prot · GL0950 · 1997-12-18 00:00:00 — Det harkonstitutionsutskottet och näringsutskottet gjort, ochman har kommit till slutsatsen att lagen är förenligmed våra grundlagar. Jag skulle vilja göra en egenliten reflexion över detta.De kärnkraftverk som drivs, drivs tack vare attmedborgarna i lämnar en garanti till dessaföretag att driva dem. Om inte de svenska medbor-garna var beredda att ta risken för en eventuell olyckaskulle inget företag kunna köra ett kärnkraftverk. Ärdet då så himla konstigt att medborgarna i Sverigeskulle ha möjlighet att också dra in ett sådant tillståndoch betala för detta? Eller är det så att de svenskamedborgarna bara har rätt att betala om det händer enolycka, att de inte har rätt att dra in ett tillstånd ochbetala för detta? Hur ser den logiken ut, MikaelOdenberg? Det skulle jag vara intresserad av att fålyssna på.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag kanske i och för sig i grunden inteär förvånad över att en socialdemokratisk minister harett legärt förhållningssätt till den privata äganderätten.Men det är illavarslande för tilltron till somen marknadsekonomisk rättsstat att man på dettalättvindiga sätt är beredd att introducera en lagstift-ning som ger staten möjlighet att utan närmare moti-vering och utan någon som helst förvarning konfiske-ra privat egendom för mångmiljardbelopp från denena dagen till den andra.En ansvarskännande minister borde känna oroöver att tre av partier uppfattar att bered-ningen i har varit så bristfällig attde tre partierna inte anser att propositionen över hu-vud taget kan läggas till grund för ett riksdagsbeslut.Det är en ganska allvarlig kritik som riktas mot nä-ringsministerns handläggning av det här ärendet.Man kan naturligtvis bara slå ifrån sig detta ochsäga: Det bekymrar mig inte, jag struntar i det. Det ärden attityd som den socialdemokratiska riksdagsgrup-pen har haft. Men om man har en genuint ansvarskän-nande attityd borde man vara litet bekymrad över densubstantiella och allvarliga kritik som, inte bara frånpolitiskt håll utan också från framträdande juridiskthåll, har riktats mot beredningen av ärendet och la-gens utformning. Vi kommer aldrig i den här kamma-ren att i slutändan kunna avgöra vad som är grund-lagsenligt och vad som inte är det, utan det är någotsom får avgöras i domstol.Det borde ändå bekymra näringsministern att haninte har mäktat med att handlägga det här ärendet i ensådan ordning att han kunnat undgå att dra på sig denmycket omfattande kritik som han nu tyvärr har dragitpå sig.Anf. 71 Näringsminister ():Fru talman! Jag vet inte om det är någon tröst förmig, men det är inte många som har fått betyget god-känt av . Han har tydligen hittat enjurist som har fått godkänt. I övrigt har vi alla, Sveri-ges samlade juristkår och också jag, sågats jämsmed fotknölarna. Det krävs nog rätt mycket för att bligodkänd av förde inte ett resonemang om lagen utan merutifrån vanliga värderingar. Vi har i ett regel-verk där medborgarna tar på sig risken om det händeren olycka i ett kärnkraftverk. Det är medborgarna somtar den risken, eftersom inget företag ensamt kan bäraden. Är det då orimligt att tänka sig att dessa medbor-gare genom en folkvald församling säger att man villdra in det tillstånd utifrån vilket kärnkraftverk kandrivas tack vare medborgarnas garanti och att manockså är beredd att betala för det? Är det en orimligståndpunkt? Jag tycker nog att det är högst rimligt attinta den positionen.Jag kan sedan bara konstatera att det i finns en väldigt bred majoritet för att via lagåstadkomma en längre utdragen omställning. Jag villfaktiskt omfamna alla partier utom ochModeraterna i den famnen. Alla dessa partier har sagtatt det behövs en längre omställningstid. Det talarockså väldigt mycket mot syn-punkt att det inte finns något stöd för detta i parlamen-tet. Det finns ett ovanligt starkt stöd för detta i vårtparlament, och det känns väldigt bra. Att sedan basin-dustrin har investerat som aldrigförr gör ju inte resultatet sämre. Tack