prot · GK09118 · 1997-06-11 00:00:00 — Det står ni bakom. Vi hade enförmögenhetsskatt som t.o.m. slopades. Från början,, hade vi ingen beskattning på O- och OTC-listade aktier. berömmer ni er om att det är kvar.Det är bra att det är kvar. Det tycker jag också, menförmögenhetsskatten finns där. Dessutom har vi denA-listeproblemtik som finns.Den viktiga frågan till är: Är niberedda att medverka till att halvera sjuklöneperio-den? Svara ja eller nej! Vi kan göra det gemensamt iriksdagen snabbt.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag vill ställa en rak fråga till BoLundgren. Han kan inte svara på den , men detfinns väl moderater senare i debatten som kan svarapå den. Han har sagt att man skall ge 20 miljarder tillSydkraft. Jag frågar: Vems pengar är det? Är detegna, eller hur tänker han?Jag tycker att han rör sig litet vårdslöst med be-loppen.Sedan har , liksom många andra mo-derater, litet otur. Han talar om att elpriset skall stiga.Vi har ju faktiskt nu ett lägre elpris än tidigare.Många talar om att vi kommer attfå fortsatta prissänkningar.När jag tittar på politik och BoLundgrens efterlämnade reservationer är det intres-sant att se vilken liten känsla man har för vården,omsorgen och skolan. Enligt och mångaandra har vi vårdköer i samhället, men de är intebredda att ställa upp och tillföra pengar till just vår-den och omsorgen. Jag tycker att det är betecknande.I stället vill sprida pengarna tillskattesänkningar för de människor som har de bästaekonomiska villkoren. Detta, , är enpolitik som är felaktig ur fördelningspolitisk synpunktoch som icke kan ställa upp på.Anf. 55 () replik:Herr talman! Det finns många frågor man skullevilja ställa till och . Det ärinte alltid lätt att få en klar bild av vad de egentligenvill ha för politik.Ta t.ex. det sista han nämnde här. Han berömdesig om sjunkande elpriser. I andra sammanhang sägersig vara för en skatteväxling för miljön sominnebär att man höjer skatterna på just energi, dvs.bl.a. el, och i stället sänker dem på arbete, vilket in-nebär att elpriset stiger som priset på ar-betskraft sjunker. Vad vill egentligen ?Man kan också fråga sig om , som i en delsammanhang säger sig vilja ha en stark miljöprofil, ärnöjda med de stora neddragningarna på . Det handlar om exempellöst stora neddrag-ningar på . Man slaktar stora delar avde viktiga miljöprogram som vi har, t.ex. miljöunder-sökningar för att vi över huvud taget skall veta hurmiljötillståndet ser ut. Vi får inte ens in grundfaktalängre på samma sätt som . Sådana saker harskurits bort . har medverkat till detta ochförsvarar det aktivt.Det kommer en del lustiga uttalande också. sade att det är viktigt att gå från defen-sivt sparande till offensivt satsande. Vad menar hannär det gäller privatekonomin? Menar han att hushål-len skall sluta spara och i stället börja slösa igen? Ärdet den typen av efterfrågepolitik som stårför? Är det den typ av ekonomisk politik som Centernvill ha nu? Det vore intressant, inte minst ideologiskt,att få veta var står.Anf. 56 () replik:Herr talman! Jag tror att får svårt attmäta sig med när det gäller åtgärder föratt främja miljön och främja ett miljöriktigare samhäl-le. Jag vill bara nämna några exempel.I det här betänkandet finns åtgärder i mångmil-jardklassen för satsningar på det hållbara . Vihar pengar från MISTRA som har använts och an-vänds till miljösatsningar. Vi har Östersjömiljarden.Den används till miljösatsningar i Östersjöområdet.På initiativ har vi också inrättat en särskildmiljöteknikdelegation som kan vara med och stimule-ra framväxten av miljöteknik. Jag tycker att det ärriktigt. På miljöområdet finns många av framtidensjobb. Miljöteknik och miljöområdet hör framtiden till.Där kommer också nya företag att kunna skapas ochnya produkter att kunna tas fram. Man kommer attkunna vinna nya marknader.Detta är konkreta åtgärder som väcker respekt ochbeundran i olika delar av samhället. Jag hoppas attRoy kan ge sitt bifall till den här typen avåtgärder. Det är bra om ni gör