prot · GK0975 · 1997-03-07 00:00:00 — Skall detgöras via elskatter eller på något annat sätt? Det på-verkar också elpriset.Anders ställer en massa frågor till mig.Interpellationen är faktiskt ett kontrollinstitut förriksdagen. Vi skall fråga regeringen om regeringensolika förslag och om inriktningen på åtgärder. Denrätten tänker jag förbehålla mig.Ni prioriterar en förtida avveckling av kärnkraf-ten. Det leder till ett antal saker som kostar medbor-garna i ekonomiska termer. Återigen vill jag fråga:Vad kommer det att kosta, ?Anders erkänner att detta kommer attkosta jobb. Just nu här i kammaren säger till oss alla att en liten del av kostnaden förden förtida kärnkraftsavvecklingen gör att man läggerned flygflottilj och förlorar ett antal jobb.Sedan blir det en diskussion om ett antal människorsom nu arbetar i skall flytta till Söderhamndärför att skall avveckla kärnkraf-ten innan den behöver avvecklas.Anders säger här i kammaren att detblir den effekten av den politik som han och regering-en för. Det är i och för sig ett erkännande.Sedan frågar : Hur skall vi klaradet åtagande som gjordes av linje 1 och linje 2, detsom var det egentliga åtagandet? Ja, det finns ju inte någon politisk majoritet för detta. Ni har valt attgöra upp med två andra partier om det som kommeratt kosta. Vi kan diskutera, , hurmycket det kostar. för ett resonemangsom går ut på att det egentligen inte kostar någontingdärför att vi i stället importerar el i motsvarande mån.Men det stämmer inte med vad . Han sade: Vi skall subventionera anläggningarsom ger . Då blir det en kostnad.Visst kan vi fundera på om man kan importera el istället. Men hur produceras den då? Jag bor i norraSkåne, . Jag vill inte se att denordskånska, småländska och blekingska skogarnaförsuras mer än vad som skett, genom import av elfrån som kan komma från smutsigakolkraftverk eller på annat sätt. Jag vill inte accepteradet koldioxidutsläpp som blir följden, oavsett hurstort eller hur litet det blir. Det här är kostnader somär negativa för miljön.Men frågorna ställs till . AndersSundström har erkänt1. att det är fråga om att tappa jobb2. att det kommer att kosta för skattebetalarna.Hur mycket kommer det att kosta? Vem skall beta-la?Anf. 48 ():Herr talman! försöker blanda bort deekonomiska korten. Jag talade inte om kostnader. Vadjag diskuterade förut var bedömning avprisutvecklingen, och det är ju något annat. serjag, herr talman, att nickar instämmandei detta. Då kanske han vid nästa tillfälle kan åter-komma till att diskutera prisutvecklingen, som hanfaktiskt inledde sitt resonemang kring. Blir det enprishöjning på /kWh, vilket åtmins-tone solidariserade sig med, som en följd av den av-veckling som initieras genom den här uppgörelsen,eller blir det inte /kWh? Om det blir /kWh,vad innebär det i vinstgenerering för den nordiskakraftindustrin? Det frågar jag , herr tal-man, trots att han inte är statsråd i denna stund.Herr talman! Per har ju varit med i cirku-sen länge, även om jag delar energiministerns upp-fattning att så mycket cirkus har det väl inte handlatom. Ändå frågar han om den här frågan är särskiltbetydelsefull. Det kan väl inte ha undgått Per Unckelatt den här frågan är betydelsefull både sakligt ochpolitiskt. Naturligtvis är den det, och naturligtviskräver den stor politisk - och, herr talman - demo-kratisk omsorg. Och ligger det ändå inte en viss de-mokratisk omsorg i att fullfölja ett beslut och ett åta-gande som - och det är viktigt, herr talman - vidime-rats och verifierats av tidigare moderata energipolitis-ka talesmän och för den delen - kvinnor? Jag tänkernärmast på här i kammarenomedelbart efter folkomröstningen.