prot · GL0930 · 1997-11-19 00:00:00 — Jag är övertygadom att budgetsaneringen i sig skapar goda förutsätt-ningar just för detta, därför att den har möjliggjortlägre räntor, låg inflation och ökande framtidstro. Jagmenar också att den avvägning som vi har gjort mel-lan utgiftsnedskärningar och skattehöjningar var abso-lut nödvändig för att få en rimlig fördelning av bör-dorna mellan olika grupper i samhället. Att enbartförlita sig på utgiftsnedskärningar hade ofrånkomligenlett till ökade inkomstklyftor och till att kvinnor hadedrabbats mycket hårdare än män.Det är inte heller så att vi socialdemokrater saknarförmåga att genomföra s.k. strukturreformer. Vi hargenomfört många . Jag har själv varitmed om att avveckla prisregleringar, kreditregleringaroch valutaregleringar. Jag har varit med om att till-sammans med bl.a. genomföra århund-radets skattereform. Jag har varit med om att ansökaom medlemskap i . Andra viktiga strukturreformerhar varit att förlänga mandatperioden till , att igrunden reformera den statliga budgetprocessen, attge en ökad självständighet och därmedstärka förtroendet för penningpolitiken och att utfor-ma ett nytt pensionssystem. Vi har reformerat de olikasocialförsäkringssystemen. Vi har förnyat den offent-liga sektorn, påbörjat den största utbildningssatsning-en i modern tid och avreglerat telemarknaden. Vi hargjort mycket annat.En del av dessa reformer bygger på uppgörelsermed andra partier. Det har varit bra, eftersom de dåfått en fastare förankring. Det kommer naturligtvis attbli flera sådana förändringar . Men detfinns också strukturförändringar som vi socialdemo-krater inte vill medverka till. Vi vill inte försämratryggheten och skyddet för löntagarna. Vi vill intemedverka till ökade klyftor i samhället. Nyliberalalösningar må ha sina förespråkare, men de kommerinte att få stöd utan tvärtom bekämpas av svensksocialdemokrati.Jag vill nämna två åtgärder som kan bli aktuellainom överskådlig tid. Det ena gäller frågan om viskall kunna införa en lägre moms på vissa tjänster föratt stimulera sysselsättningen. Det är inte möjligt förnärvarande på grund av gällande EU-regler. disku-terar vi den frågan inom EU. är - det kan jagförsäkra - ett av de länder som stöder tanken på attöppna för en sådan möjlighet inom EU:s ram. Om detblir möjligt får sedan varje land självt bestämma omdet vill sänka momsen på vissa tjänster.Jag menar att vi skall vara beredd att göra det,förutsatt att vi kan uppfylla vissa villkor. Vi skall varaövertygade om att åtgärden har en positiv sysselsätt-ningseffekt. Vi skall ha en ansvarsfull finansiering. Viskall undvika onödigt krångel, och vi skall förhindraskatteundandragande.Ett system med en differentierad moms på vissatjänster är inte oproblematiskt, men jag menar att viskall visa en öppen attityd när vi söker efter nya åt-gärder för att stimulera sysselsättningen. Jag har heltoch hållet samma uppfattning som både MargotWallström och i denna fråga.Den andra åtgärd som jag vill nämna innebär att vibör refomera AP-fonden, dess organisation och pla-ceringsgregler. AP-fonden bör spela en viktig rollockså , även om en betydande del av detframtida pensionssparandet kommer att ske genomdet nya premiereservsystemet. Men AP-fondens kon-struktion bygger till stor del på tankar fån 50-talet,och den behöver moderniseras.Det finns skäl, menar jag, att dela upp den nuva-rande fonden i ett begränsat antal självständiga fon-der, som skall agera oberoende av varandra och somskall ha som mål att långsiktigt åstadkomma en så braavkastning som möjligt. För att det skall vara möjligtbör de nya fonderna få betydligt friare placeringsreg-ler, som påminner om dem som redan gäller för andraplacerare på kapitalmarknaden. Härigenom kan vi fåen bättre förräntning på kapitalet jämfört med vadsom är möjligt . Jag planerar att pre-sentera en departementspromemoria med förslagenligt dessa riktlinjer. Den skall ut på remiss, ochsedan blir det aktuellt med proposi-tion och riksdagsbeslut.Herr talman! Samarbetet mellan