prot · GK0980 · 1997-03-18 00:00:00 — Jag hoppas också att demyndigheter som har att fullfölja våra beslut tar del avde funktionshindrades kunskaper och därmed rättartill de brister som finns i dag.Jag ser fram mot att få ta del av förslagen fråndem som är utsatta att utreda sysselsättningsskapandeåtgärder och förbud mot diskriminering i arbetslivetav personer med funktionshinder. Jag hoppas att utre-darna arbetar intimt tillsammans med funktionshind-rade, för det är faktiskt de som besitter den störstasakkunskapen. Jag hoppas också att förslagen frånden första utredaren innehåller några nya grepp somkan innebära att fler funktionshindrade verkligen kanfå riktiga jobb i stället för förtidspension.Anf. 95 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Jag tolkar förhoppning-ar på ett sådant sätt att hon är beredd att här i kamma-ren stöda sådana förslag som leder dit hon uppenbar-ligen vill. Det är alltid enkelt att önska. Det är ocksåen känd sanning att skall man stötta personer medfunktionshinder av något slag måste det göras genompolitiska beslut därför att vi utan en stark politiskstyrning inte klarar detta. Det är också så att personermed funktionshinder i större utsträckning än andrapersoner är beroende av t.ex. offentlig sektor ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder. På båda dessa om-råden är i andra sammanhang inte sär-skilt villiga att bidra. Tvärtom skall man skära ned påbåde kommuner och landsting, och man vill ocksåskära ned på det som i det här sammanhanget är såviktigt, nämligen de arbetsmarknadspolitiska åtgär-derna och medlen. Men vi kanske kan få en annandiskussion i fortsättningen. Jag är tyvärr inte så över-tygad om det. Det var därför jag ville påpeka detta,för det är en sak att stå här och tycka att man vill göramer för de handikappade och en helt annan sak närdet skall genomföras och pengarna skall fram. Dåbrukar inte den positiva viljan vara lika stor.Vad beträffar de unga handikappade är den verk-samhet som talar om permanent. Jagdelar inte uppfattning om att vår perso-nal inom myndigheterna skulle vara okunnig. och finns det arbetsväg-ledare och arbetsförmedlare som har en mångårigerfarenhet av att stödja sökande med funktionshinder.Arbetsmarknadsinstituten har specifika kunskaper omt.ex. synskadade, döva, hörselskadade, rörelsehindra-de, personer med psykiska, intellektuella eller social-medicinska arbetshandikapp. ärutspridd och decentraliserad, finns i hela landet. Där-för kan väldigt många få ta del av den.Den ena av utredningarna har i uppgift att försökaatt med en oförändrad mängd pengar effektiviseraverksamheten så att vi få ut mer för pengarna, dvs. attvi får in flera personer, vilket jag tycker är väldigtviktigt. Den grundläggande människosynen för mig äratt man oavsett kön, ras eller någon form av handi-kapp eller funktionshinder skall ha samma rätt till etteget arbete. När detta då inte går på den öppna mark-naden - där är man inte alltid så intresserad - får viförsöka att lösa det hela den här vägen. Det är därförsom denna person är tillsatt. Han lägger fram sittförslag om ett par veckor.Den andra utredningen, som handlar om hur detser ut i arbetslivet och om personer med arbetshandi-kapp diskrimineras, är just tillsatt och har fått litetlängre tid på sig innan förslag skall lämnas.Anf. 96 ():Fru talman! Jag tror att vi har samma önskan att setill att det händer något på detta området.När det gäller att stödja förslag för att förbättra förhandikappade, , har vi ju gåttemot många förslag till nedskärningar för handikap-pade som ni har lagt fram. Jag hoppas att ni presente-rar bra förslag, så att vi kan stödja dem.Beträffande personalens okunnighet utgår jag ifrånrapporten. Man har intervjuat funktionshindrade ung-domar. De upplever det som att det finns för litetkunskap hos myndigheterna. Det måste man ta påallvar. Det är ju de handikappades subjektiva upple-velse som är viktigare än vad vi som beslutar anser.Det är för de handikappade som denna