prot · GK0978 · 1997-03-13 00:00:00 — Dengrundar sig på en flerpartimotion som jag tror ärmycket viktig för många barn. Det gäller de barn varsföräldrar vistas på anstalt. Vi anser att det är en godsamhällsinvestering att satsa på dessa familjerna. Detär viktigt att de får ett bra stöd både vid anstaltsvistel-sen och efter frigivningen för att de skall få en chansatt återgå till ett riktigt liv.Fru talman! Jag oroar mig mycket för det våldsom finns bland barn och ungdom. Därför har jagäven en reservation som är till förmån för en motionav och . I motionenföreslår de att man, när det ekonomiska läget tillåter,skall prova ett system med antivåldskonsulter. Dessakonsulter skulle utbilda alla som på något sätt vårdarbarn. De skulle bedriva antivåldsutbildning. Våldet isamhället är en så allvarlig fråga att vi inte bordevänta på den ekonomiska tillväxten för att prova denformen av utbildning. Jag anser att den här motionenär värd ett stöd i vilket fall som helst.En annan viktig reservation i detta betänkandesom har mitt fulla stöd är reservation 15. Där krävs enparlamentarisk utredning om särskilt utsatta barn. Detgäller barn som misshandlas, vanvårdas eller utsättsför övergrepp.Fru talman! Ytterligare en reservation som jaggärna ger mitt stöd bygger på en centermotion. I denyrkas att regeringen skall agera mycket kraftfullt föratt få till stånd en förändring av det EU-direktiv sominnebär en risk för barn. Direktivet tillåter betydligtfler tillsatser i barnmaten än vad de restriktiva svens-ka reglerna gör i dag.Anf. 6 ():Fru talman! Jag skall börja med att läsa några avde paragrafer som finns i konventionen om barnensrättigheter. Väldigt många använder dem som ut-gångspunkter, och jag tänkte alltså börja mitt anfö-rande med att läsa direkt ur dem.I inledningen står det så här:"Konventionsstaterna, som är övertygade om attfamiljen, såsom den grundläggande enheten i samhäl-let och den naturliga miljön för alla dess medlemmarsoch särskilt för barnens utveckling och välfärd, börges nödvändigt skydd och bistånd så att den till fullokan ta på sig sitt ansvar i samhället,som erkänner att barnet, för att kunna uppnå enfullständig och harmonisk utveckling av sin person-lighet, bör växa upp i en familjemiljö, i en omgivningav lycka, kärlek och förståelse, - - -".Artikel 3, punkt 2: "Konventionsstaterna åtar sigatt tillförsäkra barnet sådant skydd och sådan om-vårdnad som behövs för dess välfärd, med hänsyntagen till de rättigheter och skyldigheter som tillkom-mer dess föräldrar, vårdnadshavare eller andra perso-ner som har lagligt ansvar för barnet, och skall fördetta ändamål vidta alla lämpliga lagstiftnings- ochadministrativa åtgärder. "Artikel 5: "Konventionsstaterna skall respekteradet ansvar och de rättigheter och skyldigheter somtillkommer föräldrar eller, där så är tillämpligt, med-lemmar av den utvidgade familjen eller gemenskapenenligt lokal sedvänja, vårdnadshavare eller andrapersoner som har lagligt ansvar för barnet, att på ettsätt som står i överensstämmelse med den fortlöpandeutvecklingen av barnets förmåga ge lämplig ledningoch råd då barnet utövar de rättigheter som erkänns idenna konvention. "Artikel 18, punkt 1: "Konventionsstaterna skallgöra sitt bästa för att säkerställa erkännandet av prin-cipen att båda föräldrarna har gemensamt ansvar förbarnets uppfostran och utveckling. Föräldrar eller, iförekommande fall, vårdnadshavare har huvudansva-ret för barnets uppfostran och utveckling. Barnetsbästa skall för dem komma i främsta rummet. "Punkt 2: "För att garantera och främja de rättighe-ter som anges i denna konvention skall konventions-staterna ge lämpligt bistånd till föräldrar och vård-nadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnets upp-fostran. "Jag slutar här att läsa ur konventionen. Jag kännergenast när jag läser det här att detta egentligen ärutgångspunkterna för familjepoli-tik. Det känns så bra att kunna ha en så pass viktigkonvention som utgångspunkt för den.Vi kristdemokrater ser med oro på den förmyn-darpolitik