prot · GK09105 · 1997-05-20 00:00:00 — Jag har varit mycket kritiskmot svensk flyktingpolitik. Det står jag för. Jag vetockså att alla mina motioner och artiklar framför alltunder har luslästs av medier ialla dess former och kanske även av en del personerpå vissa departement. Men ingen har vid ett endatillfälle - tydligen till stor sorg - kunnat finna att jagvid något tillfälle har kritiserat en enskild flyktingeller ett enskilt flyktingkollektiv.Jag tycker att föreningen och massin-vandringen, som jag inte är medlem i, har fått såenormt mycket reklam under de senaste veckorna.Frågan är om den är värd all denna reklam.Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet. Jagvet att massmedier även i detta fall har kontrolleratdenna förenings styrelse in på bara märgen. Men ännuhar man inte, enligt medier, funnit något som skullepeka på att denna sammanslutning är obskyr. Vad ärdet för information som statsrådet sitter inne med ochsom tydligen i stort sett samlade journalist-kår tydligen har misslyckats med att hitta? När stats-rådet gör ett sådant uttalande i riksdag förut-sätter jag att det finns någon som helst grund för det.Om det inte finns det, tycker jag att det är, för attanvända statsrådets egen terminologi, uselt att kasta utett påstående som man så att säga inte har på fötternaför.Anf. 110 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att det vore närmast enplikt för själv när han deltar i den härtypen av sammankomster att ta reda på vilka somingår. Folkviljan och massinvandringen - bara i ordetligger ju felaktigheten, förvridningen och perversio-nen.Jag har tagit in information om vilka som ingår iden här typen av nätverk som de vill skapa. Och därfinns allehanda figurer. Det tycker jag att även StenAndersson borde ha gjort innan han gick in och liera-de sig med dessa krafter och gav dem ytterligare legi-timitet i kraft av sitt riksdagsledamotskap. Han kan fåden här listan av mig sedan.Anf. 111 ():Herr talman! Jag vet inte hur långt ett statsråd fårlov att gå, men att tala om allehanda figurer! Vi har iden här debatten t.ex. fått höra att de personer som jagvet har informerat har haft ett förflutet bakom bomoch galler, böter och allting. Men det får inte jag lovatt vidareförmedla, trots att det finns offentliga do-mar. Det finns alltså fem personer i den styrelsen. Detär ett rätt litet antal. Där finns tydligen personer somstatsrådet ensam i hela det mediala har upp-gifter om. Jag skall med glädje ta emot den lista somstatsrådet har.Det kan inte vara så att man skall döma en organi-sation baserat på att det kommer 2 personer av 200som åskådare på ett möte. Jag vet t.ex. att när LO:sordförande förstamajtalade i Malmösatt det tolv stycken skinheads där. Inte kan man välbeskylla för att han talade för nazistereller för skinheads.Jag måste säga att det finns ett uttryck som harförsvunnit i den här debatten om Folkviljan. Det varstatsrådet som kom in på detta. Jag sade så här:Jag ber om ursäkt för en sak. Jag har i riksdagsdebat-ter jämställt skinheads med amöba. Men det ber jagom ursäkt för, och det bad jag om ursäkt för, därföratt amöban faktiskt har en fungerande hjärncell. Detuttrycket kommer av mycket konstiga skäl aldrig framtill medierna.Tack, herr statsråd, ge mig gärna den lista somstatsrådet läste upp här i dag.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1996/97:285 omavvisning av personer med anknytning till militantorganisationAnf. 