prot · GK0983 · 1997-03-21 00:00:00 — Vi har juganska bra på fötterna här, och dessutom kan vi seframtiden an.Den egentliga anledningen till att jag ändå deltar idebatten är fråga två, om miljöregementen eller vad vinu vill kalla dem. Då kan jag, försvarsministern, inteunderlåta att säga att jag är synnerligenbesviken, eller rent av litet arg, över att jag skulle varordförande i försvarsutskottet då vi fattade århundra-dets sämsta försvarsbeslut . Det tycker jaginte om! Är nu beslutet ändå fattat inser jag att jagmåste vända mig till boråsarna och till andra, somsnabbt reser sig och hittar nya, kreativa idéer för attfortsätta att förvalta det de har omkring sig och tavara på intentioner som finns i försvarsbeslutet. Detskall de ha en klar poäng för. Jag är imponerad överdet.Jag är ändå litet förvånad över att försvarsminis-tern i svaret inte tar fasta på det som var poängen iBorås, det som också smittade av sig i ochUmeå - kanske beror detta på hur formulerat sina frågor. Poängen i det här sam-manhanget var ju att man skulle kunna dra nytta avdet etablissemang som finns - men det kanske inte varså märkvärdigt - och att man skulle kunna få prov-verksamhet då människor, kunskaperoch yttre förutsättningar i övrigt stod till buds. Hän-visningen och vad som kommer etthalvår därefter blir därför inte särskilt poänggivande.Då blir det ingen poäng med vad som är produce-rat i . För en gångs skull, försvarsministern,skulle vi kunna diskutera det som ligger litet utanförriksdagsbeslutet, nämligen en försöksverksamhet somtar fasta på vad som står till buds just . Varförmåste vi börja från ruta ett, om vi ändå skall ha miljö-soldater - vilket jag inte har bett om? är vi där.Anf. 79 ():Herr talman! Jag har ett förflutet i frågan, och jagvill gärna ge några synpunkter.Frågan om miljövärnsutbildning är ingalunda ny ikammaren. Frågan har debatterats i mo-tioner och sedemera i utskottsbetänkanden. Men re-dan 1992 väckte vi en socialdemokratisk motion somgällde miljövärnsutbildning och skapande av ett mil-jövärn i . Vi har sedan arbetat med frågani . Även ett utvecklings- och programarbetehar skett i kommunens regi. Den som mest energiskthar drivit på är ekosofen , som är kändi samband med Gröna korset.Tankarna har sitt ursprung i en FN-studie införRiokonferensen om utveckling och miljö.Studien genomfördes under svenskt ordförandeskapav . Den handlade just om hur mili-tära resurser kan användas i civila strävanden för atträdda och återställa miljön. Det är här som jag serstora uppgifter, och det är här som vi måste se möj-ligheterna. Vi har från svensk sida ställt oss positivatill . Detta var utgångspunkten för tankarnaom en miljövärnsutbildning i Kristianstad.Vi har arbetat med frågan på olika sätt under årenslopp för att få till stånd en utbildning. Vi har haft enarbetsgrupp i kommunens regi som har presenteratprogram, försöksprojekt, som också har redovisats förförsvarsministern. Jag ser det som oerhört viktigt attvi i kommer igång med dels en utbildning,dels ett miljövärn.Enligt försvarsministerns svar skall man 1998 taslutlig ställning i fråga om utbildningen och en ut-vidgning av verksamheten. Det är naturligtvis bra attta ett helhetsgrepp, fatta beslut och att ha en vidgadsyn över det hela.Jag vill här framhålla att vi i natur-ligtvis är intresserade av denna fråga. Där finns ettstort engagemang. Staden har mist två regementen.Där finns bra lokaler för ändamålet och militär ochcivil kunskap i frågan. Ett samarbete med högskolanär naturligtvis nödvändigt. Det bedrivs redan utbild-ning vid linjen för naturvårdsingenjörsprogrammet iKristianstad. Det är den enda platsen i landet där detbedrivs forskning och laborationer i vattensjukdomaroch naturvård. Där finns för tillfället 105 studenter.Vi ser detta som en oerhört viktig resurs vid upp-byggnad av miljövärnsutbildning och skapandet av encivil beredskapsstyrka.Jag hoppas att vi kan vidga frågan och skapa etteffektivt miljövärn som kan operera som det är tänktvid katastrofer och