prot · GK0969 · 1997-02-26 00:00:00 — En plan för avveckling av den svenskakrigsmaterielexporten bör tas fram som en del i arbe-tet med att minska vapenflödet i världen, och natur-ligtvis behövs det även en plan för stöd till de ortersom drabbas så att man kan göra de rätta satsningarna.Vad jag summa summarum vill skicka med utskot-tets ledamöter som till stor del är här är just måste ta ansvar för sina egna handlingar för attkunna ställa krav på andra länder. Jag vill uppmanatill att vi skall ta det utrikespolitiska målet om ned-rustning på allvar och gemensamt arbeta för att vi kanstå för det med glädje och stolthet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 5 §. )4 § samarbete med Central- och betänkande 1996/97:UU16Sveriges samarbete med Central- och ÖsteuropaAnf. 24 ():Herr talman! Om man läste i tidningarna inför da-gens debatt kunde man se att vi skall debatteraöstbiståndet. Det stod även i kammarkalendern, trotsatt betänkandet faktiskt heter samarbete medCentral- och . Det är ingenting att göra sak av, om det inte vore så att just den här be-teckningen, östbiståndet, på sätt och vis reflekterar detfelaktiga synsätt som ofta finns på det här området.Det handlar ju inte om östbistånd, utan om ett samar-bete med sikte på integration av våra grannländer iCentral- och Östeuropa.Det här är en väldigt viktig skillnad i synsätt. Detär inte ett nytt som ligger på andra sidanÖstersjön och som vi i allt väsentligt har en samar-betsrelation till via bistånd. Det handlar i stället omgrannländer som övergångsvis behöver ha litet hjälpoch stöd för att genomföra ett systemskifte då de harvarit felutvecklade.Därför hävdar vi moderater att hela organisationenoch upplägget av det samarbete med Central- ochÖsteuropa som genomfördes efter det socialdemokra-tiska regeringsövertagandet är felaktigt.Vi menar att samarbetsfrågorna inklusive de bistånds-insatser som görs direkt från - även om viskall veta att huvuddelen går via EU, via gemensam-ma västvärldsorganisationer och via -även fortsättningsvis skulle ha legat kvar inom UD.De skulle inte ha förts över till Sida som en del i ettslags biståndstänkande, som det tyvärr har blivit. Jagkan också säga att många av våra samarbetsländer iCentral- och var mycket bekymrade överden här omorganisationen.Med det vill jag yrka bifall till reservation 1, somjust tar upp den frågan.Detta om organisationen. Låt mig också göra någ-ra reflektioner om själva utvecklingen i Central- ochÖsteuropa. Det har gått inleddesitt systemskifte och gjordedet. Däremellan ligger huvuddelen av systemskiftena iCentral- och Östeuropa.Vad vi kan se är att den debatt som då fördesom huruvida man skulle ha chockterapi eller engradvis övergång nu har fått ett kristallklart svar. Denchockterapi som dåvarande finansministerBalcerowicz förespråkade är helt klart det bästa sättetatt klara övergången. Det är bättre i alla avseenden,med betoning på alla, inte minst av sociala skäl. Ser vipå sociala indikatorer som t.ex. livslängd och barna-dödlighet, liksom på hela raden av sociala indikatorer,är de bättre i länder som har genomgått ett snabbtsystemskifte jämfört med länder som har dröjt sigkvar i de gamla strukturerna.På två områden ser vi , , att destörsta problemen finns när det gäller systemskiften.Det ena är rättsstaten, detta att verkligen kunna byggaupp ett fungerande rättssystem och rättsstatens djupakultur, som måste genomsyra inte bara en regim ellerett parlament utan också domstolar, åklagare, polisvä-sende etc. Det har visat sig vara det område där detkanske är allra svårast att verkligen bygga upp nå-gonting nytt.Orsaken är naturligtvis klar. I det gamla systemetvar det staten som hade monopol på brottsligheten.Det var den som begick brotten, övergreppen, mordenoch massmorden. I proletariatets diktatur fanns juingen rättsstat över huvud taget. Det var själva defini-tionen att en domstol tog order från politiska instan-ser. Den som hade kontakter blev aldrig dömd; detvar förbehållet den