister sade om att taxib-ranschen är en kontantbransch som kanske har deproblem som många kontantbranscher har. Jag villockså peka på att det inte bara är yrkestrafiklagstift-ningen som behöver ses över. Hela branschen behöverses över. Då är kanske förslaget om beställningscent-raler intressant.Nu har regeringen ganska kraftfullt aviserat inte stöder någon form av återreglering inomtaxibranschen. Men kan man tänka sig någon form avomreglering som är sådan att hänsyn tas även tilltaxiförarnas situation vad gäller t.ex. överetableringoch möjligheter att ta ansvar för vad det faktiskt kos-tar, i form av arbetsgivaravgifter o.d., att bedrivasådan här verksamhet.Min konkreta fråga är alltså: Kommer den härpropositionen - jag förstår att ministern inte kan före-gripa dess innehåll - också att ta fasta på helhetssynenhär, för näringsidkarens förutsättningar är ju tättkopplade till konsumentens intressen?Anf. 13 Kommunikationsminister ():Fru talman! Utan att föregripa propositionen kanjag säga att vi kommer att försöka att ta ett slags hel-hetsgrepp. Det gäller då hela den del av näringen somtaxibranschen hör till. Det är alldeles rätt som ElisaAbascal säger, nämligen att konsumenternasproblem i hög grad är kopplade till de problem somde har som kör bilarna. De har gemensamt att debefinner sig i en utsatt situation. Det är klart att detinte är rimligt att man skall behöva köra imånaden för att kunna försörja sig. Jag hörde härom-dagen att någon var tvungen att göra det. Det var dockinte i Stockholm.Jag har också, precis som påpe-kade, sett att man försöker göra företagen så lika sommöjligt. Självklart finns det en tanke bakom det. Detfinns ju några företag som, utan att säkra garantierkanske kan lämnas, av de flesta anses som mer seriö-sa. Då gäller det att likna dem så mycket som möjligt.Ett förslag i handlar om attlänsstyrelsen skall kunna utfärda regionala/lokalaföreskrifter om hur taxifordon skall märkas; detta föratt kunden lätt skall kunna konstatera vilket företagtaxibilen tillhör. Däremot har utredningen inte velatgå så långt som till ett förslag om återinförande av enobligatorisk anslutning till en beställningscentral. Dendelen har egentligen inte beretts i form av en utred-ning.Jag tycker ändå att det ligger väldigt mycket idetta med ett antal beställningscentraler, men natur-ligtvis skall vi inte återgå till situationen: Taxi, vargod dröj. Jag har ibland svårt att se några möjligheteratt lösa de här problemen om det inte finns beställ-ningscentraler.I arbetar vi med de här frågor-na. kan jag inte ge något exakt löfte, men jagtycker att det ligger väldigt mycket i det som bådeSylvia och för fram omkrav på trygghet för kunden och också för den enskil-de föraren.Anf. 14 ():Fru talman! För mig är det viktigt att slå vakt omden seriösa verksamheten och komma bort från denoseriösa taxiverksamhet som, tyvärr, har brett ut sigoch som fortsätter att göra det. Kommunikationsmi-nistern säger i sitt interpellationssvar att ett led i arbe-tet med att komma till rätta med missförhållandeninom taxinäringen var införandet av en taxiförarlegi-timation. Jag ser det som ett led. gäller det att gåvidare.En fördel med en modell för beställningscentralerär att centralerna själva både kan och måste ha eninternkontroll. I och med att det då finns ett goodwill-värde att vårda kommer fusk och oegentligheter gen-temot kunder, anställda och samhälle att beivras ihuvudsak inom beställningscentralernas ramar. Cent-ralerna har då möjligheter att ta mycket av den kon-troll som belastar polis och länsstyrelse. Samhäl-let kan också avlastas stora kostnader just för över-vakning och kontroll. Trafiken blir effektivare. Branschens anseende,som för mig kanske är allra viktigast, blir äntligenåterställt. Att inte kunna känna sig trygg när man åkertaxi tycker jag är en oerhört stor samhällsmiss.Det som diskuterats mycket i utredningar och somnu föreligger är förslag om licensavgifter för att säkrastatens inkomster. Det är också ett sätt