verksamhetfinns till.Sedan tycker jag, liksom , attfunktionshindrades rätt till eget arbete är väldigt vik-tig. Statistiken visar att de har sämre möjligheter änvad icke funktionshindrade har. Där är det en lång vägatt gå. Jag hoppas att vi kan hjälpas åt att gå den vä-gen.Det handlar också om att påverka den öppnamarknaden, dvs. arbetsgivare som inte är offentligaarbetsgivare, för att åstadkomma attitydförändringar.Det framgår också av denna undersökning att det ärmycket som hänger just på våra attityder till funk-tionshindrade och vår okunskap om vad funktions-hindrade vill och kan.Anf. 97 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! En sak skall man komma ihåg: Hand-läggare vid försäkringskassor väljer inte med automa-tik att förtidspensionera funktionshindrade ungdomar.Vi har beslutat om en uppstramning av socialförsäk-ringssystemet som innebär att det har blivit svårare attbli förtidspensionerad. Snarare vidtas det nu störreinsatser än tidigare för att förhindra förtidspensione-ring av yngre personer.Jämfört med det stora antalet arbetslösa - som juligger på en fullständigt oacceptabel hög nivå - häv-dar sig personer med funktionshinder ganska väl.Självfallet kan man göra mera. Jag önskar att ocksåjag kunde göra mera. Men skall man göra mera be-hövs det mer pengar, om man inte kan effektiviseraverksamheter, t.ex. verksamheten med lönebidrag ochverksamheten inom Samhall.Grundfrågan kvarstår ändå. Skall man göra ännumera kostar det mer pengar. Då blir min fråga till UllaLöfgren: Är beredd att vara med på attsatsa mer arbetsmarknadspolitiska pengar? Det skullegå stick i stäv med de motioner som harväckt här i kammaren. Man vill i stället dra ned påpengarna. På det viset kommer de inte personer medfunktionshinder till del.Vi är överens om att attitydfrågan är oerhört vik-tig. Men i grunden ligger ändå den ideologi som UllaLöfgren och hennes parti står bakom, att marknadenskall ha mycket makt medan politiken skall ha litetmakt. I ett sådant samhälle står sig inte de arbetshan-dikappade särskilt väl. Det är därför som jag är såförvånad över att nu säger att det går attgöra mera. Vad är det då för "mera" som och samlingspartiet vill göra, och vadkostar det? Det är en viktig och intressant fråga attbesvara.Anf. 98 ():Fru talman! De funktionshindrade skulle hävda sigväl i statistiken när det gäller arbetslösheten om manbortsåg från att en stor del av dem är förtidspensione-rade, många mot sin vilja. Räknar man med detta istatistiken hävdar de sig inte alls lika väl.Jag tror inte att det är självklart att man skall lösade funktionshindrades problem med att få arbete medarbetsmarknadsåtgärder. Man kan kanske gå andravägar, t.ex. stimulera till anställningar och ändra påattityder.Anf. 99 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Som jag sade har det blivit svårare attbli förtidspensionerad. I konsekvens med detta görman mera för att få ut personer med arbetshandikappeller någon form av funktionshinder på arbetsmarkna-den.Sedan sade att det kan finnas andravägar. Man kan t.ex. stimulera till anställning. Då blirmin motfråga: Hur stimulerar man till anställning?Kanske genom att bedriva ett opinionsarbete, vilket viförsöker att göra. Men till syvende och sist räknarändå företagarna kronor, ören och vinst. Personermed funktionshinder, beroende just på sitt funktions-hinder, kan inte arbeta lika effektivt som en personsom inte har något funktionshinder. Då blir det inteden vinst som man är ute efter, och därför måste manfå bidrag, en subvention av något slag.Då är min fråga till : Är att vara med och ta fram pengar till företagare,privat näringsliv, offentlig sektor, kyrkor, föreningaroch allt vad det nu kan vara större subventioner så attde blir intresserade av att anställa personer med funk-tionshinder av något slag?Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.8 § Svar på interpellation 1996/97:171 om Nja-ka fjällområdeAnf. 