prot · GK0960 · 1997-02-05 00:00:00 — Detgäller alltså regler för registrering av partnerskap ochåterinförande av arvsrätten för kusiner.Arvsrätten för kusiner avskaffades 1928. Utskottethar inte sett att det har rests några allmänna krav påinförande av denna arvsrätt. Vi ser inte att det är spe-ciellt tidsenligt att återinföra något som avskaffades såtidigt som 1928. Redan då, i sitt utskottsbetänkande,konstaterade utskottet att det finns människor sominte ens känner till hur många kusiner de har - änmindre deras namn - och att det faktiskt verkar rättabsurt att dessa då skulle ha lagfäst arvsrätt genomlaglott.För dem som haft ett väldigt nära förhållande tillsina kusiner finns möjligheten att testamentera bortarvet till kusinerna. Det finns också, som talare tidiga-re har nämnt, möjlighet för Allmänna arvsfonden attavstå arv till kusinerna då det bedöms som viktigt. Vianser att dessa möjligheter svarar väl mot de eventuel-la behov som finns.När det gäller partnerskapskonventionen, menar viatt vi har ett lämpligt anknytningsvillkor, dvs. attendast en av de två personer som skall ingå part-nerskap behöver vara bosatt eller medborgare i Sveri-ge. Vi tycker inte att det finns något skäl att påbörjaett kommissionsarbete när det berör ett väldigt litetantal personer. Om behovet verkligen föreligger, fårdetta i stället lösas genom det ordinarie nordiska fa-miljerättsliga samarbetet.När det gäller registrering utomlands och registre-ring på ambassader, har regeringen möjlighet attbemyndiga sådant. Utskottet menar dock att detta börbygga på ett konstaterat behov. Vi konstaterar attsvenska medborgare bosatta i och har rätt att enligt svensk lag registrera partnerska-pet.Jag vill med detta yrka bifall till betänkandet idess helhet och yrka avslag på samtliga reservationer.Anf. 88 () replik:Fru talman! Jag har en fråga till tycker tydligen att det är normalt, begriplig ochförståeligt att staten tar pengar från den enskilde ochkan använda dessa till ändamål som den som haravlidit absolut inte hade tyckt var bra, som kanskedirekt strider mot vad den enskilde kan ha tyckt närhan eller hon var i livet. Är det faktiskt ett normaltill-stånd att staten skall göra det? Jag är i och för sig inteförvånad att som socialdemokrat inställningen.Visst kan man testamentera pengar. Men manskall tänka på att det faktiskt händer en hel del olyck-or. En hel familj kan utplånas, och därmed alla desom skulle ärva enligt nu gällande regler. Om maninte har skrivit testamente, finns då ingen som kanärva utom kusiner. Varför skall man då behöva gå ochansöka hos Kammarkollegiet, alltså staten, att fåpengar som tillhör ens egen släkt? För mig är det heltobegripligt - inte i och för sig att inställningen, men för mig som medborgare idetta land är det obegripligt.Anf. 89 () replik:Fru talman! För det första tror jag inte att de ideel-la syften som arvsfonden har, stöd till barn, gamla ochfunktionshindrade, är speciellt frånstötande för ma-joriteten av dem som skall lämna ifrån sig sitt arv. Fördet andra är inte Moderata samlingspartiet såvitt jagförstår motståndare till Allmänna arvsfonden. Fråganär egentligen var gränsen skall gå, vid vilken släkt-skapsgräns pengar skall gå till Allmänna arvsfonden.Den frågan kan de likagärna besvara själv.Anf. 90 () replik:Fru talman! Tiderna har förändrats sedan 1928.Jag tycker inte att någon av oss kan bortse från att arvfaktiskt har en viss privatekonomisk betydelse i dag.Vi vet alla hur mycket skatter vi betalar och hurmycket pålagor vi får. Det blev vi påminda om i de-batten om kärnkraftsavvecklingen och om vadde enskilda hushållen kommer att få utstå. Man skulle kunna utöka så att även kusi-ner får ärva. Jag är medveten om att man kanskestoppar där, och att pengar ändå kommer att tillfallaAllmänna arvsfonden.Läser man igenom vad pengarna går till är detklart att det kan vara behjärtansvärda ändamål, mendet finns också en hel del som enskilda människorsäkert aldrig, om de själva hade fått bestämma, skulleskänka