prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Det är vårt ansvar och vårskyldighet som politiker och beslutsfattare att se tillatt skolan går före många andra områden och att viger barnen en chans att få ett rikare liv genom kun-skap.Jag vill för del yrka bifall till det somstår i reservation 3 i våra yrkanden beträffande mom.2 och 10.Anf. 4 ():Herr talman! stöder i stort regering-ens proposition. Men vi har i vår motion föreslagitnågra tillägg på ett antal områden som vi tycker ärväsentliga. Vi ser propositionen och förslagen som ettförsta steg till en tioårig grundskola, eller som vihellre skulle vilja kalla det: en sammanhållen tretton-årig ungdomsskola. Det är bra att regeringen nu iförsta steget prioriterar innehållet före formen.När det gäller innehållet vill jag markera attVänsterpartiet tycker att det är viktigt att den peda-gogiska verksamheten inom skola och barnomsorg sessom en helhet och att förskolepedagogiken kommer ini skolan så att den kan bidra till att utveckla arbets-formerna där. Jag vill också här passa på att uttryckamin tillfredsställelse över att utskottet har tillgodosettVänsterpartiets krav att förutom mobbning och rasis-tiska beteenden även införa trakasserier på grund avkön i regleringen i skollagen, dvs. det som i vardag-ligt språk kallas sexuella trakasserier.Vi är också mycket nöjda med att det förslag somVänsterpartiet tidigare lagt fram om avgiftsfria skol-måltider i nu genomförs. Vår förhopp-ning är att regeringen nu låter det följas av ett förbudatt ta ut avgifter även för skolmåltiderna i gymnasie-skolan. Visserligen är gymnasieskolan formellt settfrivillig, men i praktiken kan man säga att den ärobligatorisk, eftersom av ungdomarna går vida-re till gymnasieskolan. togupp frågan om skolmåltiderna. För en ensamföräldermed kanske två eller tre barn kan minsta avgiftshöj-ning ha en dramatisk betydelse för eknomin.Principiella utgångspunkter för våra ställningsta-ganden när vi har funderat kring propositionen harvarit följande. Först och främst har alla barn rätt god omvårdnad och utbildning. Barnomsorg ochskola skall prioriteras även i tider av nedskärningar.En god barnomsorg och en bra utbildning är viktigaförutsättningar för en positiv utveckling på det per-sonliga planet men också på den samhälleliga nivån.Barnomsorgens och skolans utveckling är ett gemen-samt samhällsansvar.Utifrån dessa utgångspunkter vill jag börja med attkommentera avgifterna för barnomsorgen. De senasteårens kraftiga besparingar inom den kommunalabarnomsorgen har bl.a. genomförts med hjälp avförändrade avgifter. Avgiftsnivåerna har höjts, ochtaxornas konstruktion har förändrats. harockså barnfamiljernas ekonomi försämrats. Risken föratt familjer av ekonomiska skäl avstår från barnom-sorg som skulle kunna vara värdefull för barnet hardärmed ökat.Kommunerna skiljer sig mycket åt i dessa fall.Andelen av en familjs disponibla inkomst som går tillbarnomsorg kan för samma typ av familj variera mel-lan och . Det rör sig om summor på . Vi menar att det är oerhört viktigt att nog-grant studera utvecklingen på detta område. Särskiltangeläget är att bevaka hur invandrarfamiljernas möj-ligheter att använda sig av barnomsorg ser ut i dag.Jag tror tyvärr också att man kan ifrågasättaom samtliga kommuner klarar av de kvalitetskrav som13 § socialtjänstlagen ställer på barnomsorgen. Detfinns en gräns för hur stora besparingar man kan görautan att den generella nivån sjunker så mycket att detenskilda barnets bästa inte tillgodoses. En försämringav den generella kvaliteten drabbar hårdast de barnsom mer än andra är beroende av en god barnomsorg.Hit hör barnen med behov av särskilt stöd, invandrar-barnen och de allra yngsta barnen.Vänsterpartiet har i tidigare motioner pekat på be-hovet av psykologer inom barnomsorgen, inte minstsom stöd till personalen. Vi har också föreslagit attskolhälsovården skall kvalitetssäkras och att skollagenskall ändras så att det klart framgår att skolhälsovår-den skall innefatta både skolspykolog