prot · GL0930 · 1997-11-19 00:00:00 — Därefter - vad blir det? Blir det ättestupan?Blir det socialbidrag - att totalt marginaliseras? Detär en asocial politik; det kommer Per inteundan.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.7 § (forts.) Utgiftsramar och beräkning av statsin-komsterna (forts. FiU1)Arbetsmarknadsfrågor (forts.)Anf. 130 ():Herr talman! Först får jag beklaga att blev tillfälligt dålig. Jag har ett manus att läsaupp, och jag hoppas att ni tar hänsyn till att fram-ställningen inte blir lika bra som den hade varit omBarbro hade framfört detta.Herr talman! lever vi i en verklighet som intehar många likheter med den verklighet som rådde närSverige industrialiserades och då vår syn på arbeteoch arbetstiden formades. I dagens samhälle skulle vikunna njuta frukterna av både teknisk och social ut-veckling om vi bara vågade ta till oss nytänkandet.Den krassa verkligheten visar att människor i daginte mår bra. Arbetslösheten är fortfarande för svens-ka förhållanden mycket hög. En jämförelse med våranordiska grannländer visar att sysselsättningen där harökat, medan den i har sjunkit under både1996 och 1997. Mest gick sysselsättningen ned förkvinnor, vilket framför allt beror på besparingarna iden offentliga sektorn.Regeringen redovisar en nedgång i arbetslöshets-siffrorna . Då måste man ta hänsyn till detfaktum att arbetskraften i har minskat, alltsåär det ett mindre antal människor med i arbetsstyrkan.I motsats till och har minskatsin arbetskraft inom alla åldersgrupper.Dessa fakta manar till eftertanke också i ljuset avatt är det enda landet i där arbetslös-heten har stigit. är också det nordiska landsom har den längsta arbetstiden. Våra grannländer harminskat den.I anser vi att en förkortning av ar-betstiden är den enskilt största åtgärden för att kommatill rätta med arbetslösheten. En förkortning till 35timmars arbetsvecka skulle innebära ett tillskott avstorleksordningen 200 000 nya jobb.Det är viktigt att en reducering av arbetstiden görsmed kraftiga tag, så att resultaten blir de nödvändiganya jobben. När man nu inom socialdemokratin äntli-gen tar till sig tankarna på en arbetstidsförkortning fårdet inte ske med endast per vecka.Arbetstidsförkortningen förfelas då, och resultatet blirinte några nya jobb. Alla klutar måste sättas till så attmänniskor kan få ett arbete och inte som behövakänna sig utanför samhället och må dåligt, medan desom har ett jobb arbetar alltmer och betalar alltmerför dem som inget har. Nej, delar vi på jobben kanfler känna sig delaktiga, och de som minskar sin ar-betstid får en högre livskvalitet med mer tid över förhem och familj, och de får en värdefullare fritid.Herr talman! Jag tycker att arbetstidsförkortningenskall vara en resurs för regeringen för att komma enbit på vägen med att halvera arbetslösheten och där-med kraftigt minska utgifterna för arbetslösheten,vilket vi i har räknat med i vår budget.I är nu ett trettiotal kommuner på väg motsex timmars arbetsdag. Där visar erfarenheter attdubbelt så många som beräknat har fått nya jobb. Denfinska ekonomin går på högvarv, men arbetslöshetenär hög, vilket visar på att det inte är tillväxten somskapar arbete.Vi i anser att en arbetstidsförkortningi dagens situation aktivt skulle kunna bidra till ensänkning av arbetslösheten. Traditionella medel somökad ekonomisk tillväxt förmår inte längre komma tillrätta med arbetslösheten. Den tekniska utvecklingenhar lett till att ekonomisk tillväxt inte längre automa-tiskt ger fler jobb. Det är i dagens höga arbetslöshetmöjligt att sänka arbetstiden i veckanutan att den totala produktionen minskar.Det finns naturligtvis ingen enskild åtgärd som en-sam kan lösa problemet med arbetslösheten. Med enförkortning av arbetstiden kan vi dock komma en brabit på väg. Den av oss föreslagna sänkningen innebären minskning av antalet timmar i lönearbete med ca9 %. Vi räknar med att något i storleksordningen30 % av den minskningen kan komma att kompense-ras av en förbättrad produktivitet. Resten