prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Densom har en dålig kunskapsunderbyggnad har ingenreell chans i samhället. Det går inte att gå ut i arbets-livet då. Det är faktiskt ingen som efterfrågar mig omjag inte har utbildning. Orienteringskurserna är tillbl.a. just för att få människor att mogna och förstå attdet här är en väg som de måste gå. Kanske ser manutifrån tidigare erfarenheter, t.ex. från tidigare skol-gång, att det är fråga om något som är annorlunda.Därför är det oerhört viktigt att får enannan prägel än den gamla skolan. Man skall kännaatt det handlar om någonting nytt och något som geren möjlighet.Jag tycker alltså inte att man bara kan säga att desom inte vill gå i skola skall få ett arbete. Tänk om detvore så enkelt!Anf. 66 () re-plik:Herr talman! Jag har sagt att vi har sammauppfattning, , när det gäller kun-skapslyftet. Det har stor betydelse. Det är glädjandeatt nästan en kvarts miljon människor deltar i detprojektet. Att av dem som deltar är kvinnor ären stor sak.Att det här måste bli bra är vi överens om. Jag hardock några frågor. Själva upphandlingsförfarandet ivissa kommuner är jag litet oroad över. sade att elevernas, de studerandes, behov skallvara avgörande. Det tycker jag också. Men ibland ärupphandlingsförfarandet mera styrt av den som i sinoffert har kunnat ange det lägsta priset per utbild-ningsplats än av den enskilde elevens behov. Vilkenkontroll har vi här? Detta får ju inte bli allmänt före-kommande.Jag vill också veta hur det har gått med de inten-tioner som man hade med de utbildningssamtal därman med varje presumtiv elev skulle gå igenom derassituation och hitta en lämplig studieväg för dem. Vetvi någonting om hur det har gått med detta?I ett pressmeddelande från Utbildningsdeparte-mentet berättar man om resultat. Därsägs att det är glädjande med de tjugofem procentensom nu går yrkeskurser. Jag tycker att det är bra ba-lans mellan allmänna ämnen och yrkeskurser. Menorienteringskurserna har varit mindre eftersökta.Skolministern drar då slutsatsen att det finns en högmotivation hos dem som deltar i . Jaghoppas att det är så. Men man kan också tolka resulta-tet så att man inte har nått de omotiverade i den förstaomgången. Hur kommer man att satsa i fortsättningenför att nå de som är kortutbildade och har låg studie-motivation och som kanske behöver kunskapslyftetoerhört mycket? när vi har så att säga skummat avgrädden från mjölken kommer problemen vartefter.Anf. 67 () replik:Herr talman! Det har ju varit väldigt mycket dis-kussioner om upphandlingsförfarandet, och man harkänt sig väldigt osäker om hur man skall göra. Jag vetatt det är en hel del kommuner som har lyckats ganskabra medan andra har lyckats väldigt dåligt. Men detfinns faktiskt möjlighet att välja ett dyrare alternativoch väga in kvalitet och andra aspekter. Det är unge-fär detsamma som med flexibiliteten. Det finns enmöjlighet i systemet, men man är inte så skicklig påatt hantera detta.Det är också min bedömning att vi har nått demest motiverade när det gäller orienteringskurserna.Det är oerhört angeläget - och det vet jag att kommu-nerna är uppmärksamma på - att man inte drar ned påantalet orienteringskurser bara för att man inte fick tillstånd så många. Det kan bli många fler som söker sigtill orienteringskurser i nästa omgång. Men jag är inteså alldeles säker på det. En del av dem som har gåttdirekt har sagt: Jag är så trött på alla kurser och allakorta utbildningar som inte har lett till någonting. Nuvill jag börja på något riktigt.Det är inte omöjligt att det blir samma reaktionoch samma händelseförlopp nästa omgång.Anf. 68 () re-plik:Herr talman! Jag tror också att det finns en sådanosäkerhet. Det är bra att möjligheten finns och att manär medveten om bl.a. kvalitet kan vägas in. Men frå-gan är i vilken utsträckning det görs. Det var det sommin fråga rörde.Jag tycker också att det är viktigt att man inte tol-kar resultatet så att man skall dra ned på orienterings-kurserna. Tvärtom måste man öka ansträngningarnaatt