prot · GK0964 · 1997-02-12 00:00:00 — Detgäller såväl i vilken riktning som med vilken hastig-het, om vi för bortser från den närmastförestående utvidgningen. Vad som därefter händerligger i det okända.Desto större anledning då att fråga sig: Vad harSverige för nytta av att vara medlem? Den fråganmåste kunna besvaras på ett sätt som vinner folkligförståelse. Det duger inte med några resonemang omatt NATO har förändrats och att vi nu har en historiskchans att påverka utvecklingen eller att vi i praktikenändå redan är medlemmar.Om vi först betraktar NATO:s grundläggande rollsom försvarsallians måste vi se att för sinegen säkerhet inte behöver vara medlem. Har de mili-tära hoten ökat? Nej, alla är överens om att de harminskat. Det är ju därför som vi har dragit ned vårtmilitära försvar.Kommer de militära hoten mot att kunnaöka ? Det vore nästan fånigt atthävda motsatsen, liksom att det över huvud tagetaldrig kan uppstå en situation där det vore rationelltför att ingå i en allians. Men någon grund förmedlemskap och under den överblickbara fram-tiden finns inte.Eva citerade PierreSchori. Det skall jag också göra, och från sammatillfälle - i : "För mig framstårdet som egendomligt att , som klarade sig brautan NATO under det istid, nu i tövä-derstider skulle behöva söka skydd inom en militäral-lians där kärnvapen är en central doktrin".Blir det billigare, för att betrakta en annan aspektav det folkliga motståndet? Och det behö-ver nog bli avsevärt billigare om just den saken skulleinnebära att frågan om medlemskap finge något ökatfolkligt stöd. De krafter inom NATO som vill ha osssom medlemmar anser så bl.a. för att vi i en vidgadmening är nettobetalare och för att vi i övrigt intekommer att bereda alliansen några bekymmer.Låt oss lämna de här två egoistiska argumentenoch granska ett annat. Europeisk säkerhet har gynnatsav att har varit alliansfritt. Vår position harinte i något avseende försvagats eller hindrats av det,så vi skulle kunna söka andra lösningar. Det är svårtatt finna att det är annorlunda.Sverige hindras inte heller från att delta i säker-hetsskapande arbete. internationella enga-gemang, t.ex. i säkerhetsrådet, gynnas tvärtom av attvi står utanför militära allianser. Om vi utgår från attSverige fortsatt vill bedriva arbetet i nuvarande om-fattning går det sålunda alldeles utmärkt, och någrahinder för att öka våra insatser kan jag heller inte se.Jag kan inte finna annat än att vi både av egoistis-ka och av altruistiska skäl kan hålla fast vid stånd-punkten att vi skall stå utanför NATO. Anhängarnatill ett medlemskap måste kunna svara på frågan: Tillvilken framtida nytta?Det folkliga motståndet grundas också på denhistoriska erfarenheten. Militär alliansfrihet har be-visligen inte fört in i krig. Att neutralitetspo-litiken i praktiken varit föga strikt ändrar inte dettafaktum. Vi har klarat oss - det är så att säga inget attresonera om.Vidare tror jag att det finns en folklig insikt omNATO:s roll som verktyg för stormakten in-tressen. engagerar sig inte i NATO av omsorgom andra länder. Man gör det för att NATO kan an-vändas för den egna nyttan.Det är inget suspekt med detta. Det är bara ettkonstaterande om att vi måste räkna med att NATOhar den funktionen. Små länder kan naturligtvis varavilliga att underordna sig NATO:s och intres-sen, men jag ser inga rationella skäl till att Sverigeskall göra det.Fru talman! riksdag påverkar inteNATO:s utvidgningsprocess i annan mening än att visjälva inte deltar i den. Deltagandet i Partnerskap-för-fred-samarbetet räcker för del när det gällerorganiserat förhållande till NATO. Det sista är docken minoritetsståndpunkt inom mitt parti. Majoritetenmenar att vi skall lämna samarbetet.Skall ta hänsyn till när det gällerNATO:s utvidgning? Nej, inte i annan mening än attvi inser politiska realiteter. Det folkliga ryska mot-ståndet går knappast att rå på under en mycket långtid. Det ryska imperiet är tillbaka vid grän-ser. Det är klart att ser sig självt som förlo-rare i 1980- och 