att beivra denekonomiska brottsligheten. Också där har jag en väd-jan till kommunikationsministern om att hon ser tillatt en licensavgift kan införas inom taxiverksamheten.Men den skall hamna på ett belopp som motsvararförväntningarna och som inte blir för lågt i samman-hanget. Återigen: Det handlar om att slå vakt om denseriösa taxiverksamheten.Anf. 15 ():Fru talman! Det finns inte särskilt mycket att till-lägga, särskilt inte efter det som kommunikationsmi-nistern här uttryckt. Jag tycker att det låter positivt kommer att titta närmare på förarnas vardag.Med anledning av det som gavuttryck för skulle jag vilja säga att det nog är väldigtnegativt att från myndighetens sida ha inställningenatt man jagar "fuskisarna", att man på något sättsvartmålar en del av branschen och inte ser att dethandlar om människor som har en tuff ekonomiskvardag att leva med.Länsstyrelsen har arbetat väldigt mycket med denekonomiska brottsligheten inom taxibranschen. Manjagar dem som begår brott utan att hjälpa dem somkanske inte alls vill begå brott, men som lever i en såpass tuff ekonomisk verklighet att de inte klarar verk-samheten på ett seriöst sätt. Det är snarare den senaregruppen som man skall hjälpa. Jag tycker att myndig-hetens roll i en sådan situation är att stötta branschenpå ett positivt sätt, inte att jaga och bestraffa.Anf. 16 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag tror att vi kan slå fast att det är ettvitalt samhällsintresse att ha en seriös taxiverksamhet,för den är en viktig del av kollektivtrafiken. Vi måstenog också vara medvetna om att flera åtgärder ärnödvändiga. Vi har diskuterat beställningscentraler.Men det finns en mängd saker som måste göras för attdet skall gå att komma till rätta med problemen, vilketvi hoppades skulle vara möjligt med de litet mindresteg som tagits i olika omgångar efter avregleringen.Jag tror att tiden är inne för att ta något radikalaregrepp.Det behöver vara en rättvis konkurrens, och enrättvis konkurrens innefattar både att man jagar s.k.fuskisar och att man ger korrekta möjligheter för demsom är seriösa.Jag avslutar den här debatten med en förhoppningom att vi skall fortsätta att lösa de här problemengemensamt när vi får propositionen längre fram i vår.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1996/97:286 omsvensk åkerinäringAnf. 17 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att jämställasvenska åkeriföretags konkurrensmöjligheter medutländska företags.Genom olika beslut har EU söktfrämja en fri konkurrens mellan åkeriföretag i med-lemsstaterna. Jag vill framhålla att det är viktigt attdenna konkurrens sker på lika villkor, inte minst medtanke på att cabotaget inom godstrafiken släpps heltfritt inom EU den 1 juli 1998.Den nuvarande svenska trafikpolitiken bygger påtankar om ett utvecklat kostnadsansvar för alla trafik-grenar. Jag vill emellertid i detta sammanhang fram-hålla att det enligt min uppfattning inte är möjligt att iframtiden påföra konkurrensutsatta svenska åkeriföre-tag fordonsskatt som ligger på en sådan nivå att denväsentligt överstiger nivån i konkurrentländerna.Sten nämner, förutom det höga diesel-priset i , också att svenska åkare får betala dåde kör utomlands, medan utländska åkare slipperdetta då de kör i . Det är riktigt att svenskaåkare får betala s.k. vägavgifter när de kör t.ex. påmotorvägarna i och i . Jag villemellertid som svar till nämna attregeringen ämnar föreslå att vägavgifter införs i Sve-rige för godsfordon eller fordonskombinationer meden totalvikt över . Detta sker efter en dialogmed den svenska åkeribranschen.Arbetet för att ansluta till det s.k. eurovin-jettsystemet pågår. En realistisk bedömning är attefter beslut kan avgifter införas i Sverigevid /1998. Inriktningen av det kom-mande regeringsförslaget är att avgifter skall tas ut förutländska fordon som trafikerar vissa delar av detsvenska vägnätet. Svenska åkare, som kommer attbetala för nyttjandet av hela det allmänna vägnätet,föreslås bli