så mycket!Anf. 72 ():Fru talman! Kärnkraftsavvecklingen hotar inte ba-ra tusentals jobb utan också tilltron till lagstiftningen.Förutom att det är ekonomiskt och miljömässigt van-sinne att stänga säkra och miljövänliga kraftverk somproducerar billig el uppvisar lagen som skall styraavvecklingen och beredningen av den så stora bristeratt det finns skäl att tala om lagstiftningens och rätts-statens förfall. När vi i skall avgöraavvecklingslagen tvingas vi konstatera att den är etthafsverk, som kan tvinga staten till långa och dyrbaraprocesser.Förslaget till lag är unikt till sin omfattning. Detinnebär att regeringen ges mandat att bestämma näroch hur halva förmåga att producera el skallstängas av. Den ger regeringen makt att göra dettagenom ett expropriationsliknande förfarande, dvs.genom att med tvång ta enskild egendom i anspråk påett sätt som saknar motstycke i svensk fredstida histo-ria. Inte ens reduktionen var så omfat-tande. Ett lagförslag med denna unika omfattningborde man ställa mycket höga krav på vad gäller såvälförberedelsearbete som väl utredda konsekvensergentemot grundlag, Europakonvention och EG-rätt.Allt detta visar mycket stora brister.I en demokrati och rättsstat förutsätts att beslut ilagstiftningsärenden fattas först efter det att den lag-stiftande församlingen beretts tillfälle att bedömaärendet utifrån hela dess vidd. Beredningskravet ilagstiftningsärenden har ansetts så centralt för detdemokratiska styrelseskicket att kravet är infört igrundlagen, 7 kap. 2 § regeringsformen. Vi anser attlagen uppvisar så stora brister att beredningskravetinte är uppfyllt.För att staten med tvång skall kunna ta enskildegendom i anspråk krävs enligt grundlagen att detfinns ett s.k. angeläget allmänt intresse. Det allmännasyftet är varken preciserat eller analyserat i förelig-gande förslag, särskilt inte med hänsyn till att möjlig-heterna att tvångsvis ta i anspråk annans egendomendast får användas som en "sista utväg" enligt förar-betena till 2 kap. 18 § regeringsformen. Här före-skrivs sålunda ett särskilt kvalifikationskrav för attsådana ingrepp alls skall få ske. Lagstiftaren skall visaatt det föreligger ett angeläget allmänt intresse och harockså bevis- och argumentationsbördan för att en lagsom möjliggör långtgående rådighetsinskränkningarverkligen är avsedd och ägnad att främja angelägnaallmänna intressen samt att de aktuella inskränkning-arna är nödvändiga. I avvecklingslagen sägs det vara"att åstadkomma en ekologiskt och ekonomiskt håll-bar energiförsörjning byggd på förnybara energislag",men det finns inte redovisat hur det skall gå till ellerkonsekvenserna av avvecklingen. Allt talar för att deenergislag som skall ersätta kärnkraften blir fossilgassamt import av el från skitig dansk och tysk kolkraft.Man kan med fog fråga sig vad som är ekologiskt ochförnybart med kol och fossilgas.Ett lagförslag som är så omfattande borde redovi-sa vilka kostnader som uppkommer när regeringenmed tvång löser in halva elproduktionsför-måga. Kommer det att kosta 50, 100, 150 eller 200miljarder kronor? Ingenstans ges ens en antydan tillbesked.I den föreslagna lagen föreskrivs rätt till ersättningav staten för förlusten. Bl.a. kan frågan om förskotts-betalning uppkomma . Ingenstans redo-gör emellertid regeringen för storleksordningen påden ersättning som kan bli aktuell. Det borde vara ettminimikrav för att skall kunna ta ställningtill förslaget.Att lägga fram ett lagförslag som ger regeringenmöjlighet att besluta om upphörande av driften vidkärnkraftverk borde inte kunna ske utan att proposi-tionen också kompletteras med uppgifter om de eko-nomiska konsekvenserna. Även i övrigt saknas kon-sekvensanalyser, t.ex. när det gäller vilken verkanstängningen av en eller flera reaktorer har på Sverigesenergiförsörjning och vilka alternativa energikällorsom skall användas . Vidare saknas miljö-konsekvensanalyser. KU har tidigare enhälligt fram-hållit vikten av att propositioner innehåller genomar-betade konsekvensanalyser. Varför lägger