100 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig om re-geringen anser att en ännu större andel av den fjällnä-ra skogen skall läggas i reservat än de som re-dan reserverats. säger också i sinfråga att jag gjort uttalanden som kan tolkas som attjag stöder aktion i området.Låt mig först av allt understryka att jag på intetsätt stöder utomparlamentariska metoder. Jag anserdock att den pågående debatten om de sista kvarva-rande natur- och urskogsområdena i är viktigoch att en central fråga i den diskussionen är vilketeget ansvar markägarna skall ta för att bidra till attuppfylla det ena av skogspolitikens två jämställdamål, att bevara den biologiska mångfalden i skogen.Njakafjällsområdet är ett skogsområde som varitföremål för en intensiv debatt . omfattar ca 9 000 ha. Skogen är sedanlänge påverkad av visst skogsbruk och är till storadelar genomhuggen av s.k. blädningsskogsbruk. Detfinns dock delar av området som har stora naturvär-den och hyser ett antal hotade arter och där påverkanav skogsbruk har varit mycket liten.Länsstyrelsen och i har i en gemensam skrivelse till regeringenföreslagit att kärnområdet i skyddas frånskogsbruk genom ett långsiktigt avtal mellan Vilhel-mina allmänning och staten samt att allmänningensom ersättning för att avstå från avverkning inomdetta område erhåller motsvarande avverkningsrätterpå statens marker. Området i övrigt föreslås skötasenligt riktlinjerna i den landskapsekologiska plan somSkogsvårdsstyrelsen upprättat för området.Det är riktigt, som påpekar, att ca43 % av den fjällnära skogen är skyddad med stöd avbl.a. Det betyder också att statennumera riktar sina huvudsakliga resurser mot attskydda värdefulla skogsområden i södra och mellerstaSverige.Det hindrar dock inte att riktade punktinsatser kanvara nödvändiga i vissa särskilt skyddsvärda områdenockså i fjällregionen. Därför har Skogsvårdsstyrelseni länet arbetat på att finna enlångsiktig lösning på Njakafjällsfrågan.Den lösningen har bl.a. innefattat en uppgörelsemed markägarna som innebär att de avstår från attavverka ca 100 ha av de mest värdefulla delarna avområdet. Vidare har slutit ettnaturvårdsavtal om ersättning till markägarna för attunder avstå från avverkning av ytterligare ca120 ha av de mest värdefulla delarna av Njakafjäll.Totalt med impediment omfattar därför det nu skyd-dade området ca 320 ha.Omfattande naturvårdshänsyn har också tagits vidde avverkningar som har genomförts i Njakafjällunder . har arbetatfram en landskapsekologisk plan för ett större områderunt sjön , där ingår som en del.Det har bl.a. inneburit att stora delar av den avverk-ningsbara skogen lämnats orörd som naturvårdshän-syn.Låt mig slutligen understryka att arbetet med attfinna en långsiktig lösning för som är ac-ceptabel för alla parter pågått , och alltsålångt innan inledde sin aktion i området.Jag kan också konstatera att markägarna, i samrådmed , tagit ett stort eget ansvarför naturvärdena i Njakafjäll.Anf. 101 ():Fru talman! Jag får tacka miljöministern för sva-ret.I de två textsidorna i miljöministerns svar står detpå en rad att miljöministern "på intet sätt stödjerutomparlamentariska metoder". På tre rader står detatt "markägarna, i samråd med ,tagit ett stort eget ansvar för naturvärdena i ".Resten av texten ägnas åt skogsägarnas eget an-svar för den biologiska mångfalden och resonemangom hur mer av fjällskogen skall kunna undantas frånbrukande osv.Det förefaller som ministern inte förstår orsakernatill den oro och upprördhet som fjällborna känner iden här frågan.Skogen har alltid utgjort en trygghet för männi-skorna. I svåra tider har skogen funnits där som enförsäkring och kunnat erbjuda arbete och inkomster,om än små. Men under en följd av år har den härtryggheten mer och mer tagits ifrån fjällborna, genomframför allt de militanta miljöorganisationernas age-rande, som dragit med sig massmedierna och rikspo-litiker i en bevarandehysteri, som till synes inte harnågon gräns. Räcker det inte med reservat nu i över40 % av fjällskogen, i halva kommun ochsnart likadant i kommun?Intill