nå de grupper som är minst studiemotiverade ochsom kanske har störst behov av kunskapslyftet.Kommunerna bör uppmärksammas på att de har ettansvar där.Anf. 69 () replik:Herr talman! Jag måste erkänna att jag inte kansäga exakt i hur stor utsträckning möjligheterna an-vänds. Men att det görs visas ju i att folkbildningen ärmed på olika ställen i kommunerna. Jag vet också attdelegationen förmedlar till andra kommuner de sätt påvilka vissa kommuner har lyckats. Man har haft semi-narier och skall ha ytterligare seminarier framöver därdet sker ett utbyte av tankar och idéer om hur dettaskall lösas.Anf. 70 () replik:Herr talman! sade att kunskaps-lyftet skall ha en annan prägel, spela en ny roll ochvara motiverande. Är det då acceptabelt att kommu-nerna annonserar efter staber av administrativa chefer,rektorer och biträdande rektorer utifrån motiveringenatt man skall börja med ? Det är juinget nytt. Det är precis det gamla vanliga.Agneta kan naturligtvis inte yttra sig omGöteborg, men vi hade med det exemplet i vår mo-tion. I räckte medlen till 3 000 platser, mende räckte inte till nytänkandet och framtidsbygget dåkvinnorna gick i spetsen för en ny pedagogik somtidigare hade finansierats via EU. Man hänvisade tillatt regeringen hade angivit normer som gjorde attdetta projekt inte kunde ingå i kunskapslyftet.Sedan har jag en fråga som kanske är mer till förYlva att fundera på. Hur skall man finansi-era övergången? Ersättningen är ju av a-kassanunder första året. År två får man företräde till svuxasom utgör av a-kassan. Hur tror ni att de kvin-nor som har försörjningsansvar för barn och som vivet ingår i skall kunna överleva? Jagtror att har rätt i att de gärna vill gåvidare och slippa småkurser och slippa att bli skick-ade hit och dit. De vill göra någonting redigt. Men hurskall de kunna finansiera detta?Statens skola för vuxna i och i finns över huvud taget inte med i diskussio-nen, och det är jag väl skyldig till själv. Men på vilketsätt kan även den skolans erfarenheter utnyttjas förkunskapslyftet och annan vuxenutbildning? Statensskola för vuxna har funnits länge och har en väl ut-vecklad både pedagogisk och metodisk erfarenhet.Anf. 71 () replik:Herr talman! Jag skall svara på frågan om ifallman bygger upp en onödig administration. Vi villsjälvfallet inte att man skall ta pengar från kunskaps-lyftet för att bygga upp en sådan. Men det ser väldigtolika ut i olika delar av landet. De flesta har en väl-digt liten administration. Jag är fundersam över hurman klarar ut det hela, om jag skall vara riktigt ärlig.Jag är litet orolig. Det bygger på många entusiastersom ger sig i kast med detta. Jag har funderat över hurde skall orka.När det gäller pedagogiskt utvecklingsarbete tyck-er jag att det är ganska fantastiskt att det ändå harhunnit att ske så pass mycket på så väldigt kort tid.Jag vet kommuner som har samlat de olika utbild-ningsanordnarna till studiedagar för att ha föreläs-ningar om pedagogiskt utvecklingsarbete. De olikautbildningsanordnarna har förts samman i blandadegrupper för att de skall kunna byta erfarenheter ochhitta nya vägar när det gäller pedagogiken och sättetatt undervisa.Anf. 72 Statsrådet ():Herr talman! Som jag ser det är utbildning en avde starkaste motorerna för utveckling. Det handlar omindividens möjlighet att växa och utvecklas sommänniska, men det handlar också om samhällets ut-veckling. Utbildning är de starkaste motor som vi kananvända för ekonomisk och social tillväxt i samhälletoch för en demokratisk utveckling.Det är detta som är bakgrunden till regeringensstarka prioritering av utbildning i sin politik. Vi pri-oriterar utbildning på samtliga nivåer. Vi kan nu geextra resurser till insatser i . Vi arbetaraktivt med utveckling av gymnasieskolan. Vi genom-för den största satsning som något land någonsin hargjort på vuxenutbildning inom . Vi harstartat en ny kvalificerad yrkesutbildning genom enförsöksverksamhet. Vi bygger ut högskolan kraftigt ihela landet.Att kunna prioritera utbildning är inte bara