Socialdemokra-terna och om den ekonomiska politikenhar ånyo manifesterats under denna höst och i arbetetmed budgeten . Det samarbetet har varittill stort gagn för vårt land. Det är ett gemensamtansvarstagande, som har skapat en stabilitet och enstyrka i vår ekonomi som få människor för bara någraår sedan trodde skulle vara möjligt att uppnå, i varjefall så snabbt som faktiskt har skett. Det är min starkaförhoppning att denna samförståndsanda och dettasamarbete kan vidmakthållas också framöver. Detgladde mig att höra uttrycka sammatankar . Det bådar gott inför framtiden.När det darrar till på aktiemarknaden, när länder iandra delar av världen får ekonomiska och finansiellaproblem, kan det få återverkningar också på densvenska ekonomin. Det är en typ av händelser som iallmänhet är svåra eller omöjliga att förutse och somvi aldrig helt kan avskärma oss från. finnsdet ingen anledning att drabbas av panik på grund avsådana händelser. Vad som har hänt fram till dennadag får mycket begränsade effekter på den svenskaekonomin. Konjunkturuppgången fortsätter, och detmesta talar för en långvarig och robust tillväxt ochsysselsättningsökning under de kommande åren.Det lugn och den tillförsikt som jag känner införframtiden är i hög grad avhängig den avgörande sa-nering av de offentliga finanserna och av den svenskaekonomin som har genomförts . Om desenaste veckornas internationella händelser hadeinträffat hade jag varit betydligt oroli-gare för återverkningarna på den svenska ekonomin.Det här visar hur viktigt det är att ha ordning och redai finanserna, hur viktigt det är att minska sårbarhetenoch att skapa förtroende och handlingsfrihet.Den ekonomiska politikens huvuduppgifter underde kommande åren måste vara att ytterligare stimuleratill en robust tillväxt och ökad sysselsättning, att byg-ga ett bättre och tryggare samhälle för alla människori vårt land, att skapa förutsättningar för att människorskall vilja förkovra sig, vilja satsa, vilja skapa ochförnya. Då blir framtiden någonting lockande, någotsom människor vill utforska och vara delaktiga i.Anf. 53 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis bra att statens fi-nanser nu går mot balans. säger att detfanns vissa partier som inte "orkade med" detta. Jagvill då påminna om att , och såvittjag vet också och , budget-saldon har varit starkare än regeringens. Vihade erbjudit ytterligare saneringsåtgärder, om rege-ringen hade önskat det.Det vi har kritiserat är det sätt på vilket budgetsa-neringen har skett, så att sysselsättningen sjunker,gamla och sjuka vanvårdas på våra sjukhem och vi nuhar dessa flaskhalsproblem i industrin, med följden inte får tag på nyckelmedarbetare såsom svetsareoch montörer.När riksbankschefen vid denna höga arbetslöshetbörjar tala om behovet av att höja styrräntan kommerjag, herr talman, att tänka på den lilla bil som vi i TVhar sett volta. Det är naturligtvis ingen bra reklam förtillverkaren att en bil välter i . Litet avsamma katastrofscenario står faktiskt regeringen införnär riksbankschefen tvingas treva efter handbromsenredan vid denna massarbetslöshet. Det är naturligtvisett klart underkännande. Det visar att det finns struk-turproblem, att jämviktsarbetslösheten är alldeles förhög och att regeringen faktiskt ignorerar detta.Statistikpolitik, , innebär inte att fifflamed statistik, utan det innebär att tvinga AMS till envolymhysteri av ofta meningslösa åtgärder. AMS-chefen säger själv att han inte harråd att utbilda den yrkesarbetskraft som industrin ochlandet ropar efter. Där är statistikpolitiken. Därär offret på statistikpolitikens altare. När tänker niändra på detta, ?Anf. 54 Finansminister ():Herr talman! Jag konstaterar att ochKristdemokraterna går emot och be-skriver den kraftiga utbyggnaden av högskolor ochuniversitet som orealistisk. Ni vill bromsa, och ni villhålla igen. Med den här i grunden djupt reaktionäraterminologin hamnar ni tyvärr även i denna fråga isamma fålla som . Ni talar om statistik-politik och fiffel med siffrorna, när