Njakafjällsområdet ligger natur-reservat och naturreservat. Det är gigan-tiska naturskogsområden, som enligt min uppfattningmer än väl garanterar överlevnaden för alla de hotadeväxt- och djurarterna, som eventuellt finns i Nja-kafjällsområdet. Bryr sig ministern inte om männi-skornas överlevnad i de här områdena?Skogsbruket är och förblir den enda stabila grun-den för bosättning. Det skogsbruk som allmänningenbedrivit har lett till att skogen nu är så värde-full och artrik att allmänningen skall fråntas bruk-ningsrätten. Var finns logiken i det?Jag skulle önska att ministern mera kraftfullt taravstånd från utpressningsmetoder. Dessautgör ett mycket dåligt sätt att styra miljöarbetet. Vihar ju produktions- och miljömål i skogsvårdslagen,och skogsvårdsstyrelserna är kompetenta att övervakaatt lagen följs. Jag tycker att det är helt oacceptabeltatt utpressning i praktiken skall få styra miljöarbetet.Anf. 102 ():Fru talman! Det är hos privatskogsägarna somman kan finna skogarna med de största naturvärdena.Det beror på att de har känt och känner ett ansvar.Många har inte heller gått efter de råd som de har fåttfrån myndigheter om hur de skall sköta sin skog, utande har gått efter eget huvud. Det har lett till att det nufinns stora områden med privatägd skog, eller som idet här fallet allmänningsskog, som har höga natur-värden. Det är väl bra. Det har skett utan intervene-ring från vare sig staten eller militanta miljögrupper.I stället är det de statliga skogarna, och i mångafall de kommunala, som är de mest misskötta. Jagtycker att det säger väldigt mycket.Miljöministern har alltså sagt att skogsägarna bor-de ta ett större ansvar. Jag hörde senast på regerings-konferensen i att man skulle jämföraskogsägarna med en industri, som är tvungen att renasina utsläpp. Jag tycker att jämförelsen är något hal-tande. Åtminstone privatskogsägarna har tagit ettväldigt stort ansvar.Då det gäller Njakafjällsområdet har det, precissom miljöministern säger, pågått förhandlingar underen . Så sent som vart.o.m. regeringen inblandad, och allmän-ning fick tillstånd att avverka skogen här uppe. Dåtycker jag att regeringen har ett speciellt ansvar ocksåför att se till att man kan göra det, att man kan utnyttjasina rättigheter och få betalt för sin skog.Jag skulle vilja fråga miljöministern: Hur tänkerregeringen agera då det gäller betalningen för denskog som redan är avverkad i och somGreenpeace har skrämt köparna att inte köpa upp?Kommer regeringen att se till att allmän-ning blir skadeslös?Anf. 103 Miljöminister ():Fru talman! Jag får börja med att vända mig tillTorsten , som inte tror att jag har förståttfjällbornas oro när han läser mitt svar. I så fall har hannog inte riktigt förstått mitt svar.För det första står det tydligt i svaret att jag intestöder olagliga metoder. Det är så naturligt och själv-klart att jag helt enkelt inte tycker att vi skall ödslamer tid på detta. Jag stöder alltså inte de olagligautomparlamentariska aktioner som har varit.För det andra förstår jag fjällbornas problemmycket väl. Det är också därför som jag i mitt svarrefererar till det mycket intressanta förslag som vi harfått från och från iVästerbottens län. Deras förslag innebär nämligen inte köper ut de skyddsvärda områdena frånskogsägarna och allmänningen, utan att man i ställetbyter avverkningsrätter. Detta är för att ge fjällbornamöjlighet till fortsatta arbetstillfällen, fast i angrän-sande områden. Detta förslag tycker jag är mycketintressant, och det bereds nu inom Regeringskansliet.Däremot vill jag tillägga att regeringen naturligtvisinte kan gå in och ta på sig ansvaret för vad miljöor-ganisationer som har gjort. Regeringenkan ju inte gå in och köpa upp virke eller hålla skogs-ägarna skadeslösa på grund av en tvist med miljöor-ganisationerna. Det skulle innebära att regeringenställde upp för . Det kan ju inte vara me-ningen att regeringen skall ställa upp som en garantför . Det tror jag inte att debattörerna härverkligen kan mena.När