prot · GK0994 · 1997-04-23 00:00:00 — Jag skojarlitet grand, men det här är en mycket allvarlig fråga.Det allvarligaste med det här förslaget - nu i slutetav debatten lutar det åt att det kommer att vinna ma-joritet i - är att det är uppenbara risker fördessa stackars barn som finns ute i olika givarländer,som lever under obeskrivliga förhållanden, dessa barnsom blir föremål för adoption och där det inte ärsällsynt att de redan har en allvarlig diagnos. Varjedags fördröjning, varje veckas fördröjning, kan fak-tiskt medföra att barnet dör i avvaktan på adoption.Skall vi behöva uppleva att det inträffar på grund avett illa genomtänkt beslut i riksdag?Anf. 52 () re-plik:Fru talman! sade att barn med all-varlig diagnos kommer att dö om vi fattar det härbeslutet och att riksdag i så fall får ta på sigansvaret för det. Då glömmer bort attden allvarliga diagnosen i så fall också skall förmed-las till de tänkta adoptivföräldrarna. De behöver haåtminstone någon dag på sig för att avgöra om deklarar av att ta emot ett barn med denna allvarligadignos. Man skall inte glömma bort den sidan av denhär saken.Vem är bäst på adoptionsfrågor, frågades det här.Det är självklart att adoptionsorganisationerna har kunskap när det gäller adoptioner. Men jag är inteså säker på att de för den skull skall ha det sista avgö-randet och därmed också ha möjlighet att ompröva enhemutredning och ett beslut som har fattats i en so-cialtjänstnämnd. Där går våra åsikter isär.Vi har gjort vårt ställningstagande främst för bar-nens skull. Vi tycker inte att det är rimligt att en or-ganisation överprövar ett myndighetsbeslut när detkommer till det sista viktiga avgörandet.Anf. 53 () replik:Fru talman! Det märkliga är att uppenbarligen har stort förtroende för organi-sationerna i andra sammanhang, men just den här sistabiten kan hon inte ställa upp på.Kerstin sade att föräldrarna ocksåskall få en rimlig chans att sätta sig in i om barnet haren diagnos. Men det sker ju även , och det haradoptionsorganisationerna hand om. Det vet jag ge-nom att en mig närstående person är behjälplig medatt översätta dokument när det gäller hälsan hos barnsom blir föremål för adoption. Det har alltså inte medden här saken att göra.Visserligen kan det bli en fördröjning redan underden första delen av processen, men varför vill KerstinHeinemann medverka till att fördröja processen ytter-ligare genom att lägga det här ansvaret på social-nämnden, som uppenbarligen har andra saker attsyssla med än adoptioner? Där finns det en uppenbarrisk för att man inte kan hålla den stipulerade tiden på14 dagar utan att det blir ytterligare fördröjningar.Varför tar inte blivande adop-tivföräldrars oro på allvar?Anf. 54 () re-plik:Fru talman! Jag och tar de blivandeadoptivföräldrarnas oro på allvar. Därför har vi ocksåsett till att få in en skrivning om att detta skall skeskyndsamt.Jag har inte sett och ingen av talarna här har kun-nat visa att adoptionsorganisationerna, om de skullegöra den andra prövningen, kan göra den väldigtskyndsamt. Det har vi inga som helst belägg för. Menvi förespråkar som sagt en annan princip.Den här prövningen har inte skett tidigare - denskall göras enligt den nya lag som kommer till. Vi serden prövningen som ett myndighetsutövande somman inte utan vidare lägger över på en organisation,som dessutom som också har sagtfaktiskt har ett egenintresse.Anf. 55 ():Fru talman! Vid internationella adoptioner är detbarnens bästa som är målet för alla åtgärder: Det ärbarnens intressen som skall främjas. Därför måsteverksamheten med internationella adoptioner upprätt-hållas och stödjas på hög etisk nivå.Det innebär hänsyn till barnens rättigheter och in-tressen men också hänsynstagande till övriga berördai adoptionsprocessen. Till dessa hör barnets biologis-ka föräldrar, syskon och släktingar, ofta osynliga iadoptionsprocessen. Det är av stort värde att utskottetså tydligt betonat att det är barnets bästa som skalltillgodoses nu när vi står i beredskap att anta