det handlar ommycket omfattande åtgärder för att stärka människorskompetens och deras möjligheter att hävda sig påarbetsmarknaden, något som är bra för individer ochbra för vårt land. Jag beklagar djupt att Kristdemokra-terna inte ens i den frågan kan distansera sig frånModeraterna.Att skulle vara så oerhörtframgångsrika när det gäller att sanera statsfinansernaär ju inte precis något som stämmer med den faktiskautvecklingen. Ni var ju under den borgerliga regering-sperioden med om att skapa dessa gigantiska under-skott. Om ni har en sådan förmåga som nutalar om, varför såg vi då inget prov på detta under deår då ni faktiskt hade möjlighet att utöva ett inflytandepå regeringspolitiken? Det var ju ni som skapade dehär oerhörda underskotten. I det saneringsarbete somsedan har bedrivits har ni inte medverkat nämnvärt.Tvärtom får vi ständigt höra - även så - att allamöjliga åtgärder är felaktiga och olyckliga. I stort settallt som har talat om, både i sitt anförandeoch i sin replik, handlar om löften åt olika grupper omökade utgifter och sänkta skatter. Den här saneringenfår man höra väldigt litet tal om. Det är inte Kristde-mokraternas starka sida, det är alldeles uppenbart.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag skall försöka bortse från att fi-nansministern drog helt felaktiga slutsatser. Jag sadeinte ett ord om . Vad jag gjorde var attställa frågan om det är rimligt att AMS inte harråd att utbilda arbetslösa till sådana yrken som efter-frågas, på områden inom industrin där vi haruppenbara flaskhalsproblem. Det var min enkla fråga.Finansministern har hållit nästan exakt sam-ma anförande som vid de tidigare finansdebatterna.Jag har därför redan förberett mig. Jag har här enkopia av s. 59 i utskottets betänkande - jag vet inteom finansministern kan se den från sin bänk i kamma-ren. Den visar utvecklingen av den offentliga sektornsfinanser. Kurvan börjar vika nedåt . Vid valet1991 är kurvan halvvägs ned mot botten. Nedgångenbörjade alltså , . Vid valet1994 var den offentliga sektorns finanser halvvägsupp till den punkt där kurvan befinner sig. Jagtycker därför att borde lyssna litet merpå för att få en mer komplett historie-skrivning.Kristdemokraternas saneringsalternativ har enligtutskottets kansli och majoritet ett starkare budgetsal-do än regeringens. Så enkelt är det, klarar vi av en annan fördelningspolitik ochatt ge bättre villkor för att starta, driva och utvecklaföretag i i dag.Anf. 56 Finansminister ():Herr talman! Jag tror att tar på sig enövermäktig uppgift om han försöker hävda att det varunder den borgerliga regeringstiden som budgetsane-ringen genomfördes och att problemen skulle ha upp-stått och förvärrats . Det står alldeles uppenbart i strid med varjeiakttagelse som kan göras.Det är ett faktum att när den borgerliga regeringenlämnade över 1994 hade vi ett gigantiskt budgetun-derskott. Detta visade sig också i reaktionerna påmarknaden, bl.a. i form av räntor som var ungefärdubbelt så höga som de är . oroar sigför att räntan kan justeras något upp eller ned i taktmed att konjunkturen förändras. Detta är dock ingen-ting jämfört med hur läget var , närden slutliga domen fälldes över den borgerliga fi-nanspolitiken, när räntorna stack i höjden och när detvar tal om köpbojkott mot svenska statspapper. Det ärsanningen om de här åren.Anf. 57 () replik:Herr talman! Jag nämnde i mitt inledningsanfö-rande det för mig ganska slående faktumet att inga avde viktigare strukturreformer som har genom-fört under har initierats avSocialdemokraterna. Det där var tydligen väldigtkänsligt, ty eldade på väldeliga när hanförklarade att han minsann hade varit med om bådeden ena och den andra reformen. Javisst, det har jagaldrig förnekat. Socialdemokraterna har dragits framtill att delta i och ibland varit ganska duktiga på attgenomföra reformer, inte minst skattereformen. Menproblemet har varit att ni aldrig har tagit egna initia-tiv. Det har alltid varit och andra partiersom har fått dra fram er till att genomföra