pengar till, men som Allmänna arvsfondenanvänder pengar till. Jag har gått igenom och tittat pådet.Anf. 91 () replik:Fru talman! Jag tror att både det socialdemokra-tiska partiet och, t.o.m., för en sådan politik att vi i inte behövervara beroende av arv för att klara vår ekonomiskaförsörjning. Trots det svåra läge er regering försatteSverige i, börjar vi nu komma i en sådan situation attdet ser ljusare och ljusare ut. Jag tror inte att någon iSverige skall behöva vara beroende av arv för attklara sin ekonomiska situation.Anf. 92 () re-plik:Fru talman! Jag har en fråga till gäller det här med registrering av partnerskaputomlands. Utskottet konstaterar, liksom AndersYgeman, att det skall vara fråga om ett konstateratbehov. Jag skulle bara vilja fråga: Hur mäter mandetta behov? Rör det sig om tio, femtio eller hundraförfrågningar? När kan man tänka sig att regeringentycker att det börjar bli dags att ta tag i frågan?Anf. 93 () replik:Fru talman! Den frågan skall väl egentligen ställastill regeringen. Vad vi har konstaterat är att det i daginte finns ett sådant behov att vi vill ge regeringendetta till känna.Anf. 94 () re-plik:Fru talman! Då får jag väl ställa frågan så här:Vad är det för antal ni socialdemokrater i utskottetgrundar uppfattningen att det inte finns ett uttalatbehov på?Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag vill fortsätta med behovsfrågan.Vad anser socialdemokraterna vara ett verkligt be-hov? Jag anser att en människa är ett verkligt behovoch att den lagstiftning som finns diskriminerarjust en grupp som är en minoritet. Att en minoritetskall ha lika många människor som exempelvis villförrätta äktenskap är oskäligt. Sådana krav kan maninte ställa på en grupp som är i minoritet. Man måsteinse att en minoritet kommer att generera färre männi-skor som har det här behovet. Skall den här gruppendiskrimineras för att den är i minoritet? Dessutom ären människa ett verkligt behov.Anf. 96 () replik:Fru talman! Jag håller egentligen med om det.Problemet är att det inte finns något behov. Jag tyckerinte att det är diskriminering att två homosexuella intekan få ingå registrerat partnerskap på ambassaden iOslo. Jag tycker inte heller att det är fel att två hetero-sexuella inte kan gifta sig på ambassaden i , ef-tersom de inte har den rättigheten. Jag och utskottetanser inte att det finns ett praktiskt och konkretbehov av detta. Därför har vi avstyrkt detta yrkande.Anf. 97 () replik:Fru talman! Om utskottet inte anser att det finnsnågot behov skulle jag rekommendera utskottet attträffa de människor som faktiskt har detta behov. Jaggav några exempel i mitt anförande på personer somfaktiskt har haft detta behov. Vill man blunda för det,eller har man glömt bort dessa människor? finnsdet ett behov. När det gäller registrering av part-nerskap vid ambassader utomlands har det inte funnitsbehov vid alla ambassader i alla länder. Men manskall inte bortse från att detta behov växer. Det finns länder i världen som faktiskt förföljer homosex-uella. Ett sätt att motverka detta är att driva frågan omen partnerskapskonvention. Då driver man dennafråga internationellt för mänskliga rättigheter. Beho-vet kommer att växa ju fler länder det blir där homo-sexuella får finnas. Men det finns ett behov. Jagkan för namnge människor som hardetta behov.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag vill bara konstatera att jag tyckeratt det behov som talar om, dvs. attbekämpa de regimer som förföljer homosexuella, ärjag och socialdemokratin helt överens om. Och jagantar att det inte har gått förbi attutrikesministern också starkt har engagerat sig i dessafrågor. Det tänker mitt parti och min regering fortsättamed.Anf. 99 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 1 och 2 som rör just en partnerskap-skonvention och möjligheten att få ingå äktenskap påSveriges ambassader i utlandet.Jag beklagar att vi missade detta i utskottet. Men åandra sidan är vår inställning i dessa frågor mycketklar för utskottets ledamöter.En