prot · GK09103 · 1997-05-15 00:00:00 — 7: 16 vAvstod: 18 s, 61 m, 2 fp, 17 mpFrånvarande: 23 s, 15 m, 6 c, 3 fp, 5 v, 1 mp, 5 kdEva och (båda s) anmäldeatt de avsett att avstå från att rösta men markerats haröstat ja.Alice () anmälde att hon avsett att rösta nejmen markerats ha röstat ja.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.KrU9 Vissa folkbildningsfrågorKammaren biföll utskottets hemställan.KrU11 Vissa slottsfrågorKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren attåterstående ärenden på dagens föredragningslista fickavgöras i ett sammanhang vid morgondagens arbets-plenum.12 § Uppdragsarkeologi m.m.FöredrogsKulturutskottets betänkande 1996/97:KrU12Uppdragsarkeologi m.m. (prop. 1996/97:99)Anf. 153 ():Fru talman! länsstyrelser spelar en viktigroll i vårt samhälle. Enligt länsstyrelseinstruktionenskall de svara för den statliga förvaltningen i länet.För att garantera rättssäkerhet och likabehandling ärdet utomordentligt viktigt att de lagar och förordning-ar som styr verksamhet är utformade påett riktigt sätt. Det gäller också att noga renodla deroller som kan ha, så att de rena myn-dighetsuppgifterna inte blandas ihop med andra upp-gifter. Allt som kan göras för att undvika att den somberörs av ett länsstyrelsebeslut får intrycket att ovid-kommande hänsyn fått påverka beslutsfattandet måsteockså göras.I det nu aktuella betänkandet, KrU12, behandlaslänsstyrelsens agerande i samband med arkeologiskaundersökningar. Det handlar om att få beslutsunderlagför, som det står i lagen om kulturminnen, tillstånd attrubba, ändra eller ta bort en fast fornlämning somberörs av ett arbetsföretag. Arbetsföretag är i sin turbeteckningen på byggnad eller anläggning. I det nuaktuella tidevarvet handlar det ofta om de infrastruk-turinvesteringar som görs i form av vägarbeten ochjärnvägar runt om i Sverige.I dag råder det stor osäkerhet om hur länsstyrelsenskall handlägga dessa frågor. Propositionens avsikt,att förtydliga kulturminneslagen på denna punkt föratt klargöra vad skall beakta när denbestämmer vem som skall utföra den arkeologiskaundersökningen, är vällovlig. Problemet är bara attregeringen valt fel metod för att nå det resultat mansjälv angett som viktigt. Vi är helt överens om att dethandlar om att få till stånd undersökningar som skallvara av vetenskapligt god kvalitet och genomföras kostnad som inte är högre än vad som är motiveratmed hänsyn till omständigheterna, som det står i för-slaget till lagtext.Utskottsmajoriteten har valt att ställa sig bakompropositionens slutsats att lagen om offentlig upp-handling inte skall vara tillämplig i detta samman-hang. Vi som står bakom reservation 1 menar att dettaär fel. Vi utgår från att om man vill åstadkomma enundersökning som är av god kvalitet och till en kost-nad som inte är högre än vad som är motiverat, måsteman utnyttja möjligheten att välja vem som skallutföra undersökningen. Så snart det finns flera insti-tutioner att välja mellan måste ha enteknik för att välja den bäst lämpade. Då är i de flestafall ett anbudsförfarande en bra metod. Det kan na-turligtvis finnas undantag där någon form av förenklatförfarande är lämpligare, och vårt förslag till lagtextutesluter inte den möjligheten.Låt mig också tillägga att det är arbetsföretagetsom står för kostnaden för undersökningen och intelänsstyrelsen. Att inte själv behöva betala notan är endålig drivfjäder för att söka efter den lösning som gerhögsta kvalitet till lägsta kostnad.Till detta kommer att utvecklingen av metoder ochtekniker påverkas positivt av en stimulerande konkur-rens. Inom ett område där beslut kan fattas utan an-budsförfarande blir konkurrensen av naturliga skälmycket begränsad. Med den av majoriteten valdaordningen finns det fortsatt utrymme för alltförmycket godtycke för att nya aktörer skall våga satsakraft och resurser på att finnas till hands när en läns-styrelse anser att det skulle passa med ett anbudsförfa-rande.Den ordning som föreslås bygger på uppfatt-ningen att