prot · GL0916 · 1997-10-21 00:00:00 — Här ärdet naturligtvis viktigt att kommunerna tar ansvar föratt lära sig att tillägna sig en ny metod, ett nytt sätt attarbeta, och att då arbeta med delaktigheten som ut-gångspunkt. Det finns alltså annat nätverksarbeteockså. Det är viktigt att säga att detta inte är den alle-narådande metoden.Jag vill upprepa att det i de allmänna råden ärmycket tydligt angett hur man skall arbeta med denhär sortens utredningar, med handledning och doku-mentation osv. Innan den nya lagen ens har trätt ikraft vill jag inte säga att det är den som behöverförstärkas. Jag tycker att barnets bästa har lyfts frampå ett riktigt sätt. Här behövs en uppföljning medhjälp av våra myndigheter och med hjälp av tillsynoch annat. Naturligtvis måste kommunerna ta på sigett stort ansvar för att se till att metoderna blir debästa och effektivaste.Anf. 22 ():Fru talman! Det enda som jag känner att jag intehar fått svar på är just frågan om socialministern harnågra tankar om hur man kan hjälpa till när det gällerde gamla fallen. Det är ju också en viktig fråga, försom socialministern och jag vet har det ju riktatskritik mot dessa utredningar. Många av de gamlakonfliktfallen härrör kanske just från de mindre brautredningar som har gjorts tidigare. Det är viktigt attde berörda på något sätt får hjälp och upprättelse.Anf. 23 Socialminister ():Fru talman! Allra sist är det ju så att detta arbeteredan pågår. Det finns ett projekt för att utvecklametoder för barnavårdsutredningar med inriktning påsamspel i familjen och bedömningar av föräldrarnasomsorgsförmåga. Projektet startar i början av nästa åroch omfattar flera kommuner. Men naturligtvis harockså till uppgift att följa detta mycketnoga. Det är inte så att man har lämnat frågan åt sittöde, utan den har aktualiserats ända sedan startade. Jag tycker att det här vilar ettstort ansvar på kommunerna att se till att följa uppfrågorna. Gamla fall får inte lämnas åt sitt öde, utanman måste ständigt se till att hitta metoder för att nåfram till det bästa resultatet för barnets bästa. Detfinns också andra exempel, t.ex socialdistriktet i Vis-by, när det gäller utredningar osv.Jag tycker alltså att det här redan finns en kun-skapsbank. Det finns projekt och metoder dokumente-rade, vilka de kommuner som har problem kan ta tillsig.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellationerna 1997/98:11 och12 om tunnelbygget genom HallandsåsenAnf. 24 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaomedelbara åtgärder regeringen avser att vidta för attsäkerställa att människor, djur och miljö inte kommertill skada som en följd av tunnelbygget vid Hallandså-sen och vilka åtgärder regeringen avser att vidta föratt förhindra att liknande händelser inträffar i framti-den. har interpellerat statsministerni samma ämne. Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det ankommer på mig att svara på interpellationer-na och jag svarar i ett sammanhang.Låt mig börja med att säga att jag är djupt upprördöver det som har inträffat. Det är häpnadsväckande kan handskas så vårdslöst med farliga kemikali-er. Att ett statligt verk är inblandat ser jag dessutomsom särskilt allvarligt.Banverket har i ett beslut av regeringen den 5mars 1992 fått tillstånd till expropriation av mark föromläggning av i tunnel genom Hal-landsåsen. I beslutet föreskrev regeringen flera mil-jövillkor. Bl.a. föreskrevs att verket skall iaktta all-män aktsamhet så att naturvårdens, kulturmiljövår-dens och friluftslivets intressen så långt möjligt skyd-das för påtaglig skada. Dessutom föreskrevs att arbe-tet med tunneln skall utföras så att påverkan på grund-och ytvatten minimeras samt att verket i samråd medlänsstyrelsen skall upprätta och bekosta ett kontroll-program avseende grundvatten, ytvatten och naturmil-jö.Vid tunnelbygget har en kemisk produkt kalladRhoca-Gil använts som tätningsmedel. I finnssedan många år regler för hanteringen av kemiskaprodukter, bl.a. i lagen (1985:426) om kemiska pro-dukter. Reglerna innebär att den som använder ke-miska produkter är skyldig att vidta de åtgärder ochiaktta de försiktighetsmått som behövs för att hindraeller motverka skada på människor eller i miljön.Därvid skall sådana kemiska produkter undvikas somkan ersättas med mindre farliga produkter. Dessutomär den som yrkesmässigt använder en kemisk produktskyldig att ha den kunskap som behövs med hänsyntill verksamhetens omfattning och produktens egen-skaper. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhetbryter mot dessa regler kan enligt lagen om kemiskaprodukter dömas till böter eller fängelse i högst ett år.Således gäller väsentliga regler om miljöhänsynsom bl.a. och är skyldiga att iakttavid tunnelbygget.Bestämmelserna avseende arbetsmiljön och ar-betsgivarens skyldighet finns i arbetsmiljölagen(1977:1160) och i föreskrifter som Arbetarskyddssty-relsen har meddelat, bl.a. föreskrifter (AFS 1996:4)om härdplaster och (AFS 1996:6) om internkontrollav arbetsmiljön.Enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväggäller att en järnvägsplan innehållande en miljökon-sekvensbeskrivning skall upprättas och föregå ettbyggande av järnväg. Lagen trädde i kraft den 1 feb-ruari 1996 och var således inte gällande när tunnel-bygget genom påbörjades. Om tunnel-bygget hade påbörjats hade projektet prövatsenligt den lagen.I lagrådsremissen med förslag till miljöbalk före-slås att miljökonsekvensbeskrivningar skall kunnakrävas i fler fall än vad som gäller och att reg-lerna för innehållet i en miljökonsekvensbeskrivningskall bli mer specificerade.Dessutom föreslås att allmänhetens möjligheter attpåverka skall förstärkas genom ändringar i processenkring miljökonsekvensbeskrivningar. Ett tidigt samrådskall hållas med enskilda som särskilt berörs ochlänsstyrelsen långt innan en ansökan görs och miljö-konsekvensbeskrivningen upprättas. För verksamhetersom kan antas ha betydande miljöpåverkan skall ettförfarande med en miljökonsekvensbedömning ge-nomföras. Denna bedömning innebär ett utvidgatsamråd med fler myndigheter och en bredare allmän-het.Regeringen avser att inrätta en kommission somskall göra en översyn av det som inträffat vid Hal-landsåsen och lämna förslag till åtgärder som behövervidtas för att undvika att liknande händelser inträffar iframtiden.För att ge omedelbar hjälp till kommunhar regeringen beslutat att ge till i län förvidare utbetalning till kommunen. Medlen skall an-vändas till att ersätta kommun för de merkost-nader som uppkommer för kommunen med anledningav akrylamidutsläppet i Hallandsåsen.Anf. 25 ():Fru talman! Jag tackar miljöministern för svaret påmin interpellation, men vill också säga att jag noghade förväntat mig att statsministern skulle ha svarateftersom interpellationen var ställd till honom, ochäven av andra skäl. Frågan berör ju olika departe-ment, och tunnelbygget under har fått enså katastrofalt olycklig utveckling och blivit en frågaav så stort nationellt intresse att jag hade förväntatmig att statsministern skulle ha svarat. Jag är intresse-rad av hans syn på vad som krävs för att man skallkunna garantera människors och djurs hälsa, menockså på miljösituationen och på frågan om ersättningtill de berörda i området.Dessutom har olika besked kommit från regering-en. Kommunikationsministern har givit ett besked,och hon har sedan motsagts av statsministern. Dethade varit bra att veta vilka besked som skall gälla.En sådan fråga är om det kan bli aktuellt att stoppatunnelbygget helt av ekonomiska eller miljömässigaskäl. Jag undrar hur ser på den frågan.Gäller Uusmanns besked, dvs. att man kan bygga entunnel under åsen om man kan åka till månen, ellergäller statsministerns svar, dvs. att miljöhänsyn skallgälla vid avgörandet.Nästa fråga gäller ansökan till rege-ringen om en ny vattendom. Kammarkollegiet, somhar att tillvarata det allmännas intresse, har avståttfrån att yttra sig på nytt - detta trots att inteföljt förra beslutet, som innebar att högst 33 litervatten fick läcka ut. har non-chalerat