som saknade kontakter.Därför ser vi att man har så förfärligt svårt att uti-från den gamla strukturen bygga en rättsstat. Det härär bekymmersamt, inte minst om vi ser det i perspek-tivet av integrationen. De länder som kommer in i vårtgemensamma europeiska samarbete måste faktisktvara rättsstater. De skall ju vara med och fatta beslutom gemensamma angelägenheter, och de skall tilläm-pa gemensamma regler. Då måste vi lita på att de nyamedlemsstaterna faktiskt också är rättsstater, demo-kratiska rättsstater.Herr talman! Det var det ena området där vi be-kymmersamt kan iaktta svårigheterna att genomförasystemskiftet. Det andra området är det sociala. Det ärett område där de flesta länder inte har genomförtvare sig chockterapi eller ens systemskifte. Man harofta koncentrerat sig på i första hand liten och medel-stor företagsamhet, på viss typ av serviceverksamhet,på finansiella system och på att få bort priskontroller,och man har också genomfört mycket reformer på denmakroekonomiska sidan.Men på det sociala området har man varit mycketlångsam. Vi bör då minnas att socialpolitiken i desocialistiska samhällena var särskilt misslyckad.Sjukvård, social service och omsorg om samhälletssvaga fungerade inte. Handikappade, psykiskt sjuka,missbrukare och andra samhällets olycksbarn som intebidrog till femårsplanen fick ofta en omänsklig be-handling. Detta var delar av det systemet.Vad innebär då det här? Socialismens socialatrygghetssystem bygger på att man ger stora subven-tioner till statliga företag, kolchoser. Det här leverkvar i väldigt stor utsträckning. Av budgetför , 1996, var kanske två tredjedelar egent-ligen sociala satsningar. Men huvuddelen av dessasociala satsningar gick i form av subsidier till undan-tagslöst, vågar jag säga, ineffektiva statliga företagoch kollektiva jordbruk.Det här har ju förfärligt låg träffsäkerhet. Häri lig-ger också skillnaden mellan systemen. I en marknad-sekonomi är de sociala trygghetssystemen inriktade påindividen eller familjen. Den som behöver stöd får detdirekt. I det kvardröjande socialistiska systemet där-emot går stödet via arbetsplatserna. Där försvinner detockså regelmässigt, både genom korruption och inef-fektivitet, dvs. de som behöver stöd får ofta väldigtlitet eller kanske ingenting alls.Därför behövs det en snabb övergång också på detsociala området. Det behövs helt enkelt en chockte-rapi, så att man inte får de effekter vi ser på åtskilligahåll med kortare medellivslängd, i några fall t.o.m.ökad barnadödlighet och en hel rad mycket allvarligasociala missförhållanden.De här länderna måste på allvar ta itu med system-skiftet också på det sociala området, så att de intedrabbas av en fortlöpande social nedgång. Det ärdetta som vi tar upp i reservation nr 6, som handlarom insatser i den sociala sektorn. Återigen: Vad sombehövs är inte bistånd till det sociala området utan ettsystemskifte på detta område, så att marknadseko-nomi och sociala system blir gällande.Anf. 25 ():Herr talman! Det var bra att att det här ärendet gäller samarbete medCentral- och . Det gäller inte regelrätt bi-stånd på det sätt som vi bedriver i länder i exempelvisAfrika, även om också där inslaget av samarbete harökat och måste öka ännu mer. Nej, det gäller ett sam-arbete där som nation men också genom EU,FN och andra internationella organisationer kan deltai uppbyggnaden av länderna i fråga.Det som vi framför allt har inriktat oss på i dettasamarbete är stöd till demokratin men också en omfat-tande verksamhet inom miljöområdet. Båda kompo-nenterna är lika väsentliga.Det finns också ett starkt inslag, och det bordefinnas ännu mer, av sociala insatser. Vi vet alla hurden snabba förändringen och den av så önskade chockterapin har lett till stor fattigdomi många av dessa länder. Vi vet hur det ser ut i Ryss-land, med tiggare på , och känner tillde problem som finns i vissa baltiska länder. Därförär det väldigt väsentligt att insatserna också går tilldet sociala området.Jag vill särskilt poängtera