läppar-nas bekännelse. Det krävs också att man har tillräckligekonomisk styrka för att kunna tillföra resurser tillutbildningssystemet. Men det handlar också om eninsikt om att utbildningens innehåll och det inre arbe-tet måste utvecklas och att kvaliteten måste stärkas iutbildningssystemet.Gymnasieskolan skall kvalificera i tre avseenden:för ett aktivt arbetsliv med högre krav, för vidarestudier och för ett aktivt deltagande i demokratin somen aktiv demokratisk medborgare.Margitta formulerade detta tidigare väldigtväl. Hon talade om vårt stora ansvar att använda vårfantasi, vår kunskap och vår insikt till det som ärsvårt, nämligen att forma en utbildning för framtiden.Men vi är skyldiga dagens unga att försöka. Det gårinte att gå bakåt. En sådan väg kan aldrig leda framåt.Vad vet vi då om dagens och morgondagens ar-betsmarknad och samhälle? Jo, några saker vet vi.Dels vet vi att arbetsmarknaden för den som saknar enfullständig gymnasieutbildning i princip är obefintlig,dels att trenden i utvecklingen framåt är att den iprincip obefintliga arbetsmarknaden än mer kommeratt minska. Det kommer inte heller atträcka med en utbildning som inte motsvarar en full-ständig gymnasieutbildning för att få en plats på ar-betsmarknaden.Vi vet också att det finns ett stort behov av livs-långt lärande. Man räknar med att avjobben i vårt land förnyas genom att okvalifi-cerade jobb försvinner och mer kvalificerade jobbkommer till. sker det en förnyelse av ar-betskraften med . Det säger någon-ting om behovet av en kontinuerlig utveckling och ettlivslångt lärande för alla på arbetsmarknaden.Vi behöver också en större flexibilitet på svenskarbetsmarknad med individer som kan, vill och vågarbyta jobb och inriktning. Det är viktigt också för attundvika flaskhalsproblematik . Vi vetockså att det ställs större krav på oss som samhälls-medborgare.Mot denna bakgrund måste vi ge en gymnasieut-bildning av hög kvalitet till alla ungdomar. Det kräverflexibilitet inom gymnasieskolans system. Vi måstesatsa stort på vuxenutbildning, och vi måste ge möj-lighet för alla att lära nytt.Jag måste säga att det är extremt inskränkt att sättalikhetstecken mellan livslångt lärande och att gå di-rekt från gymnasieskolan till högskolan. Det är intebara de ungdomar som direkt skall gå vidare till hög-skolan som kommer att behöva en grund för ett fort-satt lärande. Kunskaper i svenska, matematik, främ-mande språk och allmänna ämnen är en viktig grundför allt fortsatt lärande, i arbetslivet, i privatlivet och iandra utbildningsinstitutioner än vad högskolan repre-senterar. Det behövs en grundkompetens att byggavidare på.Många av frågorna handlar om kärnämnena igymnasieskolan. Självfallet måste gymnasieskolanskärnämnen utvecklas och förändras. Det kan inte varaen gång för alla givet. Men jag vill ändå tydligt mar-kera, herr talman, att jag inte kommer att medverkatill en sänkt nivå och en sänkt ambitionsnivå när detgäller kärnämnena i gymnasieskolan. Jag menar att visom ansvariga politiker är skyldiga att hålla oss tillden verklighet som vi faktiskt ser. Vi är också skyldi-ga att göra extra ansträngningar för att kunna nå högaambitionsnivåer i gymnasieskolan.Om man lyssnar till debatten här i kammaren elleri medierna, kan man få intrycket att det är väldigtsvårt och väldigt ovanligt att elever får betygetMycket väl godkänd i gymnasieskolan och att det ärmycket vanligt att elever i stället får betyget Ickegodkänd. När vi ser på statistiken får vi en motsattbild. av eleverna i gymnasieskolan har betygetIcke godkänd. har betyget Mycket väl godkänd.När vi tittar på betygen i kärnämnena, som oftastförekommer i debatten, ser vi att det kärnämne somdet är svårast för eleverna att klara är svenska B. Därär det av eleverna som har betyget God-känd. har betyget Icke godkänd. I det nästsvåraste ämnet, matematik A, är det av elevernasom har betyget Icke godkänd. Detta är naturligtvisallvarligt för de elever som inte har godkända kun-skaper, men att utifrån detta dra slutsatsen att mangenerellt