Är det klokt, herr talman, att skrota fungerandekärnkraftverk? Ja, fungerande och fungerande, kanman ju säga. Men det händer ju från tid till annan,herr talman, att vi lägger ned gamla flygplansmodellertill förmån för nya i det militära systemet, eller att viskrotar bilar som förvisso rullar på gatorna men somvi vill bli av med av aktuella och berättigade miljö-omsorgsskäl. De gäller, herr talman, även i fråga omkärnkraften.Anf. 49 ():Herr talman! Jag fick inga bra svar från Bo Lund-gren. I och för sig kanske han inte hade tid att svarapå alla frågor. Men såvitt man förstår går allting ut påvi inte skall ta kostnaderna för kärnkraftens avveck-ling nu utan skjuta dem framför oss. Problemen medkärnkraften skall vi inte ta nu utan skjuta framför osstill kommande generationer.Per kallar hela uppgörelsen för hokuspo-kus och fortsätter att skrämma med att industrin i ochmed den här uppgörelsen kommer att flytta ut ur lan-det. Då tycker jag ändå att Per på något sättmåste upp till bevis. Om vi nu säger att vi skall garan-tera den elintensiva industrin el till konkurrenskraftigapriser och dessutom vidtar åtgärder för att minskaelanvändningen i boendet, är inte det då ett sätt att geindustrin möjlighet att vara kvar i landet? blir mycket bra att vara kvar i Sverige.Jag förstår att och ärkritiska mot uppgörelsen och på olika sätt skulle viljagöra det här annorlunda eller helt enkelt ha alltingogjort. Men det vore ändå bra om man kunde varaseriös nog att erkänna att det kan finnas delar i uppgö-relsen som man tycker är okej eller t.o.m. bra. inte väldigt bra, oavsett hur vi ser på frågan omkärnkraftens avveckling, att vi nu minskar beroendetav kärnkraftsel genom att minska eluppvärmningen iboendet? Det tycker jag ändå att kundekosta på sig att erkänna.Dessutom undrar jag: På vilket sätt skall ni klaraavvecklingen? På vilket sätt kan ni garantera attvi har tillräckligt med el för vår industriom vi inte påbörjar en omställning redan nu?Anf. 50 PER ():Herr talman! Industriministern hade en myckettydlig formulering i ett av sina inlägg. Han sade: Vitar bort produktionskapacitet, och sedan stimulerar vifram ny. Innebörden av detta är att man tar bort pro-duktionskapacitet som fungerar lönsamt och berskattebetalarna hjälpa till att bygga upp det nya. Dettaär precis och min poäng.Vad vi nu försöker utröna är: Vad kostar detta?Industriministern är uppenbarligen ändå medveten omatt det kostar någonting. Då är det mycket bättre attlägga ned en flygflottilj i , säger ministern,eftersom flygplanen där uppe inte gör någon nytta ialla fall. Med den analysen är det väl lika bra attstänga av tre reaktorer och lägga ned alla flygflottil-jer, men det är en parentes i sammanhanget.Industriministern medger nu att det finns ett avgö-rande när det gäller var vi skall lägga statens pengar,dvs. de pengar som industriministern disponerar i dag.Då kommer och andra och säger: Mo-deraterna kommer också att få de här kostnaderna.Nej, det är just det vi inte får! Vi kommer alla attbehöva betala ny produktionskapacitet - visst. Där ärvi alla lika. Men ni skiljer er från oss övriga i så måttoatt ni skall betala för att stänga av de fungerandereaktorerna . Den kostnad denna debatt handlar omär: Hur mycket större påfrestningar tar ni på er, ochvad måste vi avstå från att göra därför att ni tycker attdet är viktigare att stänga av strömmen?Då är vi tillbaka vid utgångspunkten. Ni gör valetatt det är viktigare att stänga av strömmen nu än attsäkerställa att de sociala behov som människor i dagmed all rätt åberopar kan tillgodoses. Ni tycker att detär viktigare att stänga av strömmen än att säker-ställa att vi har ett försvar som duger någonting tilloch trygghet på de orter som hotas av arbetslöshet -etc. etc. Ni kommer att få stå där inför historien ochtala om att ni åsamkade människor påtagliga bekym-mer bara därför att ni skulle stänga av strömmen förtidigt. Det finns ingen rim och reson, industriminis-tern, i den typen av politik. Det borde inte göra det,rättare sagt, om man står för klassiska socialdemokra-tiska ideal.Anf. 51 ():Herr talman! Jag kunde inte avhålla mig från attgå in i den här debatten.Först vill jag ta fasta på något som ministern sägeri interpellationssvaret. Han efterlyser en sansad debattom energipolitiken, och det tycker jag att det finns ettvärde i att understryka. Till vill jag sägaatt också