prot · GK0976 · 1997-03-11 00:00:00 — säger man ju i utredningen klartoch tydligt från socialdemokratins sida att det är vik-tigt att sänka beskattningen av arbete som en del i attfå en bättre arbetsmarknad och fler jobb. Det måste jufinnas ett svar här.Jag tycker också att det är intressant att finansmi-nistern säger i svaret: När det gäller offentligt finansi-erade jobb skall vi inrikta oss främst på att skapa fastajobb i den ordinarie verksamheten, inte tillfälliga jobbvid sidan av den reguljära organisationen.Bra! Betyder det att vi slipper sådana konstigaförslag som Kalmarmodellen? Slipper vi en arbets-marknadspolitik där man går underliga vägar och därman över udda konton som kallas arbetsmarknads-politik finansierar delar av den offentliga verksamhe-ten istället för att bedriva en effektiv och bra verk-samhet i sig?När det gäller lönebildningen börjar regeringennog inse att det är något som inte är riktigt bra, vadjag förstår av svaret. Jag frågar mig om regeringen ärberedd att gå in, som man gjorde när det gällde ar-betsrätten, när arbetsmarknadens parter sannoliktmisslyckas. Är man beredd att ta de beslut som i såfall krävs?En intressant fråga är inflationsbekämpningen.Man har misslyckats, men åt andra hållet. Vi har haftdeflation . Är det acceptabelt? Stramarman inte så mycket att man skapar större problem änvad som är nödvändigt?Anf. 18 Finansminister ():Fru talman! Det är naturligtvis en mycket viktigdel av den ekonomiska politiken, och det är viktigt föratt skapa ett gott företagsklimat att vi har ordning påstatens finanser. Det har varit en tung men nödvändiguppgift att bringa reda i det konkursbo som vi ficköverta 1994.Jag skall inte lägga hela skulden på ,som var finansminister när det rut-schade utför. Det kan ju inte ha varit en lätt uppgift ien koalitionsregering mellan borgerliga partier somföljer, som har sagts av tidigare borgerliga deltagare,den största gemensamma nämnarens politik. Principenär att om du accepterar min skattesänkning, så accep-terar jag din utgiftsökning. Det är klart att det inte ärlätt att vara finansminister i en sådan regering. Jagförstår det.Men ändå är det väl magstarkt att få lektioner i hurekonomisk politik skall bedrivas av en person som iså hög grad var medansvarig för utvecklingen underde här åren. Betygen sattes när detsista ekonomiskpolitiska dokumentet, den s.k. komp-letteringspropositionen, lades fram. Med den icke-politik som propositionen innehöll ledde den till dra-matiskt stigande räntor, vilket ledde till att vi nära nogutsattes för köpbojkott av svenska statspapper. Dethär var utgångsläget , när vi socialdemokraterfick ta över.Att vi nu snart har lyckats eliminerahela det gigantiska underskott som vi fick överta, attvi i det närmaste har halverat de räntor som råddesommaren och måste ändå anses vara enganska anmärkningsvärd prestation.Det är klart att detta leder till förbättrat före-tagsklimat i . Inte bara företag utan även en-skilda människor, kommuner och landsting drar nyttaav lägre räntor. Det blir mera pengar över till andraverksamheter. Det blir mera lönsamt att investera,bygga ut och skapa nya jobb. Det är ändå det som dethandlar om. Det är viktigare än retoriken.Så till de fem hörnstenar i sysselsättningspolitikensom jag har nämnt. Det skulle vara intressant att få ennärmare diskussion kring de hörnstenarna. Är vi över-ens om den här inriktningen eller inte?