nödlägen. Världen över ser vi deväxande miljöproblemen som det stora hotet motmänsklighetens överlevnad. Jag tycker att det är vik-tigt att vi tar dessa problem på djupaste allvar.Anf. 80 Försvarsminister ():Fru talman! Jag hade ett så långt interpellations-svar att den röda tidlampan lyste för mig. Jag ber attfå fortsätta på några delar, så har jag svarat på inter-pellantens tredje fråga. Därefter ber jag att få ge någrakommentarer.När det gäller den sista frågan som ställde om internationellt samarbete, vill jagframhålla att ett sådant internationellt samarbete redanexisterar inom Försvarsdepartementets verksamhets-område och givetvis också inom andra departementsansvarsområden och på EU-nivå.Inom och Kustbevakningensansvarsområden bedrivs ett aktivt inter-nationellt samarbete på miljöområdet. Jag avser t.ex.uppbyggnad och utveckling av de baltiska ländernasräddningstjänster. har Räddningsverketfått sammanlagt inom ramen försuveränitetsstödet och det säkerhetsfrämjande stödet.Vid internationella insatser både på miljöområdetoch vid humanitära insatser, som t.ex. Räddningsver-ket genomför, gäller att personal och materiel sättssamman beroende på vilket behov som finns vid densituation som uppkommit. Pliktpersonal används inte idessa sammanhang, eftersom lagen inte medger dettaoch eftersom den kompetens som oftast efterfrågasvid sådana insatser är av mer specialiserad karaktär.Vanlig arbetskraft finns som regel vid platsen.Därmed, fru talman, har jag avgivit största delenav mitt första svar och fått det med till protokollet.Jag vill då ge några ytterligare kommentarer.Jag har som ny försvarsminister självklart först avallt studerat hur aktuella beslutssituationser ut. Jag har läst det stora betänkandet från i höstasoch det nya om försvaret och miljön. Jag har tyckt attdet har varit naturligt att på den grundvalen formuleramina svar. Betänkandena är praktiskt taget pinfärskavad gäller miljön. Det fattades beslut om det storabetänkandet , och det beslutet skall gälla iflera år framåt. Jag har antagit den utgångspunkt somriksdagen själv har anvisat.En fin insats görs från många håll. Jag var i Kristi-anstad på Gröna korsets konferens, och jag deltog idebatten om förespråkandet av civila insatser medförsvars- eller pliktpersonal. Jag är också positiv tillatt man t.ex. i har försökt att lägga fram ambi-tiösa förslag till bidrag i en svår situation som bl.a.Borås men även andra regementsorter befinner sig i.Jag tycker också att det har varit riktigt för mig attredovisa att det finns en öppning, och den ligger påden civilpliktiga delen. Inom befintlig lagstiftningfinns det en möjlighet att starta utbildning som gör dettänkbart att använda civilpliktig personal. Men obser-vera: Jag går efter det som är gällande lag vid höjdberedskap eller krig.Om man skall gå vidare - på det sätt som hargjorts gällande av alla som har deltagit i debatten -måste man ställa sig frågan om det är möjligt ochrimligt att använda värnpliktig personal för ändamålsom ligger utanför totalförsvaret? Jag tänker på Len-nart Brunanders inlägg: Är det rimligt att användatotalförsvarets finanser för miljöinsatser? Eller liggerdet i tanken - kanske också hos - attnågot annat samhällsorgan skall beställa och köpatjänster från försvarsmakten? Jag är tacksam om denfortsatta debatten kan klargöra dessa frågor.Anf. 81 ():Fru talman! Det är inte fråga om ett ändamål utan-för totalförsvaret. Det är oerhört viktigt att poängteradetta. En enig riksdag har slagit fast att miljöhotet ärsäkerhetspolitiskt betingat. Därmed skall totalförsva-ret hantera dessa uppgifter. Ett av Försvarsmaktensfyra huvuduppgifter är att bistå samhället vid påfrest-ningar. Det är ingen som kan säga att miljöfrågornainte är en påfrestning för samhället. Det är uppenbartför vem som helst. Det finns ett reellt behov att mötadessa frågor.Jag talar inte om att rädda kvar så mycket militärverksamhet som möjligt, utan detta är ett reellt behovsom måste mötas. Militären har inom arbetsgruppenvisat att man kan bidra