nyaregler på adoptionsområdet.Fru talman! Vi glömmer lätt bort den tragedi somalltid finns i bakgrunden till en internationell adop-tion. En kvinna måste - kanske under stor vånda -lämna bort sitt barn för att det skall få en framtid i ettfjärran land. Hon tvingas till detta av fattigdom, avrisken för social fördömelse eller för att arbetsgivarenannars kommer att köra bort henne från hennes arbe-te. Hon hoppas på goda förhållanden för barnet - entrygg uppväxt.För barnets del innebär tragedin bl.a. att det skiljs- minst en gång, ofta - från sin vårdare,från den som barnet kanske kommit att hysa tillit för.Eller också har det levt på en institution där förhål-landena inneburit att någon känslomässig anknytninginte kunnat äga rum. Tragedin är den mörka bakgrun-den till adoptionen, som blir barnets möjlighet att fåen familj och få ett gott liv. Men enbart den formellaadoptionen ger inte automatiskt detta resultat. Fördetta fordras mycket annat.Riksdagen skall om fatta beslut om attgodkänna om skydd av barn ochsamarbete vid internationella adoptioner. Jag serkonventionen som ett mycket viktigt instrument för attgarantera den etik och den hänsyn som är ett måste ide internationella adoptionerna.Som ordförande i för internationel-la adoptionsfrågor, , har jag kommit i kontaktmed barnens ursprungsländer. Trots att jag har haftmitt uppdrag har jag haft tillfälle att tadel av den vikt ursprungsländerna lägger vid etiken iadoptionerna - att barnhandel eller otillbörlig påver-kan på dem som har ansvar för barnet helt skallomöjliggöras. Vetskapen om att adoptionen har gåtträtt till är också något av det viktigaste för att barnetunder sin uppväxt skall acceptera sin nya tillvaro ochkunna återskapa den tillit som en gång gick förlorad.Konventionen ger anvisningar till ursprungslän-derna och till mottagarländerna om vad som måsteiakttas. Reglerna i konventionen har inte kommit tillöver huvudet vare sig på dem eller på oss. har ursprungsländerna och mottagarländernatillsammans utarbetat konventionen. Många av be-stämmelserna har tillkommit som direkta krav frånursprungsländerna. Barnens intressen och barnensbästa tillgodoses på flera sätt. Kravet på att adoptiv-föräldrarna skall ha tillfredsställande kunskaper ombarn och barns behov och vara informerade om adop-tionens innebörd är ett viktigt sätt. har sedanlänge rekommenderat en sådan förberedelse.Kommunerna och adoptionsorganisationerna er-bjuder gruppsamtal och cirklar. En adoptionsorgani-sation har utarbetat en distansutbildning - det är braför vårt vidsträckta land, som på sina ställen är glestbefolkat. Vi vet också att det kommer barn hit medskador och handikapp som fordrar stora kunskaperhos adoptivföräldrarna. De flesta adoptivföräldrar ärockså mer än villiga att förbereda sig väl för adoptio-nen. Men det är viktigt att alla får adekvat förberedel-se. Det är därför bra att kravet lagfästs.Konventionen föreskriver också att den ansvarigamyndigheten skall främja möjligheter till hjälp ochstöd efter adoptionen. Även det hälsar jag med till-fredsställelse. Jag förutser att det så småningomkommer en ändring i socialtjänstlagen som tillgodoserdetta krav. har vi i arbetat för attfrämja ett sådan stöd.Nu tror kanske en del att behovet av stöd beror påatt det inte går bra för barnen. Därför är det viktigt förmig att understryka att väsentlig forskning har visatatt den stora gruppen adoptivbarn mår bra. Men vimåste komma ihåg att adoptivbarnen har erfarenheteroch en historia med sig i sitt bagage som vid olikaperioder i livet kan fordra att de får stöd och hjälp.Det gäller inte minst tonårsperioden. Därför skallkravet både på förberedelse och på stöd till adoptiv-familjerna ses som viktiga åtgärder för barnets bästaoch för adoptivfamiljernas bästa.Själva adoptionsproceduren skall naturligtvis gö-ras så smidig som möjligt, men den är bara en litendel - den allra första inledningen till ett barn-föräldra-förhållande som skall hålla livet ut.Fru talman! Jag och de övriga i NIA:s styrelsevälkomnar att ratificerar Haagkonventionen.Det är ett viktigt steg för att främja adoptivbarnensbästa och därför också för att främja adoptivfamiljer-nas bästa.