för er del kommer ju sanningens minut.Kärnkraften skall fasas ut; det är också Moderaternaöverens om. På något sätt måste det då redovisas hurden skall ersättas, vilka produktionsresurser som dåskall till.Sedan, herr talman, vill jag rikta mig till närings-ministern och säga att jag beklagar att regeringen intefullföljde det upplägg som fanns i energiförhandling-arna och ansträngde sig för att göra en bredare över-enskommelse där också vi kristdemokrater hade haftmöjlighet att vara med.Nu blir resultatet - och det är ju det denna debatthandlar om - en kostnad för avvecklingen som intehade varit nödvändig. Men framför allt blir det enmiljömässig kostnad, och det var den som vi kristde-mokrater inte var beredda att betala.Det ges faktiskt ett rätt intressant och tydligt be-sked i det här interpellationssvaret. Det talas intelängre om att man skall kompensera bortfallet av elfrån förnybara energikällor, utan nu skriver manmycket tydligt andra energikällor. Det är ju det somär avvikelsen mot den diskussion som tidigare fanns iöverläggningarna.Man byter ordet "förnybara" mot "andra". Vi vetvad detta innebär. Det innebär att det blir ökad fossil-bränsleanvändning, olja, kol och fossilgas.Längre ned i sitt svar skriver också ministern attden energipolitiska överenskommelsen innebär attomläggningen får ta den tid som behövs för att alter-nativen skall komma fram. Det här hänger inte ihop.Det vet näringsministern. Det går inte att klara dettapå . Det blir olja, kol och fossilgas. Det blir enkostnad, rent ekonomiskt, för landet, men framför alltblir det en miljökostnad. Det var framför allt denkostnaden som vi kristdemokrater inte kunde accepte-ra.Jag beklagar att den här situationen har uppstått.Det är uppenbart att överenskommelsen splittrar na-tionen . Ambitionen var en annan, att samlanationen kring en energipolitik som skulle ha trovär-dighet i det politiska systemet och på marknaden. Nuhar en annan situation uppstått, och ansvaret för detbär näringsministern.Anf. 52 Näringsminister ():Herr talman! Låt mig först konstatera att PerUnckel, som deltog i debatten, redan har lämnatkammaren. Det tycker jag är litet märkligt. Det ärverkligen cirkus.När det gäller elpriset vill jag säga till Bo Lund-gren att vi satsar en och en halv miljard. - Välkom-men tillbaka, Per . Jag tycker faktiskt att mankan delta , inte bara göra ett inlägg ochsedan springa i väg. - Vi tillför åtta terawattimmar.Ja, vi investerar i det. Vi investerar en och en halvmiljard kronor för att ta framnya alternativ för elproduktion. Det är ett val som vigör. Vi gör det därför att vi anser att vi skall ta ansvarför det beslut som och jag uppmanadesvenska folket att fatta 1980, nämligen att stänga avkärnkraften. Det uppmanade och detuppmanade jag det svenska folket att göra. Det skallvi ta ansvar för. Därför behövs det pengar för attutveckla det nya. Det kostar en och en halv miljardper år. Det är naturligtvis en prioritering som vi gör.Ni gör en annan prioritering. Ni gör prioriteringenatt vi hellre skall satsa mer på försvarsanslagen, att viskall investera mer när det gäller att sänka förmögen-hetsskatterna. Men som näringsminister vill jag sägaatt jag anser att det är oerhört väsentligt att vi investe-rar i ny energiproduktion. Om vi inte gör det tar vifaktiskt inte ansvar för det beslut som vi rådde svens-ka folket att rekommendera oss att fatta 1980. Det varvad jag ville säga om elpriset och statsfinanserna.Om statsfinanserna vill jag säga en sak till. Vi harsom ambition - och vi kommer att leva upp till det -att när vi går till val 1998 skall vi ha statsfinanser ibalans. Det är någonting helt annat än Bo Lundgrengjorde när han lämnade över sina statsfinanser till oss.Han hade inte ens någon ambition att åstadkommastatsfinanser i balans till 1998.I folkomröstningen fick linje 2 flest antal röster.Om man tittar på det utslaget kan man konstatera attdet bakom linje 2 fanns en avvecklingsplan som an-gav 2010 som bortre gräns. Om man tittar på valse-deln finner man att det också på valsedeln sägs skall avveckla när man får fram alternativ. Nuhar vi fått fram alternativ för att påbörja omställning-en, inte för att avsluta den. Dessutom följdes folkom-röstningsbeslutet upp av ett ställningstagande i riks-dagen, att vi skulle ha avvecklat kärnkraf-ten. På den punkten går vi nu till och sägeratt vi vill frångå just det beslutet, för vi bedömer inteatt det är möjligt att klara detta till år 2010.