90-talens utveckling. Det är klart ser NATO som fiende. Vem skall man annarsrikta sig mot?I vilken utsträckning den ryska ledningen ellervarje politisk kraft som vill ha inflytande i Rysslandav inrikespolitiska skäl tvingas stödja sig på ochuppmuntra en sådan opinion går inte att säga, men attvi har en osäkerhetsfaktor av rang är helt klart. I dettaspel har vi inget att skaffa. kan göra bäst nyttautanför NATO.Anf. 28 () replik:Fru talman! Det är inte bara utrikesministern somägnar sig åt dimbildning i dagens debatt. frågar vilka skälen skulle vara för att överge densvenska alliansfriheten och gå in i NATO . Detkan inte jag svara på, eftersom aldrig harförespråkat någonting sådant. Vad vi diskuterar ärbehovet av att det framtida förutom EU, FN,och också har militära medel föratt ytterst kunna sätta emot sådana händelseutveck-lingar som vi har haft i Bosnien under fyra års folk-mord. Om vi kan få till stånd en gemensam europeiskorganisation som omfattar fler stater än de som ingår idet gamla och i dagens NATO och som inlemmar denya demokratierna i Öst- och - medkrav på fredlig hantering av gränskonflikter och pådemokratisk kontroll av försvarsmakterna - är det tillgagn för . Att NATO förändras för att kunna taitu med den nya uppgiften konflikthantering och allt-mer fördjupar samarbetet med är önskvärtäven från svensk utgångspunkt. Med en sådan ut-veckling blir frågan om skall vara med ellerej egentligen rätt ointressant. Det blir en fråga om vadsom är praktiskt. Det blir en fråga om på vilket sätt vibäst får inflytande på den utveckling som sker.Om vi nu skulle få en organisation som successivtomfattar alltfler av demokratier, som tar itumed den nya uppgiften konflikthantering, som fördju-par samarbetet med alltmer - är det dåotänkbart för att är med, oav-sett vilken bokstavskombination som kommer attbeteckna den organisationen?Anf. 29 () replik:Fru talman! Det jag har försökt beskriva är detNATO vi kan se och efter något slags rimligprognos för hur det kommer att fungera . Jagtror inte att vi får ett NATO som lämnar § 5 - demilitära säkerhetsgarantierna. Det är inte det nyaförändrade NATO - det som beskri-ver - som kandidatländerna söker. Man vill ha militä-ra säkerhetsgarantier. Jag kan förstå det. Jag sägerbara att inte behöver de säkerhetsgaran-tierna.Att ta ställning till en organisation som kanske inteens kommer att heta NATO - det är ju trots allt - ser jag inte som sär-skilt meningsfullt i dagens debatt. Det vi skall upplysavåra väljare om är hur vi ställer oss till att medverka,delta och kanske ingå i NATO:s utvidgning. I denfrågan tycker jag att det är alldeles utmärkt om Folk-partiet motsätter sig denna utveckling. Då har jagmissbedömt situationen och också den allmänna de-batten, där ses som en kraft som kan tänkasig att ingå i dagens NATO. Inte minst Folkpartietsförra ordförande, för att återigen hänvisa till mötet iSälen, gav det bestämda intrycket vid sitt sista offent-liga framträdande som partiledare för isådana här sammanhang.Anf. 30 () replik:Fru talman! Det var som jag anade; det var de fyrabokstäverna som var problemet för ochinte vad den gemensamma säkerhetsorganisationen iEuropa skall användas till.Trots den mytbildning som sprideräven om framträdande i harFolkpartiet faktiskt förespråkat att aktivt påalla sätt skall medverka till att vi får denna nya ge-mensamma säkerhetsorganisation i , som ocksåhar militära medel att sätta in om detta behövs. Vi harde tyvärr sett att det kan bli fallet även idet nya Europa.Sverige behöver inte militära säkerhetsgarantier,säger . Nej, det är inte alls skälet för ossatt verka för den nya gemensamma säkerhetsorgani-sation som ett förändrat och utvidgat NATO kan bli.Men hur ställer sig då till de militärasäkerhetsgarantier som är inskrivna i § 42 och 43 iFN:s stadga? Jag tror inte att vi behöver dem heller,men vi är med i FN därför att vi är beredda att ta ettglobalt ansvar. Är det lättare för attvara med om militära säkerhetsgarantier i FN, där enlång rad diktaturer