på ett konkret och handfastsätt.Vi ser att det finns ett stort intresse. Det sitter fempersoner här i kammaren - företrädare för Socialde-mokraterna, , och Miljöpartiet.Det visar på något, försvarsministern! Försvarsminis-tern sade att han har författat svaret på grundval avriksdagsbeslut och betänkanden. kanske man skallse detta mot bakgrund av att det sitter personer härfrån dessa partier som deltar i interpellationsdebatten,och att det finns en öppning. Vi säger alla: Håll dör-ren på glänt! Men gör det inte bara för att glutta utoch titta vad som finns där, utan bjud in arbetsgrup-pen med dess idéer. Bjud in dem i värmen.En sak som ofta tas upp är folkförankringen ochtrovärdigheten för försvaret. Jag tror, herr försvars-minister, att det här är en fråga där ungdomar, kvinnoroch män ser att det finns ett reellt behov som måstemötas. Man vill göra en insats. Många ungdomar harhotbilden i form av miljöförstöring klar för sig. Manser behovet väldigt konkret.Frågan är om vi skall ta Försvarsmaktens alla hu-vuduppgifter på allvar. I den vidgade hotbild som enenig riksdag har slagit fast är miljön är en viktig del.Vi ser stora skräcksenarier framför oss. Genom t.ex.detta förslag pekar vi på vad som skulle kunna göras iBaltikum - mycket konkret och handfast - med denkunskap som står till buds. Därför tycker jag attförsvarsministern, på grundval av de signaler som såmånga partier i nu ger försvarsministern,kan starta det här som ett försöksprojekt och se vartdet leder. Jag är övertygad om att försvarsministernkommer att få se hur ungdomar i visar att dethär är något som bidrar till folkförsvarstanken, folk-förankringen och trovärdigheten i vårt påstående omatt vi skall möta miljöhoten. Vi skall ge utbildning ide reella behoven och möjligheterna. Här har vi nu ettkonkret förslag, som så många här i villlyfta fram. Det är ett starkt budskap till försvarsminis-tern.Jag vill fråga försvarsministern: försvars-ministern att alla försvarets huvuduppgifter är likaviktiga? Delar försvarsministern analysen att miljöho-ten är ett reellt säkerhetspolitiskt hot? Kan försvars-ministern ge en signal till arbetsgrupper, till ,och , om att vi skall försöka satsa pådet här, för att sedan utvärdera resultaten?Anf. 82 ():Fru talman! Försvarsministern sade att försvaretbygger på det som har sagt att regeringenskall göra och att försvaret skall handla om. Hanhänvisar också till den diskussion om försvaret ochmiljön som fördes.Men det här är ju egentligen en annan sak. Försva-rets påverkan på miljön i utbildningen och hänsynsta-gande till miljön i det sammanhanget är något natur-ligt. Miljön måste alla ta hänsyn till. Det är naturligt-vis väldigt viktigt.En annan fråga är hur vi skall förhålla oss till ochhur vi skall göra något åt katastrofer och miljöförstö-ring i övrigt. De finns där och måste hanteras på någotsätt. Det gäller också det internationella engagemangsom jag har pratat om.Sedan kan man fundera över var dessa frågor skallligga. Jag tror egentligen inte att de skall ligga direktunder armé och krigsförvaltning. Det är snarareräddningstjänstfrågor som hör till Räddningsverketoch det civila försvaret.Det försvarsbeslut som vi fattade är ju merinriktat på civil beredskap, det civila samhället ochtotalförsvaret än vad som har varit fallet tidigare. Dettror jag är väldigt viktigt och någonting som man kanbygga vidare på.Försvarsministern ställer frågan om det är rimligtatt man skall lägga det här till försvarskostnaderna.Det tror jag inte. ÖB har sagt att han inte har någrapengar till detta, klart och koncist. Sedan är det ju enannan fråga om det är ÖB som bestämmer om det här,men den frågan kan vi lämna därhän just . En sådanhär utbildning och en sådan här verksamhet när detgäller vårt internationella engagemang är ju inte gra-tis. Vi får ju pengar från FN för att göra de insatsersom skall göras. Utbildningsinsatsen får vi däremotklara här hemma. Jag tror att det är viktigt att mantänker till och att regeringen kommer med ett förslagom hur