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )7 § Djurskydd m.m.FöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1996/97:JoU10Djurskydd m.m.Anf. 56 ():Fru talman! I jordbruksutskottets betänkande nr10, som vi nu skall debattera, behandlas 22 motion-syrkanden från den allmänna motionstiden. De gällerolika frågor. Det gäller distriktsveterinärorganisatio-nen, djurskyddstillsynen, transporten av djur, djurfo-der och vidare problem kring varroakvalster. Motio-nerna har avstyrkts. Det har oftast berott på att mantagit hänsyn till tidigare ställningstaganden, men ock-så pågående beredning i Regeringskansliet.Stora förändringar har blivit följden av vad somskett när det gäller distriktsorganisationen. Den nyaveterinärorganisationen har tagits emot på ett relativtpositivt sätt av landets lantbrukarorganisationer, ochockså av enskilda lantbrukare. Den förändrade veteri-närorganisationen ger utrymme för både effektivise-ringar och privata initiativ som kommer både lantbru-karna och djurskyddet till del. Omkring en tredjedelav distriktsveterinärerna har emellertid övergått tillprivat verksamhet. Det beror av allt att döma på visstmissnöje när det gäller kostnadsutvecklingen ochockså när det gäller en del andra frågor som har varitaktuella för dem.Jordbruksverket har dock deklarerat att man avseratt fullfölja riksdagsbeslutet om ett heltäckande sys-tem för veterinärorganisationen. Alla djur skall kunnafå den vård de behöver i rätt tid. pågår enutveckling som innebär att lantbrukets djur, som jagnyss sade, till mycket stor del omfattas av denprivata verksamheten. Uppemot hälften av lantbruketsdjur behandlas av veterinärer som driver privatverksamhet.Denna verksamhet lyder dock under samma reg-ler, och dess veterinärer innehar motsvarande uppdraggentemot lantbrukare, samhälle och konsument somden statliga organisationen och de veterinärer som äranställda där.Lika ekonomiska villkor, menar vi, bör gälla förde olika veterinärgrupperna. Så är det inte fullt ut . Det gäller bl.a. att kunna upprätthålla verksamhe-ten i glesbygden och också klara en adekvat jourverk-samhet. Enligt vår mening bör de nuvarande reglernabeträffande fördelningen av medel till distriktsveteri-närorganisationen ses över. Syftet bör vara att vi fårkonkurrensneutralitet mellan de olika slagen av vete-rinärer. Vi menar också att detta bör ges regeringentill känna.Ett annat problem som oroar inte minst de veteri-närer som tidigare uteslutande sysslat med andra djurän jordbrukets djur, och som gör det även , är i den nya veterinärorganisationen också tycksbörja syssla med smådjuren. Vi tycker inte att detfinns något skäl för att man med hjälp av statligamedel skall gå in på det området och även-tyra dessa veterinärers existens. Det har byggts uppstatliga veterinärorganisationer tätt i anslutning till detidigare privata verksamheterna, och detta är störande.Det är en fråga som vi av allt att döma återfår ta upp till behandling.Fru talman! Frågan om transport av djur har starktaktualiserats efter Norra magasinets film häromdagenom djurtransporter söderut i . Det var en filmsom sändes . Alla är ju upprörda överatt dessa transporter kan fortgå. Det fruktansvärdadjurplågeriet är helt uppenbart. Det kan fortgå trots attfrågan varit uppe och trots att reglerna - direktiven -skärpts i EU.Det är alldeles uppenbart att det måste görasmycket mer. Det finns över huvud taget inget försvarför att bedriva transporter på detta sätt. Uppenbarli-gen är transportörerna beroende av exportbidrag förtransporter av levande djur ned till södra delen avEuropa och också till områden utanför EU. Det liggeren misstanken i luften om att en stor del av de somtransporterar ned till de länder som inte vill slakta påvanligt sätt är helt beroende av slaktsystemet där. Vikan inte på något sätt acceptera