domen och låtit ända upp till persekund läcka ut, vilket bl.a. lett till att flera brunnar iområdet sinat och till att människor drabbats svårt.Detta, menar jag, är i högsta grad myndighetsmiss-bruk. Kammarkollegiet bryr sig inte en gång om attyttra sig. Jag tycker detta är högst anmärkningsvärt.Naturvårdsverket, som bl.a. har att se till miljö-hänsyn och till naturen, meddelar att man yttrade sigtill regeringen innan det senaste händelseförloppet varkänt. Därför vill verket, åtminstone enligt Ekonyhe-terna som jag lyssnade till , avge ett nytt ytt-rande. Jag undrar hur angeläget regeringen tycker attdet är att ordentliga och genomarbetade miljökon-sekvensanalyser görs inför det fortsatta arbetet vidtunneln. Godtar miljöministern att Kammarkollegietavstår från att yttra sig på nytt? Kommer regeringenatt begära in ett nytt, mer genomarbetat förslag frånNaturvårdsverket? Kommer regeringen att vara kon-sekvent i sina krav på miljökonsekvensanalyser, somman har hävdat?Helt klart är att miljölagstiftningen måste skärpas.Kemikalierna kräver en speciell lagstiftning. Jag läm-nar dessa lagstiftningsfrågor eftersom jag vet att Len-nart kommer att ta upp dem.Slutligen vill jag ta upp frågan om stöd till dedrabbade i området. De måste - det tror jag att vi äröverens om - få allt det stöd, all den hjälp och alla deråd som behövs. Hälsoundersökningar har påbörjats,men fler väntar på sin tur.De drabbade måste också få full kompensation förde skador som har drabbat dem. Det gäller kompen-sation för direkta ekonomiska förluster, t.ex. djur sommåste avlivas och skördar som måste plöjas ned. Härfordras enorma insatser. Jag kommer att återkommatill det i mitt nästa inlägg.Anf. 26 ():Fru talman! Jag får också tacka miljöministern försvaret på interpellationen. Jag vill säga en sak väldigttydligt från början: Det absolut viktigaste - det över-skuggande - är att människor kan känna en trygghet isin vardag. Det gäller oss alla, naturligtvis, men detgäller alldeles särskilt människorna sombor i denna del av Sverige.Man känner inte denna trygghet . Det är all-deles uppenbart. Man känner otrygghet. Man gör detav många olika skäl. Det som har varit mest akut, frutalman, är de utsläpp som har lett till att en kemikalierört sig i naturen på ett sätt som den inte borde göra.Ett annat problem är att verksamheten vid Hallandså-sen innebär en sänkning av grundvattennivån. Detfinns frågor som hänger samman med det. Detta görmänniskor oroliga.Människor blir också oroliga för sina djur. De bliroroliga för växande gröda. De blir oroliga för eko-nomin. Vad kommer att ske med djur som måste gåtill slakt? Hur blir det med grödor som borde kunnasäljas? Hur blir det med fastigheterna?All denna oro måste hanteras på något sätt. Det ärhär jag tycker att vi kan rikta den första allvarligakritiken mot regeringen. Man har inte förmått attsamlat och tydligt och med ett budskap tala om förmänniskor hur man tänker hantera situationen. Påmorgonen säger en minister en sak om behovet av enutredning, och säger en annan ministernågot annat. Det skapar otrygghet hos människor.Det finns också ett annat händelseförlopp. Debat-ten kan komma att slå över. Trots att det naturligtvisfinns saklig grund för mycket av denna oro och förmycket av debatten accelererar diskussionen ochryktena på ett sätt som kan skada denna landsända.Det är ett händelseförlopp som regeringen har ansvarför att få stopp på. Man har också ansvar för att detkommer ett klargörande. Ett sådant klargörande måstevara väldigt tydligt, och det måste vara samstämmigtfrån alla delar av regeringen.Om man, fru talman, inte kan få människor attkänna trygghet i sin vardag i den här delen av landet,så måste naturligtvis tunneln stoppas. Känner intemänniskor denna trygghet, så kan man inte genomföraett projekt av det här slaget. Sedan finns det mångaandra saker som också måste diskuteras - både bakåtoch framåt i tiden. Jag tycker inte att miljöministern isitt svar reder ut händelserna särskilt väl åt någotderahållet. Det