av de motioner som behandlas i detta betän-kande är så nära en motion på partiledarnivå som mankan komma. Den är undertecknad av den socialdemo-kratiska partisekreteraren , av vice par-tiordföranden i och av tvåvice ordförande i , ochAndreas . Jag var faktiskt så gott som hund-raprocentigt säker på att den här motionen skulle gåigenom med så tunga namnundertecknare. Vi skallinte heller glömma bort att var en avundertecknarna. Men till min förvåning kan jag kon-statera att motionen tydligen inte var förankrad varesig i den socialdemokratiska eller i den centerpartis-tiska riksdagsgruppen. Men jag tror ändå att vindenbörjar blåsa åt rätt håll att det förmodligen bara är entidsfråga innan en motion med liknande innehåll kangå igenom.Vi har diskuterat vad det egentligen är som motio-närerna vill. Jag tycker att det är fullt rättmätiga krav.Jag vill också absolut instämma i om respekten för de mänskliga rättigheter-na. Och det gäller oavsett om det är fråga om religion,klass, kön, politisk uppfattning eller sexuell läggning.Jag skall inte ta upp så mycket mer av kammarenstid, men jag skall bara kortfattat ta upp det som mo-tionärerna pekar på, nämligen att t.ex. en dansk med-borgare som är bosatt i inte får ingå part-nerskap med sin utländska flickvän i på grundav att hon inte är svensk medborgare. Hon får inteheller ingå partnerskap i , eftersom hon intebor där. Detta förhållande tycker jag påminner omMoment 22, och det bör naturligtvis rättas till.Med det anförda yrkar jag åter bifall till reserva-tionerna 1 och 2 och ber om ursäkt för vår klantighet iutskottet.Anf. 100 ():Fru talman! Som en av motionärerna har jag velatta till orda i denna debatt. Eftersom jag hade andraengagemang intecknade visste jag inte om jag vågadeanteckna mig på talarlistan, men det gick bra.Först skall jag ta upp principen. Principen omvarje människas lika rätt och värde är själva grundenför ett samhälle byggt på demokratins och humanis-mens principer. Varje människa bär sina egna unikaoch alldeles individuella egenskaper. Det är det somger människans alldeles okränkbara värde. Det finnsingen människa som uppfyller en förutbestämd ochutstakad norm. Alla människor är olika men lika vär-da. Tolerans är att inte alltid tycka om på vilket sättmänniskor är olika men tycka om att de är olika. To-lerans gäller oavsett om det är skillnad i hudfärg,skillnad i religion eller skillnad i vem man älskar.Det är många starka krafter i samhället sombidrar till att toleransen och öppenheten faktiskt helatiden ökar. Jag menar att den stora poängen också äratt det inte alls berör bara den minoritet som man förtillfället diskuterar, vare sig det är en minoritet meden speciell hudfärg, en minoritet med en speciellreligion eller en minoritet med en speciell sexuellidentitet. Poängen är just att när toleransen för varjeminoritet ökar så ökar takhöjden för alla människor isamhället, och då ökar friheten för alla människor isamhället, så länge det inte är en frihet som går utöver andras lika rätt och frihet.Samtidigt finns det också starka tendenser till enpolarisering och ett motstånd. Därför är det viktigt attriksdagen faktiskt visar vad det är för värderingar somskall prägla det svenska samhället. Därför spelade detså stor roll när antog partnerskapslagen förnågra år sedan. Det var ett sätt att säga att vi i demo-kratiska former garanterar också minoriteternas likarätt. Majoritetsstyre är ju bl.a. till för att garanteraminoriteters rätt. Och det var detta som vi gjorde dengången.Nu vet vi också att det finns problem med part-nerskapslagen på så sätt att den trots allt ännu intefullt ut ger lika rättigheter. Ett av exemplen på detta ärkravet att minst en av personerna skall vara svenskmedborgare och ha hemvist i . Som flera harpåpekat i debatten innebär det att det inte är möjligtens i de nordiska länderna, där man har part-nerskapslagstiftning, för en svensk medborgare, t.ex.en svensk man, att registrera partnerskap med ennorsk eller dansk man om man bor i