att denna verksamhetfortgår.Nu vet vi att jordbruksministern har tagit upp frå-gan och att vi gemensamt över partigränserna hardrivit den . I det betänkande vi i dagbehandlar kan man också konstatera att vi i huvudsakär eniga om tagen när det gäller att skärpa reglernaoch kräva förändringar i EU. Jag tror att vi också ärövertygat eniga om att man måste försöka förändraverksamheten. Om man nu skall transportera kött tilldessa länder skall man transportera slaktade djur istället för levande.Vi har på olika sätt aktualiserat frågan även i , där tar upp frågan. Vi harockså, som sagt, ställt upp på skrivningarna i dagensbetänkande när det gäller denna fråga. Vi kommerockså fortgående att jobba vidare för att få ett stoppför verksamheten. Den kan icke försvaras.Vi har en annan reservation i betänkandet somgäller varroakvalstret på bin. Det är ingen ny fråga. Islutet av kom varroakvalstret in i södradelen av landet, och det är alldeles uppenbart att be-kämpningen av kvalstret missköttes. Det har lett tillatt kvalstret stegvis har spritt sig norrut i landet. Dethar gått mycket långsammare än man förväntade sig.Vi kan konstatera att det är första gången man i Sve-rige givit upp i kampen mot en smittsam husdjurs-sjukdom.Dilemmat är att bina inte kallas för husdjur. Deingår i växtriket. Det är ett problem att dessa djur intelyder under epizootilagen. Det är en brist. Om dethade varit så hade man av allt att döma slagit ut desmittade samhällena, och då hade vi haft en chans attfå stopp på spridningen.Nu har vi tagit upp frågan . Vi harockså försökt att få en utredning till stånd som skalltitta på hela binäringen och dess utveckling. Ser manpå binäringens utveckling under de senaste fem årenkan man konstatera att det blir färre och färre biodlareoch allt färre bisamhällen. Det är alarmerande medhänsyn till den betydelse som binäringen och bina harför , inte minst när det gäller pollinering ochtillgången till ett högvärdigt livsmedel. Därför har viockså motionerat om att få till stånd en utredning,men frågan har inte behandlats av utskottet dennagång. Det innebär att vi i praktiken får ytterligare ettförlorat år. Jag hoppas emellertid att frågan skall taspå större allvar nästa gång vi behandlar den mer djup-gående.Jag vill i detta sammanhang, fru talman, yrka bi-fall till båda våra reservationer - det är nr 2 och nr 5 -och i övrigt till hemställan i utskottets betänkande.Jag vill också understryka det vi skrivit vad gällertransporten av levande djur.Anf. 57 ():Fru talman! Det här är ett betänkande som innehål-ler litet av varje. Jag vill börja med att säga att vi frånMiljöpartiets sida naturligtvis ställer oss bakom allavåra reservationer. Men för tids vinnande vill jag yrkabifall endast till reservationerna 3 och 5. Den senarehar redan yrkat bifall till.För inte så länge sedan såg vi de fruktansvärdabilder som visade hur transporterna av djur från län-der inom EU till länder utanför EU går till. Det är enfruktansvärd hantering som naturligtvis inte kan ac-cepteras av någon av oss här. Och jag är övertygadom att svenska folket enhälligt ställer sig bakom An-nika när hon tar upp det här i EU. Det gjordehon alltså häromdagen.I dag transporteras ungefär 967 000 djur ut ur EUför att slaktas någon annanstans. Förutsättningen föratt man skall få bidrag är att djuren kommer framlevande. Men det säger ingenting om i vilket skick dekommer fram. Det finns djur som är sjuka - de harfått transportfeber - när de kommer fram. Det finnsdjur som är nedbrutna och eländiga när de kommerfram. Men de skall komma fram levande. Det innebäratt de mest elementära djurskyddshänsyn inte tasunder dessa transporter. Alla har upprörts över dessabilder.Jag tror att kommer att få jobba hårt i EUför att få en förändring till stånd. Det handlar ju ompengar. Ungefär 3 miljarder går till den härtypen av transportstöd. Men detta är inte de endadjurtransporterna i EU som det finns anledning attuppröras över. Också de transporter som sker mellanEU-länderna