det arbete som RäddaBarnen och andra organisationer bedriver för att sökaupp och rehabilitera barn som tigger eller ägnarsig åt att stjäla på gatorna och att försöka få ett bra livför dessa barn. Det är väl så viktigt som att bygga uppett tekniskt samarbete, insatser vad gäller avfallssys-tem etc.I betänkandet understryks också att jämställdhetenär väsentlig. Jag är dock litet missnöjd med det sättsom jämställdheten lyfts fram på i samarbetet medCentral- och . Jämställdheten finns ju därinte med på samma sätt som inom biståndet, som ettövergripande mål för all verksamhet, även om jäm-ställdheten skall komma komma till uttryck. Jag tyck-er att regeringen i detta avseende borde likställa verk-samheterna.I miljöarbetet vill jag särskilt framhålla behovenav insatser i och , vad gällerRyssland särskilt i . Där börde svenska insatserna öka betydligt.Jag vill också peka på . Vi harfrån de nordiska länderna ett väldigt bra samarbetekring , men många som är engagerade idet anser inte att den svenska andelen har varit till-räckligt stor och tydlig. har förutom depengar som går till Öst- och i övrigtföreslagit en fond om 100 miljoner för stärkande avsamarbetet i . Detta är av stor bety-delse.På miljöområdet är kärnsäkerheten i energisyste-men av särskild betydelse. Vi vet hur mycket svenskapengar som har gått till att förbättra säkerheten i detlitauiska kärnkraftverket , och man är i Litau-en oerhört beroende av . Men i stället för attbygga upp säkerheten kring kärnkraftverk borde mankanske ägna sig åt att bygga upp alternativa system.Även om man är oerhört beroende av ,tror jag inte att den nuvarande utvecklingen är önsk-värd.Jag vill också understryka den folkliga förankring-en. Vi har ett samarbete mellan som stat ochövriga stater, men bedriver också ett enormtdirekt samarbete genom organisationer och inomramen för vänortssystemet. Detta är väldigt väsentligtoch går inte att byta ut mot ett statligt stöd. Men jagtror också att de insatser som sker ibland är vildvuxnaoch att det skulle behövas mer av kartläggning ochsamordning.Göran Lennmarker tyckte att chockterapin harvarit fruktbar i . Detta stämmerinte riktigt med den bild som jag själv har. Vi är frånsamtliga partier mycket kritiska mot det system sområdde under kommunismen, men vet vi attden fattigdom som finns i och i fleraandra länder inte hade samma utbredning tidigare. Jagpekade förut på tiggarna i . Jag vill frågaGöran Lennmarker om han verkligen menar vad hansäger. Är de metoder som man i vissa fall har använtsärskilt gångbara?Demokratistödet är av stor betydelse, och att byg-ga upp en fungerande rättsstat, som var inne på, är naturligtvis en huvuduppgift. Sve-rige har bl.a. genom partibiståndet kunnat etablera enhel del fruktbara kontakter på det området. Detta harskett från flera partier, och det är av stor betydelse.När det gäller EU-utvidgningen - tio eller even-tuellt elva stater är på väg att ansöka om medlemskapi Europeiska unionen - är det viktigt att se till att detblir fråga om fungerande demokratier. Man får frånEU:s sida inte underlåta att tillräckligt väl granskadessa länders förhållanden. Vi kan inte se mellanfingrarna med länder som har dödsstraff, med länderdär man sätter sig över mänskliga fri- och rättigheter,som t.ex. yttrandefriheten. EU:s krav måste vara väl-digt tydliga vid den granskningen.Jag vill understryka, herr talman, att de samarbets-insatser som gör i högsta grad gyn-nar oss själva. Detta samarbete ger nämligen ökadsäkerhet i regionen och leder till en bättre miljö föross själva. Det finns alltså all anledning att göra dessainsatser även av egoistiska skäl.Jag står bakom samtliga reservationer som Väns-terpartiet finns med på, men jag vill särskilt yrkabifall till de krav på svenska företag som framförs ireservation 4. Jag vill understryka betydelsen av ökatsamarbete och ökad handel med Öst- och Centraleu-ropa och att svenska företag gör större investeringardär. Det måste dock ske med upprätthållande avsamma krav som vi