något av de andranordiska länderna. Det är likadant här. Det är natur-ligtvis ett förhållande som måste ändras.Det måste naturligtvis även ske en förändring såatt man på svenska ambassader kan registrera part-nerskap. Det är också en viktig markering av Sverigeshållning i andra länder.Jag vill inte förlänga debatten. Jag vill bara kon-statera att jag i det här läget naturligtvis beklagar attutskottet inte hann längre. Å andra sidan förutsätterjag att utskottet kommer längre nästa gång eftersomdetta är en viktig principiell fråga. Därför är det ocksåolyckligt om det i för hög grad blir en partipolitiskdebatt. Jag tror att det här är något mycket viktigareän att anklaga det ena eller andra partiet för att intejust nu ha hunnit tillräckligt långt. Det är viktigt förtoleransen och för friheten i samhället att vi vidgarrättigheterna på det här området till att bli fullt lika.Vi behöver inte förlänga debatten om det , mendäremot hoppas jag att det blir ett bättre beslut i denhär . För min del kommer jagatt i den votering som följer att stödja reservationerna.Anf. 101 ():Fru talman! Jag instämmer i det som sades i in-ledningen i anförande om männi-skors lika värde och okränkbarhet. Några små förtyd-liganden vill jag dock göra.En svensk man bosatt i har naturligtvis rättatt registrera partnerskap där med en norsk man, lik-som en svensk man bosatt i har rätt att därregistrera partnerskap med en dansk man. Men ensvensk bosatt i som vill registrera partnerskapmed en dansk får inte göra det. Utskottet menar attom det visar sig vara ett problem skall det lösas inomdet nordiska familjerättsliga samarbetet, inte genomen ny nordisk partnerskapskonvention.När det gäller registreringen på ambassaderna fårvi väl se hur det är nästa gång vi diskuterar frågan. Dåhar det kanske uppkommit ett sådant behov att rege-ringen faktiskt använder sin rätt till bemyndigande avpartnerskapsförrättare.Anf. 102 ():Fru talman! Jag tror inte att , ochför den delen inte heller Socialdemokraterna, har enannan principiell uppfattning än jag eller Centerpar-tiet. Det är viktigt att säga det. Det gäller också flerpartier här i . Jag hoppas bara att detta vart-efter blir tydligare i de beslut som vi fattar.Jag erkänner gärna att jag uttryckte mig otydligtpå den punkt som tog upp. Däremotändrar det ingenting när det gäller den principiellainställningen, nämligen att det är självklart att man -oavsett i vilket av de nordiska länderna man bor -skall ha samma rättigheter. Trots allt handlar det juom länder som har samma lagstiftning.I våra motioner säger vi att det här bör man t.ex.lösa genom en partnerskapskonvention. Men det vik-tiga är att frågan principiellt löses på ett sådant sätt attdet i den delen är absolut samma villkor som vidäktenskap.När det gäller ambassaderna tycker jag inte att detär ett bra principiellt argument att det gäller ett fåtal.Det speciella med rättigheter är just att även om detbara är en enda människa i hela världen som är be-rörd, så gäller en viss rätt. Det är viktigt att Sverigemarkerar den hållningen ute i världen. Jag uppfattardock att argumenten mot detta inte är så hårda att vi ien framtid inte kan komma komma fram till rätt be-slut. Ett sådant beslut ser jag fram emot. Jag hoppasalltså att jag får vara med om att fatta det beslutet häri , även om jag nu tvingas rösta för en reser-vation.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas efter 13 §. )11 § Ersättningsrättsliga frågorFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU9Ersättningsrättsliga frågorAnf. 