sig KU-majoriteten platt för regeringen i detta fall?Kan som talesman för utskottsma-joriteten redogöra för kostnaderna och för konsekven-serna av lagen? Hur stora blir kostnaderna för riksda-gen och skattebetalarna? Hur stora blir utsläppen?Vilka blir miljökonsekvenserna?För att ett egendomsberövande skall vara tillåtetenligt gäller som villkor attåtgärden vidtas i det allmännas intresse. Det allmännaintresset skall alltid vägas mot det enskilda intressetenligt proportionalitetsprincipen. Den innebär att enåtgärd i lagstiftningen skall stå i proportion till resul-tatet samt att staten inte skall tillgripa kraftigare åt-gärder än nödvändigt för att uppnå syftet.Frågan om huruvida proportionalitetsprincipentillåter staten att göra ingrepp i privat egendom, omsyftet med ingreppet kan uppnås på annat sätt, har inteprövats. Några vägande skäl att inte inleda avveck-lingen med statens reaktorer har inte framkommit.Därför är det inte förenligt att inleda en avvecklingmed privatägda resurser.Vidare är proportionalitetsprincipen numera en delav svensk rätt samt en viktig grundsats inom såvälEG-rätt som svensk rätt. Det är inte tillfredsställandeatt regeringen underlåtit att redovisa konsekvensernagentemot denna princip, särskilt inte mot bakgrund avatt en rättsprövning kan komma att ske gentemotdenna princip.Regeringen skriver i propositionen att det intefinns skäl att anta att ingreppen är oförenliga medproportionalitetsprincipen men har helt struntat i attredovisa konsekvenserna gentemot denna viktigarättsliga princip. KU-majoriteten tar bara upp propor-tionaliteten vad gäller vägningen av det allmännaintresset beträffande avvecklingen och berör överhuvud taget inte i sitt yttrande frågeställningen när detgäller att välja mellan statlig och enskild egendom,trots att den berörts vid KU:s båda utfrågningar.Sverige har i och med medlemskapet i EU tagit påsig att följa EG:s olika rättsregler. Det finns där enregel om att stater inte får diskriminera företag medutländska ägare för att gynna offentligt ägda. Rege-ringen har i en PM, som var avsedd att hemlighållas,låtit utreda konsekvenserna av att ställa av en viaVattenfall statligt ägd reaktor. Slutsatsen är att dettaskulle drabba det helstatligt ägda svårt. Detär den utredningen som ligger till grund för att stängaden delvis utlandsägda reaktorn i före destatliga reaktorerna. Det här står troligen i strid medde konkurrensrättsliga reglerna i EG. Ingenstans re-dovisar regeringen hur man utrett och bedömt frågan.Majoriteten i både KU och näringsutskottet struntarglatt i frågeställningen.EG-rätten innehåller också en princip om legitimaförväntningar. Har man fått tillstånd att driva en an-läggning har man således rätt att förvänta sig att manfår fortsätta att driva den. Det innebär att om statendrar in tillståndet föreligger rätt till ersättning samt enrätt att få reda på indragningen . I nu förelig-gande förslag finns det inte någon varseltid alls. Re-geringen ges rätt att besluta att ett driftstillstånd drasin . Reaktorägarna har ingen möjlighetatt på så vidta åtgärder i syfte att minimeraskadan för samhället och sig själva vid en framtving-ad stängning.Under utfrågningarna har det även framkommit attvarseltiden sannolikt är oacceptabelt kort i ett EG-rättsperspektiv. De legitima förväntningarna har spe-lat en betydande roll i praxis. Enunderlåtenhet att sätta ut rimliga varseltider striderdärför sannolikt mot EG-rättsliga principer.Näringsministern har medgett att detta leder tillhögre kostnader än nödvändigt för staten. Skattebeta-larna får alltså betala ett okänt antal miljoner extrabara för att regeringen tillsammans med medett hastverk till lagstiftning skall kunna stänga enreaktor före valet. Trots att uppgifter framkommit vidKU:s utfrågningar om att varseltiden i ett EG-rättsperspektiv är för kort och trots att professor sagt att regleringen inte är tillfredsställandeväljer KU-majoriteten skygglapparna. Man tar inteens upp frågeställningen i utskottets bedömning ochkonstaterar