här ställer på att produkter skallvara miljöriktiga, att produktionsmetoder stämmeröverens med svensk lagstiftning etc.Jag vill bara peka på ett exempel på att inte allutvidgning av handelskontakter är av godo. Jag varnyligen i i och fick där bl.a. höra attdet amerikanska företag som ökar mest i omfattning iLitauen är Marlboro. Man kan undra om det är rättinriktning. Jag vill definitivt hävda att det är andraföretag och typer av investeringar som behövs i Li-tauen.Nu tror jag inte att gör motsvarande sats-ningar, men exemplet visar ändå på betydelsen av attsamarbetet inrymmer ekologiskt hållbara lösningar.Det är företag som uppfyller hårda krav på miljöin-vesteringar och produktion som kan ge utveckling åtländerna i fråga.Anf. 26 () re-plik:Herr talman! sade att det varchockterapin som var orsaken till de sociala proble-men. Om det vore så, borde rimligtvis de länder somhar genomgått särskilt snabb chockterapi ha de störstasociala problemen, medan de länder som inte hargenomgått chockterapi eller som haft långsam ellerkanske ingen förändring ha mindre sociala problemeller eventuellt inga sociala problem alls.Tittar man på hur det ser ut, är det precis tvärtom.De länder som har genomgått snabb chockterapi harminst sociala problem, och de som har dröjt sig kvar idet gamla systemet har störst sociala problem. ,som ligger först i spåret, har t.o.m. en inkomstper capita som är högre än den var 1989. Man har gåttigenom svackan, och man har genomfört systemskif-tena som ju innebär inkomstfall. Sedan har man börjatväxa, och man har kommit i fatt.Vi kan se det här mycket tydligt på medellivsläng-den, som är en tydlig indikator på det allmänna till-ståndet, det vet vi sedan långt tillbaka. Man kan se attmedellivslängden har blivit längre i länder som hargenomgått chockterapi och kortare i dem som haftlångsamma systemskiften eller inga systemskiften alls.Skall man då satsa mer på det sociala området?Sanningen är att man satsar enorma summor på detta iCentral- och . En mycket stor andel avpengarna i statsbudgetarna läggs där, men de läggstotal fel. De läggs som subventioner till statsföretagoch kolchoser. Därmed får de ingen effekt, ellermycket liten effekt. Pengarna når inte fram till demsom behöver dessa. Det behövs en övergång inom densociala sektorn. Också den behöver genomgå chockte-rapi. Annars blir följden att man lägger mycket storapengar i subventioner som inte når fram till de svagaoch behövande utan som tvärtom låser fast människori värdelös verksamhet och som därmed är fattigdoms-skapande för samhället i stort utan att hjälpa dem sombehöver det. Då ser vi de sociala problem som kom-mer fram mer och mer som en följd av det gamlasystemet och de kvardröjande effekterna av det gamlasättet att göra sociala insatser på.Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag tror att draralldeles för snabba slutsatser av chockterapin och desseventuella goda verkan. Jag tror inte att sambanden ärså enkla som vill göra gällande.Däremot förstår jag att det är väldigt önskvärt frånModeraternas sida att lyfta fram sociala trygghetssys-tem som inte fungerar och där människor faller emel-lan. I stället vill man exportera en moderat socialpoli-tik som går ut på att privatisera och bara rikta sig tillde mest behövande och inte på att bygga upp alterna-tiva system som gör att större delen av folket faktisktomfattas av ett trygghetssystem.Jag tycker att det är märkligt att vill förespråka en helt ny modell för dessa länderdär man har genomgått, och överlevt, ett system somvar väldigt negativt och destruktivt för människorna.Det är märkligt att då önska ett nytt system som är sådåligt som det förespråkar, där man baragår till den enskilda människan och inte bygger uppett generellt välfärdssystem.Anf. 28 () re-plik:Fru talman! Det var en något egenartad replik. Nuhar det gått så , , att man kan börjaiaktta effekterna. Man studerar det här ganska nog-grant både utifrån och - framför allt - i länderna själ-va. Politiker och