det. Däremot tycker jagatt skall vara litet försiktig med tankepå att inte riktigt mäktar med att delta iden energiomställning som vi nu skall genomföra.Anf. 57 () replik:Herr talman! gav prov påjust det jag kritiserar för. Man utvecklar enhel del argument på miljösidan som är bra och sedangör man tvärtom.Men hur man än räknar samman de budgetar somCentern har varit med på, hur man än räknar framåtoch bakåt, visar det sig att det totalt sett är stora ned-skärningar på miljöområdet. Ni kan inte slingra er uratt det faktiskt görs kraftiga nedskärningar inom . Sedan görs det en del andra saker somdelvis kompenserar nedskärningarna, men inte när detgäller det grundläggande miljöarbetet. När t.o.m. deviktiga miljömätningarna som ligger till grund för allabedömningar kring miljön delvis måste läggas ned, ärdet allvarligt.Det är typiskt . Det sitter på ytan. Det ärinte svårt att mäta sig med i miljöfrågor -tyvärr. Jag skulle önska att ni mer gjorde vad ni sade.Det vore intressant att få en kommentar när detgäller EMU. har ju gått ut och försökt profi-lera sig som motståndare till EMU. Men förstår jagatt man accepterar grundlagsändringar som innebär attEMU-inträdet kan vara för handen. Det är grund-lagsändringar som bara motiveras av den tredje fasen,även om det formellt ligger i den andra fasen. Det ärändringar som bara motiveras av detta. Det stämmerju dåligt. Det är en bakvänd politik. Man säger en sakoch börjar göra en annan.Jag skulle också vilja veta var egentligenstår i fråga om arbetstidsförkortning. Det är en av defrågor som diskuteras mest utanför det här huset, ute ilandet. Vad vill egentligen i den frågan?Anf. 58 () replik:Herr talman! Vi har flera gångerhört att , med adress till andra partier,har sagt att man inte står för ingångna avtal. Därför ärdet förvånande att tycker att vi skallbryta avtal.När det gäller fas två och förändringar av Riks-bankens roll och ledning har vi förpliktat oss till det isamband med EU-medlemskapet. Vi står vid ingångetavtal. Vi bryter inte det. Jag tycker att det rimmar litetilla med tanke på vad har sagt.På miljöområdet och energiområdet finns mycketav framtidens jobb. Miljöpolitik handlar inte bara omett konto på , även om det kanvara nog så viktigt. Miljöarbetet måste drivas på bredfront. Vi måste t.ex. få fram energisnålare bilar,energisnålare kylskåp och hushållsmaskiner ochenergisnålare teknik. Det här tas ju fram på mångaandra områden, inte bara på Miljödepartementet.Miljöfrågor handlar inte bara om ett departement ellerett politikområde, det handlar om flera olika områden.Jag tycker att det är bra att den privata konsumtio-nen ökar, så att människor kan börja köpa saker ochting som de förut inte har haft råd att köpa eller intehar ansett sig kunna köpa därför att de var osäkra närdet gäller utvecklingen av ekonomin. De lägre räntor-na gör ju att många svenska hushåll har en be-tydligt större plånbok att röra sig med, och det tyckervi är bra.Avslutningsvis, herr talman: Det här är den sistadebatten för denna vårsession, och jag ber att få önskakollegerna i finansutskottet, kammarens ledamöteroch personal en skön sommar. Svensk ekonomi gårmot ljusare tider. Det gör också det svenska klimatet.Anf. 59 Finansminister ():Herr talman! Jag vill börja med att rikta ett tacktill finansutskottet och dess ledamöter för ett gottsamarbete under det gångna riksdagsåret. Jag villsärskilt vända mig till och Per-OlaEriksson som på ett mycket framgångsrikt sätt har lettarbetet i utskottet, vilket bl.a. har resulterat i det be-tänkande som senare skall ta ställning till idag.Det är ett mycket värdefullt betänkande, eftersomdet lägger fast riktlinjer och innehåller konkreta åt-gärder inom den ekonomiska politiken. Jag tänkernaturligtvis framför allt på den fråga som är denviktigaste av alla att arbeta med, nämligen sysselsätt-ningen - att få flera människor i arbete så att vi stegför steg kan nedbringa arbetslösheten.Det görs ju genom de fem prioriterade områdensom regeringen efter förhandlingar med