Även om ett statsråd inte får fråga, måste jag fördet svenska folket få tala om att det saknas ett alter-nativ i det förslag som de här tre partierna har lagtfram. Det finns inget alternativ. Svenska folket fårverkligen leva i mörker om får styra.Moderaterna har inte tänkt berätta hur kärnkraftenskall ersättas. Hur den kärnkraft som harbestämt sig för att avveckla skall ersättas vill man inteberätta. Det om något är att leva i ett mörker.Anf. 53 BO ():Herr talman! Till skillnad från ,som för kammaren har medgett att han inte står fördet han gick ut med i folkomröstningen , står vifortfarande för det vi ställde oss bakom, nämligenlinje 1. Vi stod för det 1980, vi står för det . Det varett realistiskt alternativ, som kan genomföras.Det gläder mig att och ställer frågor till mig. Det är väl en försmak avvad som händer efter ett riksdagsval. Det är väl enförhoppning som har i alla fall, så attdet blir en bättre utveckling i många avseenden.Jag skall bara ta upp två frågor. ,som står någonstans i kammaren, talade om prisut-vecklingen. Jag refererade Nordbankens bedömning,, . Det finns många bedömningar.Men det var jag som ställde frågan till den närings-minister som inte vill svara. Den som är ansvarig förett förslag skall rimligen försöka tala om vad detförslaget innebär. Det skall inte jag göra. Det skallrimligen han göra, eller möjligtvis , förden delen.Skogsaktierna går bra , liksom många aktier.Dollaruppgången har stor betydelse i det samman-hanget. Det är ganska bra för dem som har skogsakti-er. Vi kan diskutera mycket om aktiekursernas för-ändringar, om vi skulle vilja det, , näringsministern, försöker blandabort korten. Den här debatten gäller inte kostnadernaför en realistisk avveckling i enlighet med vad somåtminstone vi stod och fortfarande står för.Den gäller kostnaderna för att bryta ut och avvecklainnan det behövs. Det kostar pengar. erkän-ner näringsministern att det kommer att kosta. Må-hända tar staten allt i form av extra kostnader. Låt osssäga det. Men det är skattebetalarna som finansierarstaten. Det är skattebetalarna som får stå för kostna-den. Återigen, lägg uppgifterna på bordet: Vad kom-mer det att kosta skattebetalarna? Ge det beskedet!Att vi prioriterar sänkt skatt för låginkomsttagare, attänkor skall kunna få sina bidrag på det sätt som vi harlovat dem och att handikappade skall få assistanser-sättning är vår prioritering. Men, ,vad kommer det att kosta, och hur skall skattebetalar-na betala?Anf. 54 ():Herr talman! Jag hade en debatt med , som herr talmannen minns, i frågan omenergipolitiken och koldioxidutsläppen. Hon vägradeatt kommentera uppgifterna om olja, kol och gas, somblir följden av den energiuppgörelse som föreligger.Inte heller - han kanske hade ontom tid i sin förra replik - kommenterade den som jagser det stora miljökostnaden av att vi nu får ökadekoldioxidutsläpp på grund av ökad fossilbränslean-vändning.Herr talman! När jag tittar närmare på interpella-tionssvaret finner jag det som ministern säger längstned på s. 1 rätt uppseendeväckande. "Den energipoli-tiska överenskommelsen innebär att omläggningen fårta den tid som behövs för att alternativen skall kommafram." Men det är ju inte så. Överenskommelsenbygger på att en reaktor skall stängas av . Detär inte med alternativen den skall ersättas, det är medolja, kol och gas.Anders har sagtatt vi skall stänga av en reaktor när vi har ersatt den.Då handlade det om förnybara bränslen eller sparan-de, där vi ersatte kilowattimme för kilowattimme. Nuhandlar det inte om kilowattimmar utan . Min fråga är då, om ministernskall