någonting.Jag hoppas att det skall bli bättre framöver.Sedan måste jag få fråga om dettamed politiska prioriteringar. försvaradesig mot allehanda frågor med att man måste spara likamycket överallt eller möjligen höja varje skatt likamycket. Men då räcker det ju egentligen att ha enliten datamaskin i stället för en finansminister, för dåkan man bara dra ned alla anslag med x procent ochhöja alla skatter med någonting annat. Då vore ju ErikÅsbrink ganska onödig. Icke oväntat tyckte inte ErikÅsbrink det. Han tyckte att det var väldigt viktigt medpolitiska prioriteringar. Jag tror faktiskt att det kanluta åt det hållet. Men då måste jag säga att vi frånFolkpartiets sida verkligen vill markera avstånd till depolitiska prioriteringar som uppenbarligen leder er tillatt minska på biståndet till fattiga länder, att minskapå änkepensionerna, att minska på handikapprefor-men, att minska arbetslösas möjligheter att studeragenom att t.ex. dra in barntillägget och att underlåtaatt föra en politik som leder till fler arbeten. Om detta,som säger, är ett resultat av medvetnapolitiska prioriteringar är jag glad att det är val gans-ka snart så att vi kan få en annan tingens ordning.Anf. 58 Finansminister ():Herr talman! Det är naturligtvis viktigt att göraprioriteringar även när det handlar om att spara. Mennär man står inför ett så gigantiskt saneringsprogramsom vi gjorde och framåt är det nödvän-digt att gå fram på mycket bred front. I princip - jagsäger i princip, för det fanns väl enstaka undantag -fick alla områden vidkännas betydande nedskärning-ar. Det hade inte varit möjligt att göra det så omfat-tande och så snabbt om vi inte hade gått fram på bredfront. Sedan finns det naturligtvis också betydelsefullaprioriteringar i detta. De prioriteringarna får störregenomslag när ekonomin tillfrisknar och när man fårett handlingsutrymme, vilket vi inte har haft under degångna åren.När det sedan gäller initiativet till olika s.k.strukturreformer vill jag säga till att jaginte känner igen bilden att initiativet till allt dettaskulle ha tagits från sida. I de flesta fallgäller raka motsatsen. Ni har pratat om saker och ting,även i regeringsställning, men inte lyckats åstadkom-ma särskilt mycket. Den stora skattereformen - härskall jag gärna ge en eloge - genomför-des i allra högsta grad på initiativ av och under ensocialdemokratisk regering. dessför-innan då det satt borgerliga regeringar hände det ing-enting på det området. Prata klarar ni av; att genomfö-ra i praktisk handling klarar ni inte, i varje fall inte omni inte får hjälp av en handlingskraftig socialdemo-krati.Till sist: talar om sina framträdan-den inför studenter i , där hon säger attsysselsättningen är nere på samma nivå som i oktober1974. Det är ett fel i den beskrivningen som jag villrätta till. Sanningen är att sysselsättningen kom nedtill denna låga nivå då varfinansminister, . Genom en förfärandestor utslagning av arbetskraft hade då rutschattillbaka till nivån från oktober 1974.Anf. 59 () replik:Herr talman! Som säkert förstår harvi kollat siffrorna väldigt noga. Det skiljer på ett antalav uppemot 10 000 personer. Man får faktiskt - tyvärr- gå tillbaka till tid för att komma nedtill dagens dåliga nivåer.Det var nu inte det jag tänkte ta upp först, utan detvar detta med budgetsaneringen. återföllinte oväntat i detta. Då vill jag fråga så här: Tre plustre är sex - det är med på. AccepterarErik att två plus fyra också är sex, att ett plusfem också är sex eller att noll plus sex också är sex?Låt den ena siffran stå för höjda skatter och den andraför minskade utgifter, så inser rimligen flera med honom att man kan sanera budgeten påmer än ett sätt.Det är detta som vi från och de andraborgerliga partiernas sida har bråkat om under mångaår. Vi tror nämligen mycket bestämt att den betoningpå ökade skatter och sämre företagsförutsättningarsom regeringen medvetet har valt har mins-kat möjligheterna för flera människor att få ett arbete.Jag tycker att det är ett dåligt val. Det är ert val attgöra