är stora och omfattande. Lammungar,kycklingar och smågrisar transporteras fram och till-baka mellan länderna. Ofta är det långa sträckor meden dålig kontroll.För något år sedan kom ett EU-direktiv som sägeratt djur skall få transporteras , ominte transportfordonet är välutrustat och det finns s.k.kisspaus för korna. Detta har inte alls slagit väl ut iEU-länderna. De flesta länderna har inte brytt sig omdessa bestämmelser utan fortsätter att köra som de hargjort tidigare. Det finns alltså all anledning att ävenagera mot de transporter som sker inne i EU.Det är t.ex. inte acceptabelt att unga, icke avvandadjur får transporteras inklusive en rast påen timme. Det gäller t.ex. lamm som transporterasfrån till . Det är inte alls så att deflesta transporter går från södra . Om mantittar på de transporter som går från EU ut till EU serman att faktiskt är det största exportlandet.Det handlar om drygt 377 000 djur. Även haren liten kvot här. Det paradoxala är att det samtidigtimporteras ungefär 473 000 djur. Handeln sker alltsååt båda hållen. Detta måste vi definitivt få ett stopppå.Vi i har också en reservation somhandlar om vilken djurskyddsmyndighet som skall hahand om detta med djurskydd. finns det mångafrågor som faller litet mellan stolarna. Det finns fleramyndigheter som har hand om det här: Jordbruksver-ket, m.fl. Vi menar attdet är dags att inrätta en enhetlig, oberoende djur-skyddsmyndighet. Det innebar ett rejält lyft för miljö-frågorna när de fick sitt eget naturvårdsverk. Om vifick en djurskyddsmyndighet skulle djurskyddsfrå-gorna på samma sätt kunna få ett lyft, och vi skullekomma framåt i det här arbetet. Det här utvecklar vi ireservation 3.Det finns också en reservation som handlar omkastrering av smågrisar. En och en halv miljon små-grisar kastreras utan bedövning i . I en interpellationsdebatt som jaghade med jordbruksministern för någon vecka sedanenades vi om att problemet kvarstår. Man har sänkttiden inom vilken ingreppet får göras från fyra veckortill två. Men det faktum att man skär i smågrisar haralltså inte försvunnit. Enda möjligheten att lösa dethär problemet är att se till att man får bort den härkastrationen.Det är egentligen inte nödvändigt att kastrerasmågrisar. Skälet till att man gör det är att det när enhangris blir tillräckligt vuxen utvecklas vissa ämnensom ger fläsket lukt och smak. Men om man villeskulle man mycket väl kunna slakta hangrisar vid enlitet lägre ålder. Det visar sig nämligen att de växerbättre om de inte kastreras. Då kan de alltså slaktasvid en lägre ålder och ändå vara stora. Det finns alltsåmöjligheter om man skulle vilja. Och jag vet också attmånga lantbrukare önskar att de slapp kastrera han-grisarna, eftersom de upplever det som mycket obe-hagligt.När det gäller varroakvalster delar jag helt denuppfattning som har givit uttryck för.Det är sorgligt att bin inte räknas som husdjur. Om degjorde det skulle det här problemet inte vara så akutsom det är.I övrigt kan vi se att vi när det gäller djurskyddet väntar på propositioner. Det har kommit utred-ningar som borde ha följts av propositioner. Det gäl-ler t.ex. eldressyr av hundar. Det är skandal att detfortfarande är tillåtet att eldressera hundar, dvs. sättaett halsband runt halsen på dem som kan ge en stöt.Det handlar alltså om en intensiv smärta för att hun-den skall upptäcka att det den gjorde var fel. Det härär ett lätt sätt att dressera hundar, men det är djurplå-geri.Det är mycket bra att jordbruksministern har sagtatt eldressörer för kor inte får förekomma i ladugår-dar. Men det borde också innebära att eldressyr avhundar förbjuds. Utredningen kom 1995, och vi vän-tar fortfarande på den propositionen. I den väntadepropositionen skall det också finnas en förändring i§ 4. innefattas inte försöksdjur i paragrafen, somalltså säger att djur skall behandlas på ett sådant sättatt de har möjlighet att utveckla sina naturliga beteen-den t.ex. Det här är ett förslag som har varit ute påremiss i kommunerna. Vi