leva upp till det han säger i svaret, att det får taden tid som behövs för att alternativen skall kommafram: Vad skall man ersätta med det här året? Det ärliksom ett nytt besked. Är det med det vi känner till,olja, kol och gas, eller finns det någon annan tankesom är dold för mig?Anf. 55 Näringsminister ():Herr talman! Först vill jag bara göra en kort kom-mentar till . röstade för attvi skulle ha stängt av all kärnkraft till 1990. fram-står det för som omöjligt att under 18 årfå fram alternativ motsvarande en reaktor i Barsebäck.Det är faktiskt inte en speciellt trovärdig argumenta-tion, vänder jag mig till . Bo Lund-gren började den här interpellationsdebatten med attsäga att jag far med osanning när det gäller linje 2. Nuslutade han debatten med att säga att jag står kvar vidlinje 2 och han vid linje 1, men att jag överger linje 2när det gäller . Jag tror inte att det var det somfolket uppfattade som en osanning, som Bo Lundgrenmenade.Det är riktigt att vi på en punkt faktiskt kompro-missar med det vi sade 1980 i folkomröstningen. Dåsade vi att vi skulle ha avvecklat kärnkraften till 2010.Det är sant att vi nu går fram till svenska folket ochsäger att vi tror att det blir mycket svårt att klara detoch att vi nu vill påbörja omställningen på det sättsom vi har kommit överens om i energiöverenskom-melsen, nämligen stänga av i den takt som vi tar framalternativen, och alltså gå ifrån 2010. Det är sant attdet är en eftergift i förhållande till folkomröstningen1980. Men det är inte en eftergift på det sätt som BoLundgren beskriver det utanför den här salen, nämli-gen att vi tidigarelägger avvecklingen. Det som ärsant är att vi går från linje 2 i den meningen att visenarelägger avvecklingen av kärnkraften. Det är sant.Jag vill också kort kommentera kostnaden. För attvi skall få pengar till vård och omsorg, ,måste vi faktiskt ta fram ny energiproduktion närkärnkraften fasas ut. problem är attModeraterna inte redovisar något alternativ till dennaavveckling. De står kvar där, i mörkret, och pekar intepå något nytt alternativ till kärnkraften.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:203 om bätt-re näringslivsklimatAnf. 56 Näringsminister ():Herr talman! har frågat hur rege-ringen avser agera för att skapa ett förtroende hosnäringslivet om ett positivt och långsiktigt närings-livsklimat för att stärka såväl stora som små företagsmotivation till investering för tillväxt i Sverige.När den socialdemokratiska regeringen tillträddehösten 1994 var det svenska näringslivet mitt inne i enperiod av omfattande rationaliseringar och effektivi-seringar. Detta avspeglades exempelvis i att takten påproduktivitetsutvecklingen inom tillverkningsindust-rin svängde från en bottenposition inom industrivärl-den till den absoluta världstop-pen i mitten av 1990-talet.En motsvarande utveckling pågick och pågår inomandra samhällssektorer. Detta är av mycket stor bety-delse för ekonomins långsiktiga utveckling. Men i ettförsta skede har den snabba produktivitetstillväxtenemellertid bidragit till en minskad efterfrågan påarbetskraft. I synnerhet gäller detta lågutbildad ar-betskraft.Produktivitetstillväxtens positiva effekt på syssel-sättningen uppkommer först när vinsterna omsätts inya investeringar. Men med den reala räntenivå påöver och de stora svängningar i valutakursensom rådde under den borgerliga regeringsperioden ärdet omöjligt att skapa någon uthållig tillväxt. Investe-ringskostnaderna i produktiv verksamhet var alldelesför höga. Problemet förstärktes av den goda alternati-vavkastningen på riskfria statspapper.Regeringens första prioriterade åtgärd för att för-bättra det svenska näringslivsklimatet var att sanerastatsfinanserna. Detta har gått betydligt snabbare änvad någon bedömare kunnat förutspå. hadeSverige ett av de största underskotten bland , motsvarande av BNP. Under-skottet beräknas sjunka till . Pro-gnosen pekar mot att underskottet kommer att varahelt eliminerat 1998. Denna utveckling har stärktförtroendet för den