som socialdemokraterna på nytt har ge-nomdrivit inom familjepolitiken. Avvecklingen avvårdnadsbidraget, slopandet av avdragsrätten förstyrkta barnomsorgskostnader och slopandet av rättentill tjänstledighet har direkt drabbat ungefär70 % av de familjer som har barn . Det harlett till att orättvisan mellan olika familjer ökar. Sam-tidigt som valfriheten för familjerna minskar så ökarfaktiskt kommunernas kostnader för barnomsorgen.Vi kan inte riktigt förstå varför det är så.Vi anser att det allra finaste som finns är att varaförälder. Inget ansvar i samhället kan vara större änatt ge barnen trygghet och en god uppfostran. Föräld-rarnas kravlösa kärlek, engagemang och intresse försina barn är av en avgörande betydelse för barnetsutveckling och kan knappast ersättas av någontingannat. Vi tror att det är i den lilla gemenskapen somhemligheten hur man får ett gott och tryggt samhälleligger.Jag vill gärna, fru talman, avsluta med att säga attvi kristdemokrater självfallet står bakom alla vårareservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall tillreservation nr 20 och lovar samtidig att återkommaoch prata om frågorna som gäller våra barns framtidoch trygghet samt om familjen som den absolut bästaförebyggande åtgärden mot drogberoende, kriminali-tet osv.Anf. 7 ():Fru talman! Detta betänkande rörande barnfrågorsom vi nu skall behandla här i kammaren innehållerett femtiotal motionsyrkanden. Att motionerna pådetta område är så många visar att omsorgen om bar-nen är något som engagerar oss alla mycket. Vi här iriksdagen är förenade i en strävan att på alla sätt gebarn goda förutsättningar och utvecklas i en god ochkärleksfull miljö. Om hur vi skall uppnå dessa mål harvi delvis olika uppfattningar.Sällan har väl barnens situation i vårt samhälleuppmärksammats i sådan omfattning som just nu.Genom bl.a. , frivilligorganisa-tionernas och nätverksgruppernas arbete sätts barn-och ungdomsfrågorna i fokus.De flesta barnen i vårt land mår bra och har godauppväxtförhållanden. Vi har den lägsta spädbarns-dödligheten i världen, och vi har friska och ganskanöjda barn. Vi har också en väl utbyggd barnomsorgoch skola samt ett stort utbud av fritidsaktiviteter.Dock skuggas den ljusa bilden av de negativa ef-fekter för barnen som arbetslösheten ger. De socialaoch ekonomiska problem som långtidsarbetslöshetenför med sig ökar nu riskerna för att fler barn blirotrygga och far illa. Det är vi vuxnas och samhälletsskyldighet att se till att barnets behov och rättighetertillgodoses. Även för barnens skull är det av störstavikt att vi lyckas få ned arbetslösheten.Under många år har vi kunnat lösa problemen ge-nom ökade resurser. befinner vi oss i en helt an-nan situation, där det största sveket mot barnen ochungdomarna skulle vara att låta landets ekonomi ske-na i väg och att låta den kommande generationen ärvaett samhälle i ekonomiskt kaos och med jättestorabudgetunderskott.Vi måste i stället försöka utnyttja våra resurserännu bättre. Vi måste stimulera till större samverkanmellan olika myndigheter. Vi måste också lyfta framde goda exemplen på hur man kan arbeta förebyggan-de och skapa bättre livsvillkor för barnen.I höstas lämnade regeringen en rapport, Barn , som ger en ögonblicksbild av barns situation iSverige. Rapporten är ett viktigt initiativ av regering-en. väntas en uppföljare till rapporten, somskall inspirera till fortsatt utveckling av arbetet medbarn. Jag vet att bl.a. samverkansfrågor och betydel-sen av ett allmänt socialt skyddsnät kommer att bely-sas. Del två och en studiehandledning kommer attsändas ut till alla kommuner , så att politi-ker och tjänstemän skall kunna ta del av rapportenoch inspireras av den i sitt arbete.I det nya förslaget till socialtjänstlag, som för öv-rigt läggs fram , framhålls särskilt barnens rätt.Regeringen kommer att föreslå att portalparagrafenkompletteras med artikel 3 i omatt barnets bästa skall sättas i främsta rummet.Detta innebär att socialt arbete med barn måste ut-föras utifrån ett barnperspektiv. I