har väldigt svårt att förståvarför departementet inte skriver en proposition. Dethär väntar vi på. Vi väntar också på en fortsättning påden utredning som kom 1996 som heter Offentligdjurskyddstillsyn. Den tar upp det faktum att djur-skyddstillsynen ibland inte riktigt fungerar, eftersomdet inte finns några resurser i kommunerna. Manmåste alltså se över hur djurskyddstillsynen skallfungera. Vi väntar också på den proposition som skallhandla om handhavande av hundar och katter. Därfinns det också en utredning.Vid en frågestund frågade jag jordbruksministernvarför det dröjer. Hon svarade att den som väntar pånågot gott aldrig väntar för . Men den som vän-tar på något gott kan definitivt vänta för . Undertiden fortsätter eldressyr av hundar. Vi har en fortsattdålig djurskyddstillsyn. Och § 4 behöver ändras ochinnefatta försöksdjuren. Jag hoppas verkligen attmajoriteten, departementet och regeringen ser till attfå fram de här propositionerna, så att vi kan få enändring till stånd på de här punkterna. Det är märkligtatt det skall vara så svårt att få fram propositioner justnär det gäller djurskyddet.Vi håller till en viss del med om den oro som finnsnär det gäller distriktsveterinärorganisationen. Mendet här är en reform som är ganska ny och som ändåhar tagits emot mycket positivt. Den skrivning somfinns runt den här problematiken i betänkandet är bra.Det verkar faktiskt som om organisationen fungerar.När en organisation är så ny kanske man inte kanbegära att den skall vara hundraprocentigt färdig. Detkanske måste komma vissa justeringar så småningom.Därför har vi inte stött några reservationer som hand-lar om distriktsveterinärorganisationen.I övrigt kan jag säga att jag beklagar att det för-slag som fanns angående varroa - alltså den motionsom inte har behandlats - inte kom upp i detta sam-manhang. Det är precis som säger:när det gäller bin och varroa har vi ytterligare ett årnär vi inte kan vidta åtgärder. Det är beklagligt. Jagskulle önska att den här frågan fick enlösning, att vi inte sköt på problemet utantog tag i frågan.Jag yrkar alltså bifall till reservationerna 3 och 5.Och vi står bakom våra övriga reservationer.Anf. 58 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på samtliga re-servationer.De två första reservationerna gäller distriktsvete-rinärorganisationen. beslutade riksdagenom en ny rikstäckande veterinärorganisation. Detstatliga huvudmannaskapet för organisationen behöllsmed motiveringen att staten har det yttersta ansvaretför att det i hela landet finns ett väl fungerande veteri-närväsende. Veterinärernas roll behövde också anpas-sas till de krav som vårt inträde i EU ställde.Från och med /96 lades finansie-ringen om. Syftet var att se till att sociala avgifter förveterinärsarvoden inbetalades samt att reducera sta-tens kostnader för organisationen. Organisationenomfattar 98 stationer och ca 360 tjänster. fortsätter.På grund av den korta tid som organisationen variti gång anser utskottet att frågan om utvärdering är förtidigt väckt. Utskottet förutsätter att regeringen pålämpligt sätt följer den fortsatta utvecklingen och vidbehov vidtar de åtgärder som kan behövas.När det gäller djurskyddstillsynen har den fråganutretts, och regeringen har aviserat en proposition islutet av maj om vissa förändringar i djurskyddslagen.Djurtransporterna är en fråga som diskuterasmycket , bl.a. beroende på TV-program somvisats . har alltsedan EU-inträdet förten offensiv politik för att skärpa kraven på djurtrans-porter. Detta har lett till vissa framgångar, men detfinns fortfarande mycket att göra för att uppnå enönskvärd standard på djurtransporterna inom EU.Jordbruksministern har visatatt aktiviteten fortsätter för att vi skall vara pådrivan-de i djurskyddsarbetet och därmed förbättra och skär-pa de regler som gäller bl.a. djurtransporter. Ut-skottsmajoriteten anser att regeringen och de berördamyndigheterna bäst kan bedöma var och när dettaarbete kan bedrivas på det mest effektiva sättet.Fru talman!