kostnaden skall av.Det viktiga i det här sammanhanget är att denkostnaden är väldigt liten i inledningsskedet, eftersomalla resurser finns. Då kan man starta det hela ganskaenkelt. Jag vill fråga om det ändå inte finns en möj-lighet att genomföra detta.Anf. 83 ():Fru talman! Tack för kommentaren, försvarsminis-tern. Jag t.o.m. förstår den.Jag skall ändå göra ett försök att förklara varför vitalar litet förbi varandra. I samband med och sommotivering för att man krymper det reguljära försvaretfinns talesätt som försvarsministern som ny i depar-tementet lyckligtvis inte är så inkörd på som vi andra.Han har inte så starkt präglats av uttryck som denvidgade hotbilden och av det vidgade försvarsbegreppsom följer därav. Jag tror att det är där som vi i någonmån skiljer oss åt. Det är möjligt, ja, t.o.m. troligt, attförsvarsministerns tolkning är den alldeles korrekta.Men vi har alltså, t.o.m. mot min vilja, umgåtts medden vidgade hotbilden och den syn på totalförsvaretsom följer därav så pass intensivt att vi är litet smitta-de av detta. Därför är vi tämligen överens om att detsom ändå har tänkts ut ligger inom ramen för vadriksdagen nog hade tänkt sig.Det blir litet tjatigt att upprepa detta eftersom and-ra också har talat om det, men det är så vi ser det. Närdet nu trots allt är så illa som det är tycker vi att för-svarsministern än en gång skulle tillåta sig - i alla fallexperimentvis, som kreativ hjärna - att fundera överom den här improvisationen litet vid sidan av riks-dagsbeslutet har fog för sig - medans tid är!Anf. 84 ():Fru talman! Försvarsministern säger i sitt interpel-lationssvar att det är varken rimligt eller möjligt attutbildningen av totalförsvarspliktiga skall inriktas påfrågor som miljöförstöring. Det är inte möjligt mednuvarande lagstiftning. Jag håller inte med försvars-ministern om att det inte är rimligt. Men det kan vinaturligtvis diskutera. Låt oss göra det lugnt och san-sat.Det var en lapsus av mig, fru talman, att jag intenämnde . Jag ber min ärade kollega frånKristianstad, , om tillgift.Jag skall upprepa något som har sagts här. Stänginte dörren, sade . Jag gör det föratt det skall bli mer trovärdigt än om jag själv sägerdet. Det är därför jag citerar mina kolleger. Stäng intedörren, sade är nu möjligheten finns, sade finns naturligtvis om två, tre och också.Men den är mindre då. Resurser har splittrats. Natur-ligtvis finns det, som försvarsministern pekar på,hinder. Men jag vill faktiskt be herr försvarsministeratt inte bara se hindren, utan också möjligheterna. Jagkanske t.o.m. kan sträcka mig så långt som till att beförsvarsministern se möjligheterna i första hand ochhindren i andra. Men det får försvarsministern väljasjälv.Jag hoppas att försvarsministern inte uppfattarföljande som ett hot, utan som ett löfte. Oavsett vadden här debatten kommer att leda till, vill jag säga attvi kommer att fortsätta att föra fram de här frågornaoch diskutera dem.Till sist: portmonnän. Vem skall betala? För-svarsministern frågade i slutet av sitt förra inlägg vemsom skall betala. men det är ju samma portmonnä. Detfinns olika fack i den. Försvarsministern, och jag, liksom även , har bidragit till att sanera portmonnän. Så vifår väl också försöka enas om varifrån pengarna skalltas. Det är inget hinder i alla fall, försvarsministern.Anf. 85 Försvarsminister ():Fru talman! När man tar sig an en ny uppgift ochläser sitt material är det möjligt att man bokstavligenföljer vad som står i texten. Jag har inte kännedom omde mångåriga diskussioner som har förts i försvarsut-skottet och i kammaren om hur olika formuleringarskall utläsas. Jag har läst det så att försvaret inte harett miljöansvar utanför sin egen sektor annat än närdet gäller att biträda vid direkta katastrofer, detta ifredstid. Det har jag läst.Jag har läst formuleringarna på detta sätt, och jagkan inte se att försvaret i dagens läge har ett så långtgående och omfattande miljöpolitiskt ansvar som detsom t.ex. läser in.När det gäller frågeställning omatt vidga