112 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migdels om jag avser att verka för ett klargörande avvilka principer som kan åsidosätta ett skyddsbehovhos en person, dels om jag avser att verka för att änd-ra den praxis som fråntar personer som stämplats somterrorister rätten till och dels om jag avser attverka för att svenska myndigheter i följer uppfallet Velita Flores.Frågorna har ställts främst mot bakgrund av upp-gifterna om att den peruanske medborgaren skall ha gripits och utsatts för övergreppefter att han avvisats från Sverige.I interpellationen söker anty-da att regeringen skulle vara oinformerad om förhål-landena i . Det är ingalunda fallet. Jag vill på-minna om att jag bara här ikammaren uttalade att situationen rörande de mänsk-liga rättigheterna i , trots vissa förbättringar, ärlångt ifrån tillfredsställande och att regeringdärför är angelägen om att på olika sätt fortsätta att gestöd till arbetet för de mänskliga rättigheterna i Peruoch det pågående demokratiarbetet där.Vad gäller första fråga, omjag avser verka för ett klargörande om vilka principersom kan åsidosätta en persons skyddsbehov, har jagföljande svar.Grunderna för rätten till uppehållstillstånd finnsreglerade i 3 kap. 4 § utlänningslagen. Den huvudre-gel som slås fast där är att flyktingar och skyddsbehö-vande i övrigt har rätt till uppehållstillstånd. I vissafall får dock uppehållstillstånd vägras. Bl.a. stadgasatt t.ex. flyktingar får vägras uppehållstillstånd avhänsyn till vad som är känt om vederbörandes tidigareverksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet. Mot-svarande reglering fanns även före den från årsskiftetgällande utlänningslagstiftningen. Stadgandet tarsåledes bl.a. sikte dels på sådana omständigheter sommedger undantag i enlighet med artikel 1 F i 1951 årsGenèvekonvention angående flyktingars rättsligaställning, dels på situationer då det med hänsyn tillrikets säkerhet inte är möjligt att ge asyl. Det finnsäven andra undantag angivna i utlänningslagen.Enligt artikel 1 F i är kon-ventionens skyddsbestämmelser inte tillämpliga dådet finns allvarliga skäl att anta att personen har för-övat brott mot freden, krigsförbrytelser eller brott motmänskligheten, förövat grovt icke-politiskt brott utan-för tillflyktslandet eller gärningar stridande mot FN:ssyften och grundsatser. Den borgerliga regeringenbedömde att denna uteslutandegrund i Genè-vekonventionen var tillämplig i vissa peruanska asylä-renden. Även den nuvarande regeringen har inågra vägledande beslut bedömt att konventionensskyddsbestämmelser inte var tillämpliga.I sammanhanget önskar jag också understryka attdet är en organisations metoder och handlingar som äravgörande för bedömningen om en person får ansesomfattas av nämnda uteslutandegrund eller inte. Detförhållandet att en person verkat för en gerillarörelseär således inte i sig avgörande.Jag kan inte kommentera enskilda fall. Några avpersonerna beviljades emellertid uppehållstillstånd,även om det bedömdes att konventionens skyddsbe-stämmelser inte var tillämpliga.Jag vill också påminna om att har ratifice-rat mot tortyr och annan grym,omänsklig eller förnedrande behandling eller be-straffning och även den europeiska konventionen mottortyr. Som en följd av förpliktelser enligtFN-konventionen mot tortyr infördes ut-länningslag ett generellt förbud mot att verkställaavlägsnandebeslut till ett land, om det finns grundadanledning tro att utlänningen löper risk för dödsstraff,kroppsstraff eller tortyr. Motsvarande hinder hadeenligt praxis gällt tidigare. I syfte att göra lagstift-ningen ännu tydligare infördes i utlän-ningslagen dessutom en särskild skyddsbestämmelseför dem som är i fara att straffas med döden eller medkroppsstraff eller att utsättas för tortyr eller annanomänsklig eller förnedrande behandling eller be-straffning.Även artikel 3 i den europeiska konventionen an-gående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna, som är en del avvår nationella lagstiftning, utgör hinder mot att sändaen person till ett land där han eller hon löper risk attutsättas för tortyr. Till skillnad från Genèvekonven-tionen är skyddet mot att skickas till ett land där manriskerar tortyr eller omänsklig behandling absolut.Avslutningsvis önskar jag understryka att det av-görande vid skyddsbedömningen är om det i det en-skilda fallet finns skälig anledning tro att vederböran-de vid ett återvändande till hemlandet är i fara attutsättas för något av de nämnda övergreppen.Såväl regeringen som och måste naturligtvis följa lagstiftningenoch beakta våra