förslaget förs ettingående resonemang kring uttrycket barnperspektiv.De som arbetar inom ställs ofta in-för mycket svåra avgöranden. Detta kräver goda kun-skaper. I socialtjänstpropositionen uttalar regeringenatt fortsatt metodutvecklingsarbete inom socialtjäns-ten är nödvändigt för att intentio-ner skall kunna uppfyllas.Tyvärr har det förekommit en viss underlåtenhetatt anmäla till när barn och ungdomarfar illa. Jag ser därför mycket positivt på förslagetfrån vår socialdemokratiska regering att utöka skyl-digheten att göra anmälan till socialnämnden. Själv-fallet måste en klar och tydlig information om dennaskyldighet spridas till de personer som arbetar inomverksamheter som berör barn och ungdomar.Samtidigt måste vikten av samverkan mellan so-cialtjänsten och de myndigheter och verksamhetersom berör barn starkt betonas. Jag tänker särskilt påbarnomsorg, skola, polismyndighet och primärvård.I januari 1996 trädde ändringar i ikraft. Barnets rätt att komma till tals har stärkts vadgäller adoptionsärenden, i mål om vårdnad och um-gänge samt i namnärenden. Hänsyn skall tas till bar-nets vilja med beaktande av dess ålder och mognad.Regeringen har lagt fram en skrivelse tillriksdagen om metodutveckling, forskning och utbild-ning i arbetet för barn som utsatts för sexuella över-grepp.Det är angeläget att noga följer ut-vecklingen när det gäller barn som far illa, och stän-digt håller sig informerad om denna genom statistikav olika slag. I regleringsbrevet för har upp-dragits åt att senast i oktober 1997redovisa utvecklingsarbete som rör utsatta barn.Ytterligare insatser har gjorts. tillsatteregeringen en utredning om barns och ungdomarspsykiska hälsa - Barnpsykiatrikommmittén. Kommit-tén har bl.a. till uppgift att föreslå olika åtgärder föratt förbättra samarbetet mellan hälso- och sjukvårdenoch . Sedan litet tillbakaarbetar kommittén med att göra en bred översyn överhur svensk lagstiftning och praxis förhåller sig tillbarnkonventionens regler.Några reservationer handlar om föräldrautbild-ning. I en departementsskrivelse, Stöd i föräldraska-pet, belyses behovet av stöd och utveckling i föräldra-skapet. Statsrådet har tillsatt en särskildutredare med uppgift att undersöka hur stödet tillföräldrarna i deras föräldraroll kan förbättras.Fru talman! Sammantaget tycker jag att man kankonstatera att det på flera nivåer bedrivs ett intensivtarbete för att uppmärksamma barns situation ochstärka skyddsnätet. Ett flertal utredningar är tillsatta.Många olika projekt och försök med nätverksgrupperhar satts i gång i kommunerna.När vi skrev på åtog vi ossatt garantera barn och ungdomar i de rättighe-ter som anges i konventionen. Vi har också åtagit ossatt göra konventionens bestämmelser allmänt kändabland barn och vuxna. Att sprida kunskaper om barn-konventionen och om hur den skall omsättas i prak-tisk handling är ett ansvar som vilar på oss alla.Nu är det verkligen dags att gå från ord till hand-ling. Barnperspektivet skall integreras i det vardagli-ga, praktiska arbetet överallt där barn berörs. Detskall synas och kännas att anslutit sig tillbarnkonventionen.Med hänvisning till ovan anförda yrkar jag bifalltill utskottets hemställan och avslag på samtliga reser-vationer.Anf. 8 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att in-ledde med någonting viktigt - att alla partier i dennariksdag har samma strävan att skapa ett gott samhälleför våra barn. Inget parti har så att säga monopol pådetta, och framstår i tydligare dager än något annat.Men vägarna att nå detta gemensamma mål är litetolika.Marianne kom in på en viktig fråga, näm-ligen jobben. Det fordras jobb för att vi skall kunnafinansiera den välfärd vi vill erbjuda våra barn. Jagundrar vad har för tankar kring attundanröja de hinder för att skapa fler jobb som vi iFolkpartiet har pekat på. Det handlar bl.a. om skatter,och om hur man kan komma i gång när man går påsocialbidrag eller finns inom något av de andra stöd-jande systemen. Här finns det hinder för att kunnastarta eget t.ex. Detta