beslut om vem som skallutföra en arkeologisk undersökning är myndighets-utövning. Det visar vilken dålig tilltro regeringen hartill det svenska utredningssystemet och dess remis-sapparat. Bland de remissinstanser som yttrat sig överden departementspromemoria som ligger till grund förpropositionen finns de två myndigheter som av rege-ringen fått i uppdrag att bevaka tillämpningen avlagen om offentlig upphandling, nämligen och ,. NOU anser att lagen om offentlig upphandlingskall gälla, och delar denna be-dömning. Dessutom menar man, vilket jag återkom-mer till, att uppdragsverk-samhet skall avskiljas från myndighetens anslagsfi-nansierade uppgifter. Det är uppenbart att regeringeninte låtit sig påverkas av dessa tunga remissyttranden.Jag yrkar, fru talman, bifall till reservation nr 1 imom. 1.Länsstyrelsen skall enligt förordningen om kul-turminnen innan den fattar beslut i ärende enligt lagenom kulturminnen samråda med Riksantikvarieämbe-tet, som enligt samma lag har överinseende över kul-turminnesvården i landet. Denna roll som sek-torsmyndighet för kulturmiljöfrågor är enligt reser-vanterna bakom reservation 2 oförenlig med att be-driva egen undersökningsverksamhet. Problemet är attdet anser varken ämbetet självt, Kulturdepartementeteller de partier som står bakom majoritetstexten iutskottsbetänkandet. Regeringen anför t.ex. att sam-bandet mellan produktion, kompetens och metodut-veckling talar mot en åtskillnad. Man bortser helt fråndet bärande i svensk förvaltningstradition, att enmyndighet skall stå helt fri från ovidkommande hän-syn. Situationen blir inte bättre av att uppdragsverk-samheten, som också kallas UV, är helt avgiftsfinan-sierad och att den särredovisas såväl finansiellt somverksamhetsmässigt. Det ökar snarare misstanken omatt dels på ett bristfälligt beslutsunderlagkan tänkas välja UV som utförare av arkeologiskaundersökningar, dels välja att besluta om en sådanomfattning av undersökningen att UV skall få in till-räckligt med avgifter för att klara sin egenfinansie-ring. En alternativ risk är att UV genom underpris-sättning får uppdrag som man sedan inte har råd attfullfölja på ett vetenskapligt riktigt sätt.Vi som står bakom reservation 2 anser att det nuär dags att ta nästa steg i processen att göra RAÄ fullödig sektorsmyndighet på kulturmiljöområdet, iparitet med på naturmiljösidan. Vidde länsstyrelsekontakter jag har haft har jag fått detbestående intrycket att man gärna ser att RAÄ skullefungera på ett mer naturvårdsverksliknande sätt. Varjeåtgärd som kan bidra till att denna förändring kommertill stånd kommer att välkomnasute i landet. Att skilja UV från RAÄ är en enkel sådanåtgärd som följer som ett logiskt nästa steg efter attstatens historiska museer nu inte längre lyder underämbetet. Jag yrkar eftertryckligt bifall till reservation2 i mom. 2 där vi föreslår att regeringen skall tillsättaen utredning som får i uppdrag att överväga UV:sställning. Om någon ledamot i ett parti som inte stårbakom reservationen ändå kan se att en sådan utred-ning faktiskt är motiverad finns ju alltid voteringsan-läggningens avstår-knapp inom armlängds avstånd.Jag rekommenderar att den används.Fru talman! Låt mig också för fullständighetensskull nämna att vi står bakom förslaget till ändratkostnadsansvar. Om även nykonservering och fynd-hantering räknas in i det som arbetsföretaget skallbekosta, kan hela undersökningen rationaliseras ocheffektiva arbetsmetoder utnyttjas så att de totala kost-naderna inte behöver öka. Detta blir självfallet ännuenklare om man använder ett samlat upphandlingsför-farande. Jag vill också peka på möjligheten att fåbidrag till vissa merkostnader enligt förordningen omstatsbidrag till kulturmiljövård.Moderaterna har också ett särskilt yttrande i be-tänkandet. Där pekar vi på att även om det i kultur-minneslagen införs en bestämmelse om att lagen omoffentlig upphandling inte gäller kan ändå frågan bliföremål för prövning av . Det finns enyrvakenhet i inför att vi genomEES-avtalet kommit att omfattas av rättsregler somställer krav på att upphandling skall ske affärsmässigt,i konkurrens och på ett icke-diskriminerande sätt. Detbekräftas av det sätt på vilket frågan handlagts då dende blivit föremål för domstolsbehandlingvid några olika tillfällen. Domstolarna har gjort olikabedömningar. Avgörandena har inte prövats av högreinstans. Att i det läget ändå införa denna bestämmelsefinner vi olyckligt, och det är den uppfattningen vi harframfört i det särskilda yttrandet.I detta anförande instämde . 