internationella åtaganden.Med stöd av det jag redovisat anser jag att dennuvarande lagstiftningen i de avseenden som ElisaAbascal tar upp är tydlig och står i överens-stämmelse med internationella konventioner.Vad gäller den andra frågan anser jag att den fåranses besvarad genom den redovisning om bl.a. Ge-nèvekonventionens och utlänningslagens bestämmel-ser som jag nu lämnat.Vad slutligen gäller fråga omjag avser verka för att svenska myndigheter i Peruföljer upp fallet Velita kan jag meddela att såredan har skett. Naturligtvis gör ambassaden sitt yt-tersta för att följa upp fallet och utreda vad som verk-ligen hände honom vid ankomsten till . Även omutredningen ännu inte är helt avslutad kan jag redannu meddela kammaren att svenska ambassadören iLima, , personligen sammanträffat medVelita Flores.Anf. 113 ():Herr talman! Jag vill först och främst tacka stats-rådet för ett långt och utförligt svar. I inledningen tilldetta sade statsrådet att jag i min interpellation söktantyda att regeringen skulle vara oinformerad omförhållandena i . Statsrådet tillbakavisar detta ochhänvisar bl.a. till den interpellationsdebatt som hölls ikammaren med anledning av interpellation om situationen i , där statsrå-det närmare beskrev sin uppfattning av situationen.Jag vill understryka att jag inte på något sätt menar attstatsrådet, som jag väl vet har en djup och bred kun-skap om förhållandena i , skulle varaokunnig i denna fråga. Han, liksom jag och mångaandra är väl medvetna om att rättssäkerheten i landetär långt ifrån intakt och att situationen i fängel-ser är långt ifrån klanderfri. Förhoppningsvis framgårdet av detta att jag i alla fall inte är intresserad avnågon prestigedebatt.De antydningar som statsrådet emellertid gör i sittsvar utgör en retorisk beskrivning av orsaken till mininterpellation, nämligen att personer med uppenbartskyddsbehov avvisats enligt praxis om nekat skydds-behov för viss organisationstillhörighet.Jag ifrågasätter denna praxis mycket starkt. redogjorde i sitt svar för de konventioner som ärtillämpbara. De undantag som statsrådet tar upp ärenligt min mening, med hänsyftning till det enskildafall som beskrivs i interpellationen, inte tillämpbara.Det finns endast några diffusa uttalanden från säposledning som styrker att MRTA-medlemmar skullevara ett hot mot rikets säkerhet. Likaså gäller indivi-duellt ansvar och juridiskt ansvar för svåra krigsför-brytelser. Det räcker alltså inte bara att ha varit med-lem, man måste även ha utfört en handling. Någonsådan bevisning, om direkt brottslig handling, har inteskett i några av fallen, ej heller i det konkreta fall somjag tagit upp i interpellationen. Här blev organisa-tionstillhörigheten huvudskäl för avvisning.Det viktigaste i statsrådets svar år dock att manhänvisar till den individuella prövning som sker av deasylsökande från fall till fall. Jag vill här ställa dettasvar mot två uttalanden som starkt motsäger detta. Detgäller för det första ett uttalande från Invandrarverketsgeneraldirektör i den14 april: "Människor som är medlemmar i gerilla-eller terroristorganisationer är undantagna allt skyddenligt internationella regler." Detta påstående talar fören generell behandling och mot individuell prövning.För det andra kommenterade statsrådet avvisningen av en peruanmed följande ord: "Personer som har varit verksammai organisationer som arbetar med terror, våld ochtortyr som medel har inte rätt till asyl i . "Också detta talar emot en individuell prövning.Dessa två uttalanden visar klart och tydligt att en-bart organisationstillhörighet, som för övrigt inte ärstraffbar i , bedöms generellt. Jag noterar ävenatt statsrådeet inte valt att i sitt svar kommentera dettacitat, som finns med i interpellationen.I dag har vi även nåtts av beskedet att mot tortyr kritiserar fören avvisning av asylsökande till 1995. skulle det sakna betydelse vilken organi-sation personen varit verksam i, om personen löpterisk att bli torterad. Denna kritik står i motsättning till3 kap. 4 § utlänningslagen. Min fråga blir således:Kommer regeringen att beakta denna kritik och i såfall på vilket sätt?Det är naturligtvis så att min interpellation grundarsig på etiska frågeställningar. Jag hävdar att den somutvisar en person medveten om att denna kan riskeratortyr är medansvarig för detta. Har den svenska re-geringen någon uppfattning i frågan?Jag hävdar vidare att aktivitet i en gerillaorganisa-tion måste ses i ett helhetsperspektiv. Utan att pånågot sätt rättfärdiga våldshandlingar vare sig i krigeller i enskilda attentat som utförs av en gerillaorgani-sation menar jag, att när handlingen fördöms måsteman ta hänsyn till under vilka omständigheter enmänniska eller en grupp verkar. När det gäller en statsom själv agerar odemokratiskt och med terror sommedel är det att göra det lätt för sig att enbart fördömaena sidan.När statsrådet hävdar att enbart gerillaverksamhetinte räcker utan att även organisationens metoderbeaktas vill jag hänvisa till det som jag sagt om hän-syn till ett lands situation. I detta fall visar det sigäven att MRTA endast står för någon eller någraprocent av det grova politiska våldet i . I det fallsom jag tar upp i interpellationen framgår det även attVelita gått ur organisationen efter att hansökt asyl i . Hur länge måste en människa bäraansvaret för sina tidigare handlingar?Anf. 114 Statsrådet ():Herr talman! Jag kommenterar inte citat från andrapersoner. Jag har en lång erfarenhet av att det somstår i pressen inte alltid är exakt korrekt. Särskilt närdet gäller så här grannlaga saker tror jag att man intealltid skall utgå från det som står i tidningarna.Men en sak är klar, och det säger jag också i mittsvar, nämligen att skyddet mot att skickas till ett landdär man riskerar tortyr eller omänsklig behandling ärabsolut.Det är svårt med definitionerna av begrepp somterrorister, gerillarörelser och befrielserörelser. Detfinns faktiskt inte någon riktig definition av terrorismsom håller fullt ut. Det har också att göra med denideologiska kamp som länge pågick mellan olikakolonialmakter, supermakter och andra om dessadefinitioner. Vad vi har utgått från här är dock denenskilda människans situation - om det finns skydds-behov eller inte, om det finns humanitära omständig-heter eller inte. När det gäller fall avseende tortyr ärskyddet absolut. Man får inte skicka tillbaka vederbö-rande.När vi i det aktuella fallet fick kunskap om att nå-got hade hänt personen väckte vi ome-delbart den svenske ambassadören i , där annantid gäller. Vi bad honom agera för att ta reda på vadsom hade hänt. Jag menar att det är vårt ansvar attgöra så när den här typen av uppgifter kommer.Jag och mina medarbetare har följt det här falletdagligen fram till , då ambassadören i Limakommit hem och vi har haft ett nytt samtal. Jag kaninte komma fram till någon annan slutsats än att manhar varit mycket noggrann och mycket aktivt ochseriöst har följt upp det här fallet, som inte är glas-klart. Man har inte kunnat belägga de uppgifter somförst kom ut, att Velita fördes bort flera timmarför att torteras grovt, att han sedan är försvunnen osv.Fortfarande löper en undersökning, och när den ärklar kan jag redovisa den. Jag har i det här fallet ettstort förtroende för vår ambassadör, som inte bara harkontakter med Velita familj och med experterpå mänskliga rättigheter, advokater som vi kopplar ini sådana här fall, utan faktiskt också med Velita Floressjälv.Anf. 115 ():Herr talman! Statsrådet säger att skyddet är abso-lut. Men om det finns ett praxisbeslut som säger med tanke på en persons tidigare verksamhet kanåsidosätta dennes behov av skydd inför ett hot, hurkan skyddet då vara absolut? Jag ifrågasätter alltsåpraxis. Hur generellt tillämpas den egentligen, ochhur kan man hänvisa till en individuell prövning närdet inträffar fall som de med Velita och Napo-leon Aponti och som det fall som mottortyr har behandlat?Statsrådet vill inte kommentera citaten. De skullekunna dementeras på något sätt, men det har inteskett. Det finns liknande