103 ():Fru talman! I lagutskottets betänkande nr 9 be-handlas en rad motioner om ersättningsrättsliga frå-gor. Däribland avhandlas en motion om skadestånds-ansvar vid atomskador.Vi i har uppfattningen att kärn-kraftsindustrin skall ta ett större ansvar för en even-tuell kärnkraftsolycka och att allmänheten skall hållasskadeslös. Vårt parti har därför följt upp den uppfatt-ningen i reservation nr 3, som handlar om kärnkrafts-företagens ansvar vid en olycka. I reservationen före-slås att skall ge regeringen detta till känna.Emellertid har vi redan i överenskommelsen omkärnkraftsavvecklingen mellan Socialdemokraterna,- som för övrigt debatterats häri kammaren - fått gehör för vår upp-fattning. I överenskommelsen sägs det att anlägg-ningshavarnas ersättningsskyldighet skall utökas. Denfrågan ses just nu över i . Förslag tilländrad lagstiftning är också under utarbetande. Rege-ringen avser att lägga fram ett förslag om ändringar iatomansvarighetslagen redan under innevaranderiksmöte med innebörden att ett ökat ansvar för kärn-kraftsföretagen skall åläggas dessa.Fru talman! Därför förefaller det överflödigt attjag här och vidhåller yrkandet i reservation nr 3om att detta skall ges regeringen till känna. Just dethar man ju , med anledning av överenskommelsen,börjat bereda för att få ett beslut här i i vår.Jag avstår därför från att yrka bifall till nämnda reser-vation. Vi i kommer, för den händelseatt någon under debatten yrkar bifall till reservation nr3, att avstå från att rösta. I övrigt ber jag att få yrkabifall till utskottets hemställan.Anf. 104 ():Fru talman! Frågan om det allmänna skadestånds-ansvaret har diskuterats här i riksda-gen. Ett rättssamhälle måste kunna garantera sinamedborgare skydd mot olika kränkningar. Det gällerinte minst när medborgarna blir utsatta för felaktigabeslut av kommunala eller statliga tjänstemän ellermyndigheter. Försummelser av olika slag från myn-digheters sida kan likaså få vådliga konsekvenser förden enskilde. Felaktig eller missvisande informationkan vara en annan orsak till att medborgarna drabbas.Myndigheternas information till allmänhetenmåste vara helt korrekt och opartisk. När ett fel ändåhar begåtts av en myndighet skall medborgarna vetaatt den svenska lagen garanterar att de får skadeståndsom kompensation för den skada som de drabbats av.Även om skadestånd utges kan ett myndighetsoffer hastort omak av att ha blivit utsatt för denna kränkningav sin person. Pengarna kan kanske inte alltid sonadet som har inträffat. Det är viktigt att det allmännahar en positiv inställning till att skadestånd skall utgesom en enskild medborgare på ett eller annat sätt harblivit drabbad.Det är hög tid att vi får en modernisering av ska-deståndslagen. av det allmän-nas skadeståndsansvar, vilken kom med sitt betänkan-de 1993, har föreslagit flera förbättringar som mankan ta fasta på. Ytterligare synpunkter och förslag tillförbättringar av lagen har i olikadebatter framförts i denna kammare. Det tycks dockvara svårt för regeringen att komma till skott ochavlämna en proposition.I förra årets debatt sade Socialdemokraterna att vii denna kammare snart skulle få ett förslag. Också i årär motiveringen i utskottets skrivning ungefär den-samma.Om man ser tillbaka och studerar debatter i dettaämne kan man konstatera attdet är vi moderater samt och Centerpar-tiets ledamöter som har kämpat för att få till stånd enförbättring av lagen. Socialdemokraterna däremot harbromsat. De har haft olika motiveringar för att ingen-ting göra. har hoppat av från sinatidigare ståndpunkter i det här ärendet också. Det ärkanske inte förvånande med hänsyn till det nära sam-arbetet med Socialdemokraterna.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1,där ledamöter från Moderata samlingspartiet, Folk-partiet och begär att regeringen underinnevarande år skall komma till med förslagtill förbättringar av denna lag.Frågan om regressrätt för utgiven sjuklön har dis-kuterats här i kammaren utan att vihar kommit till något resultat. Tanken är att en ar-betsgivare som har betalat ut sjuklön skulle ha möj-lighet att få tillbaka den t.ex. av trafikförsäkringen,om det är den som har att reglera skadan eller som harvållat skadan på den arbetstagare som har råkat illa ut.Den här frågan tar m.fl. upp i enmotion och visar på att den har blivit ännu mer aktuelli år, när vi har förlängt sjuklöneperioden upp till 28dagar. Vi tycker att det är viktigt att man snabbtkommer fram med ett förslag i