bara, helt utan underlag, att detta är för-enligt med EG-rätten.Jag vill fråga : Vad är skälet till struntar i frågan? På vilket underlag gör man denhär bedömningen?Med den nya lagen förs det in helt nya, tidigareotänkbara, principer när det gäller värdering av till-gångar som staten löser in med tvång. I lagen slås detfast att man när det gäller värdet av kärnkraftverkbara skall räkna med en livslängd på högst . Attendast den ena parten, staten, skall ha möjlighet atthävda annan driftstid, nämligen en kortare, kan vi inteacceptera. Regeln är synnerligen orättvist utformad.Att hävda att syftet med regeln skulle vara"processekonomiskt" stämmer inte i och med attstaten kan processa om detta.Dessutom har tidigare uttalat att an-läggningarna har konstruerats för att ha en livslängdpå . Att i lag fastslå en viss livslängd för enanläggning samt att statens motpart inte skall ges rättatt inför domstol motbevisa statens talan strider vidaremot expropriationsrättsliga principer, vilket ocksåframkommit vid utfrågningarna. Professor konstaterade att det är otillfredsställandeatt man inte skall kunna motbevisa 40-årsregeln ochprofessor ansåg att den inte är i över-ensstämmelse med expropriationsrättsliga principer,vilket också refereras i KU:s yttrande. Enligt vadKU:s majoritet väljer att tycka så "anser alltså utskot-tet det utrett att ersättningsreglerna i lagförslaget intestrider mot expropriationsrättsliga principer".Jag vill fråga : Var finns den utred-ningen? Var är detta redovisat? På vad bygger mandetta?Vilka som är sakägare, dvs. vilka som enligt la-gens mening är berörda av beslutet, är mycket dåligtutrett av regeringen. Det kan leda till att vissa inte fårersättning och skulle i så fall strida mot både grundlagoch Europakonvention.Fru talman! Sammantaget visar hanteringen av av-vecklingslagen upp så stora brister att förslaget enbartav dessa skäl borde avslås. Redan remissinstansernaförde fram kraftig kritik mot brister i underlag ochutredningar - bl.a. vad gäller konsekvenser gentemotEG-rätten, där utredningar helt saknas. Tre juristpro-fessorer pekade vid utfråg-ningar bl.a. på obefintliga analyser gentemot EG-rätten, på att en väl tilltagen varseltid borde slås fastsamt på att 40-årsregeln strider mot viktiga principer.Flera andra ledande jurister har framfört liknandekritik och särskilt pekat på det bristande underlaget.Trots denna massiva kritik har ochNäringsdepartementet struntat i att ta fram ytterligareunderlag. Majoriteten i har valt att ageratransportkompani. Sakfrågorna har inte fått en utförligbehandling. Begäran om ytterligare material har av-slagits. Allmänna handlingar har inte lämnats ut tillnäringsutskottet. Kritiken har inte i sak bemötts, utanden förbigås med tystnad.Vi moderater kommer att rösta nej till av-vecklingslagen. vet inte när vi går till be-slut vad lagen kommer att kosta, vilka utgifter denmedför. känner inte till de miljömässigakonsekvenserna, hur många extra miljoner ton koldi-oxid det blir. Och vad värre är: Den lagstiftande för-samlingen stiftar en lag av unik omfattning utan attkänna till de fulla juridiska konsekvenserna av den.Riksdagen medverkar på det viset själv till rättsstatensförfall.Med detta yrkar jag, fru talman, bifall till reserva-tion 1.Anf. 73 BO ():Fru talman! Vi befinner oss i den del av debattensom kan kallas för en KU-runda. De talare som äranmälda från och en bit ned på talarlis-tan förväntas uppehålla sig vid de konstitutionellafrågorna.Vi som är kritiker av den föreslagna lagen hartyckt att man från regeringens och socialdemokratinssida har visat bristande intresse för de konstitutionellafrågorna. Jag vet inte riktigt hur jag kan tolka detfaktum att varken näringsministern eller majoritetsta-lesmannen för näringsutskottet befinner sig i lokalenunder KU-delen av debatten, sett i relation till dennamina första iakttagelse om den i andra sammanhangvisade bristen på intresse för de konstitutionella as-pekterna.Den lag som föreslås är närmast unik i sin om-fattning. Det