uttalanden från dåvarandekulturminister angående hur dennapraxis skall tillämpas. Man har inte rätt tillämpatuppehållstillstånd och tidsbestämmelser för den somhar varit medlem i en sådan här organisation.Jag skulle vilja veta dels hur man kommer att be-svara kritiken från mot tortyr, dels vaddet säger om den enskilda prövningen i Sverige.Statsrådet har menat att man har en god uppfattningom förhållandena i . Hur kan det då komma sigatt den här kritiken kommer och att det här är ett avmånga fall?Anf. 116 Statsrådet ():Herr talman! Först och främst är det här inte ett avmånga fall. Det är lyckligtvis bara i knappt en hand-full fall som har fällts i den här kommittén.Det är en mycket svår uppgift för myndigheter attbedöma en persons berättelse. kan det få denföljden att den internationella institution som nästanhar rätt att överpröva nationell lagstiftning kommerfram till ett annat resultat. Då utgår man från denenskilde individens situation, inte bara situationen ilandet.I det aktuella fallet har bara att rätta sigefter det beslut som har fattats, om personen i fråga ärkvar i . Jag anser att den nya utlänningslagenär så tydlig i skrivningarna om tortyr att det här för-hoppningsvis inte skall upprepas.I fråga om tortyr är det en absolut regel att maninte får utlämna en person som riskerar att utsättas förtortyr eller annan förnedrande behandling. Det taröver allt annat. I övrigt har jag alltså, herr talman, intemer att tillfoga. Jag tycker att jag har besvarat ElisaAbascal i mitt långa och utförliga svar.Anf. 117 ():Herr talman! Det blir ju en häxprocessituation fören person som uppger tidigare medlemskap i skäl för att få stanna. Om det blir känt att enperson har varit medlem i en sådan organisation, kanman vänta sig väldigt komplicerade rättegångar i Peruför den personen, när han eller hon kommer tillbaka.Det kan bli ett väldigt långt fängelsestraff med fruk-tansvärda förhållanden i fängelserna, tortyr och annanvanskötsel av människor.Det är därför en fara för en person redan att uppgeatt man har tillhört MRTA. som man sägeratt man behöver skydd därför att man har varit med-lem i MRTA säger regeringen: Har du varit medlem iMRTA, faller du under den antiterroristpraxis som vihar fattat beslut om. Med hänsyn till din tidigare verk-samhet har du inte rätt till skydd. Det blir alltså enhäxprocess, ett dilemma.Statsrådet rättade mig och sade att det var frågaom bara knappt en handfull fall, inte många fall. Jagsyftade inte på de tillfällen när regeringen har kritise-rats av mot tortyr utan på de männi-skor som har skickats tillbaka. De är ganska många.Man inväntade också en praxis innan man beslöt attskicka tillbaka personer.Jag föreslår helt enkelt att man skriver om 4 kap. 3§ så att den blir tydligare och mer i överensstämmelsemed den kritik som man har fått. Det som stadgas därom vad som är känt om utlänningens tidigare verk-samhet bör alltså förtydligas.Anf. 118 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara klargöra att personersom har uppgivit medlemskap i organisationer avtypen MRTA och även PKK har exkluderats från attbli avvisade och alltså har fått tillstånd att stanna iSverige. Det finns också sådana undantag.Återigen: Man behöver inte skriva om lagen. Detär definitivt så som jag sade i mitt svar, nämligen attom man riskerar tortyr blir det inte tal om avvisning.Slutligen: Vi känner ett starkt ansvar för en personsom skickas i väg till ett annat land. Jag kan säga attde advokater som har blivit inblandade tillsammansmed ambassadören och även den hemmaorganisationsom Velita har anlitat i har understrukitatt han själv inte har någonting att frukta, eftersomhan inte är efterlyst.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1996/97:290 om enlevande skärgårdAnf. 