prot · GK09117 · 1997-06-10 00:00:00 — Jag skulle tvärtom vilja säga att detfinns alldeles fruktansvärda konsekvensbeskrivningar,helt omänskliga konsekvensbeskrivningar, som ställerexklusiva krav på oss människor att hantera farorna såatt aldrig mer någon människa på denna jord utsättsför strålning, förgiftad mark eller på annat sätt blirlidande. Det måste vara vår övergripande målsättning.För detta behöver vi vinna tid. Att vinna tid är detcentrala i mitt sätt att se på hela energipolitiken.Anf. 131 PER () replik:Herr talman! Jag tycker att det känns fint att höraatt och jag faktiskt har samma verklighetpå något sätt. Jag trodde först att vi hade olika verk-ligheter. Min nyvunna erfarenhet från Gomelområdeti förstår . Han vill då vinnatid medan katastrofen är i full gång. Det är inte så attvi väntar på katastrofer, utan det är total katastrof justnu. Det har med uranbrytning fram till slutförvaringatt göra.Vi har urinvånarna i och , somfår lida av den rena kärnkraften som vi själva njuterav här - elkraften. Sedan har vi områdena som hardrabbats så fruktansvärt av katastrofen i Tjernobyl.Vidare har vi , som vi vet, fast den olyckansägs det inte så mycket om numera.Jag vill alltså att vinna-tid-idén skall innebära ensnabb avveckling för att vinna tid och för att heltenkelt slippa mer av katastrofer. Vi har haft tillräck-ligt med katastrofer. Konsekvenserna är brutala motmänskligheten och mot hela moder jord.Anf. 132 () replik:Herr talman! Det är utan tvekan så att vi sätter li-vets värde högst, både Per och jag. Men vi harlitet olika former för hur vi skall lösa våra framtidaproblem.Man kan naturligtvis säga att har det skett en så-dan här olycka , så är det en katastrof.Det håller jag med om. Men man kan därefter frågasig om vi då skall lägga ned allting eller om vi trotsallt skall försöka att förbättra, utveckla och förfinavåra möjligheter.Jag säger att vi måste göra det senare av det skäletatt vi globalt sett har en mänsklighet som lider, intealltid av strålskador men av svält, hungersnöd, bristpå husrum osv. Den nya generationens behov är förmig någonting som är större än de i och för sigmycket sorgliga och bedrövliga händelserna somurinvånarna i , befolkningen runt Tjernobylosv. har att dras med.Jag inser att det här är en skiljelinje. Men samti-digt måste jag konstatera att vi, när vi nu har facit ihand, måste kunna hantera idéerna på ett begåvat sätt.Jag ser starka motiv för att då välja den mer expansi-va och kunskapssökande modellen, medan Per Lagerväljer en helt annan väg.Anf. 133 ():Herr talman! som det andra aggregatet iBarsebäck laddades debatterades byggnationen avtredje reaktorn i ett annat kärnkraftverk, Forsmark,här i . Den dåvarande regeringen, eller rätta-re sagt ett av partierna, tvekade att bygga färdigt.Följande tänkvärda ord yttrades då från talarsto-len, där byggnadsarbetarna och deras hotade jobb dengången ställdes i centrum. De riskerade ju att avske-das. Det gällde många jobb även den gången.De, dvs. byggnadsarbetarna, frågar för det första:Behövs då inte den elektriska strömmen från Fors-mark? Och svaret från alla som seriöst studerat dennafråga blir: Visst behövs den!De frågar för det andra: Har vi ett sådant övermåttav ekonomiska tillgångar i att vi kan låtainvesteringar på stå oanvän-da? Det uppenbara svaret är att det är ett livsvillkorför svensk ekonomi att varje krona som lagts ned iproduktiva investeringar också används.De frågar för det tredje: Har man så gott om ar-betstillfällen att man med lätthet bereder avskedadesom oss en ny anställning? Svaret är att arbetslöshetenär betydligt högre än , och att fler per-soner än någonsin omfattas av arbetsmarknadsutbild-ning och beredskapsarbeten.De frågar för det fjärde: Varför skall vi sparkasnär aggregaten ändå byggs färdiga i allt frånsett bygg-nadsarbetet? Det självklara svaret är: Ni offras somskådebröd för att rädda ansiktet på i energi-politiken.Herr talman! Den som sade detta var ,och året var . Exakt samma argument som hananvände för jämnt , kan vi använda i dag.Samma slutsats, att det ytterst handlar om att räddaansiktet på , kan vi också dra . Medge attden politiska kartan ibland ser märklig ut! För atträdda , om detta nu över huvud taget är möj-ligt, frångår regeringen sin egen politik uttryckt ifolkomröstningen linje 2, som tillsammans med vårmoderata linje 1 faktiskt vann folkets stöd.Som vi har hört i flera av anförandena i kammarentidigare , kommer detta att negativt påverka densysselsättning som vi i detta land redan har så storaproblem med. De Barsebäcksanställda, liksom alladem som arbetar i elberoende industri och som kom-mer att friställas till följd av regeringens energipolitik,blir för endast ett obetydligt tillskott till deredan gigantiska arbetslöshetssiffrorna.Men för samhällena runt kommer detatt bli mycket kännbart. Det är inte endast de Barse-bäcksanställda som blir utan arbete, utan även de somhar sin utkomst genom att sälja sina tjänster och varortill såväl verket som de anställda. Detta kommer attslå hårt mot butiker, småföretagare och annan service.Det må vara att de anställda kommeratt garanteras arbete, men var och hur kommer dettaatt ske? Hur kommer alla runt omkring att drabbas?De människor jag talar om har stått här utanför i dagoch demonstrerat mot att de skall offras för regering-ens, och huvudlösa symbol-politik. Det handlar ju om deras och deras familjersframtid. Jag undrar om regeringens företrädare ochmina kolleger från i kärnkraftsavvecklarparti-erna har varit ute och talat med dessa människor idag.Ty, herr talman, detta är naturligtvis ingenting an-nat än en symbolhandling. Det handlar om att lägganed ett kärnkraftverk - ett av våra bästa och säkraste,men inte mer än ett. Alla de som talar om att avveck-lingen av kärnkraften nu är inledd, har uppenbarligeninte fattat vad detta handlar om - eller så är degrundlurade. Övriga reaktorer kommer att drivas sålänge de klarar säkerhetskraven och lämnar ekono-miskt konkurrenskraftig el.Jag är en av dem här i som bor och harsin civila utkomst närmast . Den gången islutet av 60-talet då planerna på verket började drasupp - ivrigt påhejade och understödda av de tungasocialdemokraterna i - var vi många som varmycket kritiska. Vi var kanske inte kritiska till kärn-kraften som sådan, men vi var det till planerna attlägga detta verk vid ett av våra allra finaste kustav-snitt i med fina, rika strandängar. Detta skullebli ett störande utropstecken av betong mot den lågakusthorisonten.Att från början placerades alldeles felär vi nog alla överens om - nu såväl som då. Men dethar vi 60-talets betongsossar i att tacka för.Det kan noteras att även danskarna varmycket positiva till att ha ett energiverk av detta slag isitt omedelbara grannskap för sin egen energiförsörj-ning. Därefter har vi lärt oss att leva med, och vid,. Vi har sett fördelarna med det. Vihar insett att det ger oss en ren och säker energi sombidragit till att skapa arbete och välstånd inte endast ivår egen region, utan även i övriga delar av landet.Vi har insett att för varje kilowattimme som med sina höga och rena skorstenarlevererar, slipper vi se de tre höga skorstenarna påandra sidan , i , spy ut sina fos-silbränsleavgaser till men för vår miljö.Därför känns det som ett hån när nu socialdemo-kratins företrädare återigen genom maktspråk, motfolkets vilja, fattar beslutet att efter endast ett pardecennier, kanske halva drifttiden, stänga detta kärn-kraftverk. Det är ju nu det behövs som bäst för attdetta land skall kunna utvecklas igen. Men det kom-mer att stå där oanvänt som ett meningslöst monu-ment över en kortsiktig socialdemokratisk politik. Detkommer dessutom att ske till priset av en gigantiskkapitalförstöring och ökad miljöförstöring.För 17 år sedan köpte jag mitt lantbruk på Rönne-berga Backar, med inom synhållvar jag än befinner mig på min mark. Det var förövrigt efter . Jag gjorde det i denfasta förvissningen att det var ett av världens säkrastekärnkraftverk som jag fick i mitt dagliga blickfång.Det ingav mig inga