Centerpartietlyfte fram i vårpropositionen och som också åter-finns i betänkandet. Det är att satsa på vård, skola ochomsorg, att ytterligare bygga ut utbildningen, inteminst den högre utbildningen, att satsa på hållbartillväxt i , att ge ytterligare stimulanser tillföretagande och att utveckla och förnya arbetsmark-nadspolitiken.På dessa fem områden kan vi satsa. Vi gör detmed hederligt intjänade pengar. Vi behöver inte lånapengar i eller utlandet för att åstadkomma desatsningarna. Det här är insatser vi kan göra samtidigtsom vi står fast vid och fullföljer den budgetsaneringsom vi har åtagit oss att genomföra.Herr talman! var jag på ett ekofinmöte iLuxemburg. Som ni alla vet befinner vi oss i en gans-ka turbulent period med tanke på utvecklingen avvalutaunionen. Det har varit en händelserik vecka.Förra veckan gav den socialdemokratiska partistyrel-sen sitt besked i frågan om relationer tillvalutaunionen. På motsvarande sätt har det hänt sakerframför allt i och allra mest i ,med en ny regering som tillträder.Det här får konsekvenser för valutaunionen. Jagkan konstatera att av de här tre länderna är det ingentvekan om att det svenska ställningstagandet är detsom har väckt minst uppståndelse. Det har mött enbetydande förståelse. Det har inte mött någon kritik.Jag kan konstatera att de flesta väldigt gärna vill hamed i valutaunionen. Det är ingen som harsagt att inte duger, att vi inte skulle vara kva-lificerade att delta. Tvärtom anser man att iallra högsta grad lever upp till de skyldigheter ochkrav som ställs på de kommande medlemmarna ivalutaunionen.Sverige kommer av allt att döma att med godmarginal klara samtliga de ekonomiska konvergens-krav som har ställts för deltagande. Vi behöver inte isista minuten tillgripa ytterligare panikåtgärder, vibehöver inte använda oss av kreativ bokföring, vibehöver inte begära uppskov och vi behöver inte tänjaoch tolka konvergenskraven. Vi klarar dem. Vi kan seatt en rad andra länder, även tongivande länder -founding fathers, som det heter - har betydande svå-righeter att klara konvergenskraven.Trots den osäkerhet som råder och som kommeratt råda ännu någon tid, är jag övertygad om att valu-taunionen kommer till stånd enligt den tidsplan somär fastlagd. Jag vill gärna lägga till - jag har sagt detförut - att jag hoppas att det kommer att fungera bra.Det är naturligtvis ett svenskt intresse att det kommeratt göra det. Däremot tror jag inte att det är sista kri-sen vi möter i samband med valutaunionen. Vi kom-mer säkert att se nya svårigheter under resans gång,framöver.Men det må ju vara en tankeställare för de allramest ivriga förespråkarna för ett snabbt svenskt inträ-de i valutaunionen, när man ser vad som händer. Jagmenar att det ställningstagande som den socialdemo-kratiska partistyrelsen har gjort är väl avvägt ochklokt i den situation som vi nu befinner oss i. Det ärviktigt att slå fast att har skaffat sig en reellhandlingsfrihet när det gäller våra relationer till valu-taunionen.Ett land som inte förmår att av egen kraft hållaordning på sin ekonomi kan behöva hjälp utifrån föratt göra det. Det kan hävdas att för några årsedan var i en sådan situation. Man skulle kunna jäm-föra med en dam, , med mycket svällandeformer, närmare bestämt svällande underskott ochsvällande skulder. Då kan det behövas en stödkorsett.Man kan se valutaunionen och den därtill hörandestabilitetspakten som en sådan stödkorsett. Det har juvarit ett argument som vissa anhängare av ett svensktdeltagande i valutaunionen har använt. Vi skulle inteduga till att själva bedriva en förnuftig ekonomiskpolitik, säger de, utan vi skulle behöva hjälp av ut-omstående krafter, av en utifrån påtvingad disciplin.Jag tycker att det synsättet i grunden är ganskamotbjudande. Det skulle ju vara en inkompetensför-klaring av oss svenskar. Vi skulle inte klara att skötavår ekonomi själva.Men det är kanske inte så konstigt att sådana syn-sätt har växt fram, med tanke på hur det såg ut isvensk ekonomi för bara några år sedan.Paradoxalt