gäller en mycket stor del av den svenskaenergiproduktionen och energikonsumtionen. Den ärgenom sin konstruktion, som ju handlar om att över-föra egendom från enskilda till staten, av samma om-fattning - visade det sig under våra diskussioner medutomstående experter och jurister i konstitutionsut-skottet - som de två företeelser som nämndes somliknelser, den respektive KarlXI:s reduktion . Oavsett hur man ser påsakfrågan och vilken ståndpunkt man landar på är deten utomordentligt omfattande fråga som vi har pådagordningen i dag.Jag tänkte i mitt inlägg uppehålla mig vid tre as-pekter. Den ena är om man bör, kan eller skall lagstif-ta i enskilda fall. Den andra är äganderätten. Dentredje är frågan om beredningen av ärendet.Vad gäller den första punkten har det i rättsstatersedan århundraden ansetts att man icke bör lagstifta ienskilda fall. Det har varit ett sätt att se till att god-tyckets roll blir så liten så möjligt i en rättsstat. Frå-gan togs upp under KU:s diskussioner med de treframstående juristerna. Såvitt man kan förstå varderas svar av den arten att vi i inte har varittillräckligt tydliga på den punkten för att man med fullkraft skall kunna hävda att den nuvarande lagen stri-der mot detta. Med andra ord är den här principen,som finns i det närmaste alla läroböcker, inte fullttillämpad i den svenska lagstiftningen.Sedan har det hävdats av försvararna av lagen attden ju inte är för enskilda fall utan är väldigt generell.Men det är alldeles uppenbart att åtminstone de förstaomgångarna syftar direkt på enskilda fall, i det härfallet frågan om reaktorerna i . Jag vill förmin del på den punkten stanna med att sammanfattamina synpunkter som så att man här bryter mot enväsentlig princip men förmodligen inte mot densvenska rättsordningen som den har kommit att ut-formas i vårt land.Den andra frågan är äganderätten, en rätt som ialla rättsstater har skyddats på olika sätt för att se tillatt framför allt staten inte kan beröva den enskildetillgångar på godtyckliga grunder utan endast genomgenerell beskattning och liknande åtgärder. I de spe-ciella fall där det anses kunna behövas åtgärder ienskilda fall har principen varit att den enskilde skallgottgöras för de förluster han eller hon har lidit.I den svenska grundlagen har äganderätten suc-cessivt förstärkts bl.a. genom de förändringar avgrundlagen som ägde rum . Formu-leringen "ersättning för förlusten" infördes, som varen påtaglig förstärkning jämfört med en tidigaregrundlagsreglering på den här punkten. Under 90-talethar vad gäller nyttjande också skett en förstärkning avgrundlagen i det här avseendet.En aspekt rör frågan om proportionalitet, dvs. omlagstiftaren avser att använda medel som står i rimligproportion till de mål han eller hon vill uppnå. I dethär fallet är det både fråga om lagstiftningens om-fattning och om staten kunde uppnå målet på annatsätt. Det som på fint språk brukar kallas proportionali-tetsprincipen aktualiseras. För att tala mera vanligsvenska: om det finns rim och reson i de åtgärder manvidtar i förhållande till de mål man vill uppnå. Denfrågan har egentligen inte belysts under ärendets gångpå ett rimligt sätt - jag skall återkomma till det om enstund - om det hade funnits ett annat sätt för staten attuppnå de mål som statsmakten, eller en majoritet idenna kammare, vill än att tvångsvis ta egendom frånenskilda.Frågan om full ersättning är en självklar del omman vill ha en äganderätt, dvs. om de enskilda berö-vas egendom skall de gottgöras fullt ut. Det enklastesättet att inse det viktiga i den principen är bara atttänka sig motsatsen, dvs. att man blir berövad egen-dom men bara ersatt till hälften. Det är klart att prin-cipen är mycket kraftigt urholkad. Svårare än så är detegentligen inte.Vi har från KU:s sida, åtminstone några, under deutfrågningar som vi haft att få klarhet i om det är fullersättning som gäller. De tre juristerna uttalade sigalla åt det hållet. Man skall inte hårdra det de sade,men alla talade om att det drog mot full ersättning