Är vi överens om hörnstenarna kan nästa diskus-sion vara: Vilken är den lämpliga politiken? Låt ossföra en sådan diskussion i stället för att bara ägna ossåt pajkastning.Jag tycker att det är pajkastning när 55-plus, OTA, som faktiskt innebär attlångtidsarbetslösa som är litet äldre bereds jobb i denoffentliga sektorn. Att beskriva det som en förolämp-ning tycker jag faktiskt är väl magstarkt, det måste jagsäga.Men naturligtvis är inte detta kungsvägen till attlösa problemen i landet. Vad det handlar om - jag ärtillbaka vid detta - är framför allt att skapa fler jobb,att sätta fler människor i arbete. Naturligtvis är dettaavgörande för inkomster, produktion och välfärd i dethär landet. Det bärs upp av människor som är i arbete.Det gäller både den privata och den offentliga sek-torn. Jobben i den offentliga sektorn är lika fina ochlika värdefulla som jobben i den privata sektorn.När jag har sagt att en större del av sysselsättning-sökningen skall ske i den privata sektorn är det inteför att jag anser att den är finare och bättre än denoffentliga, utan för att jag är väl medveten om att denoffentliga sektorn och den välfärd som vi socialdemo-krater kämpar för är beroende av relativt rikliga skat-teinbetalningar från den privata sektorn. Det finns juett sådant samband som vi socialdemokrater ser väl-digt klart. Det är den vägen som vi skall gå vidare.När ni efterlyser konkreta åtgärder vill jag säga:Vi har genomfört många sådana. Vi kommer med fleråtgärder. skall vi lägga fram vårvårproposition. Där kommer vi naturligtvis att ge svarpå en rad frågor om den fortsatta ekonomiska politi-ken.Anf. 19 ():Fru talman! Historiebeskrivningen från är rent ut sagt struntprat. Om socialdemokrater-nas oppositionspolitik hade fått råda hade det varitsjufalt värre. Det var risken för det som skapade rän-teproblem sommaren 1994.Erik talar om socialdemokra-ternas saneringsprogram som om det bara finns ettprogram.Men alla poster med skatter och utgifter kan mankombinera på väldigt många olika sätt. Vi har frånFolkpartiets sida fört fram ett annat program som gersnabbare och bättre budgetsanering, men som inteklämmer åt de företag i som enligt egen propå skall växa, utvecklas och skapaarbeten och framtidsutsikter och som också utgörmycket av basen för den skattefinansierade välfärden.Erik talar mot sig själv. Han har lärt invissa ord, och sedan stämmer det inte riktigt. Det ärväl förmodligen så att vet att det här intehänger ihop när han pratar.Låt oss ta en diskussion om första hörnstenen. Jaghar nu två gånger frågat: Exakt hur blir det med dearbetsutbudsminskande förslag som har hörts frånregeringen ?Om menar allvar med arbetslinjen vill jagfå veta att han säger nej till ökade förtidspensione-ringar, nej till friår och nej till fortsatt rundgång iarbetslöshetsförsäkringen. Han har inte svarat pådetta.Jag menar att det centrala för - där ErikÅsbrink tyvärr inte har några förslag alls - är att ska-pa ett sådant företagsklimat att fler företag kommertill och att de företag som finns vill växa, skapa arbe-ten och därmed också skapa en stark bas för en bravälfärdspolitik. Det håller ni nu på att förstöra.Anf. 20 Finansminister ():Fru talman! Det är ett klassiskt knep från opposi-tionspartier att tjata på regeringen när man vet att enproposition väntas och fråga: Varförgör ni ingenting? Varför svarar ni inte på våra frågor?Varför vidtar ni inte några åtgärder?Jag har sagt att vi kommer att redovisa vår politikoch de nya åtgärder som kan bli aktuella den 15 april.Jag tänker inte göra det . Det får faktiskt AnneWibble respektera. Det har bl.a. att göra med att detpågår en beredning som inte är avslutad. Men dethandlar också om att vi i regeringen själva väljer dentidpunkt då vi vill gå ut och säga vad vi tycker ochvilka åtgärder vi vill vidta. Så fungerar det i alla de-mokratier, och så skall det fungera även den härgången.Jag får höra av att harhaft ett annat, så mycket bättre saneringsprogram.Med det skulle man inte bara klara av att sanera stats-finanserna, det skulle dessutom innehålla allskönsvälsignelsebringande åtgärder, ge bättre villkor förföretagen och vad det nu kan vara.Då har jag bara en stilla undran. Jag kan inte få ettsvar på den här frågan, i varje fall inte just , avAnne , eftersom replikrätten är uttömd: Varförgenomförde inte alla dessa välsignel-sebringande åtgärder i regeringen? Var-för sanerades inte statsfinanserna, eller - rättare sagt -varför undveks inte den katastrofala försämringen avstatsfinanserna som satt iregeringen? Varför förbättrades inte företagsklimatet istället för att försämras? Innebörden var ju, som jagkonstaterade, att 327 000 jobb i den privata sektornförsvann från när rattade eko-nomin. Det var inte någon särskilt framgångsrik ut-veckling.Att när man är förpassad till opposition säga har så mycket bättre och fiffigare åtgärder är,med förlov sagt, inte riktig trovärdigt.Jag känner ansvaret. Vi skall fortsätta vår politik,och vi skall klara av det mål som vi har satt upp,nämligen att halvera den öppna arbetslösheten. Detskall framför allt ske genom att nya jobb skapas ochatt sysselsättningen ökas.