allmänhet i de central- och östeuro-peiska länderna lever ju mitt i sin egen verklighet. Attde på något sätt skulle vara blåögda eller naiva i dethär avseendet är naturligtvis inte sant. De studerarivrigt vad man skall göra och kommer fram till justdessa entydiga slutsatser.Det gäller att få ett snabbt systemskifte också pådet sociala området, så att man inte får förvärradesociala problem. De länder som inte har genomförtdessa systemskiften, utan ligger kvar i det gamla,upplever mycket allvarliga problem. De får inga ef-fekter av de i proportion mycket stora satsningar pådet sociala området som de gör i sina budgetar. Skäletär att de gör satsningarna i form av subventioner tillverksamheter som inte fungerar. Dessutom är de kor-rumperade. Det mesta försvinner på vägen.Det är klokt att ha ett socialförsäkringssystem.Den striden stod mellan kapital-ismen och socialismen. Kapitalismen vann i dettaavseende. Det är dags att den vinner också i Central-och . Annars blir de sociala konsekvensernaförfärliga, . 29 () replik:Fru talman! Jag förstår att gär-na tar till sig dessa analyser och tolkar dem utifrån sinegen uppfattning. Det är inget unikt för . Det gör vi gärna samtliga - den erfarenhetenhar vi. Men jag tror ändå inte att han gör en särskiltgod tjänst för Öst- och när han är såentydig. En chockterapi, där man ställer människortotalt utan skydds- och säkerhetssystem i socialt avse-ende, är inte någon ideal lösning. Det är väl snarareutifrån situationen i respektive land som man skall sehur man kan bygga upp ett annat fungerande system.Man skall inte exportera modeller som inte skullefungera här hemma i heller.Anf. 30 ():Fru talman! Det bil-dades ursprungligen för att rädda , som dåvar ett svårt förorenat innanhav. Det kallades "endöende ". Kort därefter bildades Barentsrådetmed fem nordiska länder samt som med-lemmar. Samarbetet med är koncentrerat till de baltiska länderna, Rysslandoch . Det är ganska naturligt eftersom det är deländerna som ligger runt Östersjön.Man startade med att lista upp s.k. hot spots. Omman tittar på resultatet , är det knappt en tredjedelman har kunnat starta arbetet med, och antalet åtgär-dade föroreningar är betydligt mindre.Nu kommer dock den miljard som har utlovats.Miljardsatsningen är och skall ta hand ommiljön, men också om ekonomin och om sådana sakersom mejeri och jordbruk. I regeringens propositionnämndes miljön som en av de målsättningar man varangelägen om att stödja. I samband med det nämndeman också förvaltningsstöd och kunskapsuppbygg-nad. Man nämnde också t.ex. eleffektiviseringar, nyaledningsnät och alternativ energiproduktion som vik-tiga verksamheter i miljöarbetet, framför allt när detgäller nedläggningen av, och jag citerar: "osäkrakärnkraftverk". Då prioriterades bl.a. säkerhetsför-bättringar i . 1994-1995 avsatte 83miljoner kronor för just kärnsäkerhetsåtgärder i . I budgeten krympte man summan till55 för denna delpost.I förvaras en stor del av det ryskaradioaktiva kärnkraftsavfallet, och det är också ettområde där fartygsvrak med uttjänta kärnreaktoreravlämpas. De nordiska länderna har tillsammans medden europeiska skapat en ganskastor kärnsäkerhetsfond som just skall ta itu med kärn-kraftsavfall och föroreningar av det slaget.Samtidigt som de nordiska länderna är engageradei att hjälpa med osäkra kärnkraftverk, säljerRyssland två kärnreaktorer till . hademan planer på att sälja till också, något somupprörde så mycket att det ännu inte har blivitav. Man har också visat planer på att starta tillverk-ning av mobila kärnkraftverk som man skall ha justuppe vid . Det skall vara fartyg som harkärnkraftsreaktorer ombord. Fartygen skall användas iområden där landets eller den respektive regionensegen energiförsörjning inte räcker till. Flera intressen-ter har redan anmält sig. De här kärnkraftverkenkommer tydligen att gå på export. Risken för olyckorökar ju i förhållande till den kunskapsnivå som finns ilandet man säljer till och den ambition och ekonomisom köparlandet