kompenserade genom en sänkning avfordonsskatten. Jag menar därför att svenska transpor-törer genom det förslag om införande av vägavgiftersom regeringen ämnar lägga fram kan ges konkur-rensvillkor som är mer likvärdiga de som åkare frånandra länder har.Som också nämner behöver ut-ländska fordon som färdas på svenska vägar intenödvändigtvis tanka diesel i . Vägavgifternakan därför ses som ett steg i riktning mot lika kost-nadsansvar för svenska och utländska transportörer.Anf. 18 ():Fru talman! Tack vare mina kontakter med olikaföreträdare för åkeribranschen har jag blivit ombeddatt ta upp det här problemet i med statsrådetUusmann. vet vi att ett antal åkeriföretag harflaggat ut sina bilar och även sin personal. Fler ärtyvärr på gång. Det beror på att konkurrensvillkoreninte är jämlika. I det här fallet kan vi inte skylla påEU, som vi brukar göra. Det här beror till stor del påinhemska skatter och skattesatser.De svenska åkare som t.ex. kör in i Tysklandmåste betala en avgift. Tyskar som kommer till Sveri-ge betalar ingen avgift. fick man tanka die-seln i , men , när man har tankar somrymmer 2 000-3 000 liter, gör man inte det. Även desociala kostnaderna är högre i än i andra EU-länder. Skillnaden i lön är däremot försumbar.Jag har noterat att statsrådet har uppmärksammatproblemet och föreslår att man skall införa en avgiftför utländska åkare som kommer till . Det är,som statsrådet säger, ett steg i en viss riktning, menenligt företrädare för åkeribranschen är det ett för litetsteg. Man bedömer att den här åtgärden, som jag somenskild i och för sig ser som positiv, inte räcker till.Det måste mer till.Man kan ganska lätt räkna ut hur mycket detkostar att köra med en tysk, en dansk eller ensvensk långtradare. Det är faktiskt ganska stora skill-nader, till svenskarnas nackdel. Därför skulle jag viljafråga statsrådet: Om det skulle visa sig, som mansäger från åkerinäringens sida, att det här förslagetinte räcker till, utan att svenska åkeriföretag ävenframöver kommer att utsättas för en, jag skall intesäga illojal, men mycket svår konkurrens, vilka åtgär-der är statsrådet beredd att föreslå fortsättningsvis?Jag har blivit informerad om att händer det ingen-ting utöver det som statsrådet föreslår, kommer ut-flaggningen att fortsätta. Man kommer också att fort-sätta att skriva sina chaufförer i utlandet. Detta ärförödande för svensk åkerinäring. I och med att vi ärmed i EU borde vi kunna konkurrera på lika villkor.Svenska företag skall inte behöva bli utkonkurreradedärför att de är belagda med avgifter som inte drabbarderas konkurrenter.Anf. 19 Kommunikationsminister ():Fru talman! infördes i fem av EU:s med-lemsländer det s.k. eurovinjettsystemet. Samtidigtsom vi blev medlemmar har vi börjat förhandla om attingå i det systemet. Det har kanske tagit något längretid än en del företrädare för åkeribranschen haderäknat med. Men det kan man knappast skylla påsvenska byråkrater eller på den svenska näringen. Dethar snarare varit en del komplikationer när det gällerde andra eurovinjettländerna.Nu räknar vi med att vi skall lösa de byråkratiskaproblemen. Det här systemet kommer att bli konkur-rensneutralt för svenska åkare när de kör i Sverige.Det kommer att innebära att utländska åkare får betalanär de kör på de stora gränsöverskridande stråken,som är viktiga för exporten.Det sägs att detta inte skulle räcka till. Jag är säkerpå att det finns de som anser att det vore bättre omallting var billigare och enklare. Men när vi nu jämfört.ex. dieselpriser och punktskatter finner vi att de intealls är exceptionellt höga i vårt land. Vi ligger påfjärde plats bland medlemsländerna. Vi håller ossalltså på den halva som ligger ganska bra till. Jagtycker att vi skall göra det också, därför att transport-kostnaderna är något högre i vårt land än de är i vissaandra länder, beroende på att vi har så pass långaavstånd.Anf. 20 ():Fru talman! Jag tycker att det första steget man tarär bra. Men statsrådet säger själv om