och skolkura-tor. Det är inte minst viktigt med tanke på larmrappor-terna om de långa köerna som har kommit frånbarn- och ungdomsspsykiatriska kliniker.Vi vet att antalet barn och ungdomar somuppsöker den barn- och ungdomspsykiatriska vårdengenerellt har ökat i landet med under en korttid. I vissa kommuner är ökningen . År1995 skärptes kommunernas ansvar för barnomsor-gen. Kommunerna blev skyldiga att tillhandahållabarnomsorgsplats till alla barn mellan åldervars föräldrar förvärvsarbetar, studerar eller motsva-rande.Det var en god tanke. Men kommunernas minska-de ekonomiska utrymme har lett till att alltfler kom-muner har infört regler som begränsar barnens rätt tillbarnomsorgsplats när någon av föräldrarna saknararbete. Det visar uppföljningar av denya lagbestämmelserna . Våren1996 hade av kommunerna särskilda regler somträdde i kraft när en av föräldrarna blev arbetslös ellerbarnet fick ett syskon. Sammantaget innebär reglernaatt barnen förr eller senare förlorade platsen i 122 avlandets 288 kommuner när föräldrarna förlorade job-bet.Uppmärksammas bör att de barn som står utanförbarnomsorgen har mycket svårt att få en plats närnågon av föräldrarna saknar arbete. Endast var tiondekommun hade regler som gjorde det möj-ligt för barn till arbetslösa att få en barnomsorgsplats.Även reglerna för barnomsorgsplats när barnet fått ettlitet syskon har skärpts betydligt mellan åren 1995och 1996.Här vill jag påminna om stadgarna i barnkonven-tionens artikel 3. Det står så här: I alla beslut som rörbarnet skall barnets bästa sättas i främsta rummet. Dettolkar jag som att man skall göra en individuell be-dömning i varje enskilt fall. Fastställda regler som påett generellt sett begränsar barnets rätt till barnom-sorgsplats när en förälder saknar jobb står alltså inte iöverensstämmelse med anda ochinte heller med socialtjänstlagen.I allmänna råd betonas också attbarnets behov av plats bör bedömas från fall till fall.Inte minst är detta viktigt för invandrarbarnen, sägerSocialstyrelsen. För dessa barn är detta speciellt bety-delsefullt. Det är nämligen somman lägger grunden för tvåspråkigheten och grundenför att senare kunna utveckla ett rikt språk som ocksåunderlättar läsinlärningen när man kommer till skolan.Vi i menar att kommunerna tolkarbarnomsorgslagstiftningen olika och ibland på ettmycket snävt sätt. Intentionerna med lagen var heltannorlunda. I propositionen /94 kan manläsa: Det bör inte uppställas något krav på att föräld-rarna förvärvsarbetar eller studerar för att plats inomförskoleverksamheten eller skolbarnomsorgen skallerbjudas. Barnets eget behov kan också föranledaskyldighet för kommunerna att erbjuda barnet platsinom förskoleverksamhet eller skolbarnomsorg.Denna uppfattning delar vi i . Urbarnets synvinkel är det helt ovidkommande om enförälder arbetar eller studerar. Det är barnets rätt tillett eget rikt liv, utveckling och utbildning som måstebetonas och därför är det barnets behov som skallvara det styrande. Vi anser därför att kommunernasskyldighet att tillhandahålla barnomsorg bör skärpasytterligare. I den nuvarande lagtexten står att barnom-sorg skall tillhandahållas i den omfattning det behövsmed hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller stu-dier eller barnets behov. Vi anser att "föräldrarnasförvärvsarbete eller studier" bör strykas och att lag-texten i stället bör lyda enligt följande: "- - - skalltillhandahållas i den omfattning det behövs med hän-syn till barnets eget behov. "Med detta yrkar jag bifall till reservation nr 5 un-der moment 11 och 12 i betänkandet UbU5.Anf. 5 () replik:Herr talman! Det är viktigt att barn äter. har kommunerna runt om i varje dagserverat vällagad mat så att skolbarnen skall få kraftatt orka med skoldagen. Ingen kommun tar utavgift i . och rege-ringen slår faktiskt in öppna dörrar. Kommuner, hemoch skola har kompetens att själva organisera former-na för hur detta skall ske och även finansieringen avdet hela.Anf. 6 () re-plik:Herr talman! Det är skönt att vi