den här delen. Därförhar vi en reservation, nr 2, som avser detta. För attspara tid för kammaren skall jag inte yrka bifall tillden, men självklart står alla reservanter bakom ävenden reservationen.Anf. 105 () replik:Fru talman! Det är inte så att på något sätthar ändrat uppfattning i sakfrågan eller hoppat avnågon uppfattning när det gäller en modernisering avskadeståndslagen eller en myndighets skadestånds-ansvar gentemot den enskilde, . Menmöjligen har vi , som också berördei sitt anförande, större tilltro till regeringen och väntaross att det kommer ett förslag. Vi tror oss veta att enmodernisering är på gång, och då får vi kanske föraen mer utförlig sakdebatt vid det tillfället.Anf. 106 () replik:Fru talman! Jag tror att det var bra att gjorde den repliken. Jag tänker på , hedersmannen i ,som under en lång följd av år här i kammaren arbeta-de och slet med just den frågan. märker han kan-ske att hans eget parti inte längre står fast vid det somhan kämpade för. Men då är det ju en tröst att få vetaatt och litar på att rege-ringen sköter det här i fortsättningen. Det är väl kan-ske skönt för att få läsa det i protokol-let.Anf. 107 ()replik:Fru talman! Dagens debatt handlar om ersättnings-rättsliga frågor. Bakom den litet kryptiska rubrikendöljer sig en särskilt viktig fråga, nämligen det all-männas skadeståndsansvar, främst då myndigheternasansvar för felaktig myndighetsverksamhet, i form avskadestånd till de drabbade medborgarna, alltsåmyndighetsoffren.I ett rättssamhälle är det en naturlig utgångspunktatt om en medborgare skadar en annan medborgareblir den viktiga konsekvensen - oavsett om brottföreligger eller inte - att den skadelidande har rätt tillskadestånd. Så är också fallet i gällande rätt. Men detfinns ett orimligt undantag.Om skadan har tillfogats medborgaren genom fel-aktig myndighetsverksamhet av stat, kommun ellerlandsting gäller orimliga regler. Den drabbade med-borgaren får då ofta inget skadestånd, trots att honeller han inte gjort minsta fel själv.Genom ett uppmärksammat rättsfall - bilhandla-ren Alvgard i - sattes problemen i blixtbe-lysning. En parlamentarisk utredning tillsattes, trotsmotstånd av , med det viktiga uppdragetatt förbättra lagen. Utredningens förslag innebar flerasteg i förbättrande riktning men var otillräckligt påvissa punkter. Därför avlämnade också enreservation i den utredningen.Utredningsförslaget överlämnades till denborgerliga regeringen, men finns det inget rege-ringsförslag.Fru talman! Under denna långa väntan har nyamyndighetsoffer tillkommit, alltså medborgare somoförskyllt drabbats utan att få skadestånd av den fe-lande myndigheten. Här skall bara nämnas tre exem-pel.1. Den cancersjuke pensionären hämtadesav polisen som misstänkt för brott. Han hämtadespå ett brutalt sätt av polis med kpistar och skott-säkra västar. Både och hustrun blev na-turligtvis vettskrämda. visade det sig hämtat helt fel person.2. Makarna köpte en fastighet efterupplysning från kommunen att inga aktuella bygg-nadsplaner berörde området. Denna informationvar helt felaktig. En stor riksbangård var nämligenunder planering. Resultatet blev ekonomisk kata-strof för familjen.3. Den 80-åriga var åskådare till ett karne-valståg. Hon slogs omkull av en tredskande polis-häst, som ryttaren inte lyckades kontrollera. Honbröt både armbåge och höft.Uppenbarligen har alla dessa personer lidit storskada var och en på sitt sätt. Men det värsta av allt:Dessa hårt drabbade människor - , ,och - fick inte någon som helst ersätt-ning. Detta är den bistra sanningen i samtliga dessafall. Så är dessvärre gällande lag. Genom en ny ochförbättrad lag skulle i varje fall skadestånd tillkommadessa myndighetsoffer.Utredningsförslaget överlämnades alltså . Ännu har regeringen inte levereratnågot lagförslag, trots upprepade löften. Inte heller iden senaste propositionsförteckningen finns fråganmed, och den avser i princip hela 1997. Med dentakten blir det väl ny lag först . Under tidenblir myndighetsoffren alltfler.Fru talman!