farhågor att få min jord, mitt leve-bröd, ödelagt genom dess närhet.Tvärtom är det stora och övergripande problemetför vår miljö, vår jordbruksmark, våra skogar, vårasjöar och vattendrag det sura nedfallet från förbrän-ningen av fossilt material. Vad vi definitivt inte vill haär en ökad försurning av jord och skog från danskakol- och oljekondenskraftverk i sydvästra närvi nu börjat skönja en förbättring. Enligt beräkningar ien , kommer utsläppen av kväve-oxider, svaveldioxid och koldioxid lokalt att fördubb-las om stängs.Hittills har vi arbetat målmedvetet för att lösa des-sa miljöproblem genom att ställa krav på tekniskutveckling och genom miljöstyrande avgifter. Vi harockså nått en bit på väg, och vi har genom detta arbe-te fått en internationell trovärdighet på miljöområdet.Den trovärdigheten kan vi använda när vi i internatio-nella sammanhang driver på andra länder för att deskall minska sina utsläpp.Det nu förestående beslutet, som svårt kommer atttära på statsbudgeten när man skall ersätta ett funge-rande kärnkraftverk med fossilbaserat bränsle, kom-mer även att tära på vårt förtroendekapital på miljö-politikens område. Hur det degraderar oss på deninternationella ekonomins investeringsarena har be-lysts tidigare i debatten. Den höjning av koldioxidta-ket på som vi har fått gehör för i för att klara avvecklingen - medan alla andraländer runt omkring oss har stora krav på en sänkningav koldioxidutsläppen - är inte heller ägnat att stärkavårt anseende när det gäller klimatpolitiken.Att sikta mot en hållbar samhällsutveckling är förmig och för oss moderater en självklarhet. En sådanutveckling måste innebära en betydligt ökad andelbiobränsle. Det är givet, och det välkomnas. Men detmåste ske innan eller som fungerande resur-ser avvecklas. Det måste ske i ljuset av vår avreglera-de elmarknad som ger elkonsumenterna helt nyaförutsättningar att styra och påverka vilken slags elman faktiskt vill köpa.Det gäller också att inte rusa i väg, att inte kom-mendera fram nya lösningar och därmed riskera attförlora helhetssynen på vad som är ekologiskt rimligtoch riktigt. Att börja dammsuga våra skogar på alltbrännbart efter en avverkning, är sannolikt inte sär-skilt ekologiskt korrekt. Det skulle inte främja denbiologiska mångfalden, något som har påpekats avmånga forskare . Den biolo-giska mångfalden gynnas sannerligen inte heller av attvi ökar fossilbränsleanvändningen. Ett ökat nedfall avkväve- och svaveldioxider gynnar endast visas arter ivår flora på andra arters bekostnad. Följden blir ettallt artfattigare växttäcke.I har vi inte särskilt mycket skog att stoppai bioenergipannorna. Den skog vi har är vi rädda om.Våra lövskogar lämpar sig dessutom bättre till ädlareändamål än att eldas upp. För att öka bioenergian-vändningen måste vi således öka odlingen av energis-kog.I är andelen sådana odlingar inte särskiltstor . Delvis kan detta förklaras med en återhåll-samhet från beslutande myndigheters sida. Dessamyndigheters inställning att salixodling skulle, som deuttrycker det i ett avslagsbeslut ,störa det genom 1800-talets skiftesreformer framvux-na åkerlandskapet, måste nog ändras om det skall blinågon större bioenergiproduktion. Skåningen får nogtänka sig något ändrade vyer.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 12.Anf. 134 () re-plik:Fru talman! Det finns en vilja hos stora delar avSveriges befolkning, och särskilt bland ungdomar, attavveckla kärnkraften. Men om kärnkraften utgör ettsådant stort hot mot jobben och om den är så viktigför arbetet och står i relation till sysselsättningen dåskulle vi ju knappast ha någon arbetslöshet nu när vihar så stort överskott på energi.Inför folkomröstningen om kärnkraft sade manfrån pappersbruk attom inte kärnkraften behålls och om man inte får byg-ga PM 11, hur skall det då gå med jobben? Jo, denstora maskinen 11 byggdes och 200 män blevöverflödiga, jag tror att det bara var män som arbeta-de där då.Det är närmast rörande att höra hur man bekymrarsig för de anställda vid . Avvecklingen gernämligen jobb. Om är såsäker på att endast ett kärnkraftverk kommer att av-vecklas, varför behöver han då överreagera? Ochvarför har kärnkraftverken så höga skorstenar?Anf. 135 () replik:Fru talman! För det första kan jag notera att det ärledamöter från som bemöter det som jaghar framfört i mitt anförande. Däremot gör inte någonav dem som har deltagit i energiuppgörelsen det.Ragnhild Pohanka menar att vi inte har tillräckligtsysselsättningstillfällen trots att vi har en utbyggdkärnkraft. Nej, men detta beror naturligtvis på att vihar en väldigt märklig sysselsättningspolitik och före-tagspolitik över huvud taget i det här landet. Att lägganed är ju bara lök på laxen.Det förvärrar denna situation ytterligare. När man föratt klara den avvecklingen kommer att höja energipri-serna, då vet vi att industrier kommer att ha svårt attklara sig i den internationella konkurrensen. Dåkommer sysselsättningsproblemen naturligtvis attförvärras ytterligare.Självfallet kan det bli många arbetstillfällen närden alternativa elproduktionen och biobränsleproduk-tionen kommer i gång. Men detta tar ju tid. Det tartid, och vi vet att vi som detta skallarbetas fram kommer att bli beroende av import avkol och oljekondenskraft med de konsekvenser somdet kommer att få för miljön i södra . 136 () re-plik:Fru talman! Man står faktiskt i startgroparna föratt börja producera alternativ energi. Innan man ladened - men kunskaperna finns kvar -hävdade man att man kan avveckla ett kärnkraftverkom året utan att det behöver kosta pengar därför atttekniken är klar och kunskaperna finns, så det är baraatt sätta i gång. Det gäller även de andra energislagen.Vi skall ju inte lägga alla ägg i en korg. Vi kan fak-tiskt avveckla flera kärnkraftverk mycket snabbare änvad regeringen har föreslagit. Jag kan därför inteförstå varför är så oroliga för dennaganska långsamma takt. Och det är väl av hänsyn tillatt man skall få en stor acceptans i , men detgick inte på.Sedan kom det en liten släng om att vi inte deltog ienergiöverenskommelsen. Men det betyder inte att viinte vill avveckla kärnkraften. Det var ju bra att jagfick säga det också.Elmarknaden har avreglerats. Därför styrs inte pri-serna av om vi har mycket eller litet kärnkraft påsamma sätt som kunde ske tidigare. Dessutom blir deten bättre handelsbalans om vi har egna inhemskaenergikällor. Vi slipper då importera olja, kol ochuran i de mängder som vi gör . Det är en storfördel för landet.Miljarder kronor har satsats på reparationer avkärnkraftverken. Om vi hade haft mer att säga till omskulle vi ha lagt dessa miljarder på utveckling av dealternativa energikällorna som är uthålliga och mycketbra.Avvecklingen ger jobb. Man måste tänka på nyajobb, eftersom de nya jobben växer fram i de mil-jövänliga företagen. Behovet av en ny milijövänligelproduktion gör att kan hamna i framkant ifråga om den tekniska utvecklingen i stället för attsacka efter. Men det kräver offensivt tänkande och ettavvecklande av kärnkraften.Anf. 137 () replik:Fru talman! Har det inte slagit de gigantiska avvecklingskostnader som Sydkraftsordförande har uppskattat till kanske20 miljarder kronor skulle kunna användas betydligtmycket bättre just när det gäller att finna ny teknik istället för att avveckla ett kärnkraftverk som en sym-bolhandling? Jag menar att vi skall utvecklaflera alternativ än de som vi har . Det är själv-klart. Men varför skall vi gå omvägen och avvecklaett kärnkraftverk och därmed riskera att försätta oss ien situation då vi inte klarar vår elförsörjning självaoch då vi vet att vi i så fall får öka importen av koloch oljekondenskraft från t.ex. ? Vi får ock-så köra i gång våra egna verk. Vi kommer dessutomkanske att tvingas importera kärnkraftsel från degamla verken i och i övriga . Ärdet detta som ser som en lösning medanvi arbetar fram de nya alternativ som vi alla är full-ständigt övertygade om skall komma och som vi skallarbeta för?Anf. 138 ():Fru talman! Jag skall börja med att referera ettTT-telegram som