av tidenkompenseras av att arbetslösa och andra personer somav olika skäl står utanför arbetsmarknaden kanfå jobb. Dessutom kan personer som jobbardeltid öka sitt arbete om de så önskar.Arbetstidsförkortningen skall genomföras i samar-bete mellan staten och arbetsmarknadens parter.Statens roll är att svara för en ny arbetstidslag-stiftning, sänkta egenavgifter och nödvändiga komp-letterande utbildningar av de arbetslösa. Löntagaror-ganisationerna skall åta sig att medverka till en ökadflexibilitet och att inte kräva högre löneökningar änvad som motsvaras av produktivitetsökningen. Ar-betsgivarnas bidrag är att åta sig att nyanställa och vidbehov göra utbildningsinsatser för arbetslösa ochandra för att fylla upp de luckor som inte täcks avökad produktivitet. Tillsammans bygger man ramarnaför arbetstidsförkortningen, och detaljerna fastställssedan i avtal på arbetsmarknaden.Förkortningen bör beslutas så snabbt som möjligtoch sedan genomföras framtill sekelskiftet.Herr talman! För den offentliga sektorn innebär enförkortning av arbetstiden såväl ett minskat skatteun-derlag som minskade utgifter för stöd till arbetslösa.Netto - minskade utgifter minus minskade skattein-täkter - ger i vår modell en besparing på drygt 20miljarder kronor.De här besparingarna bör användas till att sänkaegenavgifterna med och till atthöja grundavdraget för lågavlönade. Det ger ocksåbesparingar för samhället i form av färre arbetsska-dor, förslitningar och sjukskrivningar.Med hänsyn tagen till normala reallöneökningarunder omställningsperioden blir månadsinkomstenungefär oförändrad för lågavlönade, medan den mins-kar för medel- och högavlönade. De flestamänniskor kommer sannolikt att anse detta som en braaffär, både för dem själva och i ljuset av att de samti-digt hjälper arbetslösa att få jobb.Förutom en ökad livskvalitet kan den kortare ar-betstiden för många leda till ekonomiska besparingarsom helt eller delvis kompenserar lönesänkningen.Det gäller sådant som mindre behov av att köpa fär-diglagad mat, mer tid att göra reparationer på hus,lägre dagisavgifter genom egna arbetsinsatser, osv.Frågan om lönekompensation bör avgöras i fack-liga förhandlingar. Om timlönerna höjs i samma gradsom produktiviteten ökar till följd av den kortarearbetstiden ökar inte arbetsgivarnas kostnader förarbetskraften.Sänkt arbetstid skulle öka förutsättningarna förjämställdhet eftersom den skulle jämna ut skillnader-na i arbetstider mellan män och kvinnor, med störremöjlighet för män att ta ökat ansvar för hem, familjoch barn.Tid utgör en bristvara i många familjer, vilketframför allt drabbar barnen. Kortare arbetsdag gerstörre möjlighet för föräldrar och barn att umgås ochför föräldrarna att klara av sin föräldraroll. Det skaparförutsättning för ett samhälle med mindre våld ochfärre droger. En rapport från ett försök med kortarearbetstid i visar att det varit positivtför de anställdas privatliv. De ägnade i genomsnittytterligare åt sina barn och an-vände mer till egenvård, som vila ochmotion. Kvinnorna ökade sin tid med barnen mer änmännen, som i sin tur ökade sin tid i hushållsarbetet.Herr talman! I årets avtalsrörelse kommer flerafackförbund att kräva kortare arbetstid. Alltfler rösterute i samhället höjs för en kortare arbetstid. Metallfick igenom en förkortning sedan.Det har visat sig att trivseln har ökat betydligt påarbetsplatserna. Detta har givit en större frihet för deanställda, genom att de kan rycka in på dagis eller påandra platser, vilket reducerar kostnaderna. Man kanhämta barn tidigare, gå till tandläkaren osv. Dennaarbetstidsförkortning innebär att svenska industriarbe-tare med längsta arbetsvecka kan få en bättrelivskvalitet. Arbetsklimatet har också förbättrats.På flera företag har förkortningen blivit större änriksavtalets och kan uppgå till en timme.Den totala produktionen har inte minskat.Men vad alla är överens om är att en så här litenarbetstidsförkortning inte leder till några nya jobb,utan en rejäl arbetstidsförkortning, i den