här är ju händelser som man inte kan po-lisanmäla bort effekterna av. Det är händelser sommåste hanteras på ett ansvarsfullt politiskt sätt.Jag kan berätta för miljöministern att vi ijordbruksutskottet och trafikutskottet under en del avvårt sammanträde har haft en utfrågning med chefernaeller deras medarbetare från de tre berörda verken ochmyndigheterna: , ochKemikalieinspektionen. Jag kan lova att det där fram-kom mycket av vad som har hänt och av vad som börske framöver för att skapa just den här tryggheten förmänniskor.Det finns många förvånande inslag. Hur kan t.ex.dagens miljölagstiftning göra det möjligt att hanteraså stora mängder som det är fråga om av det här ma-terialet? Framför allt tyckte jag, fru talman, att denutfrågning vi hade - liksom mycket av den de-batt som har förts tidigare - visar på det tydliga beho-vet av en ny miljölagstiftning. Jag är inte säker på attmiljöministerns förslag duger.Anf. 27 ():Fru talman! Ni som lyssnar på läktaren och ni somsitter här! talar om alla som är oroligaoch om att ministrar har haft olika budskap och så-dant. Varför behöver man vara orolig? Jo, inte minstför att svensk lagstiftning, som såväl en borgerligregering som socialdemokratiska regeringar har han-terat , har misslyckats fullständigt närdet gäller att få till en rimlig lagstiftning i fråga omhantering av kemikalier. Det är det som är det storaproblemet. och hans parti är ansvarigaför ett mycket dåligt miljöbalksförslag som en gångtogs fram. Tyvärr är det miljöbalksförslag som nuligger framme, och som har gått till Lagrådet, inte såhemskt mycket bättre. Det finns allvarliga brister idet.Anna skriver i svaret: "Det är häpnadsväck-ande att man kan handskas så vårdslöst med farligakemikalier." Nej, det är inte häpnadsväckande. Detsom är häpnadsväckande är att politiker sätter uppförvånade miner när det händer. Det är det som ärhäpnadsväckande. Det är klart att det här kommer atthända. Vi har ju en miljölagstiftning som är tandlösoch ihålig. Därmed har vi också företag och statligamyndigheter som ser mellan fingrarna. De vet ju inte behöver leva upp till det som står på pappe-ret i miljölagarna, t.ex. i lagen om kemiska produkter.Då kommer man till regeringarnas ansvar. Närman förändrade lagen om kemiska produkter, bordeman väl ändå ha sett till att de olika aktörerna tvingatsleva upp till lagen. Så är det inte . Tvärtom är detså att det förslag till miljöbalk som ligger frammeurholkar den nuvarande lagen om kemiska produkterpå ett ganska farligt sätt. Det gäller bl.a. utbytespara-grafen, den regel som säger att om det finns ett medelsom är mindre farligt än ett annat, skall man användadet mindre farliga. Den gäller för alla led; från pro-duktion till försäljning och hantering. Den kommer,om regeringen får igenom sitt ursprungsförslag, attluckras upp på ett sådant sätt att det bara är användar-na som begår brott. Dessutom kommer eventuellt helastraffsanktioneringen att försvinna. Det är ju fullstän-digt katastrofalt.När man tittar på fallet med , ochäven på andra liknande fall som naturligtvis så små-ningom kommer att komma upp, så ser man att detmiljölagsförslag som Lagrådet har kikat på, alltså detförslag som har kommit från regeringen, innebär attspeciallagar skall gå före miljölagstiftningen - lexspecialis som det heter. Det gör att riske-rar att bli ännu mer tandlös. En oklar lag hjälper mil-jöförstörare. En oklar lag hjälper dem som vill semellan fingrarna. En oklar lag hjälper dem som gersjutton i långsiktighet och vill ta stora risker.Jag har några frågor till miljöministern. Är mil-jöministern villig att ändra det förslag till miljöbalksom ligger framme så att substitutionsprincipen, utby-tesparagrafen i lagen om kemiska produkter, inteförsämras utan snarare skärps? Är miljöministernvillig att se till att , miljölagstiftningen,går före speciallagar? Annars kommer vi att få fortsät-ta att ha en mycket oklar lagstiftning som mindreseriösa aktörer kommer att utnyttja. är ettexempel på en oseriös aktör. Detsamma