har att kunna kontrollera, underhållaoch reparera.När kritiserade den svenska bristen pånödvändiga insatser för att komplettera efter försvag-ningen i svensk lagstiftning i samband med havs-rättskonventionen, tog vi just upp riskerna med deflytande kärnkraftverken. Sedan har jag inte hörtnågot om detta, så förhoppningsvis var det bara ettförslag av många för att få de inkomster som Ryss-land så väl behöver för att kunna betala sin skulder.Sverige är ordförande i har alltså en möjlighet att göra positiva insatser iett område som har rykte om sig att vara ett rikt fram-gångsland med mineraler, skogar, olja, gas och fisk.Sverige borde satsa på miljökunskapsöverföringoch miljöteknik i , menar tror att just det området löper risk att bli ett nybyg-garland med hård exploatering av naturtillgångarnaoch stora påfrestningar på miljön. De större orterna iområdet har redan svåra luftföroreningar.När jag var valövervakare för lokala val i såg jag hur mycket vi skulle kunna lära stor-städer av det slaget, så att inte östländerna får sammaproblem som vi har kämpat med i våra storstäder ochfortfarande gör. Biltrafiken var tät, mankunde parkera var man ville, det kostade ingenting.Jag nästan saknade de problem man själv har när manbesöker en svensk storstad: Det är svårt att finna enparkeringsplats, det kostar ganska mycket och manhar ändå en god bit att ta sig till fots till sitt mål. Dåkan man lika gärna åka kollektivt, och man får enbättre stadsmiljö. Här har vi kunskaper att dela medoss av.Här har redan sagts att och de baltiskaländerna genomgår stora förändringar. Det socialatrygghetsnät som fanns ärraserat. Den ekonomiska krisen utsätter befolkningenför stora påfrestningar. Man har en ökande arbetslös-het. Vi ser ständigt i tidningarna att arbetarna inte fårsina löner. Brottsligheten ökar, liksom korruptionen.Det här drabbar speciellt kvinnorna i dagens Ryss-land. Många av dem kan inte arbeta på grund av attdet inte längre finns några dagis att lämna barnen på.Över huvud taget behöver kvinnans ställning stärkas -där behöver stöd. Jämställdhet är inget mål iÖsteuropa, och kvinnan skall helst inte delta i detpolitiska livet förrän barnen är vuxna. Gör hon det ärhon en dålig mor, berättar en rysk småbarnsmammaoch f.d. lokalpolitiker i för mig.Det behövs gränsöverskridande samarbete motökande kriminalitet. Det har också samband med stödtill institutionsutbyggnad, så att t.ex. jordbruket kankomma i gång. En så enkel sak som att själv få ägaden jord man brukar är i beroende av att detfinns ett fungerande lantmäteri och en fastighetsregist-rering så att man får sin lagfart och vågar satsa på sinodling, som betyder mycket för bygden.Det svensk-ryska lantmäterisamarbetet har i tyst-het varit mycket framgångsrikt i nordvästra ,och SIDA har bidragit med ekonomiska medel förutveckling av fastighetsregister och vidareutbildningav lantmätare och rådgivning. Det är insatser som inteär i den stora ekonomiska klassen men som har storverkan. Småskalig hjälp är ofta mycket ekonomisk iproportion till sin kostnad. Stora problem tacklasbättre med många mindre lösningar tillsammans än enenda stor.Det menar t.ex. , på Coalition CleanBaltic. Han är kritisk till det svenska biståndet i Balti-kum. Han menar att många små reningsverk i mindresamhällen ger betydligt större effekt på t.ex. vatten-rening än dyra, avancerade större punktinsatser medtraditionell teknik. Vad som behövs är tekniskt enklalösningar som inte kräver import av dyr utrustningfrån väst och därför blir mycket billigare.Vi har talat om satsningar på alternativ energi.Ryssland har naturgasfyndigheter, och de baltiskaländerna har torv. menar att bränslet iförsta hand skall användas i de länder där det finns,medan man själv bygger upp egna, förnybara energi-system. För övrigt anser jag, liksom Det NaturligaSteget, att det bara finns en enda energi som håller ilängden, och det är den ständigt förnybara energi somsolen ger, men det skall jag ta upp i ett annat sam-manhang.