är överens om attskolmåltiden är en oerhört viktig del av barnens tillva-ro i skolan, . Den är ocksåen förutsättning för att barnen skall kunna följa un-dervisningen på det sättet som vi säkert båda vill attde skall göra. Vi i tycker att detta ärbra. Vi vet nämligen att kommunerna har en kärvekonomi, och eftersom inte är en frivilligskolform skulle det vara ett avsteg från principen omen avgiftsfri utbildning om någon kommun fick för sigatt införa avgifter där. Men vi tycker att man skall gåsteget längre och även tänka på gymnasieskolanselever.Eftersom det har kommit många avgiftshöjningar ikommunerna är det tungt för många familjer i dag.Detta gäller särskilt de ensamstående föräldrarna medbarn. I en av undersökningar, därman har tittat på hur ensamföräldrarna klarar sigframgår att en ensamstående tvåbarnsförälder med enbruttoinkomst på ca och barnenpå daghem i av kommunerna får en konsum-tionsnivå som ligger under socialbidragsnormen.Detta är alltså väldigt vanligt. Ensamföräldrarna har en oerhört kärv ekonomi. Alla avgifter får dra-matiska konsekvenser för dem.Anf. 7 () replik:Herr talman! redovisar tyd-ligt hur pass olika partierna kan se på saker och ting.Vänsterpartiet förespråkar ett ajande-bajande pek-fingersystem. Jag tror att kommunerna som har klarat av att organisera och finansiera dettahar kompetens att göra det även i fortsättningen. Jagkan hålla med om att ensamstå-ende och barnfamiljer inte har det lätt . Men detfinns andra faktorer som är väsentligt mer avgörandeän just skolmåltidsavgifter. Det gäller hur de skall haråd att leva över huvud taget på den lön de får. Dethandlar om andra åtgärder som rör andra områden,nämligen rejäla skattesänkningar.Anf. 8 () re-plik:Herr talman! Jag hade nästan förväntat mig attCatharina skulle komma till fråganom skattesänkningarna. Jag kan tala om att det intefinns något klart samband mellan disponibel inkomstoch storleken på kommunalskatten för de här famil-jerna eller andra familjer i kommunerna.Men det finns ett klart samband. Det är nämligenså, enligt den undersökning som jag refererade, attkommuner där många ensamstående typfamiljer harmycket kvar ofta är kommuner med låga avgifter förensamstående, skatt kring eller över genomsnittet ochen socialdemokratisk-vänsterpartistisk majoritet.Kommuner där många sammanboende familjer harmycket kvar har låga avgifter för samboende, borger-lig majoritet och en skattenivå under genomsnittet. Pådet sättet finns alltså ett visst samband.Vi vet att vill höja avgifterna ochsänka skatterna. Detta drabbar i första hand lågin-komsttagarna.Anf. 9 ():Herr talman! Regeringen har föreslagit att deövergripande bestämmelserna för barnomsorgen ochskolan skall flyttas från socialtjänstlagen till skolla-gen. Barnomsorgen skall få sin egen läroplan, inord-nas i skolväsendet och integreras med grundskolan.Därmed skulle ytterligare en byggsten vara på plats iden organisation som skall utgöra basen för det livs-långa lärandet. Detta är det kanske viktigaste inslageti de propositioner som vi skall behandla här i dag.Grundskolan och gymnasieskolan har fortfarandestora svårigheter, främst beroende på för låga anslagsom har kommit som en följd av den ekonomiskapolitiken under en följd av år. Nedskärningarna ikommunernas anslag har lett till betydande svårighe-ter i skolan. Gymnasiet lider dessutom av sviternaefter en alltför hastigt genomförd gymnasiereform.Det är mot denna bakgrund förståeligt att rege-ringens förslag utöver förslaget om reformer av barn-omsorgen huvudsakligen handlar om åtgärder för atträtta till uppkomna brister. Problemen har till en vissdel orsakats av tidigare skolpolitiska beslut, menframför allt är de resultatet av den ekonomiska politi-ken. Nedskärningarna har lett till att barn med speciel-la behov inte har fått det stöd som de enligt skollagenhar rätt att få.Det kanske största problemet i sammanhanget äratt den relativt stora grupp elever som behöver extrastöd för att lära sig läsa och skriva, elever med speci-fika läs- och