sett skall sänka nivån i gymnasieskolantycker jag är oerhört anmärkningsvärt och en mycketdålig strategi.Jag skulle vilja fråga : Skall vi tillämpaden principen också i andra avseenden där svensktutbildningssystem har tillkortakommanden. Skall vi tatill intäkt t.ex. det faktum att svenskt utbildningssys-tem enligt internationell jämförelse inte gertillräckligt bra kunskaper i matematik för att ytterliga-re sänka kraven och ambitionsnivåerna? Eller skall vigå motsatt väg och säga att vi skall ha höga ambi-tionsnivåer och att vi måste göra insatser för att nådem.När det gäller måste jag säga attdet faktiskt kan betraktas som en succé, ävenom det självfallet också innehåller en del svårigheter.Det har visat sig att svenska folket har varit långt mermotiverat att gå in i utbildning än vad vi kanske trod-de. Det är orsaken, , till att dethar blivit så pass få orienteringskurser. Det har varitså många som direkt har velat gå in i ordinarie ut-bildning att man har fått minska antalet orienterings-kurser för att därmed kunna omfördela resurser till deordinarie kurserna. Det är bra att systemet har varitflexibelt nog för att medge det.Vi har gett människor chansen att göra någontingnytt av sitt liv, skapat nya möjligheter, och människorhar tagit den chansen. Kommunerna presterar i dagfler platser än vad de får betalt för. Vi har ett motsattproblem i förhållande till vad man kan få intryck avnär man lyssnar på debatten här i kammaren. Det ärför många som vill gå in i . Det ärför många som är välmotiverade i förhållande till deresurser som vi har avsatt.Vi har också fått en ändrad inriktning på vux-enutbildningen. Yrkesutbildningen inom vuxenut-bildningen har utvecklats från att vara 7 %till att nu vara . Den utvecklingen bör fortsätta.Därför blir det fortsatt mer yrkesutbildning inomkunskapslyftet, och det tror jag behövs. Vi har ocksåaktivt arbetat för att få in andra utbildningsanordnare isystemet, vilket har lyckats relativt bra.Jag vill säga, herr talman, att det är litet patetisktatt höra och här i debatten. UlfMelin sade i sitt anförande att han tvivlar. Jag måstesäga att det bestående bidrag som har iutbildningspolitiken är att tvivla - att tvivla på männi-skors förmåga att lära, att tvivla på människors viljaatt gå in i utbildning, att tvivla på utbildningssyste-mets möjligheter att utvecklas.Ulf beskriver som att manhar dammsugit arbetslösa för att få in dem i utbild-ning, att man har fått in omotiverade människor somhar tvingats in i utbildning. Det är inte den bild som viser nationellt. I stället ser vi att vi har fått in mångafler som är motiverade än vad vi kanske trodde. Detär fler som vill in i utbildning än vad vi egentligen harplats och pengar till.Moderaterna var egentligen emot kunskapslyftet.Men under ett valår är man ändå beredd att godkännaganska många platser för att sedan minska antalet åretefter. När vi presenterade sade mode-raterna nej till att släppa in andra utbildningsanordna-re. Bara komvux skulle få anordna vuxenutbildning.Nu har bytt fot och säger att nu skall änfler andra utbildningsanordnare in. Det är bra, mendet krävs en successiv process för att nå dit. Vi harredan startat den processen, vi som hade den insiktenfrån början.Moderaterna skiljer ut sig i utbildningsdebattenmed att vara det parti som inte prioriterar utbildning.När vi vill satsa mer pengar på sägermoderaterna: , behöver inte merresurser utan ett mer centralstyrt resursfördelningssys-tem. När vi vill utveckla gymnasieskolan ställer sigmoderaterna vid sidan om och säger: Sänk nivåerna istället, och sänk kraven. När vi satsade på kunskaps-lyftet var skeptiska till hela inriktningenatt vuxna skulle få en chans att skaffa sig den grund-kompetens som krävs i samhällsliv och arbetsliv.När det gäller kvalificerad yrkesutbildning, dock,är med. Det skall ni väl ha en eloge för,även om ni vill ha en annan inriktning än vad vi villha.När det gäller utbyggnaden av högskolan kallar nisatsningen på utbyggnad av högskolan i hela landetför prioritering