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1996/97:177 om mil-jömålet i konvergensprogrammetAnf. 21 Finansminister ():Fru talman! har ställt ett antal frågortill mig angående miljömålet i konvergensprogram-met.Den första frågan gäller hur regeringen avser attredovisa och uppfylla de krav som finns i konver-gensprogrammet angående miljöskulden.Som ny medlem i EU lade 1995 på egetinitiativ fram ett konvergensprogram. I programmetredovisas en strategi för att uppfylla de konver-genskriterier för deltagande i den monetära unionensom har formulerats i - balanse-rade offentliga finanser, låg skuldsättning, prisstabili-tet, stabila växelkurser och låga räntor. I konver-gensprogrammet anges även att den ekonomiska poli-tiken är inriktad på att minska arbetslösheten ochvärna om miljön.I enlighet med programmet görs varje halvår enavstämning vad avser den svenska ekonomins ut-veckling i förhållande till konvergenskriterierna. Vadgäller utvecklingen på miljöområdet har regeringenvalt att redovisa och följa upp den löpande. Regering-ens miljöpolitik redovisas t.ex. i samband med pro-positioner. , i regeringens miljöskrivelse tillriksdagen, gavs en fyllig redogörelse av det aktuellamiljöarbetet inom olika samhällssektorer för att skapaen hållbar utveckling.Den andra frågan gäller om regeringen tänkt från-gå miljömålet i konvergensprogrammet.Det stämmer att regeringen tvingats göra ned-skärningar inom miljöområdet, liksom inom mångaandra områden. Saneringen av statsfinanserna varnödvändig för att skapa förutsättningar för en lång-siktigt hållbar ekonomisk utveckling. Miljöområdethar dock inte skurits ned mer än andra områden.Däremot är det felaktigt att påstå att inga miljöre-laterade åtgärder vidtagits. Tvärtom råder stor aktivi-tet på miljöområdet, något som också framgår i rege-ringens miljöskrivelse. är ettföregångsland när det gäller att använda miljöskatteroch miljöavgifter. Även vad gäller producentansvarligger vi långt framme internationellt sett. Genomsysselsättningspropositionen avsattes också 1 miljardkronor till ett program som skall leda till en ökadkretsloppsanpassning av samhället. Miljöskrivelseninnehåller därutöver en redogörelse för en rad andraåtgärder inom miljöområdet.Allt detta arbete är i linje med miljömålet i kon-vergensprogrammet. Regeringen står naturligtvis tillfullo fast vid miljömålet liksom vid de övriga målsom satts upp i konvergensprogrammet.Roy undrar också hur regeringen skallhantera den "nu aktuella" revideringen av konver-gensprogrammet. Här tycks ett missförstånd föreligga.Någon begäran från EU:s sida att revidera konver-gensprogrammet finns inte. En sedvanlig avstämningkommer att lämnas i vårpropositionen. Om någraåtgärder därvid blir aktuella kommer dessa att presen-teras för i detta sammanhang.Roy frågar också hur regeringen avser atthantera kravet i konvergensprogrammet på en höjdkoldioxidskatt i det europeiska samarbetet.Sverige har kraftfullt drivit frågan om energi- ochkoldioxidbeskattning på EU-nivå. Ansträngningarnahar dock ännu inte lett till något resultat. Både och en rad medlemsstater fortsätterdock arbetet med att försöka få till stånd ett nyttenergibeskattningsdirektiv som omfattar samtligafossila bränslen och elektricitet.Det är därför obegripligt att påståratt regeringen skulle ha tagit avstånd från kravet attinföra en minimiskattesats för koldioxid inom EU.Regeringen har för avsikt att även fortsättningsvisarbeta hårt för en harmoniserad energibeskattning