nog skulle den lösningen inte ha ståtttill buds just i en sådan här situation, med rop påutomstående disciplinerande krafter, rop på en stöd-korsett. var inte ens i när-heten av att kvalificera sig för ett medlemskap i valu-taunionen, eftersom vi inte kunde uppfylla konver-genskraven. Lika litet skulle vi ha uppfyllt de krav påvaraktigt låga budgetunderskott som ställs för deländer som är med och som skall följa stabilitetspak-ten. Om hade varit med skulle vi ha drabbatsav väldigt stora böter.När vi som bäst hade behövt valutaunionen hadevi inte blivit accepterade som medlemmar. Det är denenkla sanningen.Nu är situationen den rakt motsatta. kom-mer av allt att döma att uppfylla de ekonomiska kon-vergenskraven, och vi behöver inte tillgripa fler åt-gärder och behöver inte tricksa för att klara detta.Sverige har den lägst värderade guldreserven av allaEU-medlemmar, och jag kan försäkra att det inte finnsnågra planer på att skriva upp värdet på den svenskaguldreserven.Det mål som regeringen har lagt fast, nämligen attetablera ett överskott i de offentliga finanserna med2 % av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel, ärmer ambitiöst än vad som gäller i något annat EU-land, mer ambitiöst än vad som krävs i stabilitetspak-ten. Med andra ord behöver vi inte stödkorsetten, utanvi kan klara oss av egen kraft.När vi nu uppfyller kraven för att var med i valu-taunionen kan vi alltså frimodigt ta ställning till om vivill bli medlemmar. Det är våra egna intressen ochvåra egna värderingar som skall avgöra det valet. Detär inte något tvång utifrån, och det är inte heller nå-gon brist på självförtroende som skall bestämma detvalet.Man kan tycka, herr talman, att det här är en dis-kussion som går över huvudet på folk, är alltför ab-strakt och för långt från verkligheten. Jag menar attdet inte är så. Vad det i grunden handlar om är att viskall vara herre i vårt eget hus, inte skall vara i klornapå några långivare, svenska eller utländska.Vi behöver en stark ekonomi, därför att det är enförutsättning för att vi skall återskapa ett utrymme förett reellt politiskt beslutsfattande, där våra intressenoch våra värderingar påverkar utvecklingen i det härlandet. Vi skall ha en stark ekonomi för att klara enåtergång till full sysselsättning. Vi behöver en starkekonomi, därför att det är en förutsättning för att slåvakt om och utveckla den sociala välfärden. Vi behö-ver en stark ekonomi för att kunna sträva efter enjämn fördelning av levnadsstandarden. Och vi behö-ver en stark ekonomi t.o.m. för att kunna göra ett ochannat misstag utan att det skall slå tillbaka i form avstigande räntor och ökad misstro.Nu finns det de i debatten som uppträder som ettslags kassandror och varnar för risken att vi i Sverigeär på väg att upprepa misstag som gjordes . De pekar på att vi kan hamna i en högkonjunk-tur som leder till överhettning, som leder till att poli-tiker spenderar för mycket, mer än vad ekonominegentligen tål, och som leder till en lönebildning somhelt spårar ur.Jag vill inte vifta bort den kritiken. Det finns alltidrisker, och det kan begås misstag. Det finns risk föröverbud och risk för att särintressenas parad åter visarupp sig. Jag menar att vi politiker, oavsett om vi sitteri regering eller i opposition, har ett ansvar för att setill att utvecklingen går i kontrollerade banor.Många av dessa varningar är ändå överdrivna. I enrad väsentliga avseenden har vi nämligen en mycketstarkare situation än vad vi hade på 80-talet.Vi har genom ett gott samarbete mellan regeringoch riksdag reformerat den statliga budgetprocessen.Den nya budgetprocessen ger oss långt bättre möjlig-heter att ha kontroll över utgiftsutvecklingen än vadden gamla budgetprocessen gjorde.Vi har ett bättre skattesystem, genom den storaskattereform som genomfördes ,med lägre skattesatser, mera begränsade avdragsmöj-ligheter och mer likformiga skatteregler, som inte gersamma möjligheter till lånefinansierad spekulationsom på 80-talet.Vi har ett större förtroende för penningpolitiken,och jag välkomnar den fempartiuppgörelse som träf-fades i den frågan.Vi har lägre inflationsförväntningar i svensk eko-nomi, och det är också mycket viktigt inför framtiden.Vi har ett större internationellt beroende. Man kansäga att det är på gott och ont, men det innebär attrisken för 80-talsexcesser är mindre nu och framöver.Förhoppningsvis har vi också vissa hågkomster från80-talet som gör att vi undviker en del av de misstagsom begicks då.