gäller och väldigt många andra. Vi behöver en lag-stiftning som förhindrar sådana här fall, inte en somgör dem tillåtliga. Risken är ju att det som har hänt nuinte kommer att leda till att någon över huvud tagetfälls. Sådana lagar kan vi inte leva med.Anf. 28 ():Fru talman! Jag är medveten om att statsrådetmåste koncentrera sina svar till de två interpellanter-na. Jag skall ändå, baserat på vad som är skrivet isvaret, ställa en fråga till statsrådet. Tidigt i kunde svenska folket se på TV, höra på radiooch läsa i tidningarna att statsrådet hadefullt förtroende för . Statsministern ställdeindirekt upp på detta när han, tror jagatt det var, sade att han har förtroende för Uusmann.Då undrar jag mot bakgrund av vad statsrådet säger om - det är ju den statliga myn-digheten hon avser: Har också statsrådet vadgäller miljöbiten fullt förtroende för i denhär frågan?Fru talman! Det har länge varit debatt på Hal-landsåsen omkring de här frågorna. Det har gälltgrundvattensänkningar. Brunnar och vattendrag harsinat. har tagit ut betydligt mer än man fårlov att göra. Det är alltså ett brott mot gällande lag-stiftning. Man får inte lov att ta ut det man tar ut , men man gör det i alla fall. Man struntar alltså ilagen. Det är en statlig myndighet som gör så!Länsstyrelsen anmälde det här till åtal. Det blevingen åtgärd. När människor som bor där nere oroligtfrågade, fick de till svar från ledningen: Ni begriperingenting - ni är duktiga idioter. Däremot var manfrån projektledningens sida mycket duktiga med attgöra broschyrer där det var stavningen och inget annatsom var närmast sanningen.Detta föranledde mig att skriva en fråga i börjanav augusti . Mot bakgrund av den debatt som sålänge har förekommit förvånar det mig att detta varden första frågan till ett statsråd i detta ämne. Fråganhandlade just om den olagliga grundvattensänkning-en. Jag fick svaret att det här ärendet var överlämnatfrån till regeringen för avgörande.Detta skedde alltså , och jag kollade med depar-tementet . kommer det härärendet i bästa fall att avgöras - detta trots att grund-vattensänkningen kanske är det största pro-blemet, vida värre än det här med tätningsmedlet. Detskulle alltså ta att avgöra en fråga som ärakut och som är mycket debatterad lokalt. Folk ärytterst oroade.Till sist, fru talman: har man tillsatt en kom-mission. Det är bra. Jag hoppas bara att denna kom-mission når längre än vad t.ex. ochEstoniakommissionen gjorde. De spåren förskräcker.Det finns en sak som också är bra med kommissionen.Visst är det så att och har gjortstora blundrar här, men det finns också andra, ävenlokalt, som inte är helt oskyldiga när det gäller t.ex.varför man drog tunneln på det absolut sämsta stället.Det bestämde faktiskt inte . Där fanns detpåtryckningar på lokal nivå. Det är bra om det kankomma fram från en sådan här kommission.Anf. 29 ():Fru talman! har styret avBåstads kommun skett enligt en s.k. beredskapsplan,dvs. en plan som i huvudsak är tänkt att användas ikrigstid men som också kan användas under omfat-tande kris under fredstid. Uppföljning och utvärderingav denna plan kommer att ske när krissituationenanses vara över.Vi vet vilken oerhörd oro och psykiskpress som kommuns invånare har varit utsattaför. Ca 3 500 samtal har inkommit till kommunensinformationsgrupp under de senaste 14 dagarna.Kommunen, och har i nulägettillsammans informerat vid flera tillfällen.Dessvärre har andra intressenter gett sig in pådetta område. T.ex. har olika näringsföreträdare sattsina egna riskgränser, vilket stoppat en stor del avgrönsaks-, fläsk- och mjölk-försäljningen från Bjäre-halvön. Oron har därför ökat till panik ochmedfört orimliga slutsatser.Kan då en liten kommun med förhållandevis småresurser klara en dylik krissituation? Svaret är ja. Jagvill som fullmäktigeledamot i ochpå kommunledningens vägnar framhålla det mycketgoda stöd vi har fått av regeringen. Kommunen harfått stöd i form av såväl mänskliga som ekonomiskaresurser. Vi har sedan krissituationen uppstod