skrivsvårigheter, inte får tillräckligt stöd.Effekterna kan vara förödande för de här eleverna ochför deras möjligheter att följa undervisningen i övrigaämnen. Risken är stor att de slås ut på ett tidigt stadi-um i skolan. De får en mycket dålig start.Problemet har uppmärksammats i årets budget. Defyra miljarder som regeringen tillskjuter som en för-stärkning till kommunerna öronmärks visserligen inte,men de här barnen uppmärksammas speciellt i rege-ringens skrivningar om resurstillskottets användning.Miljöpartiet har i sin budget anslagit särskilda medelför insatser för dessa elever i form av speciallärare,utbildning av alla lärare i dyslexi, hjälpmedel osv.Dessutom har gjort bedömningen attdet kommunala bidraget generellt måste höjas mer änvad regeringen har föreslagit. Kommunerna kan inteklara sin uppgift med de resurser som de får i åretsbudget. Med vårt budgetförslag hade situationen blivitmärkbart bättre.Förekomsten av mobbning i en skola är ett teckenpå att skolan inte fungerar bra. har sedanmandatperiodens början krävt lagstiftning i vilkenkravet på effektiva åtgärder mot mobbning slås fast. Iår kom äntligen detta förslag från regeringen, vilket visjälvfallet stöder. Vår motion om mobbning avservilka skrivningar som bör införas i läroplanerna ianslutning till lagändringen, varvid vi särskilt betonarvikten av att mobbningsfrågan integreras i skolansallmänna arbete för att ge eleverna ett demokratisktsynsätt.Sedan några ord om förskoleklasserna. Miljöpar-tiet har i flera motioner tidigare krävt att barnomsor-gen skall få en pedagogisk planering med vissagrundkrav inskrivna samt ordnad tillsyn, så att allabarn i förskoleverksamheten kan garanteras godautvecklingsmöjligheter. Möjligheter till föräldramed-verkan skall tas till vara på ett bättre sätt. Vi vill inteföra ned grundskolepedagogiken i förskolan. I barn-omsorgens undervisningsmetod skall leken stå i cent-rum, och det skall tas stor hänsyn till barnens indivi-duella olikheter och utvecklingstakt.Regeringens förslag om att genomföra detta i tvåsteg - först föra in sexårsverksamheten och sedan ett-femårsverksamheten - ser vi som olyckligt. Risken attsexårsverksamheten blir alltför influerad av grundsko-leverksamhetens krav är uppenbar, och helhetspers-pektivet på barnets utveckling går lätt förlorad omman startar i galen ände. Förslaget om förskoleklassär dessutom alltför hastigt hopkommet. Ett tecken pådetta är att man har glömt friskolorna och deras möj-ligheter till kontinuitet i verksamheten. Kommunenskall enligt förslaget enväldigt bestämma om tillståndtill föreskoleklass. En fristående skola, t.ex. en Wal-dorfskola, som har förskola och grundskola kan medregeringens förslag inte hävda rätten att själv handhaäven sexårsverksamheten, alltså förskoleklasser. Jaganser att det naturligaste vore att en friskola medgrundskola också automatiskt skall kunna ha försko-leklass om den så önskar. yrkar därföravslag på regeringens förslag om förskoleklass medmotiveringen att förslaget bör förberedas bättre ochtas fram tillsammans med ett förslag som omfattarhela barnomsorgen och naturligtvis inkluderar en bralösning även för de barn som avser att fortsätta i enfristående skola.En annan fråga som tas upp i propositionen gällerbristerna i skolmaten. Det är, liksom mobbning ochläs- och skrivsvårigheter, ett uttryck för att skolansallmänna kvalitet sviktar. Trots att nor-malt hävdar ett decentraliserat beslutsfattande medökat självbestämmande i kommunerna, yrkar vi bifalltill förslaget om obligatoriska och kostnadsfria målti-der i . Vi gör det med hänsyn bl.a. till attgrundskolan har allmän skolplikt. Vi vill dock tilldetta krav också ställa krav på kvaliteten på skolma-ten. Det skall finnas möjligheter till vegetarisk kostoch ekologiskt producerade livsmedel. Barnen skallinte bara ha mat, de skall också ha bra mat.I dag handlar budgeten alltså mycket om att åtgär-da problem, både små och stora. Regeringens förslagtill uppluckring av timplanerna kan också ses som ettsådant