påEU-nivå som omfattar samtliga fossilprodukter ochinte som endast mineraloljeprodukter.Slutligen frågar vilka konsekvenseren redovisad ökad miljöskuld skulle få för den eko-nomiska politiken.Den ekonomiska politiken syftar till god tillväxt,full sysselsättning, stabila priser och rättvis fördel-ning. Ett centralt mål för tillväxtpolitiken är en varak-tigt hög och ekologiskt långsiktigt hållbar tillväxt.Politiken skall utformas med hänsyn till medborgar-nas krav på god livskvalitet, miljö och välfärd i vidmening. Visionen är att skapa det ekologiskt uthålligasamhället där tillväxt och god miljö förenas. Det finnsnaturligtvis ingen anledning att ändra denna inrikt-ning. Om det skulle framkomma information om attmiljön i försämras kommer detta att hanteraspå sedvanligt sätt inom miljöpolitiken. Ekonomiskastyrmedel spelar därvidlag en viktig roll.Anf. 22 ():Fru talman! Konvergenskraven i Maastrichtför-draget är i sig utmärkta. Men den ekonomiska politi-ken får aldrig reduceras till dem. Det krävs att man tarin andra målsättningar. Därför var det bra att syssel-sättningsfrågan och miljöfrågan fördes in i det svens-ka konvergensprogrammet. Det var två konkreta krav,vid sidan av dem som finns formulerade i Ma-astrichtfördraget.Enligt det svenska konvergensprogrammet skallman redovisa hur det går med detta.Så har också skett vad gäller samtliga punkter - in-klusive sysselsättningsmålet - utom när det gällermiljömålet. Detta har då skett i samband med vårpro-positionen och när budgeten presenterades i höstast.ex.Skälet till denna interpellationsdebatt är just attjag undrar varför regeringen inte redovisar hur det gårmed miljömålet i konvergensprogrammet när konver-gensprogrammet utvärderas. Svaret på den frågan harjag egentligen inte fått.Utvecklingen på miljöområdet skall inte redovisaspå något annat sätt, enligt konvergensprogrammet.Det är egentligen något helt nytt som regeringen nuföreslår.Den miljöskrivelse som finansministern hänvisartill saknar miljöskuldsanalys. Den saknar t.o.m. ettsamlat grepp om vad som har hänt i den statliga mil-jövårdsverksamheten. Det finns ingen samlad be-skrivning. Där redovisas varken de nedskärningareller de brister som har påtalats från olika håll. Detgår inte att bedöma av den skrivelsen om den svenskamiljöskulden har ökat eller minskat. Det är fullstän-digt omöjligt. Däremot finns det analyser från andrahåll, bl.a. en från internationella miljö-institut som visar att den miljöjusterade bruttonatio-nalprodukten i minskar på grund av ökademiljöproblem. kom också en stat-lig offentlig utredning just om miljöskulden. Denvisar att miljöskulden stadigt ökar. Den skulle mankunna följa upp och se om den fortfarande gäller. Såhar inte skett. Vi saknar underlag i frånregeringens sida om hur det egentligen är med miljö-skuldsutvecklingen . I konvergensprogrammetlovade man faktiskt att detta skulle följas. Det går inteatt komma ifrån. Det står alltså i konvergenspro-grammet att tillväxten måste ske i formersom inte medför ökad förslitning av natur och miljöoch inte ökar miljöskulden. Det är entydigt.Finansministern påstår att det inte har skurits nedmer på miljöområdet än på andra områden. Men omman tittar på budgetpropositionen serman att det på miljöområdet skärs ner från1996 . Det är mer än genomsnittet föralla utgiftsområden sammantagna, ränteposten undan-tagen.Där är det bara fråga om en minskning på , omman räknar ihop alla utgiftsområden. Om man tittarspecifikt på skärs det under åren1996-1998 ned . Det är förmodligen en avde största nedskärningarna i hela statsbudgeten. På-ståendet att miljöområdet inte skulle skäras ned merän andra områden är felaktigt enligt regeringens egetbudgetförslag.Anf. 23 Finansminister ():Fru talman! Vi kan vara överens om en del saker,och jag. Vi är överens om att konver-genskriterierna är bra i den meningen att det är krite-rier för hur man skall upprätthålla en sund ekonomioch som strängt taget bör gälla alldeles oavsett vilkensyn man har på