haft enständig daglig dialog med regeringen. Vi tar för givetatt denna dialog skall fortsätta.Vi har framför oss en polisutredning, en miljö-revision och ett omfattande saneringsarbete. Fråganom och när tunnelarbetet kan fortsätta kan vi i daginte svara på. Historiebeskrivningen att tunneln enbartskall finnas för att tjäna in tio minuters restid är dockinte hela sanningen.När jag flyttade till vartunneln en av de första politiska frågorna jag stöttepå. Jag fick veta att godstågen ej kom upp över åsenvintertid, vilket kunde försena persontrafiken fleratimmar. Blev det sedan ännu olyckligare, kunde dettamedföra nedfällda bommar och därmed stopp ävenför biltrafiken. Det var alltså varken miljöintresseneller som tryckte på. Det var rent praktiskaproblem där kommuninvånarna sade: Det här måste vilösa. Så började historien.Mitt i dagens oro möts jag av många frågor omframtiden. En av dessa vill jag framföra till ministern.Är den lagstiftning som vi har med ansvar försåväl producent som för den som hanterar produktentillräcklig vid stora miljöingrepp som t.ex. motor-vägsbygge, brobygge och tunnelbygge? Är den tillsynsom kommun och länsstyrelse har tillräcklig? Kanministern se behov av ytterligare lagstiftning somanger att en oberoende kommission tillser arbetet vidså stora miljöingrepp?Anf. 30 PER ():Fru talman! Jag skulle vilja göra ett litet sidospåroch nämna något om konsekvensen av det som harhänt. Det gäller miljöforskningen i i stort.Naturvårdsverket har fått sådana besparingskravatt hela dess forskningsbudget har strykt med. Detinnebär att man inte kan bedrivaen miljöforskning som är värd namnet. fattas 50miljoner kronor för miljöövervakning och akuta insat-ser. Det beror på sparkravet på 200 miljo-ner kronor.Jag har läst i medierna att miljöministern säger attMistra kommer att ta över den här forskningen och attmiljöforskningen egentligen får mer pengar, men så ärdet inte. Miljöforskningen borde vara ett nationelltansvar. Det kan man inte lägga över på en privat stif-telse, även om man har tillsatt ordförande och/ellerledamöterna i stiftelsen.Om man läser vad stiftelsen skall syssla med är detlångsiktig strategiskt inritad och problemlösandeforskning. Det är inte just det man behöver vid sådanatillfällen som vid . Det behövs snabbautryckningar där man kan ge människor en riktiginformation från början. Det är kompetens som be-hövs. Den kompetensen har funnits på Naturvårdver-ket, och finns där fortfarande, men håller nu på attvingklippas och avlövas väldigt kraftigt.Jag skulle vilja ställa en fråga till miljöministernom det framtida forskningsansvaret. Hur tror miljö-ministern att vi skall kunna upprätthålla en trovärdig-het internationellt om man frånhänder sig ansvaret pådetta sätt och hänvisar till en privat forskningsstiftel-se?Jag tar upp frågan på nytt, eftersom jag har haftden uppe med miljöministern . Jag har väckt enmotion i frågan under allmänna motionstiden. Jagkunde inte veta att bara någon vecka därefter skulledet hända som jag skriver i motionen inte borde fåhända men som ändå alltid händer.Då skall vi inte stå handfallna. De människor somdrabbas av en sådan här katastrof skall snabbt få deninformation som de kan kräva. De 50 miljoner som saknas har begärt i motionen att viskall satsa på för snabba, akutainsatser. Vad säger miljöministern om det?Anf. 31 ():Fru talman! Jag tycker för min del när jag har lästsvaret och funderat över det att det är ett bra svar. Detär också ett engagerat svar, och det är positivt. Jagtror att vi alla känner starkt för de människor som hardrabbats av det som har hänt på . Detvore väldigt konstigt annars.Det som har hänt visar om något att det är dags attta miljöfrågorna på allvar, och att också människor iallmänhet tar miljöfrågorna på allvar. Det är inte barafråga om uppenbara skador utan det är också, sommånga talare här har varit inne på, fråga om den orosom människor känner. Den är lika allvarlig den.Jag tror att vi har lärt oss en läxa. Det är ettmycket åskådligt fall.