totalförsvarets ram måste jag säga att jagkänner någon förvåning över att han menar att jagsom försvarsminister skulle kunna föreslå att vi skulleanvända den befintliga försvarsramen för verksamhetsom ligger utanför totalförsvarets ändamål. Jag ärförvånad, men det är möjligt att debatten kan ge yt-terligare klarlägganden på den punkten.Vi har sedan frågan om vem som skall betala. Vihar ett budgetsystem med utgiftsområden som ställsmot varandra och som beslutar om. Däriligger avvägningen mellan de samhällsåtgärder somSveriges riksdag beslutar. Menar i första hand ArneAndersson men kanske även andra att vi skulle ha enny budgetpolitisk hantering inom ramen för totalför-svarets anslag, där vi skulle erbjuda oss att finansieramiljöpolitik och andra politikområden som egentligentillhör andra utgiftsområden? Det är den kärnfrågasom vi måste ta ställning till.Till vill jag säga att det inte ärlätt att se så klara möjligheter till finansiering utifrånatt man skulle våga sätta i gång ett så omfattandeprojekt i förväntan på att sedan få en internationellfinansiering av dess genomförande.Detta gällde de finansiella förutsättningarna. Jagvill vidare understryka att vi i arbetar med ettvärnpliktsförsvar och har en civilplikt. Många länderhar andra lösningar för sina försvars- och krigsmakter.Det är ett väldigt stort steg att låta de värnpliktigatjänstgöra med andra uppgifter än de som är bundnatill Försvarsmakten. Civilplikten gäller på samhälls-sektorer utanför det direkta försvaret, men det är dåfråga om förhöjd beredskap eller krig. Nog känns detosäkert ifall det är rimligt att basera detta på pliktla-gen.Vore det fråga om en strukturförändring av en för-svarsmakt i dagens , med en så stor neddrag-ning som den som äger rum på många håll, där manhar att göra med fast anställd personal eller med folksom har kontrakt på , skulle det vara enannan sak. I vårt land har vi en värnplikt inriktad mottotalförsvarets ansträngningar i en situation som iprincip dramatiskt skiljer sig från fredsläget, nämligeni krig eller mellansteget förhöjd beredskap.Anf. 86 ():Fru talman! Alldeles strax skall jag och försvars-ministern diskutera eventuella nya investeringar iubåtar - nog finns det pengar. Det handlar mer om attprioritera inom ramen, att se behoven och vilka sakerdet är vettigt att satsa på. Det här, försvarsministern,är en vettig sak att satsa på. Det handlar om vilja.Försvarsministern frågar om Försvarsmaktensmiljöpolitiska ansvar. Jag vill påstå att Försvarsmak-ten har ett speciellt miljöansvar beroende på att miljö-farorna är ett säkerhetspolitiskt hot. Försvarsmaktenskall möta sådana säkerhetspolitiska hot, och därige-nom har Försvarsmakten ett särskilt ansvar för miljö-frågorna. Jag tycker att det är väldigt bra att för-svarsministern, som han själv sade, har läst betänkan-det väldigt noga. Det skall naturligtvis försvarsminis-tern göra, men det är också bra att lyfta ögonen frånbetänkandena, komma till och möta ettengagemang från olika partier, så att man kan se möj-ligheterna och ta vara på dem just nu medan de finns.Det är min förhoppning att försvarsministern närhan kommer tillbaka till sin kammare efter den härdebatten lyfter på telefonluren, ringer upp KlaesTilander på I 15 och säger: Okej, nu genomför vi enförsöksutbildning för att ta vara på de möjlighetersom finns just i dag.Jag tror att detta kommer förr eller . Varförinte ta chansen , när möjligheten finns inom räck-håll? Jag hoppas att vi får se ett sådant resultat.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1996/97:199 omubåtarAnf. 