är ju inte en arbetsmarknads-politisk debatt - men kan vi få några tankar, tack!Anf. 9 () replik:Fru talman! Precis som påpe-kade är inte detta någon arbetsmarknadspolitisk de-batt. Det pågår nu ett mycket intensivt arbete med attta fram olika förslag på hur man kan förbättra arbets-marknaden för våra arbetslösa, och pressa ned arbets-lösheten. Ett flertal insatser har gjorts, och vi får in-vänta vårpropositionen där det förmodligen kommerännu fler förslag.Anf. 10 ():Fru talman! Möjlighet attkänna tillit bygger på tillit - annars blir det svårt. Menpå en helt vanlig barnstuga i dagens är detfortfarande så att personalen lyssnar mer när en pojketalar, och uppmuntrar honom i dialog. När en flickatalar bagatelliseras hon. Detta visar en färsk under-sökning. Är det så att kvinnors debattinlägg och för-slag till beslut här, i världens mest jämställda parla-ment, värderas lika högt som mäns debattinlägg ochförslag till beslut? Det får vi ta reda på till nästa all-mänpolitiska debatt.Kommer ni ihåg dikten är nära avMargareta och ur Jösses flickor1977? De första stroferna lyder bl.a.: befrielsen ärnära, vi ger varandra stöd att ta det första steget.Slutstroferna lyder:Och skall barnen sägatack mödrar det gjorde ni bra.Ja skall barnen sägadenna mänskliga värld vill vi ha.Men att skyffla barnen fram och tillbaka inombarnomsorgen beroende på om föräldrarna har fått ettnytt jobb, söker jobb, blir eller är arbetslösa eller ombarnet får ett syskon gör man inte i en mänsklig värld.I motion So646 betonas just barns behov av kon-tinuitet. Byte av barnomsorgsplats underde tidiga åren beroende på föräldrarnas möjligheteratt få arbete kan bli en indirekt bestraffning för bar-net, och påverka det negativt. I motionen framhållsockså att barn i riskzonen, där arbetslösheten bara ären av flera negativa faktorer inom familjen, påverkasmer än andra barn. Vi slutar med att säga att en kort-siktig besparing på lång sikt därför kanleda till ökade kostnader, exempelvis inom rättsvä-sendet, om vi skall tala krass ekonomi. Den innebärockså en utveckling mot en alltmer omänskligarevärld.Vi har hört här hur mycket arbete som utförs inomutredningsväsendet för barnen , och hur mycketkunskap som ackumuleras. Vi behöver fåned den här kunskapen till dem som fattar de lokalabesluten och gör de lokala ekonomiska prioriteringar-na - men detta innebär absolut inte att jag är inne ochtafsar på det kommunala självstyret.Fru talman! träffade jag på en för-tvivlad pappa i en söderförort till . Hansade att på hans barnstuga skulle det nu bli 25 st 4-5-åringar i samma grupp, med tre vuxna. Han var för-tvivlad - han hade inte ens fått information om denhär utvecklingen.Det alltmer omänskliga samhället har också Soci-alstyrelsen lyft fram i sin uppföljning av barnomsorgs-lagstiftningen. Det gjorde man . 1996 sademan: Kommunerna har skärpt reglerna angåenderätten till plats för barn till arbetslösa. I 122 av landets288 kommuner förlorar förskolebarnen sin plats närföräldern blir arbetslös - antingen ellerefter ett visst antal månader.Hur det ser ut vet vi inte, men det kommer vinaturligtvis att få reda på. Det finns ingenting somtyder på att det har blivit bättre.Kunskap ackumuleras och finns om barns behovav kontinuitet. Varför når inte kunskapen ut?Det verkar som om inte heller barnombudsman-nens rapport , om barnets speciella behov avbarnomsorg och pedagogisk verksamhet när någon avbarnets föräldrar drabbas av arbetslöshet, har trängtigenom till beslutsrummen. Det var alltså redan 1994.Fru talman! Vi här i kammaren är, eller borde åt-minstone vara, överens om att en grundläggande re-surs i vårt samhälle är det mänskliga kapitalet. Det ärockså det vi försöker lyfta fram i vår motion när vipratar om barns behov av kontinuitet. Det är absolutingen hemlighet att det är på det sättet.Eftersom inte denna insikt har trängt ut till demsom gör de små kommunala ekonomiska prioritering-arna tycker jag att det är uppenbart att det behövs enmassiv informationskampanj, en massiv barnkampanjför barnets bästa. Med det vill jag yrka bifall till re-servation 24, mom 22.Till sist, fru talman, vill jag uppmana alla oss här ikammaren att lyssna på barnet. 