och ockupationsmakter är med ochbestämmer reglerna, än i en gemensam europeisksäkerhetsorganisation som enbart består av demokra-tier?Anf. 31 () replik:Fru talman! Den sista frågan är komplicerad. Jagskall förenkla den och svara ja. Det är så. Vi är hellremed och stärker FN:s förmåga att hantera även militä-ra medel än medverkar till att kommer med iett NATO som fortfarande omfattas av § 5. Dethandlar inte om bokstavskombinationen utan omgrunden för NATO:s existens. Grunden är att medkärnvapen som yttersta grund garantera medlemmar-nas säkerhet. Vi tror inte att en militärallians med denkonstruktionen bidrar till ökad säkerhet i Europa.Tvärtom tror vi att den typen av militärallianser intebehövs, utan att de är skadliga för och värl-dens framtida säkerhet.Anf. 32 ():Fru talman! Det som utrikesministern läste upp förett par timmar sedan får inte bara förbli ord. Om viinte vågar fylla orden med innehåll blir de tomma ochsaknar grund, och det går inflation i orden i utrikes-politiken. Kan det vara därför som många människortycker att vi har en visionslös och fattig tillvaro? Ärdet möjligen därför som kammaren i princip harvarit tom på socialdemokratiska riksdagsledamöter?Det är aldrig någon som ställs till svars i utrikes-politiken. Det hänvisas till dolda förhandlingar, ochdet uttalas vackra ord. Utrikesministern talar om glo-bal rättvisa. Men vad vill regeringen egentligen?Enligt min mening är vi ansvariga för att genomföradet som vi begär av andra länder.I dag har vi också hört positionerasig i NATO-debatten, vilket också görsedan länge. Helt okritiskt och helt utan nyanser sägerman att det enbart är positivt med en NATO-utvidgning. Man talar som om ett svenskt medlem-skap vore ödesbestämt. Då undrar jag: Bär GöranLennmarker skygglappar, eller ser vi exempel på dettraditionsenliga moderata tunnelseendet?Är ett medlemskap i ett mål eller ett medelför förespråkarna, oavsett vilken tidsrymd man disku-terar? Ingen vill förklara varför NATO borde utvidgaseller hur ett svenskt medlemskap skulle bidra tillfreden i vår omvärld. Jag saknar speciellt det globalaperspektivet i den här debatten.Det låter som om det inte finns något alternativ.Så får det naturligtvis inte vara. Så kan vi inte föra endiskussion. Vi måste arbeta för att undergräva bety-delsen av militära allianser - som stjäl resurser somkan användas när det gäller de reella hot som vi stårinför - och bedriva ett aktivt nedrustningsarbete ochgenomföra fredsbyggande insatser. Det är Miljöpar-tiets mening.Fru talman! Jag vill koncentrera mig på tre områ-den : kärnvapen, NATO och upprustning i Euro-pa samt EU:s fredsfrämjande kapacitet och FN-mandat.Det finns en sak som jag tycker är väldigt intres-sant att utveckla av det som utrikesministern sade i sindeklaration. Det gäller det som hon sade om en av-veckling av kärnvapen i : Det går inte att byg-ga en hållbar säkerhetsordning och varaktig fred medmassförstörelsevapen.Vitryssland och har föreslagit en kärnva-penfri zon i . kom nyhetenatt NATO avvisar detta förslag. Förslaget har motta-gits med tystnad. Man har inte fått någon positiv res-pons från omvärlden, inte ens från . Jag vet attden svenska policyn har varit att vi har stött etable-randet av kärnvapenfria zoner varhelst alla stater somhar berörts och som har intressen i regionen har varitöverens. Det tycker jag är en väldigt passiv inställ-ning.Var utrikesdeklarationen bara en läpparnas bekän-nelse på det här området? Man borde i stället upp-muntra NATO och att lyssna på det härförslaget. Men man har uppenbarligen valt att tiga.Hur ser regeringen på NATO:s avvisande av den härkärnvapenfria zonen? Detta måste för allt i världensäga någonting om, och slå hål på talet om, det nyaNATO som alliansivrarna ständigt pratar om. NATOär inte nytt. NATO bygger på försvarsgarantier ochkärnvapenavskräckning.Fru talman! Jag skall gå vidare i debatten. Jag ärockså intresserad av utrikespolitiska mål:nedrustning. Det målet har jag aldrig hört något partiifrågasätta i