119 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat migom vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att bevaraen levande skärgård.Inledningsvis vill jag framhålla att frågor om enlevande skärgård och dess näringsstruktur är utomor-dentligt viktiga. Landshövdingen i harnyligen i ett brev också uppmärksammat regeringenom skärgårdens situation. Vad jag i detta samman-hang främst vill inrikta mitt svar på är de aviseradebesparingar som trafikverket ämnarvidta för att uppfylla de krav som har ställtpå verket och dess verksamhet.Sjöfartsverkets huvudsakliga uppgift är att se tillatt sjöfart kan bedrivas året runt i svenska farvattenoch på samtliga svenska hamnar av betydelse undersäkra och effektiva former. Vidare ansvarar verket försäkerheten ombord på svenska fartyg, oberoende avfarvatten.Sjöfartsverket är ett affärsverk, och med dettaföljer att riksdag och regering uttalar vissa mål inteendast vad beträffar själva verksamheten utan ävenvad beträffar verkets ekonomi. har attsjälvständigt ta ställning till hur de övergripande må-len skall uppnås. skall sträva efter attdetta sker på ett kostnadseffektivt sätt. Som ett led idetta har regeringen föreslagit och fastställtvissa ekonomiska mål.För att uppfylla de krav som ställts från regeringoch riksdag har inlett ett arbete med atteffektivisera sin verksamhet, dvs. för att använda detillgängliga resurserna på ett bättre sätt.Den tekniska utvecklingen medför ju också attförutsättningarna för verkets sätt att utföra verksamhe-ten förändras. Förändras förutsättningarna krävs oftaen översyn av själva organisationen. Detta är intenågot unikt för Sjöfartsverket.För närvarande genomför därför verket en genom-lysning av sin organisation.Jag vill dock poängtera att intelämnar skärgården. Skärgården kommer även fort-sättningsvis att vara en naturlig och viktig plats förverkets verksamhet. Tittar man exempelvis på Sand-hamn och Landsort finner man att ändå ett femtontaltjänster på respektive plats kommer att finnas kvar.Det är också fullt klart, både för mig och för , att de åtgärder som vidtas definitivt intefår innebära att sjösäkerheten åsidosätts. Som jagtidigare deklarerat ett antal gånger ärdetta också vad departementet kommer att följa när viinformerar oss i frågan.Anf. 120 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis tacka kommu-nikationsministern för svaret. Jag vill också uttala attdet är mycket positivt att vi är helt överens om attfrågor som rör en levande skärgård och dess närings-struktur är mycket viktiga. Min uppfattning är ocksåatt arbete för en levande skärgård är ett nationelltintresse.Vår skärgård är unik i världen, och det finns storautvecklingsmöjligheter, inte minst när det gäller tu-rismen. Men för att man skall kunna ha en levandeskärgård måste det finnas möjligheter att bo perma-nent och att verka i skärgården. Det måste också fin-nas arbetsplatser och tillgång till samhällets service.När vi har begränsade resurser till vårt förfogandeär samordning och gemensamt nyttjande av de resur-ser vi har en viktig väg.Stockholms läns landsting satsar mer än100 på verksamheter i och för skär-gården. Det är allt från Waxholmsbolagets trafik ochSkärgårdsstiftelsens verksamhet till projektet . har sett somsin uppgift att medverka till att i skärgården skapavaraktig sysselsättning, bra kommunikationer ochservice. Det har bidragit till att kommunerna inte barakan behålla utan även bygga ut exempelvis skolverk-samhet.Om vi skall ha en levande skärgård måste det fin-nas människor där, familjer som bor och verkar iskärgården. Det går inte att ha en levande skärgårdnågra få sommarmånader. har befolk-ningsutvecklingen i skärgården varit positiv. Då be-slutade att göra en helhets-satsning utifrån den då gjorda skärgårdsutredningen.Jag ifrågasätter inte behovet av rationalisering ocheffektivisering eller att ny teknik skapar förändradeförhållanden och även nya möjligheter, men jag sak-nar en samhällsekonomisk konsekvensanalys. Bespa-ringar inom kan innebära ökade kost-nader inom exempelvis tull och polis.En annan aspekt är om det går att ersätta männi-skor med teknik. Kan man ersätta det mänskliga ögat?Det finns tre huvudinfartsleder till : Lands-ortsleden, Sandhamnsleden och Söderarmsleden.