det sedan gäller diskussionen om skogsägar-nas ansvar har jag, fru talman, upp-repat vad jag tycker är en mycket naturlig princip,nämligen att de stora skogsägarna och de stora skogs-bolagen, som också är industriägare, borde ta sammaansvar för skogen som för industrin. Därmed skulle viockså i större utsträckning kunna använda de statligaresurser som finns för att garantera just de privatamindre skogsägarna ersättning när de inte får nyttjaskyddsvärd mark. Den lilla skogsägaren har ingetalternativ när han eller hon vill avverka skogen i falldet stycke skog som man råkar äga också ärskyddsvärd mark. De stora skogsbolagen har alterna-tiv - de kan avverka på annan plats.Anf. 104 ():Fru talman! Det som miljöministern kallar ett in-tressant förslag, nämligen detta att byta till sig enbrukningsrätt från statens mark, kan visst vara intres-sant. Men konsekvensen blir ändå att viss produktivskogsmark undantas från skogsbruk i området i stort.Det minskar alltså underlaget för sysselsättning ochinkomster i kommunen. Som ett skräckexempel pådetta nämnde jag , där nästan halva kommunenligger i reservat. All reservatsbildning innebär enmycket stor begränsning av sysselsättningen.Göran sade att han skullebrännmärka den som talar illa om utomlands.Jag sympatiserar inte med uttalandet, men det voreintressant att veta om i GöranPerssons anda har undersökt vilken skada som Green-peace smutskastning av det svenska skogsbruket haråsamkat denna viktiga välfärdsmotor i . I helainlandsskogsbruket är man starkt oroad över vilkakonsekvenser som aktiviteter får förmöjligheten att sälja skogsprodukter från inlandet.Inte nog med att avståndet till industrierna är ett han-dikapp. reser också miljöfundamentalisterna yt-terligare ett hinder för en av de få utkomstmöjlighe-terna.Jag hoppas att miljöministern, som hon nu intygar,tar oron på verkligt allvar och inser vilken skada somett fortsatt agerande från och andra ex-trema miljöorganisationers sida kan få. Oron accentu-eras ytterligare av att den här typen av aktioner ävenskadar miljön.I hundra år har dessa omdebatterade skogar sköttsmed en sådan omtanke och vård av sina ägare att denu anses värda att bevara. Hotet mot skogsägarna, attde kan bli av med brukningsrätten av sin mark, hardrivit fram slutavverkningar i en takt och omfattningsom ägarna själva inte alls har velat. De som säger sigvärna om miljön ökar hotet mot miljön genom sinaodemokratiska och olagliga metoder.Jag noterar än en gång att miljöministern tar av-stånd från utomparlamentariska metoder och att honanser att skogsägarna i Njaka har tagit ett stort, egetansvar för naturvården och naturvärdena. Jag skulledock önska att ministern tryckte ännu hårdare pådetta.Jag skulle också önska att miljöministern ville setill att allmänning får delta i de överlägg-ningar som pågår om deras egen mark. Man har frånallmänningens sida sagt att man har en känsla av atthela frågan hanteras över deras huvuden av länsstyrel-se, skogsvårdsstyrelse och departement. Vill miljö-ministern medverka till att även skogsägarna, allmänning, får delta i processen?Anf. 105 ():Fru talman! Det sistnämnda vill jag verkligen in-stämma i, därför att jag tror att det farligaste av allt äratt riksdag och regering gör saker och ting över män-niskors huvuden. Vi har ju sett vad det leder till.De privata skogsägarna har skött sin skog, precissom säger. För detta straffas de nugenom att man vill ta skogen ifrån dem. Det är egent-ligen helt otroligt.Regeringen är ingen garant för , sägermiljöministern. Nej, men jag tycker ändå att regering-en har ett ansvar för att vi i skall känna osstrygga inför de lagar vi har, vilket befolkningen ifjälltrakterna uppenbarligen inte kan göra. De kan intelita på att det är skogsvårdslagen som gäller, utan attdet här är utomparlamentariska grupper som styrSverige och inte och riksdag. Mil-jöministern måste väl ändå ha funderat över att rege-ringen har ett ansvar för att göra något åt detta.Anf. 106 Miljöminister ():Fru talman! Jag