dieselprisernaatt vi inte är allra sämst i . I och med att vi harvåra långa transportavstånd slår varje tioöring ellertjugofemöring per liter dieselolja kraftigare på ettåkeri som finns längre norrut och som skall konkurre-ra på den europeiska marknaden.Men, som jag sade tidigare, gäller det inte bara attvi ser till att belägga utländska åkerier med en vä-gavgift. Jag kan bara referera till åkeribranschen. Detkan vara så att de har fel, men jag misstänker att de ärså väl insatta i den här frågan att de faktiskt har or-dentligt på fötterna när de argumenterar som de gör.Därför är den fråga som jag ställde i mitt förra inläggän mer aktuell. Om det visar sig att utflaggningenfortsätter, att en fortsatt dålig konkurrensförmåga försvenska åkeriföretag cementeras, vilka åtgärder kanstatsrådet då tänka sig att vidta? Kan hon tänka sig attvidta några åtgärder över huvud taget?Anf. 21 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag måste säga att jag inte riktigt kän-ner igen detta att åkeribranschen skulle redovisa väl-digt stora problem. Vi har från departementets sidatäta kontakter och en mycket bra dialog med den härbranschen, och jag känner faktiskt inte igen den be-skrivningen.Våra långa avstånd och vårt geografiska läge, somgör att transportkostnaderna är av större betydelse föross än för vissa av våra konkurrentländer, hänger juinte ihop med frågan om utflaggning eller inte ut-flaggning. Vilket företag som än kör i -Tysklandsbaserat eller Sverigebaserat - har ju sammaavstånd och samma avståndshandikapp. Den delen haralltså ingen betydelse.Vi arbetar tillsammans i EU för att harmoniseravillkoren i transportbranschen. Andra delar av trans-portområdet kan vara ganska knepiga, men när detgäller just landtransporterna tycker jag nog att vi haren rätt hyfsad framförhållning vad gäller harmonise-ringsarbetet.Anf. 22 ():Fru talman! är det så att man i åkeribranschensäkert kommer att läsa detta debattprotokoll medintresse. Jag som lekman kan då säga att jag kan tänkamig att man har vissa invändningar att göra. Har åkeri som är beläget i t.ex. och trafikerarEuropa så är man handikappad av att betala ett högredieselpris för de första hundra milen. Det är ju heltuppenbart.Men det som statsrådet nu kommer att föreslå ärett steg i rätt riktning, och ingen blir gladare än jagoch åkeribranschen om det visar sig att det statsrådethär har informerat om är en åtgärd sominnebär att svenska åkerier återfår sin konkurrensför-måga. tror de inte själva att det är så, och det ärden information som jag har fått. Om statsrådet harfått någon annan information kan vi ju se om något årvem som blev korrekt informerad. Det är ändå tack-samt att statsrådet är medveten om problemet.Till sist, fru talman, blev ju detta med utflaggningaktualiserat i rätt stora TV-program för några måna-der sedan, då man visade företag som redan hadeflaggat ut och företag som hade planer på att flaggaut. Det får inte vara så att svenska särbestämmelserskall försämra möjligheten för svenska åkerier attkonkurrera på någorlunda lika villkor.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringAnf. 23 TALMANNEN:Nästa interpellation från somskall besvaras av kulturminister harföranlett ett stort antal ledamöter att anmäla sig tillden debatten. Eftersom det inte är möjligt att hinnafärdigt den till när vi behöver bryta förgruppmötena så har jag bestämt att vi får ajournerasammanträdet för att kunna genomföra debatten i sinhelhet utan avbrott. Kammarens sammanträde ajour-neras således till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.6 § Svar på interpellation 1996/97:276 om jäm-ställdhetslagstiftningen och Svenska kyrkanAnf. 