på det viset, men det är ett dåligt val. Ni kan inteförmena oss rätten att tycka att det är ett uselt val. Detinnebär nämligen att det antal människor som hararbete i är rekordlågt. Om jag vore ErikÅsbrink skulle jag vara mycket orolig, mer än vad hanger uttryck för att vara, över det sätt på vilket arbets-marknaden fungerar. Det är ingen som har kommente-rat detta med att allt färre lediga platser blir tillsatta,men det är ju ett mycket bekymmersamt faktum när vihar så hög arbetslöshet totalt sett som vi har. Detborde verkligen bekymra framöver.Anf. 60 Finansminister ():Herr talman! De räkneövningar som prov på var korrekta. Jag skulle dock ändå viljasäga att de inte räcker för att kvalificera för lärarkom-petens i matematik. Jag vill förena mig med JanBergqvist, som tidigare uttryckte förhoppningen attAnne inte skulle bli historielärare, och sägaatt kanske inte heller matematikämnet är den rättaframtiden.Eftersom det här är det sista replikskifte som AnneWibble och jag har i kammaren för , ellerför alltid, vill jag inte använda det till polemik. I stäl-let vill jag säga några ord om och enlång period av ofta mycket intensiva och ibland hårdaduster som vi har haft, i kammaren och i andra sam-manhang. Jag skall inte sätta något betyg på AnneWibble, i varje fall inte , som politiker och somfinansminister. Jag skall sträcka mig sålångt som att säga: Det är svårt att vara finansministeri en socialdemokratisk regering, men jag är nästanberedd att medge att det är ännu svårare att vara fi-nansminister i en borgerlig koalitionsregering. Detskall vi bära med oss när vi sedan skriver historien omsvensk ekonomisk politik.Det har som sagt varit hårda tag och hårda duster,uppfriskande och på många sätt stimulerande, när jaghar mött i olika sammanhang. Det är enviktig del av politiken. Men det har också varit sam-arbete och möjlighet att gemensamt nå konkreta resul-tat. Det gäller inte minst det som jag nämnde förut:den stora skattereformen, som vi båda medverkade tilloch, vågar jag påstå, kan känna en viss stolthet över.Det var en i sig enastående upplevelse att vara medom att på ett genomgripande sätt ändra hela vårtskattesystem. Vi har sett exempel också på andraområden.Det finns många honnörsord som jag kan användaför att karakterisera som politiker: högkompetens, kunskaper, rakhet, starkt engagemang,genomtänkt samhällsuppfattning och oräddhet, för attinte säga stridbarhet.När lämnar ochpartipolitiken vill jag tacka för det som har varit ochönska all lycka till i det framtida arbetet, intesom lärare men som ledande person i Industriförbun-det. Lycka till!Anf. 61 () replik:Herr talman! Jag kan mycket väl instämma i detfinansministern säger om nödvändigheten av en ef-fektiv budgetsanering och att få ned räntorna. Dettahar skett i mycket brett samförstånd i riks-dag. Det skall vi inte glömma.Men oron från min sida är naturligtvis mycketkoncentrerad till massarbetslösheten. Vi har intelyckats lika bra att få beslut i den här someffektivt har förändrat den situationen. Budgetsane-ringen har tyvärr stramat åt den inhemska ekonominrätt kraftigt och det har i huvudsak fallit ut i form avarbetslöshet.Då är frågan vad det blir för slags politik sedan.Vi har sett att tillväxten inte förknippasmed ökad sysselsättning på samma sätt som tidigare.Det finns en bred internationell debatt kring "joblessgrowth" för att ta det engelska uttrycket, alltså tillväxtutan ökad sysselsättning. Det gör att man hamnar i ettval. Man kan inte räkna med att få en jättehög tillväxtunder , utan man får vara litet realistisk här.Då står valet mellan att man antingen har en politikdär en ganska stor andel av befolkningen permanentlever på olika typer av bidrag eller understöd från detallmänna eller att man helt enkelt får tänka sig attsänka lönerna, framför allt minimilönerna. Det är juhögeralternativet. Men bägge de två alternativen in-nebär på något sätt att man skapar ett B-lag i samhäl-let, antingen via bidragssystem eller genom att heltenkelt sänka minimilönerna.Vi