storlek somvi i har föreslagit, är nödvändig.Herr talman! En annan mycket betydelsefull åt-gärd är att sänka skatten på arbete. Arbetsgivaravgif-terna i är mycket höga, medan avgifterna föratt smutsa ned vår miljö är låga. En grön skatteväx-ling, där vi sänker arbetsgivaravgifterna rejält ochhöjer avgifterna på miljöförorenande ämnen ochenergi, innebär att det blir lättare att anställa flermänniskor. I ett kretsloppssamhälle, som en grönskatteväxling innebär, behövs fler människor i arbete.Ett miljötänkande samhälle innebär låg arbetslös-het, eftersom kretsloppssamhället är mer arbets-kraftsintensivt än dagens samhälle. Skatteväxling ärett viktigt instrument för en minskad arbetslöshet,kombinerat med en arbetstidsförkortning.I vårt grannland är tankarna på en sådan härgrön skatteväxling starka och kommer förmodligen attgenomföras där.Miljöpartiet har lagt fram förslagom ett friår mitt i livet. Vi föreslår där att man skall fåta tjänstledigt med en ersättning på av a-kassan. I stället skall man bereda plats för en arbets-lös, som skall gå in med avtalsenlig lön och kunna fåanställning och därigenom få in en fot på denriktiga arbetsmarknaden.Regeringens tillsatta s.k. otraditionella medel ba-nade väg för kommunerna att pröva ett friår. Trelle-borg har som frikommun fått pröva ett friår såsom viföreslår, med mycket goda resultat.30 kommuner vill nu på liknande sätt genomföraett sådant här friår. Men detta stöter på patrull i depar-tementet, på grund av regelsystemet som stoppargenomförandet. Jag ställer därför frågan till arbets-marknadsministern om hon är beredd att ändra påreglerna så att dessa kommuner får samma chans somTrelleborgs kommun att införa ett friår för att beredaarbetslösa människor ett jobb.Med dessa förslag från , herr talman,vill jag säga att jag står bakom reserva-tioner som redan har yrkat bifall till.Anf. 131 ():Herr talman! Huvuduppgiften som Socialdemokra-terna gick till val på 1994 var som bekant att minskaarbetslösheten. I valmanifestet och partimotionerunder 1994 manifesterades detta i tydliga löften. Deregeringsdeklarationer som avlevererats under dennamandatperiod har innehållit nya löften. I sambandmed den särskilda sysselsättningspropositionen som-maren 1996 gavs nya utfästelser liksom vid syssel-sättningsdebatter som hållits i riksdagen.Resultatet så här långt är att löften och utfästelsersvikits på ett flagrant sätt. Det är i ljuset av dessalöftesbrott som budgetförslaget skall bedö-mas. Och det är i ljuset av detta vi konstaterar attregeringen räknar med en fortsatt hög arbetslöshet på12,och . Detta är, herrtalman, minst sagt ett totalt misslyckande för rege-ringens politik.I Socialdemokraternas ekonomiska partimotionfrån skriver man: "Det går att föra en politiksom är förenlig med ett stabilt penningvärde ochsundare statsfinanser, och som pressar ner den öppnaarbetslösheten till . "Löftesbrottet på denna punkt är monumentalt. Un-der har den öppna arbetslöshetenvarit dubbelt upp mot vad man lovade, nämligen10 %. är den något lägre, men enligt -EU:s officiella statistikmyndighet - är den öppnaarbetslösheten i också . I de-cember 1995 - det år arbetslösheten skulle vara ,enligt s-löftena - var den öppna arbetslösheten ,enligt SCB. var den och i augusti8,. Vi har således haft en ökande arbetslöshet istället för minskande, vilket också framgår av Euros-tats statistik.I valmanifestet skriver Social-demokraterna:"Ingenting är viktigare än att minska arbetslöshe-ten bland de unga och att förhindra att de drabbas avlångtidsarbetslöshet. Ett samhälle som inte kan erbju-da unga arbete bryts sönder. Vi vill förhindra att ung-domar ska gå arbetslösa . "Också på denna punkt är löftesbrottet stort. Ung-domsarbetslösheten är fortsatt hög. Särskilt bör ocksånoteras att de ekonomiska villkoren för ungdomar ochandra i åtgärder, som API och liknande, försämradeshögst avsevärt när regeringen drev igenom en sänk-ning av utbildningsbidragen. Ersättningarna är nu påen nivå som arbetsmarknadsministern själv