av bygdehögskolor. På det viset ut-märker sig som det parti som inte påallvar vill prioritera utbildningen.Avslutningsvis, herr talman, vill jag tacka Margit-ta för hennes personliga insatser och storaengagemang, som i flera viktiga avseenden har bi-dragit till att utveckla svenskt utbildningssystem.Anf. 73 () re-plik:Herr talman! Först vill jag tacka skolminister för att hon så tydligt och klart markerar attdet inte är fråga om att sänka ambitionsnivån när detgäller kärnämnesundervisningen i gymnasieskolan.Om skulle få bestämma är jag rädd föratt vi skulle få alternativa kurser och något slags light-version av gymnasiet.Över till min fråga. Jag berörde i mitt anförandeden sociala segregationens konsekvenser, som jagskulle vilja att skolministern kommenterade litetgrand. Är skolministern beredd att på något sätt gå inoch kompensera de skolor som finns i de mest utsattaområdena? Jag är medveten om att det skulle kollide-ra med den kommunala självbestämmanderätten, menläget är akut och besvärligt. som gårtappar vi unga människor som inte får den grund somde egentligen behöver för att gå vidare i livet.Jag vill återigen ta upp mina funderingar om hu-ruvida det händer något när det gäller stöd till dekommuner som inte klarar att uppfylla läroplanensmål.Anf. 74 Statsrådet ():Herr talman! Jag är också oroad över att bostads-segregationen, inte minst, får återverkningar i skolan.De kan på sina håll vara ganska allvarliga. Därförmenar jag att resurstilldelningen i skolsystemet måstegrunda sig mer på de skilda behov som elever ocholika skolor har än vad den i allmänhet gör i dag.Förutsättningarna finns, och statens generella bidragtill kommunerna baseras ju också på en del sådananycklar som påverkas av detta.Men kommunerna måste i sin tur också tydligt gö-ra prioriteringar i sina resurstilldelningar. Skolverkethar redan i uppdrag att särskilt följa detta, men jagavser att ta ytterligare initiativ när det gäller uppfölj-ning av resurstilldelningen i olika skolor så att elevermed behov av särskilt stöd verkligen kan få det.Det ligger i linje med att skall få en nyoch mer aktiv roll när det gäller kontroll av kvalitetoch likvärdighet i skolsystemet. Jag är oroad över attvi inte har tillräckligt bra instrument för attgarantera en nationell likvärdighet och en hög kvaliteti svensk skola.Men jag tror inte heller att det finns några enklalösningar eller att en återgång till regelstyrning skullelösa det här. Det tror säkert inte . I stället får vi gå den svårare vägen; att utprövaoch finna nya sätt att kvalitetssäkra skolan och säkranationell likvärdighet. Jag avser att ta flera sådanainitiativ.Anf. 75 () re-plik:Herr talman! Det känns skönt att de här initiativenkommer. Jag tror att de är väldigt viktiga. Kanskeskulle man exempelvis kunna göra de här nycklarnanågot tydligare i det här avseendet. Vi tycker inteheller att man skall återinföra regelstyrningen, utan vitror att det här måste ske på ett annat sätt, och attproblemet också måste angripas på många olikapunkter.Men det är viktigt att man markerar skolans oer-hörda betydelse när det gäller att vara en motkraft motsegregationen. Det är ju egentligen den enda obliga-toriska mötesplats vi har.Anf. 76 () replik:Herr talman! Det var ett intressant anförande YlvaJohansson höll där man fick intrycket att Socialdemo-kraterna går i bräschen när det gäller utbildningspoli-tiken. Men låt oss titta litet grand på hur det förhållersig. Det är ju faktiskt så att det här med att man skulleförsöka vidga vuxenutbildningen togs upp redan avden borgerliga regeringen i Agenda . Det vorekanske bra om läste den.En annan sak som statsrådet säger är att man hål-ler på att utveckla kvaliteten i gymnasieskolan. Påvilket sätt då? Den kvalitet som ni har utvecklat än sålänge är ju för det första att man inte behöver varagodkänd i alla kärnämnen och i kurserna för att varabehörig till högskolan. För det andra har ni tagit bortmöjligheten att komplettera betyg under gymnasieti-den. Det kallar ni för utveckling. Det