11 ():Fru talman! Jag vill bara instämma i och ta det som ett stöd. Jag yrkade juinte bifall till vår egen reservation, men Miljöpartietsär ju mycket lik vår och stöder sig på vår reservation.Jag vill därför också yrka bifall till reservation 24.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )7 § betänkande 1996/97:SoU9TobaksfrågorAnf. 12 ():Fru talman! Ingen av oss som deltar i debatten behöver övertyga någon av de andra om tobakenseffekter på hälsan. De är tämligen välkända av ossalla. Vi har alla den utgångspunkten att vi inte ser detsom önskvärt att någon använder tobak. En annan saksom vi uppenbarligen har gemensamt är att vi trots dettycker att det skall vara tillåtet för vuxna människoratt bruka tobak.Utifrån de utgångspunkterna får man sedan reso-nera om vilka andra ståndpunkter som är rimliga attha när det gäller tobaken och användningen och för-säljningen av den.Det jag vill inrikta mig på är det område i betän-kandet där ställningstagande skiljer sigfrån utskottsmajoritetens. Jag tänker på marknadsfö-ringen av tobaksvaror.Man kan säga att det har kommit till stånd någotslags duktighetstävling på tobakspolitikens område.Duktigast är den som begär de mest långtgående reg-leringarna. Utan att egentligen ta hänsyn till om dettaockså är vad som bäst bidrar till att minska skade-verkningarna av tobak är det de kriterier man använ-der. Jag tycker att det är synd. Jag tycker att orsak ochsamband på tobakslagstiftningens område förtjänar attanalyseras noggrannare.När begärde ett lag-förslag om förbud mot direkt tobaksreklam gick vimoderater emot det. Vi gjorde det dels för att vi intesåg att det skulle ha någon effekt på den totala kon-sumtionen, dels för att vi såg att det fanns en risk attdet snarare skulle försvåra möjligheten att informerakonsumenterna om nya produkter som är mindrehälsofarliga alternativ till traditionella cigaretter.Dessutom såg vi redan då trenden att inte minst ungamänniskor tar del av så mycket reklam från märkensom annonserar i internationella medier att resultatetav ett svenskt reklamförbud endast skulle bli en sned-vridning av konkurrensen till nackdel för de svenska,oftast mindre hälsofarliga, tobaksmärkena.Nu, efter ikraftträdandet av reklam-förbudet, talar fortfarande ingenting emot de argu-ment vi förde fram. har ingetklart och entydigt samband kunnat visa att förekoms-ten av den sorts annonsering som tilläts i före1994 skulle leda till ökad konsumtion, eller att nuva-rande förbud skulle minska tobaksbruket, endast attreklamen påverkar vilka märken som säljs inom kon-sumtionen.Studier som gjorde avförändringar i tobakskonsumtionen mellan 1970 och1992 visade att minskningen av totalkonsumtionenvar lägre i både och än den var i Sve-rige; detta trots att de båda länderna, men inte vi,hade reklamförbud och ålders-gräns.Fenomenet att framför allt yngre människor läseroch tittar på utländska medier och därmed tar del avinternationell tobaksreklam har ökat. Ingenting talarför att denna utveckling kommer att annat än fortsätta.Förmodligen kommer utvecklingen att gå snabbare änhittills.Slutligen ser vi klara exempel på just det faktumatt nya produkter, som innebär framsteg genom att deär mindre hälsovådliga än de som redan finns påmarknaden, helt enkelt inte kommer fram på grund avatt tillverkarna inte får tala om för konsumenterna attde finns.Ett exempel som jag vill nämna är en cigarett somkallas Inside. Det är en produkt som ger ifrån sigmindre, och mindre skadlig, rök än vanliga cigaretter.Det sker genom att den inte brinner på vanligt sätt.Man har stoppat en bit kol i ena ändan. Den kolbitenglöder sedan man tänt på. Detta skall, om det funge-rar, resultera i att det blir mycket mindre rök för om-givningen. Problemet med passiv rökning blir alltsåväldigt mycket mindre. Den enda rök som kommer ärju den som rökaren själv blåser ut. Själva cigarettenryker