kammaren. Kan regeringen acceptera attEuropa börjar upprusta igen för att NATO skall kunnautvidgas? Om man inte kan det undrar jag om det intekan ligga till grund för en rakare hållning från Sveri-ges sida. Det har vi önskat oss från olika partier uti-från olika utgångspunkter.I en rapport gjord på begäran av den amerikanskakongressen skisseras olika alternativ för hur vi-cegradsstaterna skall försvaras om de är medlemmar iNATO. Samtliga alternativ innebär ökade militärut-gifter. Det spänner över kostnader mellan 61 och 125miljarder dollar . Även detbilligaste av dessa förslag förutsätter att vicegradssta-terna höjer sina egna militärutgifter med . Hurser utrikesministern på den aspekten av NATO-utvidgningen?Utrikesministern sade tidigare att i EU villutveckla EU:s förmåga till konflikthantering. Vi kän-ner alla till det finsk-svenska förslag som är framlagtom att EU skall ges militära muskler för att man skallkunna genomföra fredsbevarande verksamhet. Ärutrikesministern beredd att i EU driva att man i för-draget klart och tydligt skall skriva in att insatseralltid skall vila på FN-mandat? Om utrikesministernursäktar kommer jag nu att föregripa henne litetgrand. Jag gissar att svaret blir att det inte behövs,eftersom det är så självklart att ett svenskt deltagandeinte skulle kunna komma i fråga om det inte vilar påFN-mandat. Om svaret skulle bli sådant undrar jagvarför man inte arbetar för att det skall skrivas in ifördraget. Då kan den svenska hållningen delas ocheventuellt följas av alla EU-länder. Man måste i allafall sträva mot det mål som man säger sig förespråka.Slutligen, fru talman, vill jag ta upp det som utri-kesministern sade sist i regeringsdeklarationen. Honsade att svensk utrikes- och säkerhetspolitik skallbidra till fred genom att komma till rätta med konflik-ters bakomliggande orsaker. upp miljöhot och bristande framtidstro.Vi som är församlade här i kammaren vet att riks-dagen har slagit fast att säkerhetspolitik innefattar merän militära hot. Vi står inför andra reella icke-militärahot. I stället för alla de inköp av militära material somgörs i och på andra ställen måste satsningargöras för att motverka konflikthärdar. Det gäller t.ex.de som utrikesministern räknade upp, och jag villlägga till den globala vattenbristen, sociala och eko-nomiska klyftor inom länderna och inte minst detglobala perspektivet mellan nord och syd. När detgäller den bristande framtidstron vill jag avsluta medvad jag sade i början av mitt anförande. Bristandeframtidstro kan underbyggas av ord som inte harnågon mening eller av ord som man inte ser någonpraktisk effekt av. Vad ger det för signaler till depersoner som finns utanför detta hus? Målet för utri-kespolitiken är nedrustning. får vi ständigthöra från socialdemokrater i kammaren att den svens-ka besparingen på vårt eget försvar absolut inte skallses som en nedrustning. Nej, den besparingen är istort sett gjord för att försvaret skall göras mer effek-tivt och slagkraftigt.I det sammanhanget vill jag återigen vända mig tillmoderaterna: ni bakom det internationella måletom nedrustning? I så fall undrar jag vad moderaternatar för ansvar för det målet.Vad menar regeringen med global ekonomisk ut-jämning? Jag är mycket intresserad av att höra utri-kesministern berätta när den handlingsplan där vi seratt regeringen konkret menar allvar med vad mansäger om global ekonomisk utjämning kommer attläggas på bord.Anf. 33 () replik:Fru talman! frågade om de somförordar ett svenskt NATO-medlemskap ser det somett mål eller ett medel. Det får de som förordar ettmedlemskap svara på. Det finns ingen anledning förFolkpartiet att göra det. Däremot ser vi, som jag harsagt i tidigare replikskiften, utvecklingen av NATOmot att bli en gemensam säkerhetsorganisation i Eu-ropa med militära medel som något som det ligger isvenskt intresse att verka för.Jag vill ställa en fråga till . Omjag har tolkat rätt har man en långsiktigvision om total nedrustning. Det har många av oss,men åtminstone på kort sikt