154 MARGARETAANDERSSON (c):Fru talman! Frågan om uppdragsarkeologi kan sy-nas ganska obetydlig, men för den som av någonanledning behöver utnyttja arkeologernas tjänster kanden vara av stor betydelse. Det är närmast de somskall ta ny mark i anspråk som kommer att beröras avfrågan, men även vi som skattebetalare är berörda närutgrävningar skall ske i ellerett länsmuseums regi.Förfarandereglerna bör antas i enlighet med reser-vanternas förslag i reservation 1, som jag härmedyrkar bifall till.Antingen kan man gå ut med ett regelrätt anbuds-förfarande, eller också kan man i en del fall tillämpaett förfrågningsförfarande, det senare för att inte ionödan dra ut för den som har att avvakta enutgrävning eller arkeologisk undersökning för attkunna fortsätta sitt projekt.Konkurrens skapar drivkrafter för att hålla kostna-derna nere i verksamheten, men också ett incitamentför att ta fram nya och bättre metoder för i det härfallet arkeologiska utgrävningar och undersökningar.Det finns även på detta område privata företag medgod kompetens och bra utrustning som skall kunnaverka på denna marknad.Fru talman! Jag yrkar bifall också till reserva-tion 2, eftersom det inte är lämpligt att samma organi-sation har hand om både myndighetsutövning ochkonkurrensutsatt verkställighet inom samma område.Det kommer i annat fall alltid att finnas misstankarom att myndigheten otillbörligt subventionerar denkonkurrensutsatta verksamheten. flera kommuner visar att det är lämpligt att skiljamyndighetsutövning från verksamheten i övrigt. uppdragsverksamhet kan troligenmed fördel förläggas till en fristående juridisk person,t.ex. ett bolag.Regeringen bör tillsätta den utredning som åsyftasi reservationen och därefter komma med förslag tillriksdagen i ärendet.(forts. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.12 § (forts.) Uppdragsarkeologi m.m. (forts.KrU12)Anf. 155 ():Fru talman! Kära grävande entusiaster! Åhörare!Det handlar om arkeologi. Den som vill skära guldmed täljkniv blir nog inte arkeolog, men det finns desom blir arkeologer därför att de har ett brinnandehistoriskt, kulturellt och etnografiskt intresse. Detfinns t.o.m. de som har försökt sig på att bedriva ar-keologiska utgrävningar fristående från länsstyrelseroch och som har försökt göradet som konkurrensutsatta företagare. Det är nog baraeldsjälar som vågar sig på något liknande, och det harbara skett en gång i större skala i . Då fick deförtroendet att utföra hitintills största ut-grävning för . Sedan blev det stopp. Frånatt ha varit 93 anställda är det nu bara en.Fru talman! Jag tycker att det är rimligt att upp-handlingslagen inte gäller rakt av för arkeologiskautgrävningar, men det kan bli så att EG-domstolenkommer att avgöra den här frågan.Regeringens förslag innebär , att när det finnsfler än en utövande aktör skall övervägaom det är lämpligt och ändamålsenligt att ta in förslagfrån fler. Men då måste det finnas fler aktörer -annars är skrivningen snömos.Kulturutskottet anser att en konkurrenssituationkan stimulera utvecklingen av metoder och tekniker,och det råder samstämmighet kring att det är godvetenskaplig kvalitet i relation till rimlig kostnad somskall avgöra kriterier vid anbudsförfarande från läns-styrelsen. Men sedan säger utskottet att anbudsförfa-rande får vägas mot förhållandet att det kan vara tids-krävande och därmed kostnadsdrivande. På denskrivningen verkar det som att det står en hel hop medarkeologiska företagare bakom hörnet och väntar påuppdrag. Verkligheten ser något annorlunda ut.Utskottet framhåller att privata institutioner bör hasamma möjligheter som offentliga att få uppdrag,även i sådana fall där anbud inte infordras, och attlänsstyrelsen därför fortlöpande måste hålla sig à jourmed kompetensen hos samtliga, offentliga som priva-ta. Det torde inte vara en så betungande uppgift.Så yrkar jag bifall till reservation 2, som gällermom. 