Även om vi skall vara vaksamma och även om detfinns risker står vi väsentligt mycket starkare rustadenu än vad vi gjorde under 80-talet.Herr talman! Den viktigaste uppgiften är, som jagsade, att vi skall sätta fler människor i arbete ochskapa fler jobb, så att vi steg för steg kan nedbringaarbetslösheten i . Vi för en sysselsättningspo-litik som skall bygga på fem hörnstenar.1. Det är arbets- och utbildningslinjen som gäller.2. De flesta nya jobb skall skapas i den privata sek-torn.3. I den offentliga sektorn skall vi prioritera verk-samheterna - vården, skolan, omsorgen, lag ochrätt - före transfereringar.4. Vi skall förbättra lönebildningen. Det är ett ansvari första hand för arbetsmarknadens parter.5. Vi får inte äventyra politiken som siktar till starkastatsfinanser och ett fast penningvärde.Vi har lagt en god grund för det här genom sane-ringen av statsfinanserna och genom saneringen avhela den svenska ekonomin. De grundläggande fakto-rerna i ekonomin är tillrättalagda.Jag kan konstatera att den brittiska tidningen anser att , från att ha intagit entjugosjätte plats när det gäller de grundläggandemakroekonomiska förhållandena, nu går upp på enförsta plats i en vid jämförelse med många andraländer.Till detta kommer den konjunkturuppgång som vinu ser allt starkare tecken på. Till detta kommer att vinu äntligen ser tecken på en stigande framtidsopti-mism, en ökad tilltro till svensk ekonomi och därmedockså en ökad vilja hos människorna i vårt land attsatsa och se framåt. Vidare är det de åtgärder somregeringen i samarbete med har vidtagitgenom sysselsättningspropositionen ochgenom den vårproposition som jag utgår från ochhoppas att senare kommer att ställa sigbakom.Allt detta sammantaget kommer att innebära att vifår en successiv förbättring av arbetsmarknadsläget ivårt land och en successiv minskning av arbetslöshe-ten.Herr talman! När jag stod här i talarstolen den 15april hade jag hoppats kunna säga att det våras förSverige. Tyvärr var vädret utomordentligt uselt dendagen, så jag fick nöja mig med att säga att det ljusnarför . Jag drog då en parallell till utvecklingen iden svenska ekonomin - vilket någon kanske förstod.Nu har det gått , och det har inte baravårats för utan hunnit bli sommar också, ochdet har gått med en förfärlig fart. En motsvarandeutveckling kan vi också skönja i den svenska ekono-min, fast kanske inte riktigt lika fort. Jag hoppas attutvecklingen inte går lika fort som den har gjort rentmeteorologiskt, utan att vi kan få en successiv för-bättring av ekonomin och arbetsmarknaden, att viskall få värme men inte överhettning, att vi skall hatillväxt men inte några excesser, att vi skall ha ord-ning och reda och en god kontroll över utvecklingen.Då finns det mycket starka skäl som talar för en för-bättring som kan hålla i sig framöver.Därför, herr talman, kan jag sluta med att säga attjag är lika glad som jag var när jag stod i talarstolenden 15 april.Anf. 60 BO () replik:Herr talman! Låt mig först konstatera att om dethade funnits ett europeiskt valutasamarbete, som detsom nu planeras, och hade varit med i det på80-talet skulle vi ha undvikit de saker som själv nämnde i sitt anförande, dvs. den inflation-sekonomi och spekulationsekonomi som vi hade un-der andra hälften av 80-talet.Det är skäl som talar för att eftersträva den stabili-teten . Det vore väldigt intressant om finansminis-tern kunde ge uttryck för vad han faktisktsiktar mot när det gäller det europeiska valutasamar-betet.Sedan säger - jag har hört det två åri rad - att den viktigaste frågan