24 Kulturminister ():Fru talman! har frågat om jaghar för avsikt att verka för att både arbetsmarknadsla-gar och jämställdhetslagar följs inom Svenska kyrkan.Bakgrunden till frågan är att kontraktsprostenChristina , , har kommit i förstaförslagsrummet i det förrättade biskopsvalet iLunds stift. Detta har framkallat en reaktion frånmotståndare till kvinnliga präster, inte minst frångruppen fria synod.Jag kan lämna ett mycket kort och bestämt svar påden ställda frågan: Naturligtvis vill jag verka för attallmän arbetsrättslig lagstiftning, bl.a. jämställdhets-lagen (1991:433), följs inom Svenska kyrkan.Reglerna om jämställdhet mellan kvinnor och mängäller fullt ut inom . Det gäller dis-krimineringsförbuden men också reglerna om aktivajämställdhetsåtgärder, bl.a. skyldigheten att upprättajämställdhetsplan. (JämO) granskar fortlöpande dessa planer.Granskningen från JämO tycker jag är särskiltvärdefull i nuvarande läge då det finns en oro på sinahåll att jämställdhetsarbetet inom kanförsvåras . Självfallet kommer jämtälld-hetslagen att gälla i kyrkan även efter det att relatio-nerna med staten har ändrats.Härutöver vill jag gärna anföra följande.Frågan om kvinnors behörighet att vara präster iSvenska kyrkan har varit aktuell under större delen av1900-talet. Fr.o.m. är både mänoch kvinnor lika behöriga i detta hänseende. Antaletkvinnliga präster uppgår numera enligt senast till-gängliga statistik till nära 1 100. Det motsvarar om-kring av det totala antalet präster på ca 3 900(exklusive pensionärerna). Fördelningen av kvinnop-rästerna mellan de olika stiften är ganska ojämn - detstörsta antalet finns inom och Lunds stift.Sedan många år är kvinnorna fast etablerade sompräster i - de blir allt flera, och de harstöd av kyrkans ledning.1994 års kyrkomöte har slagit fast att det är fören-ligt med bekännelse att ha en ord-ning där både kvinnor och män vigs till präster. Vida-re har kyrkomötet entydigt slagit fast att det är oför-enligt med bekännelse att underkän-na giltigheten i en prästs vigning och sakramentsför-valtning på grund av prästens kön. Slutligen har kyr-komötet uttalat att endast de personer som bejakargiltigheten i såväl kvinnors som mäns vigning ochsakramentsförvaltning bör få prästvigas i Svenskakyrkan.Den stora kyrkliga majoriteten - det gäller här bå-de lekfolk och vigda - stöder de kvinnliga präs-terna. På de flesta håll inom kyrkan finns det en läng-tan efter och stora förväntningar på den första kvinn-liga biskopen.Nu har en kvinna inte bara hamnat på valbar platsi ett biskopsval utan dessutom kommit på första plat-sen. Jag har givit uttryck för min upp-fattning att regeringen bör utse kvinnliga biskopar iSvenska kyrkan. föreligger deformella förutsättningarna för att en sådan utnämningskall kunna aktualiseras.Anf. 25 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaretpå min interpellation. när min nu20-åriga son var ropade han då han tittade påTV: Mamma, mamma, skynda, kom, det är en farbrori TV:n som säger att tanter inte kan bli präster. Hankan inte vara som han skall.Jag blev glad över min sons reaktion. Helt upprik-tigt förstod inte sonen vad farbrorn i TV:n menade.Jag tänkte: Äntligen går jämställdheten med genera-tioner framåt. Rätten för män och kvinnor att väljayrke skall äntligen bli en självklarhet. Men sonen harblivit äldre, och även jag och har tvingats inse att detsom är en självklarhet för mig bara är klart för mig.Detta besannades när jag slog på TV:n ochhörde en s.k. kvinnoprästmotståndare uttala att omman utsåg en kvinnlig biskop i skullekvinnoprästmotståndare inte betrakta den kvinnligabiskopen som andlig ledare. Ej heller skulle de be-trakta prästerna som hon vigde som riktiga präster.Inslaget kom på nyheterna, vilket gjordeatt jag insåg att jag hade hört rätt redan från början.Det som upprörde mig mest var hotet: Om ni görså kommer vi att göra så här. Detta är bakgrunden tillmin interpellation. Jag tvivlar inte på kulturministernsengagemang för jämställdhetsfrågorna inom , och jag är övertygad om att ministern avseratt följa jämställdhetsutvecklingen inom Svenskakyrkan.Mina frågor till ministern är: Förstår ministernmin och andras upprördhet avseende de deklarationersom har gjorts av dessa kvinnoprästmotståndare?Anser ministern att det uttalande som kvinnopräst-motståndare gör är förenligt