3, om uppdragsverk-samhet.Fru talman! Att sitta på två stolar är svårt utan atttrilla emellan, och att inneha dubbla roller samtidigtär omöjligt. Därför kan det inte vara rimligt att även fortsättningsvis både är till-synsmyndighet över kulturmiljövården och själv sommyndighet deltar i den arkeologiska undersöknings-verksamheten.I , , ,och gemensammareservation uttrycker vi oss trots det väldigt milt. Viföreslår en utredning. Att invänta erfarenheter frånRiksantikvarieämbetets nya organisation kan inteanses relevant i det här fallet. Låt ämbetets uppdrags-verksamhet för arkeologiska utgrävningar blomma uttill en egen blomma! Med det slipper vi också attkonkurrensutsatt och icke-konkurrensutsatt verksam-het bedrivs i samma drivbänk. Misstankar om attskattemedel subventionerar prissättning kan ocksådärmed elimineras.Den föreslagna ändringen av lagen om kulturmin-nen m.m. hör intimt ihop med den här separationen.Anf. 156 ():Fru talman! Det har länge rått en oklarhet när detgäller uppdragsarkeologin. I det betänkande där vibehandlar propositionen om uppdragsarkeologihandlar det om att det nu görs ett förtydligande i kul-turminneslagen. Det gäller vad skallbeakta när man bestämmer vem som skall göra enarkeologisk undersökning.Jag vill betona att den bärande tanken i proposi-tionen i just den här delen ändå är att det väsentligainte är vem som genomför undersökningen utan hurundersökningen genomförs och vilka möjligheter detfinns att ta till vara den erfarenhet och den kunskapsom erhålls. Avgörande för vem som skall utföra enundersökning bör därför vara vad som är mest lämp-ligt med hänsyn till samtliga omständigheter.Det finns två reservationer till betänkandet ochsom har berörts. Den första reservationen berör vilkenlag som skall ligga i botten för uppdragsarkeologin.Reservanterna anser att det är lagen om offentligupphandling som skall gälla, medan utskottets majori-tet, i likhet med regeringen, anser att det är kultur-minneslagen som skall vara bas för arkeologiskaundersökningar och uppdrag. menade isitt inlägg tidigare att det här är fel metod.Men om man tittar närmare på reservation nr 1 serman att det inte är så mycket i sak som skiljer reser-vanterna från utskottets majoritet. Förespråkarna förupphandlingsförfarandet menar att upphandlingenskall omgärdas med en rad restriktioner. Reservanter-na förespråkar alltså egentligen inte ett rent upphand-lingsförfarande. I själva verket förstår jag reservatio-nen på det sättet att man är mån om att möjliggöra förprivata aktörer att utföra arkeologiska undersökningaroch att den konkurrenssituation som då uppstår ärstimulerande.Då vill jag betona att det i betänkandet framhållsatt det råder samstämmighet mellan innehållet i denmotion som , ochKristdemokraterna står bakom och regeringens för-slag. Dels råder det samstämmighet om att arkeolo-giska undersökningar skall vara av god vetenskapligkvalitet och genomföras till en kostnad som inte ärhögre än motiverat. Dels råder det samstämmighet omatt arkeologiska undersökningar skall kunna anförtrosåt privata aktörer.När och om den icke-offentliga aktören stängs utefrån uppdraget är det i så fall inte avsikten från lagstif-tarnas sida, utan det är då länsstyrelsernas tolkning avlagstiftningen som brister.I propositionen och i betänkandet syftar förslageninte till att avveckla eller försvåra uppdragsarkeologinoch den verksamheten. Det är, enligt min mening,tvärtom så att förslagen kommer att leda till att upp-dragsarkeologin utvecklas, bl.a. genom att villkoren idet här förslaget nu förtydligas.Jag