är frågan om arbets-lösheten. Steg för steg skall vi bringa ned arbetslöshe-ten. Det är nästan exakt samma formulering som hör-des och i fjor, när vi hade extra riksdags-session. Men har vi inte väntat nog? Har inteden halva miljonen arbetslösa, och fler därtill, väntatlänge nog?Erik säger att man lägger ett program -det sade han också - och att det skallge nya jobb. Det är ett program som vi finansierarsjälva. Det kostar, och det skall vi finansiera.Men de jobb som växer fram i den privata sektornkostar inte. När säger att jobben kostarvisar det att det är frågan om åtgärder för att avvecklaarbetskraft - Kalmarmodellen. Det är det som kostar.Jobb i den privata sektorn kostar inte, utan gertvärtom intäkter och minskar kostnader. Varför dåinte göra någonting för att jobben skall växa fram iföretag? Det är det som saknas. Mycket kan görasutan att det kostar ens någonting. Ramarna för lönebildningen -balansen på arbetsmarknaden - bestäms här i riksda-gen. Där vågar ni inte göra någonting. Det gällerarbetsmarknadsregleringen och skatten på arbete, somhar höjts kraftigt och som skulle kunna sänkas. Detgäller skatten på kapitalbildning och särskilt förmö-genhetsskatten. Varför, , gör ni ingen-ting? Har vi inte väntat nog?Anf. 61 Finansminister ():Herr talman! talar om att det väntaspå resultat i sysselsättningsutvecklingen. Jag kanförsäkra : Vad det än är som präglarregeringens arbete så är det inte att vi väntar. Vi äroerhört aktiva. Det har varit nödvändigt att vara aktiv.Först och främst måste man få ordning i det statsfi-nansiella kaos som och andra lämnadeefter sig. Det är en nödvändig förutsättning för att fåordning på sysselsättningen.Vi har med allt större kraft kunnat sätt in åtgärderför sysselsättningen. De resultaten kommer. Det kanBo Lundgren vara alldeles övertygad om. Under BoLundgrens tid i regeringen försvann det 500 000 jobbi , varav det stora flertalet i den så omhuldadeprivata sektorn. Vi har en positiv utveckling i denprivata sektorn. Den är otillräcklig, men det går ändååt rätt håll. Jag är övertygad om att den utvecklingenkommer att förstärkas , och än mer under dekommande åren. behöver inte oroa sig.Vi kommer att se de resultaten successivt.Det ställdes en fråga om valutaunionen. Hade detfunnits ett samarbete tidigare hade vi inte sett dessaolyckor i , sade . Jag försöktebeskriva problemet i mitt anförande. Man kan möjli-gen argumentera att en valutaunion kan vara ett visstskydd mot en moderat politik. Det kan ligga någon-ting i detta. En del av de excesser som förekom hadekanske inte varit möjliga, men å andra sidan hadeSverige aldrig blivit insläppt i någon valutaunion medde hiskliga underskott som åstadkoms under denborgerliga regeringstiden. Det är det som är dilemmat.Min grunduppfattning är fortfarande att vi skallklara ut problemen av egen kraft och inte för att vitvingas till det av andra länder eller av någon valu-taunion.Anf. 62 BO () replik:Herr talman! har självtalat om 80-talsmisstagen. Han hoppas att vissa avdem inte skall upprepas. Jag slipper citera , KlasEklund och andra medarbetare som har talat om varproblemen uppstod. Låt oss lämna den delen. Den harErik själv klarat ut. Ta inte den gamla ram-san.Det jag talade om var att 80-talsproblemen i storutsträckning kunde ha undvikits om vi hade varit medi ett valutasamarbete. Det visar också vilken styrkadet ger oss på köpet. Det är intressant i sig att vi skallklara vår ekonomi utan disciplinerande åtgärder. Detskall vi kunna göra.Nu säger att resultatet kommer närdet gäller sysselsättningen - när det gäller att få nedarbetslösheten. I vårpropositionen bedömer Finansde-partementet självt att av arbetskraften kommeratt finnas i extraordinär utbildning, AMS-åtgärdereller öppen arbetslöshet . Fler skall vara doltarbetslösa och färre öppet arbetslösa, men det är ändå13 %. Siffrorna kan kanske komma ned någon bit till.Det får vi verkligen hoppas, men det är ändå enormatal. Efter en uppgång i ekonomin, som på, är vi fortfarande i den situationen.