lösningsförslag. Behovet av att individualiseraundervisningen så att utrymme skapas för elever medspeciella behov möts med möjligheten att användatimplanerna på ett flexibelt sätt. De elever som behö-ver litet mer tid för undervisning i ett visst ämne kanfå det. Det är bra. Naturligtvis öppnar det också uppför en profilering inom områden som skolan är spe-ciellt bra på eller inom områden som någon elev villägna speciellt intresse. Vi stöder regeringens förslagpå denna punkt.På några punkter uttrycker regeringen uppfatt-ningar om själva innehållet i skolans undervisning. Ettexempel är förslaget att öka antalet timmar för idrottoch slöjd i . Förslaget har rests av Miljö-partiet tidigare, och vi välkomnar naturligtvis änd-ringen. Men vi skulle också vilja att ämnet hemkun-skap får ett utökat timantal. Hemkunskap får en väx-ande betydelse i takt med teknikutvecklingen somberör vardagsbestyren i hemmet, livsmedelsproduk-tionen och valen av livsmedel. Vi ser också ett ökatbehov av kunskap hos eleverna om familjens livsvill-kor. Vi föreslår en ökning av ämnet hemkunskap ochstöder i övrigt regeringens förslag på denna punkt.Skolans problem är alltså många och tyvärr tillstor del ett resursproblem. Lärare och skolledning kaninte hålla en hög kvalitet i skolarbetet med otillräckli-ga resurser. Mitt intryck är väl ändå att man inomgrundskolan och gymnasiet genom slit och ideellainsatser, inte minst från lärarna, har hållit kvalitetensnarare över än under vad samhället har rätt att väntasig med de anslag och det stöd från olika myndighetersom ges. En positiv utveckling mot ettlångsiktigt hållbart samhälle kräver emellertid betyd-ligt bättre resurser med stabilare och bättre arbetsbe-tingelser än vad dagens skola erbjuder.Jag yrkar bifall till samtliga de reservationer somMiljöpartiet kommer att ta upp. Detgäller reservation 2 under mom. 1 och 37 i utbild-ningsutskottets betänkande 5, reservation 7 undermom. 27, 36 och 37 i utbildningsutskottets betänkan-de 1 och reservation 5 under mom. 4 i utbildningsut-skottets betänkande 7.Anf. 10 ():Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servation 4 under mom. 16 och 25 i utbildningsutskot-tets betänkande 5. Jag tänker ägna mina få minuter tillde frågor som detta betänkande handlar om.Kristdemokraterna är positiva till att den utveck-ling som pågår ute i kommunerna med en integreringav verksamheten för sexåringar nu formaliseras på detsätt som görs. För oss är markeringen viktig, att det ären skyldighet för kommunerna att erbjuda sexåringarplats i förskoleklass men att det är frivilligt för ele-verna att delta. Vår inställning är nämligen att skol-starten bör vara individuellt flexibel. Vi delar inte OlaStröms uppfattning att ju tidigare skolstarten skerdesto bättre är det. Varje barns behov och möjligheterskall prövas och bedömas av föräldrarna tillsammansmed förskole- och skolpersonal. Då grundläggs redanfrån början ett förtroendefullt samarbete mellan hemoch skola som individualiseringen av un-dervisningen underlättas. Den regel som införs ommöjligheten att uppskjuta skolstarten till höstterminendet år eleven fyller är också positiv ur detperspektivet, nämligen att man får ännu större möjlig-heter att individualisera.Herr talman! Det är ett stort misslyckande för helavuxensamhället, vilket flera redan har påpekat, att såmånga som 100 000 barn går till skolan varje dagmed vetskapen om att de kommer att utsättas förkränkande behandling i någon form. Därför kan viinte slå oss till ro med att lagstiftningen skärps. Vivuxna måste ha civilkurage nog att alltid reagera närvi ser att barn utsätts för psykiska eller fysiska över-grepp. Ingen händelse är bagatellartad. Det är alltidbättre att ingripa en gång för mycket än en gång förlitet. Det bästa sättet att motverka mobbning i skolanär att skapa ett öppet klimat där respekt för varandrasintegritet är naturlig och där alla vuxna visar att debryr sig om genom att markera gränser och se till attde efterlevs.Föräldrarnas roll är viktig