vill gärna ta det här tillfället i akt att framhållaatt också vi socialdemokrater anser att man skall ta tillvara de erfarenheter och den kompetens, de metoderoch den teknikutveckling som privata aktörer kanbidra med. Om länsstyrelserna inte gör det är detnaturligtvis vår sak att vara väldigt tydliga på den härpunkten och framhålla att - närman nu skall utarbeta verkställighetsföreskrifter åtlänsstyrelserna - bör lägga sig vinn om och se till attlänsstyrelserna är medvetna om att det skall finnasutrymme också för de aktörer som inte ligger inomdet offentligas ram.Men jag vill betona något som är viktigti sammanhanget och som också står i betänkandet, attockså de offentliga aktörerna UV, länsmuseerna ochde kommunala museerna skall ha bra möjligheter attdelta i arkeologiska undersökningar. Samhället harnaturligtvis ett intresse av att museer och institutionerfår ökade kunskaper och ökad kompetens. Det är jutrots allt där föremålen hamnar och skall tas om handav professionella medarbetare, oavsett om föremålenhar grävts upp av privat eller offentligt anställda ar-keologer.I den andra reservationen förespråkar moderater-na, , och ocksåmed stöd av att en utredning skall ges iuppdrag att överväga om Riksantikvarieämbetetsuppdragsverksamhet, UV, skall skiljas från ämbetet.Om den utredning man förespråkar kommer fram tillatt verksamheten skall skiljas ut, menar man att denlämpligen bör bedrivas i bolagsform.Från utskottsmajoritetens sida menar vi att det ioch för sig finns skäl att se över uppdragsverksamhe-tens ställning inom . Men detvore olyckligt att göra detta , då Riksantikvarieäm-betet har gått igenom en omfattande omorga-nisation. Vi menar att det är motiverat att avvakta tillsdet finns en längre erfarenhet av den nya organisatio-nen.Därtill vill jag lägga att det inom Kulturdeparte-mentet faktiskt pågår en översyn av museistrukturen.Denna skall redovisas för under 1998.Fru talman! Jag vill yrka bifall till hemställan ikulturutskottets betänkande nr 12.Anf. 157 () replik:Fru talman! Skillnaden är ju ändå att i reservan-ternas förslag står inte meningen "Därvid gäller intelagen om offentlig upphandling i kulturminneslagen".Det är ju så modernt att tala om vilkasignaler man sänder ut. Om denna mening finns med ilagtexten, kommer naturligtvis vissa länsstyrelser attkunna tolka det som att man kan göra urvalet blandmöjliga utgrävningsföretag på sitt eget sätt, efter sitteget huvud och med de kriterier som man för ögon-blicket anser skall passa för uppdraget, medan manvid andra länsstyrelser kommer att följa en mer for-mell handläggning som mer överensstämmer medlagen om offentlig upphandling.När det sedan gäller den andra reservationen omtidpunkten för skiljandet av UV och förstår jag inte riktigt vad som står att vinnapå att skjuta upp detta ytterligare . har genomgått en omorganisation och harbörjat anpassa UV:s kostym efter nya förhållanden.Detta borde vara det läge då man också rent formelltskulle ta det avgörande steget och skilja de två åt.Anf. 158 () replik:Fru talman! Om man fullt ut skulle följa det för-slag som reservanterna har som utgångspunkt när detgäller lagen om offentlig upphandling kan det enligtmin uppfattning innebära att samhället kommer attmissa en hel del av den kompetens- och kunskap-suppbyggnad som faktiskt behövs vid de institutionersom är offentliga.Som jag sade, och som vi också säger i betänkan-det, framhåller vi i förtydligandet till kulturminnesla-gen på ett tydligare sätt än vad framkommit tidigareatt de stora uppdragen inte enbart får gå till privataaktörer. Det måste också finnas utrymme för de of-fentliga att göra stora undersökningar och utgrävning-ar, därför att man behöver kompetensen. Denna kom-petens behövs ju för att man skall kunna ta till varavårt kulturarv på ett bra sätt. Det är viktigt att fram-hålla.När det sedan gäller uppdragsverksamheten är detnog min uppfattning att om det nu ändå pågår enrörelse i riktning mot att UV skall få en självständiga-re