ochpå olika sätt utvecklade sina argument.Jag försökte själv i utfrågningen av näringsminis-tern få klarhet i vad han hade för uppfattning på denhär punkten. Det gick tyvärr inte, fru talman, utan hanvill uppenbarligen för sin del hålla frågan åt sidandärför att han betraktar det som en risk att det kom-mer att åberopas under de förhandlingar som kommeratt äga rum om lagförslaget går igenom i dag.Vid diskussionerna har jag - det framgår av destenografiskt upptecknade protokollen - pekat på attjag inte varit ute efter att han skulle tala om vilkenersättning det skulle vara fråga om utan bara omprincipen skulle vara full ersättning i det här fallet.Inte ens detta har det gått att få svar på.Det finns även andra inslag som berör äganderät-ten som är mycket tvivelaktiga i förslaget. Ett rör dens.k. Det framgår alldeles uppenbart i dehandlingar som har haft möjlighet att ta delav att 40-årsregeln delvis har tillkommit för att under-lätta för staten gentemot de enskilda som äger Barse-bäck. De här konstiga orden om "processekonomiskt"och annat har inte med saken att göra i den del jag nutar upp, utan det har att göra med att man velat påver-ka den s.k. intresseavvägningen, dvs. hur det är mel-lan parterna, staten och den enskilde. 40-årsregeln hartillkommit bl.a. för att göra det lättare för staten attklara av att ta hand om den här egendomen.En annan del gäller varseltiden.Sammanfattningsvis vill jag i den del som gälleräganderätten konstatera att statsmakten, företrädd avnäringsministern, regeringen och talesmän för försla-get i kammaren, uppenbarligen har velat lägga enmycket liten vikt vid några av de grundläggandeprinciper som bör finnas i varje rättsstat.Den tredje punkt som jag avsåg att ta upp gälldeberedningen av ärendet. Detta s.k. beredningskrav äroch har uppfattats som mycket centralt för en levandeoch fungerande demokrati. Ärendena skall bereddanär de når riksdagsmännen, t.o.m. så viktigt att detskrivits in i vår regeringsform.Då är det bara att konstatera att en av de viktigastefrågorna, nämligen vad det hela kostar, en fråga somju rider alla riksdagsmän i utskott och ikammaren i de minsta ärenden, finns inte med. Moti-vet är inte helt obegripligt i den här delen. Har manfått välja vägen med först en lagstiftning och sedan enförhandling ligger det någonting i det näringsminis-tern säger att han inte tänker tala om hur mycket hantänker betala när förhandlingen är slut. Den metodman har valt har lett fram till att man befinner sig iden situationen att denna kammare ,om jag förstått det rätt, kommer att fatta ett beslut därden inte vet om det kostar 10, 15 eller 20 miljarder,medan vi är oerhört bekymrade om nå-gonting skulle kosta 10 miljoner mer än vad vi hartrott att det skulle göra. Det kommer endiskussion om ett tungt viktigt budgetområde i vårtland där det finns avvikelser som bekymrar dennakammare mycket.Sedan finns i andra i själva beredningen. Det finnspromemorior som man har fått slita fram från depar-tementet i allra sista stund och knappt innan manhunnit fram till själva justeringen av ärendet i detberörda utskottet.En mycket bekymmersam sak i den bristande be-redningen är relationen till EG-rätten. Vi är som be-kant med i EU , och EG-rätten gäller i vårt land. Det framgår alldeles klart avdet underlag som finns till hands att detta har beaktatsi mycket liten omfattning. På direkta frågor om pro-portionalitetsprincipen och hur man ser på den inomEG-rätten har näringsministerns rättschef vid de öpp-na och offentliga utfrågningarna i konstitutionsutskot-tet medgett att detta inte är berett.Fru talman! Sammanfattningsvis: Detta är en lag-stiftning som ligger bra nära att lagstifta om i enskildafall. Proportionalitetsprincipen har icke beaktats. Detär oklart om full ersättning skall utgå. Beredningen har mycket stora brister.Av sakliga skäl bör man, som tidigare framgått avdebatten, avslå den här propositionen och, som jaghar försökt att utveckla, också om man bryr sig om dekonstitutionella skälen.Fru talman!