avvisar bägge de här varianterna från Miljö-partiets sida. Vi vill se en annan lösning, där alla kandelta. Då handlar det om att fördela den arbetstid somvi faktiskt behöver för att åstadkomma en bra eko-nomisk situation. Det handlar alltså om att sänkaarbetstiden.Det vore intressant att få höra vilket val socialde-mokraterna och regeringen vill göra här.Anf. 62 Finansminister ():Herr talman! Den frågan är lika intressant varjegång vi diskuterar den. Det är inte första gången denkommer upp. Jag brukar vid de tillfällena tillämpamin anekdot. Arbetsmängden är inte given. Om jagjobbar extra - och det händer - stjäl jag inteen timme från någon departementssekreterare påFinansdepartementet. Det är tvärtom så att om jagjobbar extra sätter jag 25 departementssek-reterare i extra arbete.Även om det här är anekdotiskt ligger det natur-ligtvis någonting i det. Arbetsmängden är inte given.Det var tyvärr möjligt att sänka den kraftigt underbörjan av 90-talet till en lägre nivå än vad som gälldetidigare. Det är naturligtvis möjligt att med en klokekonomisk politik öka den igen om vi organiserar vårtsamhälle på ett bra sätt. Det måste ändå var det somär avgörande. Människor skall få arbeta så mycketsom de vill för att försörja sig med hänsyn tagen tillfamilj, vad man orkar och mycket annat. Att ha gene-rella arbetstidsförkortningar och beskriva det som enmetod för att lösa arbetslöshetsproblemen tror jag ärfelaktigt.Anf. 63 () replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt att den totalaarbetstiden inte är given. Den tenderar att minska,trots att det finns en betydande tillväxt. Erfarenheter-na pekar på att tillväxt perår innebär ett oförändrat läge. Man måste alltså ha enganska hög tillväxt för att det verkligenskall bli ett nettotillskott av arbetsmängd. Det hängerihop med att vi blir mer produktiva, mer effektiva, attvi har ny teknik, bättre arbetsorganisation, osv. Det ger en ökad ekonomisk tillväxt trotsatt vi inte behöver arbeta så mycket mer.Men det här betyder att arbetslöshetsproblemetdelvis kommer i ett annat ljus. Man måste öppna sigför att titta närmare även och inte barafördela kostnaden för arbetslösheten. Man måsteockså titta på möjligheten att fördela den tillgängligaarbetstiden på ett realistiskt sätt. Jag tycker att social-demokratin borde öppna sig för en bredare diskussonkring det här.Sedan måste jag också fråga finansministern omhan är nöjd med fördelningen av besparingarna när nuRiksrevisionsverket och revisorer gårfram med mycket hård kritik om hur man nedrustatmiljötillsynen i landet. Det har blivit mycket aktuellt isamband med , där tillsynen förvisso intehar fungerat på det sätt den skall göra. Vi har hörtunder hösten hur bl.a. fackliga organisationer och desom arbetar på länsstyrelser talar om att man inte kanbedriva en aktiv tillsyn över huvud taget. Allting gårpraktiskt taget på lösa boliner när det gäller miljötill-synen. Har ni inte sparat för mycket på det här områ-det? Det vore intressant att få veta vad om det.Anf. 64 Finansminister ():Herr talman! Den sista frågan har redan besvaratsutförligt, både av och har pekat på att det har varit nödvändigt att sparapå de flesta områden, även när det gällt myndigheter-na på miljöområdet, men att vi gör stora insatser ibelopp. Det görs i själva verket mångdubbelt störreinsatser än besparingar för att på olika sätt bygga utmiljötänkandet och för att bygga det hållbara Sverige.Det handlar om miljardbelopp som vi sätter in nu ochunder . Det handlar också om, kanjag lägga till, att vi redan har genomfört en mycketomfattande skatteväxling i den stora skattereformen,inte kanske alltid uppmärksammad så mycket som denförtjänar. Men vi har också vidtagit skattepolitiskaåtgärder därefter.När det gäller arbetsmängden menar jag att RoyOttosson har fel. Det finns ingen naturlag som sägeratt den kommer att minska framöver på grund av dentekniska utvecklingen eller på grund av ökad produk-tivitet. Vi har haft en snabb produktivitetsökning ochteknisk utveckling de .