inte. Dessutom skall cigaretten filtrera de skad-ligaste ämnena så att även rökaren själv får i sigmindre skadliga ämnen än med traditionella cigaret-ter.Jag talar nu inte om den sortens cigaretter för attsäga att det nu är skadligt att röka. Det ärklart att det är. Det är mycket skadligt att röka. Detvet vi alla, som jag inledde med att säga. Jag sägerdetta för att illustrera att vi med dagens reklamförbudhindrar nya produkter, som ur hälsosynpunkt är bättreän de som röks , att komma fram.I vår reservation avvisar vi också alla tankar på attförbjuda s.k. indirekt eller förtäckt tobaksreklam, dvs.när tobak och andra varor har ett gemensamt varu-märke eller namn. Detta bl.a. för att ett sådant förbudskulle innebära stora svårigheter och intrång på såvälvarumärkesrättens som tryck- och yttrandefrihetensoch inte minst näringsfrihetens områden.Däremot finns det skäl att anta att förekomsten avindirekt eller förtäckt reklam ökar så länge direkttobaksreklam är förbjuden. Frågan är om det inte äratt föredra att ha en större del av marknadsföringen iform av en öppen och direkt reklam.Vad vill vi, då? Vi önskar oss långtifrån någonsorts Vilda Västern på tobaksmarknadsföringensområde. Vi önskar helt enkelt en återgång till de för-hållanden som rådde i innan reklamförbudetkom till. Det kanske finns skäl att påminna om hursituationen såg ut då. Grundregeln i lagstiftningen varatt näringsidkare skulle iaktta en särskild måttfullhet imarknadsföringen till konsumenten. Påträngande ellerdirekt uppsökande marknadsföring, eller åtgärder somuppmanade till bruk av tobak, fick inte förekomma.Inte heller fick man använda sig av utomhusreklam,affischering på allmänna platser, bioreklam eller and-ra speciellt utmanande former av reklam. Dessutomfanns det, som vi nog alla kommer ihåg, en skyldighetför den som annonserade att i annonsen upplysa omde hälsorisker som är förenade med tobaksanvänd-ning.Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall tillreservation nr 1. Jag hoppas att vi får en konstruktivdebatt som utgår från det faktum att det kan finnasolika sätt att resonera kring sådana här frågor. Enligtmitt sätt att resonera är konsekvenserna av reklamför-budet orimliga, eftersom lagen gör det omöjligt attens lämna saklig information om nya mindre skadligatobaksprodukter. Det innebär att vi har en lagstiftningsom motverkar sitt eget syfte - syftet att förbättrafolkhälsan.Anf. 13 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att jag intekan instämma i den inställning som iutskottet har - som just nu har fram-fört här i talarstolen. Jag delar inte hennes uppfatt-ning. Att man får mer information om rökningensskadeverkningar, att det blir dyrare och besvärligareatt röka och att man allt mindre ser att människorröker i annonser, i TV och i film bidrar till att männi-skor inte börjar röka eller att de slutar med sitt to-baksbruk. Jag tror att det man ser och hör, och hursvårt det är att röka, har en väldigt stor betydelse.Rökningen är ett hot mot hälsan. Det är väl känt.Tusentals svenskar dör i rökrelaterade sjuk-domar. Hjärt- och kärlsjukdomar och cancer, som ärstora sjukdomsgrupper här i , kan starkt för-knippas med rökning. Frånsett läkemedelsbehandlingär de enda kända primärpreventiva åtgärderna mothjärt- och kärlsjukdomar rökstopp, att inte börja röka,bättre kostvanor och mer motion. Kraftfulla, struktu-rella åtgärder som syftar till att minska tobaksrök-ningen kan innebära en påtagligt minskadsjuklighet när det gäller flera sjukdomar, inte barahjärt- och kärlsjukdomar. Sådana åtgärder har vidta-gits. Senast har vi fått en åldersgräns förinköp av tobak. Dessa beslut är viktiga när det gälleratt få unga människor att inte börja röka eller att slutamed sitt missbruk.Folkpartiet föreslår i sin motion att Socialstyrelsenskall arbeta aktivt för att skapa förståelse för tobak-slagen och den nya bestämmelsen om åldersgränsen. Idet här arbetet bör samarbete ske med Folkhälsoinsti-tutet, m.fl. som har ansvar för att förebyg-ga tobaksskador.