med jämställdhetslagen?Anf. 26 ():Fru talman! I fetstil såg jag nyligenen rubrik i min lokaltidning : Enkvinna kan aldrig bli en andlig ledare. Den som utta-lade sig var från länsfria synod. Artikeln är en lokal uppföljning av detfaktum att inte alla delade glädjen över att det äntli-gen ljusnade för möjligheten att få den första kvinnli-ga biskopen. Enligt synoden kan en kvinna aldrig blien andlig ledare, bara administratör. En annan med-lem är den tidigare dekanatsordföranden , även en tung kd-politiker och ordförande iBarn- och utbildningsnämnden. Att dekananhängareockså är politiker och innehar viktiga poster utanförkyrkan understryker ytterligare hur viktigt det är attbiskopsdebatten även lett till denna interpellationsde-batt, även om jag är övertygad om att statsrådet gör vad hon kan.Det finns all anledning att fråga: Var finns kd iden här debatten? Var står kd i den här frågan? Vadsäger kd om t.ex. den mobbning som sker mot kvinn-liga präster? Här handlar det verkligen om etik ochmoral.Christina är moderat, men ändå skrev s-kvinnor hemma generöst och systerligt kravet på enkvinnlig biskop på sin förstamajplakat. Det är ytterli-gare ett exempel på hur kvinnor stöttar varandra överpartigränserna . En sak som varit bra med denhär debatten är att dekanens medlemmar som legatlågt utåt motvilligt nu tvingats ut i ljuset, och där villde inte vara. Jag tycker att det är bra att strålkastarnariktas mot dem.Fru talman! Vill man skildra kvinnokampen ochkvinnoförtrycket inom kristenheten hamnar man långttillbaka i tideräkningen. För mig börjar det redan medLilith, en stolt självständig kvinna men som i Bibelnbara nämns förbigående i , kapitel 34, vers 14.Lilith finns i rabbinsk tradition och nämns t.ex. i och i . Men vem harhört om i en predikan under kvällsandakteneller i konfirmationsundervisningen? Inte jag i allafall.Lilith var första, förtalade och av teologer-na förträngda hustru. Myterna om är flera, ochen av de berättelser som jag har funnit lyder: Adamoch skapades på samma gång, rygg mot ryggsom tvillingar och sprungna ur jorden - ingen revben-svariant här inte! Själv tycker jag att berättelsen omLilith är både spännande och fascinerande.Frågan man ställer sig är: Var hade kyrkan stått om man i stället för krav på att lyda och foga sighade lyft fram att vi kvinnor sedan tidernas begynnel-se på jorden ställt krav på jämställdhet? Om så intehade varit fallet, hur hade berättelsen om ochLilith annars kunnat uppstå så tydligt att den fortfa-rande kan skymtas i dagens bibel?Här har kvinnoförtrycket i stället åkt snålskjuts påskapelseberättelsen. Det är dags att lyfta fram ,som kanske påminner mer om dagens kvinnobild ochsom också tydliggör vilken lång tradition det finns föratt använda teologin till att försöka legitimera bådeden egna personliga kvinnosynen och kvinnoför-trycket i en vidare bemärkelse.I möter vi också mycket grymhet ochvåld i en patriarkal värld. Men vi möter också starkakvinnor som redan där vittnade om sin tro.I återfinns som födde ochfostrade . Och det var till som sade:"Jag är uppståndelsen och livet. Den som tror på migskall leva om han än dör." Det var ett budskap somhon i sin tur fick föra vidare till sin syster tog syster ett skålpundsmörjelse av dyrbar, äkta nardus och smorde den påJesu fötter med sitt hår. Som så ofta ifrågasattes enkvinnlig gärning av en man. Men sade: "Låthenne vara. Må hon fullfölja detta för min begrav-ningsdag. "sade även till : "Men gå nutill mina bröder och säg dem att jag far upp till minfader och eder fader, till min och eder . "var den första som vittnade omJesus och den första som själv utsåg till sinbudbärare. Hon var den första prästen, som jag serdet.Jag förstår inte dem som bygger sitt motstånd motkvinnopräster på en teologisk syn. Det finns inget stödför det. Jag vill än en gång rikta mig till ministern ochsäga att det är dags att visa kvinnoprästmotståndarnapå dörren. Det har visat sig att dialogen inte fungerar.Anf. 27 ():Fru talman!