kallarskandalös. Det var ett uttryck hon fällde i sambandmed sommarens diskussion om lönerna för feriearbe-tande ungdom. Slutsatsen, herr talman, måste vara attministerns betyg på den förda politiken är"skandalös", för att använda hennes eget ord.Jag skall ta ett annat citat: "- - - detta är en sats-ningens proposition. Det är en mobiliseringens pro-position - - -." Så sade arbetsmarknadsministern iriksdagsdebatten . I SCB:s ar-betskraftsundersökning konstaterade man iår, 1997, dvs. , att "antalet sysselsatta ärlägre och arbetslösheten oförändrad jämfört med juniförra året". Detta var ett tydligt betyg på den omtaladesysselsättningsproposition som drevs igenom i riksda-gen förra sommaren.Flera av de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som1996 angavs skulle få ned arbetslösheten har haftnegativ eller ytterst begränsad effekt. 55-plus, dvs.OTA, som enligt arbetsmarknadsministern skulle ge"ett värdigt slut" har blivit en flopp. Av regeringensberäknade 40 000 sysselsatta har det blivit ca 6 000.Åtgärden har dömts ut av Statskontoret, som hargjort en utvärdering. Man rekommenderar regeringenatt överväga att lägga ned den åtgärden. Kommer niatt göra det, arbetsmarknadsministern? Ministernskakar på huvudet, och det skulle då vara bra att fåhöra en motivation till att man framhärdar, trots attStatskontoret har visat att detta icke är en bra åtgärdoch när siffror visar att man inte alls når upp till detsom ministern trodde när man genomförde det här.I regeringsdeklarationen den 17 september 1996utställdes ett nytt löfte om arbetslösheten: "År 2000skall den öppna arbetslösheten vara högst ." Dettahar sedan upprepats i årets regeringsförklaring. Iregeringens avstämningar av målet om en halveradarbetslöshet erkänns att man inte kommer att uppnådetta löfte. Man skriver: "Under dessa förutsättning-ar" - - - dvs. en fungerande lönebildning, lyckadutbildningssatsning och att övriga åtgärder får avseddeffekt - - - "och med en god ekonomisk tillväxt be-döms den öppna arbetslösheten uppgå till 4,5 procentår 2000." Man underkänner i de skriftliga dokumentsom man själv har framställt sina egna målsättningar.I prognos från augusti 1997framhålls: "Statsmakternas mål att nedbringa denöppna arbetslösheten till ter sig dockfortfarande avlägset." Regeringens egna utredare har irapporten och samhällsekonomin, somgavs ut , beskrivit situationen så här: "Myckettalar enligt vår uppfattning för att problemen med denhöga arbetslösheten och den sjunkande andelen sys-selsatta i befolkningen slagit rot och blivit mycketsvårhanterliga. "Jag har ytterligare ett citat. Det är iriksdagens finansdebatt : "Även omvi lyckas öka sysselsättningen och skapa fler arbets-tillfällen i näringslivet måste vi utgå från att det krävsen mer aktiv arbetsmarknadspolitik som gör att utbu-det av arbetskraft ökar och att den öppna arbetslöshe-ten pressas tillbaka." Sanningen är ju att antalet sys-selsatta har minskat . Det har framgåtttidigare i debatten. I stället för fler arbeten har detblivit färre. Enligt SCB:s oktoberstatistik är det nu115 000 färre ute i arbetslivet än sedan.Uppräkningen av löften och löftesbrott av den so-cialdemokratiska regeringen skulle kunna göras lång.Jag vet att en del tycker att man inte skall uppehållasig vid det som varit utan se framåt. Men, herr talman,det är också väsentligt när man skall utforma dagensoch morgondagens politik att man har rätt historie-skrivning när man skall bedöma de politiska alternati-ven.Trots regeringens valrörelseuttalanden om att detär i den privata sektorn nya jobb skall utvecklas, attsatsningar skall göras på företagande och att ingaåtgärder får ersätta vanliga anställningar, har rege-ringen i stället i praktiken på många sätt bedrivit enhelt motsatt politik. Ett exempel på denna politik äråtgärden om offentliga tillfälliga arbeten för äldre.Vidare har man nu beslutat att satsa på"Kalmarmodellen", vilket är ett sätt att låta personersom blivit avskedade i verksamhet kommatillbaka till en lägre