tycker inte jag.Det är ett bakåtsträvande.Det är faktiskt Moderata samlingspartiet som i enmassa motioner här i har talat om att vimåste minska antalet kärnämnen. Vi har talat om borde införa en modern lärlingsutbildning, att vibehöver ett nytt tekniskt program, att man borde ha engymnasieexamen och att man bör ha bättre samverkanmellan skola och arbetsliv. Så är det faktiskt. Det ärbara att gå tillbaka och läsa motionerna. Sedan harregeringen sakta följt efter och kommit med artiklar,någon promemoria osv. Men man kommer tyvärr intemed några konkreta förslag.Tag bara det här med gymnasieexamen som ex-empel! och kundetänka sig att ha denna på en del program men inte påalla. Vi hade en reservation i omatt ha den för alla. Då sade sossar och centerpartisternej. Sedan kom en artikel där man sade ja. Så vemsom ligger i frontlinjen kan man faktiskt diskuterabåde en och två gånger.Sedan till det här med att vi genrellt sänker nivån.Det är ju kvalificerat struntprat. Vad vi har sagt är attdet skall finnas alternativa kurser i kärnämnena för attskolan måste bli flexibel och för att vi vill ta till varaolika elevers förutsättningar för lärande. Det är vaddet handlar om.Anf. 77 Statsrådet ():Herr talman! Ett av de projekt som vi arbetar medi gymnasieskolan - och det känner väl till -handlar om en ny modern lärlingsutbildning somredan är i gång med pilotprojekt. Det handlar om ettnytt teknikprogram. Det handlar också om en nygymnasieexamen och en rad andra förändringar somvi håller på att behandla. remissbehandlas dessainnan får ta ställning till dem.Jag vill också säga något annat som jag tror ärviktigt. Det har efterlysts här i debatten att regeringenomedelbart skall spruta ur sig propositioner. Men vimåste också lära oss något om vad som har skett igymnasieskolan . Det var väl ändå såatt flera av de beslut som fattades när vi sjösatte gym-nasiereformen gick för fort. Jag skall inte säga attskulden enbart ligger på den tidigare regeringen. Jagtror att vi delar skulden. Behovet av en ny gymnasie-skola var så stort att många ville gå fort fram. Men viär också skyldiga att lära oss av detta.Hastigheten har ställt till med en hel del problemute i verksamheten. Låt oss inte göra samma misstagigen. Låt oss offentliggöra förslag, debattera dem ochremissbehandla dem. Låt oss lära av debatter ocherfarenheter, lyssna på olika röster och först därefterskriva proposition och fatta beslut i riksdagen.Jag måste säga, herr talman, att det är litet symto-matiskt att säger: Vi moderater arbetar medkvalitet. Han säger: Vi har redan tidigare föreslagitfärre kärnämnen. Ja, det tråkiga är att det så ofta är sånär föreslår utveckling av gymnasiesko-lan. Det är färre ämnen eller lägre kravnivåer i ämne-na. Det är ju det som är er lösning i så många fall närdet gäller utveckling i gymnasieskolan. Jag tror inte att det är en bra eller fram-komlig väg för . Det är en väg baklänges in iframtiden.Anf. 78 () replik:Herr talman! talar väl ändå skolministern motsig själv i så fall? Ni skriver ju själva i utvecklings-planen, och även i budgetpropositionen, att ni skallminska antalet kärnämnen. Det är vi i så fall ganskaöverens om. Det har väl inget att göra med någongenerell sänkning? Man byter ju ut mot något annat.Vi vill ju exempelvis förstärka yrkesämnena eller ökamöjligheterna att välja kurser. I andra fall pratar juskolministern väldigt mycket om elevinflytande ochsådana saker, men uppenbarligen skall eleverna inteha något inflytande över sin egen utbildning. Den ärde inte kapabla att bedöma trots att de flesta av demär myndiga. Det är trots allt ett ganska märkligt reso-nemang.När det gäller gymnasieskolan tror jag faktiskt attYlva kan se att det finns ett antal problemsom är ganska tydliga och som behöver lösas. Dethandlar exempelvis om samverkan skola-arbetsliv, attvi skall ha en modern lärlingsutbildning. Det handlarom yrkesexamen. Det handlar om ett nytt teknisktprogram osv. Man behöver inte spruta fram proposi-tioner om detta, det är inte vad det handlar om.