valutaunionen. Vi är också helt över-ens om att de krav som finns formulerade där natur-ligtvis inte är tillräckliga utan att det finns en radmycket viktiga mål som inte återfinns i konver-gensprogrammet och i konvergenskriterierna. har nämnt två områden som jag för min delsätter allra högst, nämligen sysselsättningen och mil-jön. Man kan naturligtvis lägga till ett antal andraområden också. Jag skall inte göra det här i den härdebatten.Det var naturligtvis bra att inte bara Miljöpartietoch Socialdemokraterna utan ytterligare två partierkunde enas om utformningen av det svenska konver-gensprogrammet. Det breda stödet tycker jag är vär-defullt, och det skall vi slå vakt om också under dekommande åren.När det gäller redovisningen av miljöfrågorna harvi möjligtvis något olika uppfattningar. inte riktigt nöjd med den redovisning som lämnas.Jag kan i och för sig även där ge honom rätt i frågaom att det säkert finns utrymme för förbättringar ochutveckling även på detta område. Men det är ändå pådet sättet att vi i en rad sammanhang redovisar deåtgärder som regeringen har vidtagit. Jag har varitinne på bl.a. en miljöskrivelse som avlämnades förinte så länge sedan. Och vi kommer att fortsätta attgöra detta.Sedan tog upp miljöskulden och denanalysen och kritiserade regeringen för att den intehar en ordentlig redovisning. Det skulle vara enkeltatt följa upp detta, sade . Men jagmärkte tveksamheten som ordenyttrades, eftersom det naturligtvis inte är enkelt. Härhar vi ett problem. Detta är ett ganska nytt områdeoch det är fråga om en ny typ av beräkningar som ärlångtifrån färdigutvecklade. Vi har mycket kvar attgöra innan vi kan säga att vi på ett tillfredsställandeoch säkert sätt kan beskriva en miljöskuld och hur denutvecklas över tiden. Detta är ett viktigt område somvi skall arbeta vidare med. Men vi har inte riktigt deinstrumenten i dag.Ett exempel som är närliggande är det uppdragsom har givits till och till Statis-tiska centralbyrån att utveckla s.k. gröna nationalrä-kenskaper. Jag emotser en redovisning av detta senarei år. Men jag är övertygad om att vi står inför ett ut-vecklingsarbete och att det kommer att ta åtskilliga årinnan vi är helt nöjda med vad som kan göras på detområdet. Jag hoppas att vi kan vara överens om att dethär är viktigt och att vi skall driva på.Jag håller inte med om beskrivningen att miljöom-rådet skulle ha utsatts för särskilt stora nedskärningarjämfört med andra områden. Det går naturligtvis alltidatt rycka loss en enskild siffra, ett enskilt anslag, ochfå fram det intrycket. Men helhetsbilden är en annan.Vi skall också komma ihåg att miljöarbete dess bättreinte bedrivs bara med offentliga utgifter. Väl så vik-tigt är andra insatser som vi gör, t.ex. insatser påskatteområdet, där ligger mycket långt fram-me. Jag var med redan vid den stora skattereformen,där vi genomförde den största skatteväxling som hargjorts i det här landet men som litet grand dränktes ilarmet från allt annat som skedde . Vi gjordeen mycket stor skatteväxling redan i skattereformenför , och sedan har vi byggt på detta. Vikan göra mycket på den sidan. Vi kan använda oss avregleringar, lagstiftning och opinionsbildning. Det ärden sammantagna effekten som är viktig för om mil-jöpolitiken skall bli framgångsrik.Anf. 24 ():Fru talman! Det inte på det sättet att jag har rycktloss enskilda siffror. Men det har finansministerngjort när han påstår att miljöområdet inte har skuritsned mer än andra områden. Det är enda möjlighetenatt kunna påstå något sådant.Som jag redovisade i mitt förra inlägg är ned-skärningarna just på miljöområdet särskilt stora. Detär ett område som utgör en mycket liten del av statensbudget. Det rör sig om drygt 1 miljard av utgifter påöver 600 miljarder . Ändå gör man stora ned-skärningar - totalt på just det området, och28 % på fram till1999. Detta är en dramatisk nedskärning. För utgifts-områdena totalt är nedskärningen enligtstatens budget som lade fram i höstas.