87 Försvarsminister ():Fru talman! har ställt följandefyra frågor till mig rörande ubåtar:Avser försvarsministern att ersätta de två halv-tidsmoderniserade Näckenubåtar som ligger i ma-terielberedskap med nya ubåtar?Avser försvarsministern att frångå Försvarsbered-ningens förslag om att ha 7 aktiva ubåtar till att ha9 aktiva ubåtar i den svenska marinen?Avser försvarsministern att klarlägga för Försvar-smakten att formuleringen års försvars-beslut om att "det är ytterst angeläget att vi inomlandet kan behålla en nyutvecklingskapacitet förubåtssystem" har ändrats i propositionen i oktober1995 till "en inhemsk kompetens bör säkerställasinom område(t) undervattensteknik (för svenskaförhållanden)"?Avser försvarsministern att redovisa de säkerhets-politiska bedömningar som ligger till grund för etteventuellt beslut om att tillskjuta pengar för enprojektstudie av den nya ubåten, som skall tillver-kas i samarbete med och ?Fru talman! ställde i en interpel-lation som besvarades ett antalfrågor rörande utbåtar till min företrädare, statsrådetPeterson. Jag delar de uppfattningar som han då fram-förde i dessa frågor.Jag väljer att först besvara and-ra fråga. har i försvarsbeslutet den 13december 1996 beslutat att vi under den kommandeförsvarsbeslutsperioden skall ha 9 ubåtar, varav 2 imaterielberedskap.Vad gäller första fråga vill jag,helt i enlighet med vad min företrädare tidigare fram-fört i kammaren, säga följande.Av de 9 ubåtar som vi kommer att ha kvar i vårkrigsorganisation är 2 av typ Näcken. Dessa bådaubåtar kommer att uppnå sin tekniska livslängd fra-memot . En ersättningsanskaffning kan såledesbli aktuell till denna tidpunkt - beroende av vilkeninriktning för antalet ubåtar som statsmakterna fort-sättningsvis kommer att fastställa.Frågan som rör kompetensen inom ubåtsområdetvar föremål för behandling i samband med försvars-beslutet . I totalförsvarspropositionenangav regeringen sin inriktning avseende försvarstek-nologiska satsningar. Denna inriktning innebär attFörsvarsmakten skall avsätta ca 550 miljoner årligentill teknologisatsningar. Dessa satsningar syftar till attbevara de prioriterade försvarsindustriella baskompe-tenserna och att skapa anpassningsförmåga på detmateriella området.Till följd av en fortsatt analys av anpassningsfrå-gorna kom dessa satsningar att om fatta nya områdenjämfört med försvarsbeslutets första etapp. Inomramen för dessa satsningar skall Försvarsmakten bl.a.säkerställa en fortsatt kompetens inom ubåtsområdetunder försvarsbeslutsperioden (prop. 1996/97:4 s.158). Detta har också kommit till uttryck i reglerings-brevet för Försvarsmakten för år 1997.Vad gäller fjärde fråga vill jagframhålla följande. Det pågående samarbetet medDanmark och inom ramen för projektet ett bra och konstruktivt sätt att bibehålla kompetenspå ubåtsområdet. Det som är aktuellt är fortsattastudier för att harmonisera de berörda ländernas öns-kemål. Om och när skall anskaffa nya ubåtarskall ett sådant beslut givetvis utgå från en säkerhets-politisk bedömning av riksdagen.Anf. 88 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka försvars-ministern för svaret. Marinchefen har ju i massmedi-erna förklarat att han vill ha ytterligare två ubåtar tillden svenska marinen. Han avser att presen-tera en framställan för regeringen om en projektstudieav de nya ubåtarna, som skall tillverkas i samarbetemed och . Den här studien kommer attkosta och ubåtarna,om de blir verklighet, ytterligare mellan 2 och 3 mil-jarder kronor.Försvarsberedningens bedömning, som vilade påen säkerhetspolitisk analys, var att ubåtsflottan skulleminskas från 12 till 7 ubåtar. Beredningens förslagskulle omöjliggöra en anskaffning av Ubåt 2000,Flundran eller - projektet har bytt namn övertiden - men antalet ändrades i försvarspropositionenfrån 7 till 7 + 2, enligt vad jag känner till utan någonsäkerhetspolitisk förklaring. Jag är väldigt intresseradav att höra från försvarsministern vad som har hänt ivår omvärld från tiden för försvarsberedningens be-dömning och fram till framläggandet av försvarspro-positionen.Det här väcker en hel del allvarliga frågor hos migom hur beslut fattas och om det militärindustriellakomplexets styrka och metoder.Om några år kommer alltså den svenska marinenatt ha sju helt moderna ubåtar: tre Gotlandsutbåtar,som kan vara i tjänst och fyraVästergötlandsubåtar, som kan vara i tjänst mellan2025 och 2030. Utöver dessa har vi två ubåtar i ma-terielberedskap: Näckenubåtarna.