lönenivå.Regeringens politik är fortfarande alltför mycketinriktad på att med konstgjorda medel ordna syssel-sättning inom offentlig verksamhet i stället för attskapa förutsättningar för stabila ordinarie arbetensåväl i den privata sektorn som inom kommuner ochlandsting. Regeringens politik gentemot företagandeoch privat sektor har dessvärre förhindrat och försvå-rat nyanställningar. Ökade pålagor, förtida momsinbe-talningar, förlängd sjuklöneperiod - i och för sig nuåterställd - och en oförmåga att se till vad som ärnödvändigt för att få företag att växa är den politiksom regeringen står för.Under valrörelsen slog Socialdemokraternafast att verksamheterna i kommuner och landstingskulle värnas. Där var det inte aktuellt med någraneddragningar. I valmanifestet skrev man att"barnomsorg, skola, sjukvård och äldreomsorg skavärnas framför ersättningar och bidrag". sade i partiledardebatten i den 11 juni1994: "Det är vansinnigt att nu tvinga ytterligare20 000 kommunalt anställda att lämna sina jobb pådaghem, i skolor, på sjukhus och inom hemtjänsten.De behövs där." sade att det varvansinnigt att driva dem bort därifrån.Vad har då hänt? Tidningen frånden har en nyhetsrubrik som sägerStörsta varslen . Detta är trots de extramiljarder nu förser kommuner och lands-ting med. Orsaken till detta är att regeringen samman-taget fört en politik som drabbat kommuner ochlandsting mycket hårt, vilket innebär ett inkomstbort-fall och en utgiftsökning på minst 16 miljarder kronorunder mandatperioden. Uppsägningarna i kommuneroch landsting har på grund av detta accelererat, ochdet är kvinnor som har drabbats hårdast. Det är verk-ligheten!Herr talman! Jag hörde tidigare i debatten IngerLundberg uttrycka "en slakt på välfärden". Det var,om herr talman minns, ett favorituttryck hos den då-varande socialdemokratiska oppositionen mellan1991 och 1994. Skall vi hålla oss till den vokabulären- jag vill inte göra det - ser vi ett storskaligt experi-ment genomföras - och det under en socialdemokra-tisk ledning.Regeringens budgetförslag bekräftar inte klarar målet med halverad öppen arbetslös-het . En del av de förbättringar som kanskönjas är viss konjunkturbetingad ökad efterfråganpå arbetskraft, men det mesta sker på grund av attregeringen har fört över arbetslösa till utbildningspro-gram som t.ex. kunskapslyftet.Arbetslösa personer har flyttats ut ur den s.k. ar-betskraften. Så har arbetslöshetsstatistiken pressatstillbaka - dock inte i , EU:s gemensammastatistik. Därtill har många tusen personer över 60 årbeviljats s.k. tillfällig avgångsersättning. Den allraviktigaste förklaringen till den s.k. ljusningen på ar-betsmarknaden är alltså kreativ bokföring. Så pressarregeringen tillbaka arbetslöshetsstatistiken tiondel förtiondel.Vad innebär då exempelvis i prak-tiken? Det finns en uppenbar risk när grundmotivetför satsningen på är att minska denöppna arbetslösheten att antalet utbildningsplatser blirviktigare än innehållet i utbildningen. Även om det ärbättre för den enskilde att genomgå en utbildning änatt gå sysslolös, är det viktigt att utbildningen inteupplevs som meningslös i den meningen att den inteförbättrar möjligheterna att få ett jobb när utbildning-en är avslutad.Herr talman! Vid en läsning av får man en liten beskrivning av verkligheten: "Jagkänner mig lurad!" säger en av deltagarna i dettakunskapslyft. Dessvärre har inte regeringen tagit tillsig den kritik som framförts av bl.a. oss kristdemokra-ter när det gäller risken för att kvaliteten blir lidandeav en för snabb utbyggnad av den högre utbildningen.Vi motsätter oss inte utbildning. Det är bra. Men den måste genomföras på ett sådantsätt att där finns kvalitet och det skapas en bättregrund för framtida jobb.Herr talman! Den här politiken håller inte i läng-den. Folk vill ha ordinarie jobb i fler och växandeföretag. Men är det färre och färre arbetandesom skall bära de allt tyngre skattebördorna för dealltfler som befinner sig i kunskapslyft, förtidspensio-ner, tillfälliga