roll, kan man väl låta verksamheten pågå ett tag såatt man sedan kan dra erfarenheter av den och se vadsom behöver korrigeras.Anf. 159 () replik:Fru talman! talar om att samhälletskulle missa kompetens om inte även andra än privataföretag fick utföra undersökningar. Men det finns juingenting i lagen om offentlig upphandling som talarom att det är storleken som gäller. skall juden andra meningen i tillägget gälla, att man skallbeakta att undersökningen skall vara av vetenskapligtgod kvalitet och genomföras till en kostnad som inteär högre än vad som är motiverat med hänsyn tillomständigheterna. Det är dessa förhållanden som vihela tiden har ansett skulle understödjas av omformu-leringen "därvid gäller inte lagen om offentlig upp-handling" försvann ur lagtexten.Anf. 160 ():Fru talman! Det råder ingen oenighet vad gällerlänsstyrelsernas ansvar för upphandlingen av de ar-keologiska utgrävningarna. Meningsskiljaktigheternabestår i om vi skall lägga oss i hur länsstyrelsernaskall upphandla tjänsten.I reservation 1 uttrycks, som jag ser det, en oro föratt den privata arkeologiverksamheten inte kommeratt upphandlas, att länsstyrelserna kommer att göragodtyckliga upphandlingar om de får en myndighets-status i upphandlingsförfarandet. Men som jag hartolkat reservanterna är det egentligen ingen som haryrkat på att lagen om offentlig upphandling skall gällafullt ut.Fru talman! Det åvilar länsstyrelserna att bl.a.främja länets utveckling och befolkningens bästa. Deskall verka för att de nationella målen får genomslag ilänet. Länsstyrelserna svarar för frågor som rör kul-turmiljövården, hushållningen med naturresurser,näringslivsutvecklingen och främjande av konkurren-sen. De har ansvar för att de offentliga medlen an-vänds på ett effektivt sätt.Enligt propositionen skall upphandlingen av ar-keologiska undersökningar vara av vetenskapligt godkvalitet och genomföras till en kostnad som inte ärhögre än vad som är motiverat. I betänkandet står attarkeologiska undersökningar skall kunna anförtrosprivata företag. Med dessa regler för länsstyrelsernasupphandling skall det inte finnas några frågeteckenom hur upphandlingarna skall skötas.För är det självklart att myndighe-terna skall hålla sig informerade om kompetensen hossamtliga institutioner och aktörer inom området, bådeoffentliga och privata, för att kunna välja rätt under-sökningsalternativ. Därför tycker jag att vi nu skallinrikta oss på frågor av kulturpolitisk art, som berörvårt beredningsområde, och låta frågor som egentli-gen rör näringspolitik behandlas av näringsutskottetoch NUTEK.Fru talman! Jag skall nu gå över till nästa reserva-tion, reservation nr 2, som även står bak-om. Den handlar om att UV och Riksantikvarieämbe-tets avdelning för arkeologiska utgrävningar skallskiljas från varandra i syfte att renodla verksamheten.Utskottet skriver: Trots avslag på reservation 2 hind-rar det inte att det är motiverat att, när det finns längreerfarenhet av nya organisa-tion, UV:s ställning blir föremål för mer ingåendeöverväganden.Jag tycker så här: Den arkeologiska kompetensen iSverige är mycket uppsplittrad . UV, dvs. arkeologiska uppdragsverksamhet,är experter på utgrävningar.Universiteten bedriver forskning och museerna tarhand om fynden. Det finns också privat utgrävnings-verksamhet i Sverige.Nyligen separerades och . Det innebär enny organisationsuppbyggnad där UV står utan musealförankring. På forskningsområdet har dock ett systemför förankring arbetats fram där varje universitetsarkeologiska institution har en ansvarig person sombedriver forskning kring UV:s utgrävningar.Jag vill också hänvisa till den museiutredning somnu ligger. Jag förutsätter att man även tar upp UV:sställning och tittar över hur museiverksamheten ochutställningsverksamheten skall kunna hänga ihop ävenpå det här området.Jag tror att det , när den här organisationenhar lagt sig, är rätt att skilja UV från RAÄ - alltså intenu. Som vi redan har hört är det en process på gångpå det här området.