tycks haaccepterat tanken på att behöver ett militärtförsvar, om än mindre och annorlunda än det nuva-rande. Då inställer sig naturligtvis frågan: Är hotbil-den mot , på kort sikt, så mycket allvarligareän den är på andra håll i ? Man kan exempel-vis se på utvecklingen i Bosnien. Om hotbilden inte ärallvarligare mot har jag en fråga: Varförskulle man inte även på kort sikt ha ett behov av ettgemensamt uppträdande av demokratier närdet är nödvändigt att ingripa med militära medel? Detmåste i alla fall vara väsentligt mycket bättre än omenskilda stater - europeiska stormakter eller andra -självsvåldigt uppträder som polis i de tyvärr våld-samma konflikter som även har präglatEuropa.Anf. 34 () re-plik:Fru talman! Politik handlar mycket om vilken bildman ger av ett partis uppfattning, ideologi eller stånd-punkt. Jag måste konstatera att vi har sett mode-raterna som de stora ivrarna för militära allianser.Folkpartiet har intagit en annan position, vilket jagtycker är glädjande. Det verkar vara så.Vi har olika uppfattningar om det eurocentriskaförhållningssätt som jag menar att förvånande företräder. I mitt anförande efterfrå-gade jag var den globala visionen finns. Hur påverkaren sådan här utveckling, med en militärallians i Euro-pa - där skulle ingå - som med militära me-del kan försvara de europeiska intressena? Var ham-nar det i det globala perspektivet? Och vad är i så fallmålet med det? Är det just att försvara de europeiskaintressena i det här snäva perspektivet? Jag menar attvi måste förkasta det perspektivet om vi har accepte-rat det som flera har upprepat, nämligen att alla haransvar för allting. Detta är jag mycket nyfiken på attfå veta.Miljöpartiet menar, som vet ochsom han också sade, att det är dags att förkasta tronatt det är militära medel som skyddar oss bäst. Vi villockså komma till rätta med konkurrensförhållandetnär det gäller de begränsade tillgångarna och resur-serna mellan å ena sidan fredsbyggande, icke-militärainsatser som stävjar konflikter innan de uppkommeroch å andra sidan uppbyggnad av militära allianser.Som vi ser det kommer att få en upprustnings-effekt av ett utvidgat NATO, och det tycker jag inte ärpositivt. Jag hoppas att delar minuppfattning.Anf. 35 () replik:Fru talman! Den uppfattningen delar jag. Jag ärdessutom övertygad om att en EU-utvidgning och enNATO-utvidgning som gör att demokratierframöver kommer att ingå i samma strukturer ocksåkommer att innebära att den militära rustningsnivånkommer att sänkas rejält i . Då skapar vi näm-ligen förutsättningar för fred, säkerhet och samarbete.Folkpartiet har, i den debatt som pågått de senastetvå åren, aldrig förespråkat ett svenskt NATO-medlemskap. Vi har förespråkat att aktivtskall medverka till att understödja en utveckling iriktning mot strukturer, även militära, som skapar engemensam säkerhetsorganisation för . Då ställsfrågan i debatten, av politiska motståndare och avjournalister, om kan tänka sig att Sverigeär med i en sådan. Det vore ju märkligt om man sva-rade nej på den frågan. Målet för vårt agerande haraldrig varit svenskt medlemskap i utan attmedverka till att NATO, som är det militärahuvudspåret när det gäller att skapa en framtida ge-mensam säkerhetsstruktur i , också blir dennagemensamma säkerhetsstruktur. Sedan får vi ta ställ-ning till om skall vara med i denna eller ej.Annika frågar också hur man skall sedetta i ett globalt perspektiv. Såväl hon som övrigahär i kammaren vet att det inte finns något parti iSveriges riksdag som under merenvetet än krävde att även skulleagera för att FN tog ansvaret. Så blev inte fallet, ochdå står vi där med de europeiska lösningarna när detgäller de europeiska problemen. Det är inför denverklighetsanalysen som vi konstaterar att NATO ärhuvudspåret. Som vet är det eninsikt som delas av alltfler av hennes partivänner iexempelvis Tyskland.Anf. 36 () re-plik:Fru talman! Då ser jag plötsligt en annan möjlig-het, nämligen att och gemen-samt verkar för att ge FN de resurser och instrumentsom