avgångsvederlag, generationsväxlingar,55-plus, kvalitetshöjare, ALU, API eller någon av allade andra AMS-åtgärderna.Företagsklimatet och småföretagen är centrala förde nya jobben. En framgångsrik ekonomisk politik förnya jobb måste inbegripa en sund näringspolitik. Dåkrävs också att rimliga förutsättningar läggs fast föratt nya företag skall startas och befintliga företag skallkunna växa. Regeringens politik har dock på ett avgö-rande sätt försämrat företagsklimatet och därmedmöjligheterna för tillväxt och nya jobb i inte minst desmå och medelstora företagen.För att stimulera tillväxten måste också arbets-marknadspolitiken reformeras. är just arbets-marknadsområdet ett av de mest genomregleradesamhällsområdena. Detta måste nu omprövas. Somframgår av budgetpropositionen finns det nu en alltföromfattande flora av arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Under föredragningen i arbetsmarknadsutskottet visa-de det sig att denna flora ytterligare ökat i omfattning,och finns det över 20 olika åtgärder i arsenalen.Stela regelsystem kring varje åtgärd har skapatoflexibilitet och rent av rigiditet. Denna detaljregle-ring måste ersättas med generella enkla system medstor flexibilitet.Arbetsmarknadspolitiken måste också, som såmycket annat, utgå från subsidiaritetsprincipen, dvs.det en lägre nivå klarar av på egen hand skall inte enhögre nivå lägga sig i. Arbetsmarknadspolitiken skallvara subsidiär på så sätt att samhällets insatser skallvara stödjande när så krävs, dock utan att skada ordi-narie arbetsmarknad. krävs en genomgripandenedflyttning av ansvar och resurser till den lokalanivån. Kommun, arbetsförmedling och försäkrings-kassa bör gemensamt ansvara för genomförandet avarbetsmarknadspolitiken såväl praktiskt som ekono-miskt. De statliga resurser som finns för åtgärderbör flytta med i en sådan decentralisering av verk-samheten. Företag, fackföreningar, utbildningsinstitu-tioner och ideella organisationer bör givetvis involve-ras i det lokala arbetet mot arbetslösheten.Herr talman! har jag från kristde-mokraternas sida pläderat för att regeringen bordeinbjuda till en runda-bords-konferens - kalla detsamtalsforum eller vad ni vill - om arbetslösheten ochförsöka samla de politiska partierna till gemensammatag för att få tillväxt och fler arbetstillfällen. Rege-ringen har avvisat detta och tyckt sig själv vara nog.Nu ser vid det förödande resultatet av denna halsstar-righet. Inser nu inte regeringen att man har hamnat ien återvändsgränd? Vad skall det till för att ni skallfatta tag i de förslag som kan leda er och landet urarbetslöshetens mörker?Regeringen vill ha en sysselsättningsunion i Euro-pa. Men här hemma motsätter ni er gemensamma tagkring en politik som skulle kunna skapa förutsättning-ar för att ta landet ur massarbetslösheten. Ni är intetrovärdiga. Era löftesbrott är monumentala. När skallni erkänna era misstag och lägga om er politik?Anf. 132 ():Herr talman! Låt mig först något kommentera da-gens debatt, som har varat . Opposi-tionspartierna har paraderat i en lång rad och ojat sigom problem i det privata näringslivet, om socialde-mokratins statistikpolitik och misslyckanden i vårdoch omsorg.Dan sade frånden här talarstolen att det är viktigt med en riktighistorieskrivning. Det tycker jag också. Men låt migdå stilla undra hur näringslivet hade haft det om rän-tenivåerna fortfarande hade legat kvar på de drygt11 % där de låg när de borgerliga lämnade regerings-makten. Jag tror att nivåerna skulle ha legat kvarpå , och kanske mer, om vi hade haft en fortsattborgerlig regeringsmakt. De borgerliga hade nämligeninte klarat att vidta de åtgärder som behövts för att fåkontroll på de offentliga finanserna.Och hur hade näringslivet mått om arbetslöshetenfortsatt att öka i det rekordhöga tempo som den gjor-de under de tre borgerliga åren? Hur stor hade deninhemska efterfrågan varit med fortsatt fallande han-del? Hur skulle handeln ha mått då, ?Per står här och säger att domen fallerhård över regeringens politik.