måste säga till attjag tycker att det är ganska fantastiskt att när mark-nadskrafterna inte vill handla skall regeringen gå inoch styra upp marknaden. Är detta vad ? Man skulle alltså inte få sälja ett virke. Mark-naden vill inte ha virket. Regeringen skall då gå inoch betala för aktioner och styra markna-den, vilket skulle ge snedstyrande effekter på mark-naden. Detta var en ny moderat policy som jag intekände till tidigare.När det gäller allmänning har jag upp-fattat att de finns med i diskussionerna med länssty-relsen och och att de är positivtinställda till de förslag som har kommit från regionen.Jag förutsätter att den sortens kontakter naturligtvisockså tas i samband med att detta ärende bereds.Slutligen vill jag bara säga till både och att jag är övertygad om att detgår att finna lösningar, där man sparar den mestskyddsvärda urskogen - detta med tanke på att detfaktiskt växer mer . Avkastningen från skogenär högre än avverkningen . Det bor-de mycket väl gå att finna lösningar, så att man klararbåde avverkningen och arbetstillfällena i fjällregionenmen också så att man sparar den mest skyddsvärdaskogen.Anf. 107 ():Fru talman! Enligt de signaler som jag har fåttupplever man i allmänningen att man står helt utanfördiskussionerna. Men efter vad miljöministern har sagtförutsätter jag att de kopplas in i diskussionerna.Visst gäller det att finna lösningar för den beva-randevärda skogen och visst växer det mycket i sko-gen, miljöministern. Men tyvärr omöjliggörs avsätt-ningen. Ingen vågar köpa denna skog efter att den harutsatts för en sådan aktivitet som den har gjort underden . Inget skogsbolag, ingen köpare,vågar ta sin hand i denna skog. Det är ju detta som ärden stora faran som inlandsborna också upplever. Detär alltså inte så att det ena går att byta mot det andra.Som sade måste skogsägarna kunnakänna att det finns en lagstiftning som de kan lita på.Jag vill upprepa mina tre ståndpunkter. Det måsteräcka med att av fjällskogen nu är satt i reservat.Jag hoppas att miljöministern tar oron på verkligtstort allvar och att hon inser vilka stora skador som ärpå gång till följd av de utomparlamentariska metoder-na hos vissa miljöorganisationer. Slutligen måste desom bor och lever med skogsbruket kunna lita på delagar som skall styra skogsbruket.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1996/97:188 om ku-men (isopropylbensen)Anf. 108 Miljöminister ():Fru talman! Per har i en interpellation tagitupp frågan om effekter och utsläpp av ämnet kumenoch på vilket sätt regeringen avser att agera i dennafråga. Frågan har aktualiserats av att regeringen den30 januari avslog en ansökan om överklagande av ettbeslut om tillstånd enligt miljöskyddslagen för Scan-raff i , där alkylatbensin tillverkas. Vid endelprocess i tillverkningen omvandlas bensen tillkumen.I sin interpellation nämner Per ett antalegenskaper hos ämnet vad gäller dess påverkan pådjur, bl.a. effekter på njurar etc. Till detta kan läggasnågra ytterligare kända effekter såsom effekten pånervbanor, och att det har effekt vid bildning av foto-kemiska oxidanter.Konstateras bör dock att ämnet är relativt lätt ned-brytbart i naturen och alltså inte hör till den skara somvi normalt benämner POP:er, dvs. de persistenta mil-jögifterna. Ämnet förekommer dessutom naturligtgenom att det utsöndras från barrträd i bl.a. Sydeuro-pa.I interpellationen tar Per upp tre specifikafrågor, som jag nu går över till att besvara.Första frågan gäller vilka åtgärder jag avser vidtaför att undanröja de oklarheter som råder kring hälso-och miljöeffekterna kring det miljöfarliga ämnet ku-men.Kumen återfinns bland de fem första ämnena påde lista inom EU:s program för existerande ämnensom nu är föremål för behandling. Det betyder attbeslut om riskvärdering av ämnet kan komma attfattas under detta år. En rapport har lagts fram sominnehåller förslag om att kumen skall klassificerassom toxiskt för vattenlevande organismer och somirriterande för andningsorganen på människan.