kom från TT i dag.Rubriken är Elintensiv industri oroad av riksdagensenergibeslut. Det lyder:Den elintensiva industrin visar än en gång sin oroöver utvecklingen av energikostnaderna. Energibeslu-ten i i oroar starkt de elinten-siva företagen. Fördubblade koldioxidskatter, ettförsta beslut om nedläggning av kärnkraftanläggning-ar i samt kvarstående höga elprishöjandeproduktionsskatter på elenergi inger ingen framtids-tro, understryker Kemikontorets VD betonar att han inte känner sig trygg av deutfästelser som såväl näringsminister som partiledare gjorttill företagsledare och fackliga företrädare om att denelintensiva industrin inte skall behöva oroa sig.Nu är på väg att fatta fler beslut som di-rekt försvårar verksamhet och nödvändig förnyelsevid de mest elintensiva företagen i . Oron ökari stället för att minska. Situationen i de viktigastekonkurrentländerna är helt annorlunda. Där finnsinget tal om kraftigt höjda skatter och avgifter. Sveri-ge är på väg åt fel håll. Det krävs en ökad harmonise-ring för att undvika en snedvridning av konkurrensen.Detta säger här oron för jobben i den elintensiva industrini är verklig. Därför är också hotet mot jobbeni den energikrävande industrin verkligt.Västerbotten är ett av de län i som har andel elberoende industri. 3 av 50 mestelberoende kommuner ligger i . Skellef-teå är en av de kommuner i som har flestsysselsatta i elintensiv industri totalt sett. Mer än varfjärde industrisysselsatt västerbottning arbetar inomelintensiv industri. I finns mindre än varttjugonde industrijobb inom sådan industri.På varje direkt anställd inom den elintensiva in-dustrin går det ytterligare en anställd som är indirektberoende av produktionen inom den elintensiva in-dustrin. Inom vissa elintensiva industrier innebär 100avskedade personer att 300 personer mister sin ut-komst.Till detta skall läggas ökad arbetslöshet till följdav nedläggningar inom handel, bank, post, kommuni-kationer och andra servicenäringar på drabbade orter.Givetvis blir sådant här särskilt känsligt på mindreorter.I i stod i april599 personer, , utanför den ordinarie arbets-marknaden. Bortemot 250 personer arbetar inom denelintensiva industrin i . Försvinner denindustrin kommer arbetslösheten att nästan fördubb-las, om man räknar med följdeffekterna, och servicenpå den lilla bruksorten att ytterligare försämras.I stod 7 062 personer, , utanförden ordinarie arbetsmarknaden . Ca2 300 personer arbetar inom den elintensiva industrin.Om de jobben försvann skulle arbetslösheten direktöka till och till om de indirekta effek-terna räknades in.Malå kommun är ytterligare ett skrämmande ex-empel på en liten bygd som är beroende av den elin-tensiva industrin.Det kommer nya jobb i stället, utlovar regeringen- i form av en satsning på biobränslen. Innanordentliga livscykelanalyser presenterats som visar attden nettoenergimängd som är kvar efter alla transpor-ter och allt annat processande med biomassan - åt-minstone när det gäller den som kan produceras inorra - tycker jag att partierna bakom energi-uppgörelsen skall tala tyst om långsiktigt hållbarenergi. Åkeribranschen kan jubla i buskarna. Men vadsäger naturvårdarna, och vad händer med de globalamiljöproblemen?Fru talman! Jag känner stor besvikelse över att ennorrbottnisk näringsminister, som borde stå med bådafötterna på jorden, låtit sig narras med i detta"taskspeleri". Jag är också besviken över att MatsLindberg, socialdemokrat och metallare från mitthemlän - förmodligen även han mot bättre vetande -suttit med i näringsutskottet och matchat fram dettabetänkande. Om näringsministern hade varit kvar häri kammaren och om hade gjort sigbesväret att denna dag sitta här i kammaren mer än enhalv minut, skulle de ha fått höra mig säga: Hur ni änönsketänker, blundar och tänker ut nya intetsägandefloskler, så förblir detta betänkande bara ännu ettnederlag för politikers integritet.