också i det här sam-manhanget. Det behövs lyhördhet och tid att lyssna påbarnens antydningar och ta dem på allvar. Det somkan hejdas i ett tidigt skede får inte lika förödandekonsekvenser som det som pågår år efter år.Vi kristdemokrater har under hela den här riks-dagsperioden efterlyst initiativ från regeringen när detgäller fortsatta åtgärder mot mobbning, eftersomproblemet trots de åtgärder som faktiskt redan harvidtagits inte tycks minska i omfattning. Därför stödervi de förtydliganden i lagstiftningen som regeringenföreslagit, men vi tycker att resultatet är ganska ma-gert väntan. Vi anser att en bestämmelseborde införas i skollagen som innebär att en elev somvid upprepade tillfällen, och när andra åtgärder sattsin, mobbat en annan elev bör flyttas till en annanskola. Vi anser också att skollagen bör innehålla tyd-liga regler om skolledarens skyldighet att anmälavåldsbrott till de sociala myndigheterna och när såbehövs till polismyndigheten. Vi skulle dessutom viljaha en nationell kampanj av det slag som genomfördesi och som gav ett mycketgott och bestående resultat. Det behövs någontingdrastiskt för att öka medvetenheten i hela samhälletom hur omfattande mobbningen är.För att uppnå en kvalitetssäkring av arbetsmiljön iskolan föreslår regeringen nu att skall få iuppdrag att utarbeta kommentarmaterial om hur manlokalt i kommuner och skolor kan arbeta med värde-grundsfrågor. Det här har vi kristdemokrater ocksåefterlyst. Många lärare känner sig osäkra på hur devärden som beskrivs i skolans värdegrund skall tolkasoch omsättas i det vardagliga arbetet. Därför behöverde goda exempel som ändå finns spridas. Det behövsfortbildningsinsatser med inriktning på arbetet medskolans värdegrund i alla kommuner. Etik kan intesägas, den måste göras, som någon har uttryckt det.En utbredd inställning, som också vi kristdemo-krater delar, är att timplanerna styr verksamheten iskolan för mycket. Men vi delar utskottsma-joritetens åsikt att det är för tidigt att helt avskaffatimplanerna. Däremot anser vi att det är dags för ensamlad översyn av vilka konsekvenser de nya timpla-nerna fått. Den borde ha gjorts i stället för de nyadetaljregleringar som införs. Är det t.ex. så lämp-ligt att en större andel av svenska, matematik ochengelska får användas till det lokala jämkningsut-rymmet för skolans fria val med tanke på hur mångaelever som inte klara nivån Godkänd i dessa ämnen ? Varför får idrott och slöjd men inte hemkunskapfler timmar? Är det en markering att det ämnet till-mäts lägre vikt? Behöver det totala antalet timmarutökas, som vi kristdemokrater förespråkar, för attinte något ämne skall behandlas styvmoderligt och föratt eleverna skall ha en rimlig chans att tillgodogörasig innehållet i kursplanerna? Det finns många frågorsom vi inte vet svaret på eftersom de inte utretts.Därför känns det som kommer att fattabeslut på en mycket lös grund . En total översynoch sedan ett förslag där helheten beaktas hade varitden naturliga gången.Vi reagerar också på ett annat område mot rege-ringens sätt att genomföra stora förändringar utan attriksdagen kan ta ställning till förslaget i dess helhet.Statens skolverk skall redan fr.o.m. den 1 januari1998 överta ansvaret för hela barnomsorgen. I ochmed det upphör och länsstyrelsernasansvar för verksamheten. Förändringen är i och försig i konsekvens med att barnomsorgsfrågor nu hand-has av . Men vi anser attregeringen borde ha avvaktat förslagen från BOSK,Barnomsorgs- och skolakommittén, och remissom-gången. Den är färdig nu och bereds i Utbildningsde-partementet, men vi fattar beslutet . Även härfinns det en massa frågetecken som behöver rätas utinnan tar ställning. Den speciella kompe-tens som berör den sociala delen inom barnomsorgenoch som utvecklats på Socialstyrelsenoch inom de sociala enheterna vid länsstyrelsernafinns t.ex. inte tillgänglig på Skolverket.Hur skall det glappet fyllas?Herr talman! Vi kristdemokrater anser att det ärviktigt att eleverna får en näringsriktig måltid underskoldagen.