Även om man räknar in alla andra anslag i statsbudge-ten som är miljörelaterade får man en liknande bild.Det handlar om nedskärningar på i stort sett alltingsom är miljörelaterat, och dessa nedskärningar ärstörre än nedskärningarna på andra områden. Det talaralltså ett helt annat språk.Det problem som jag vill ta upp i den här debattenär att man har gjort ett konvergensprogram frånsvensk sida som innehåller ett ganska tydligt ochkonkret miljömål, formulerat som en miljöskuld. Detskall ske en redovisning här i två gångerper år av hur det går för detta program. Regeringenhar underlåtit att just när det gäller miljömålet göra enredovisning för på något som helst begrip-ligt sätt, så att det går att se om det går bättre ellersämre beträffande miljöskuldsfrågan.Redovisningsmetoden är fri. Regeringen kan görapå vilket sätt den vill. Men den måste göra en redo-visning på något sätt. Men faktum är att den inte gördet. Det går inte att hänvisa till miljöskrivelsen, efter-som den inte innehåller någon sådan redovisning attdet går att bedöma åt vilket håll det går. Det finnsmånga andra metoder än miljöskuldsberäkningar föratt redovisa hur det går med miljöarbetet och miljö-målet. Det tillämpas av de flesta länder i den indust-rialiserade världen för att följa arbetet. Det skall ock-så utvärderas av internationella organisationer ochmiljöorganisationer. Jag pekade på några exempel,bl.a. ett exempel från somvisar just att det tyvärr går åt fel håll. Det är inte frågaom om det går åt fel håll, om man skall tro den utvär-deringen, utan att det går åt fel håll. Men just genomatt regeringen underlåter att redovisa det hela undvi-ker den debatten. På det sättet försöker regeringenosynliggöra de miljöproblem som den ekonomiskapolitiken medför. Därmed undviker man också dessvärre att vidta de ekonomisk-politiska åtgärder som ärnödvändiga för att förhindra de miljöskador som enfelaktig ekonomisk politik medför.När det gäller koldioxidbeskattningen i EU hadevi en debatt om regeringskonferensen därregeringen mycket hårt gick fram med att man inteskulle ha en gemensam skattepolitik i EU. Såvitt jagförstår säger det motsatta, nämligen attvi skall ha en harmoniserad koldioxidskatt. Det tyckervi från är bra, under förutsättning attdenna harmonisering innebär bara en minimiskatteni-vå som man naturligtvis skall få överskrida om man såvill i enskilda länder. Men det vore intressant att fåveta hur regeringen egentligen skall ha det. Skall manha en gemensam skattepolitik i det här avseendet ellerinte inom EU? Det är faktiskt dubbla budskap just nu.Anf. 25 Finansminister ():Fru talman! kastade tillbaka kritikenoch sade att det var jag som ryckte loss enskilda siff-ror. Det förstår jag inte, eftersom jag inte har redovi-sat någon siffra över huvud taget. Då kan det inteheller vara fråga om någon lösryckt siffra. Vad jagförsöker säga är att vi skall se till helheten när vibedömer miljöpolitiken och inte till enskilda ut-giftsanslag och inte ens till de totala utgifterna, efter-som det återigen bara är en del av miljöpolitiken. Jagnämnde skattefrågorna som är mycket viktiga. tycker nog också det att döma av föregåendeinlägg. Jag nämnde lagstiftning, regleringar, opini-onsbildning, information och mycket annat. Det ärden sammantagna bilden som är den viktiga. Ochregeringen är mycket aktiv på detta område, både pådet nationella planet och på det internationella planet.Men även om vi håller oss till utgiftssidan är det fak-tiskt på det sättet att , efter förslagfrån regeringen, beslutade om att avsätta inte mindreän , den s.k. kretsloppsmiljarden. Detingår kanske inte i de ordinarie anslagen, men det ären mycket stor utgift som sätts in på miljöområdet ochsom vi skall dra nytta av . Omman tar med den i beräkningarna blir bilden en heltannan än den bild som förmedlar.Återigen: Reducera inte miljöpolitiken till en frågaom att göra av med så mycket pengar som möjligtöver statens utgiftsanslag! Det är en alldeles för enkeloch snäv bild skulle jag vilja säga.Sedan återigen några ord om miljöskulden.