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 12.Anf. 139 PER () replik:Fru talman! , kärnkraften är inte ren.Hur skall man kunna påstå att den är det? Den skaparju de största sopproblem som över huvud taget tänkaskan på denna jord. Alltifrån uranbrytningen till slut-förvaringen är det en gigantisk förstörelse som pågår.Jag har sett människor som drabbats. En sak somtagit hårt på mig är de barn som drabbats av en kata-strof och som fått sköldkörtelcancer. Under två måna-der får sådana barn vara i . Just nu finns dehär. De blir bättre när de kommer till en friskmiljö och får äta frisk mat. Sedan skickas de tillbakaoch blir lika dåliga igen. De är faktiskt döende.Det är oerhört svårt att se detta, somman skall tala om kärnkraften som en ren, miljövänligoch ekonomiskt hållbar energikälla. Inget av dettastämmer. Kärnkraften är en parentes. De flesta av ossvet nog att det är så. Även talar, tror jag,om en parentes.Kärnkraften är verkligen förknippat med stora ris-ker. Det vet vi, eftersom vi har katastrofen runt om-kring oss. Man skall inte längre behöva tala om kärn-kraften som ett alternativ, utan den måste fasas utfortare än kvickt.Ragnhild Pohanka har frågat om de höga skorstenarna. Det här är ju något aven symbol. Varför är skorstenarna så höga på kärn-kraftverk? Varför behöver det vara så? Vi vet varfördet behövs. Men varför talar man då om ren kärn-kraft? Vi vet ju att det kommer ut radioaktiva eldga-ser.Anf. 140 () replik:Fru talman! Jag har träffat sådana barn som PerLager talar om. Många sådana barn kommer även tillmitt län. Jag tycker att det här är en väldigt sorgligsak. Men varför talar inte Per om alla dem somdör i sviterna av utsläpp från kol- eller oljeeldadekraftverk? Sådant sker ju , även i vårt land.Är de fallen helt ointressanta?Anf. 141 PER () replik:Fru talman! Nej, självklart inte. Jag tycker inte allsom kolkraften. Kolkraft ersätter inte kraft från ned-lagda kärnkraftverk. expert förklarade för, tror jag, förklara-de att vi skulle kunna dra ned med avelkraften utan att det påverkade den standard som vihar i vårt land. Det handlar alltså om effektivitet ochom att helt enkelt få bort slöseriet. Jag tror inte attThomas hade någon anledning att överdri-va; det var inte hans uppgift.Ulla talade om livscykelanalyser, någotsom är oerhört intressant. Hur skulle det vara om vifick en livscykelanalys av kärnkraften? En sådanskulle vara så avslöjande att jag inte kan tänka mig atten normal människa skulle acceptera den. Jo,därför att det hela inte håller.När vi talar om att försäkra kärnkraften erfarvi att det inte går. Det är ingen som vill försäkra en såfarlig energikälla som kärnkraften.Anf. 142 () replik:Fru talman! Det beslut som vi skall fatta medanledning av det betänkande som har titeln energiförsörjning innebär, Per , att vi åt-minstone på kort sikt ökar utsläppen av koldioxid ochandra skadliga ämnen från kol- och oljeeldade kraft-verk. Det är alltså det som vi skall ta ställning till.Anf. 143 ():Fru talman! Jag är riksdagsledamot från ,- ett industrialiserat län med mångaindustriföretag som är utsatta för hård internationellkonkurrens.Förslaget om en förtida avveckling är, sett utifrånföretagandet och företagandets möjligheter i Väst-manland, ett exempel på misshushållning och innebärockså minskade konkurrensfördelar för det svenskanäringslivet. Man borde fråga sig: Har vi i den situa-tion som nu befinner sig i - med ökad inter-nationell konkurrens och en rekordarbetslöshet, ochmitt län utgör inte något undantag - råd att avstå frånsäker och billig elkraft producerad av de svenskakärnkraftverken, och därmed också av reaktorerna iBarsebäck? Självklart borde svaret vara nej, men så ärinte fallet. står ju i begrepp att fatta ettbeslut som påverkar industriers konkurrensmöjlighe-ter och hushållens ekonomi.Än en gång drabbas av regeringensförslag. handlar det om orter som , , , och ,och det är inte länge sedan regeringens förslag sloghårt mot Arboga.Om jag var f.d. försvarsminister skulle jag kanskege sken av att det förelåg en konspiration, men så ärju inte fallet.Vad som däremot är fallet är en bristande insiktom situation.