svenska ekonomin och den eko-nomiska politiken både i och internationellt.Räntenivåerna har nästan halverats.I dag ser vi en rad konkreta tecken på att till-växtklimatet förbättrats radikalt under de tre senasteåren. Trots att var ett lågkonjunkturår lågindustriinvesteringarna detta år över 1993 årsnivå, industrisysselsättningen hade ökat med 40 000personer, industriproduktionen , bruttoin-vesteringarna och exporten med 36 %.Samtidigt har det skett ett betydande tillflöde av ut-landsinvesteringar till Sverige.Statens årliga lånebehov har sjunkit från242 miljarder kronor till ochinflationstakten från till i årstakt. Sedanbörjan av finns ett starkt växande lokaltengagemang för näringslivs- och sysselsättningsfrå-gor. Det pågår också en värdeförskjutning i samhälletnär det gäller synen på företagande och entreprenörer.Riskkapitaltillgången har förbättrats radikalt.För regeringen finns det ingen som helst anledningatt blåsa "faran över". En öppen arbetslöshet på350 000 personer och ytterligare nästan 200 000 iolika åtgärder talar sitt tydliga språk. Räknat i kronorhar dock sysselsättningen ökat under de tresenaste åren.En strukturpolitik för att påskynda framväxten avkunskapssamhället är den mest effektiva vägentill en starkare ekonomi och ökad sysselsättning. Se-dan har de s.k. kunskapsintensiva branschernai ekonomin vuxit så snabbt som övrigaverksamheter. Majoriteten av alla nya jobb haren kunskapsinriktning i någon form. Detta överens-stämmer också väl med den internationella utveck-lingen, där sju-åtta av tio nya jobb kan karakteriserassom kunskapsarbeten. harregeringen tagit flera viktiga initiativ för att breddakunskapsbasen i samhället. Hit hör bl.a. det s.k. kun-skapslyftet med 100 000 utbildningsplatser för vuxnaoch 30 000 nya högskoleplatser med betoning påteknik och naturvetenskap.Sverige har en viktig konkurrensfördel när detgäller kunskapstillförsel i ekonomin. FoU-investeringar i relation till BNP är högre än i någotannat land i världen. Detta beror i första hand mycket FoU-intensiva multinationella företag,men också på betydande statliga FoU-satsningar viauniversitet och högskolor, forskningsinstitut och stif-telser. är det en högprioriterad fråga att bättreintegrera de små och medelstora företagen i landetsFoU-system. Det handlar om att öka samverkan inomnäringslivet. Här pågår en mycket intressant och vik-tig nätverksutbyggnad. De s.k. industriella utveck-lingscentrum som finns på ett tiotal platser kan blien viktig del i dessa nätverk. Det handlar också om attstärka samarbetet mellan högskolan och näringslivet.Regeringens stöd till samarbetet mellan högskola ochnäringsliv genom den s.k. tredje uppgiften är ett vik-tigt steg för att öka kunskapsspridningen till mindreoch medelstora företag.I dag kan vi tydligt se att EU-medlemskapet harhaft en mycket positiv betydelse för svensk ekonomi.Mellan 1992 och 1996 ökade exportandelen i svenskekonomi, och i denna process har de mindre företa-gens ökade möjligheter till närvaro på Europamark-naden haft en viktig roll. Detta kan bl.a. avläsas i attde mindre företagens andel av svensk ekonomi ökatunder . De mindre företagens ökadebetydelse för ekonomins dynamik kan också avläsas iden aktuella statistiken över de s.k. tillväxtföretagen.De mindre företagens ökade betydelse för ekonominsdynamik kan också spåras bland landets ca 2 000tillväxtföretag. Majoriteten av dessa företag, somtillsammans ökat antalet sysselsatta med 326 000personer , har färre än 50anställda.Fortfarande har de mindre företagen en rad olikakonkurrensnackdelar gentemot de större företagen. Vibehöver få fler företag, och vi behöver få fler tillväxt-företag. Från regeringens sida har vi därför tillsatt ensmåföretagsdelegation för att undanröja onödigahinder för etablering och tillväxt.Sammantaget råder det ingen tvekan om att nä-ringslivets tillväxtförutsättningar har förbättrats radi-kalt . Regeringens politik syftar till attstärka denna utveckling. samarbetsformer är avstörsta vikt i detta sammanhang.Anf.