krävs, i stället för att på grund av en gammalerfarenhet förkasta möjligheten att låta FN sköta så-dana här insatser. Jag menar att det är ganska de-struktivt att förkasta den lösningen bara för att detblev så här i ett fall och därmed också acceptera upp-rustning i genom en utvidgning av NATOeller bygga någon annan lösning. Det tycker jag voreolyckligt.Plötsligt fick vi också höra att ett utvidgat NATOkanske leder till nedrustning. Det var ett nyttinslag i debatten, och det får väl kallas ganska visio-närt. Men jag tycker ändå att man kritiskt måstegranska den utveckling av NATO som sker ur ettglobalt perspektiv. Som jag minns det var målet -får gärna rätta mig om jag har miss-tolkat det - en alleuropeisk lösning med militära me-del som man kan ha till hands. Men är målet globalfred, eller är det att säkrar sätt att ta till varasina intressen? Däremellan kan jag inte hitta någonkompromiss.En global fred på lång sikt kräver att regioner ochsammanslutningar av stater inte bara ser till och för-svarar sina egna intressen - här finns naturligtvisockså kopplingar till vad som händer inom EU förtillfället - utan också har en vision och arbetar för attuppnå den utan att ta omvägar via upprustningar,militära lösningar och militära allianser och utan attlåta sig invaggas i en falsk trygghet inom en allianskalla armar. Jag tycker att vi i riksdag nuborde kunna förkasta det synsättet.Anf. 37 ():Fru talman! Låt mig först säga att jag finner dethäpnadsväckande att höra jämställaNATO och FN som utbytbara organisationer när detgäller att skapa fred och säkerhet. ärväl inte okunnig om vad som har lett NATO från dessbegynnelse, nämligen att skapa krig genom av-skräckning, och vad som har lett FN från dess begyn-nelse, nämligen att skapa fred och säkerhet medfrämst fredliga, icke-militära medel. Dessa organisa-tioner, , är inte utbytbara och kan intejämföras på det sättet.Fru talman! Utrikespolitiken är vår främsta för-svarslinje. Det uttrycket myntade en gång syftade på den aktiva utrikespolitik som Sverigeförde och under hela det kalla kriget.Det var sant att en aktiv utrikespolitik då höll ossutanför konflikter, som fick rykteom sig att värna små staters integritet mot stormakter iöst och väst.Denna handlingslinje, att utrikespolitiken är vårfrämsta försvarslinje, har bestått genom de föränd-ringar som har skett i vår omvärld. Egentligen har dennog aldrig ägt större giltighet än . , när detkalla kriget är över och blockpolitiken är död, kan vispela på alla de instrument som finns i den säkerhets-politiska orkestern. Krigstrumman har förvisso aldrighaft någon framskjuten roll vid framträdan-den, men har den fått inta en ännu mer undan-skymd position i den allra bakersta raden. spelarförsvaret främst på en rad andra instrument med mju-kare toner och i harmoni med den övriga orkestern.Utrikes- och säkerhetspolitiken blir två alltmersammanflätade element. I säkerhetspolitiken ingårockså utvecklingssamarbete och bistånd, handel ochmellanfolkligt utbyte samt nedrustning och samver-kan, bilateralt och i internationella organ. Vi talar om ett vidgat säkerhetsbegrepp, ett nytt säker-hetstänkande, där säkerhet inte bara betyder staterssäkerhet utan också människors säkerhet. Det härvidgade säkerhetsbegreppet ger oss ett markant ökathandlingsutrymme i vår strävan efter fred och säker-het.Fru talman! De förändringar i svensk säkerhets-politik som jag talar om tar naturligtvis sin utgångs-punkt i de förändringar som skett i vår omvärld. Dehot som riktas mot oss är inte militära. och konflikter i världen har minskat dramatiskt.Vi ser också ett helt nytt konfliktmönster växafram. Under det utkämpades krig i huvud-sak mellan stater över en politiskt eller ideologisktdefinierad tvistefråga. har krig och konfliktermellan stater blivit ovanliga. Konflikter har inte läng-re sin grund i staters fiendskap. Nästan alla konflikteri dag äger rum eller åtminstone börjar inom stater.Vid universitet har ett projekt statistisktöver studerat konflikters orsaker.