prot · GL0938 · 1997-12-02 00:00:00 — Att varadelaktig i den demokratiska processen, att kunnaförsörja sig själv, att kunna påverka sin situation ochkänna att det finns en framtid för en själv och ensbarn är långtifrån någon självklarhet för många kvin-nor i . Segregation och diskriminering pågrund av kön såväl som nationsbakgrund gör männi-skor till problem, när det i själva verket är samhälls-strukturen som är problemet.När kvinnor under täckmantel av familjeheder ochkulturella traditioner misshandlas och dödas för att demed all rätt gör motstånd mot förtryckande sedvänjoroch normsystem är det ett utslag av patriarkal mak-tutövning. Som en ung kvinna sade vid det seminari-um som invandrarministern ordnade: En kvinna skallkunna klä sig som hon vill, bete sig som hon vill - detär en mänsklig rättighet.Fru talman! I går träffade jag för engrupp invandrade män som alla bor på . Dehar alla varit här utan att få ett arbete,knappast någon hade heller fått ens en gång en prak-tikplats. Alla är högutbildade och har yrkeserfarenhetmed sig från sina hemländer. Alla vill ha arbete, allavill försörja sig själva och sin familj, alla vill att derasbarn skall få leva och bo i i trygghet.Jag är övertygad om att vi nu börjar något nytt.Det är inte bara kring etniska svenskar vi skall sam-verka i kommuner, landsting, på försäkringskassoroch arbetsförmedlingar, utan också kring våra invand-rade kamrater. Låt oss ta lärdom av de misstag somjämställdhetsarbetarna i vårt land har gjort, låt ossockså ta lärdom av det positiva i jämställdhetsarbetet.Till sist vill jag uppmana alla invandrade kvinnoroch män: Utnyttja er rösträtt! Det finns nog inte någottillfälle då politiska partier och politiker är så lyhördasom ett val. Gå samman, ställ politikerna iera respektive kommuner till svars. Vad har ni gjortför oss, vad tänker ni göra för oss om vi röstar på er?Självfallet skulle jag helst se att alla röstade på Väns-terpartiet, men det viktigaste för mig är att ni utnyttjarden demokratiska rättighet som deltagande i ett valinnebär. Vi har slagits för den rättigheten här i Sveri-ge precis så som ni kämpat i era hemländer.Fru talman! Jag står bakom alla re-servationer, men för tids vinnande yrkar jag endastbifall till reservation 30 under mom. 21, reservation38 under mom. 25, reservation 42 under mom. 29,och för säkerhets skull reservation 44 under mom. 32,om ny myndighet för integrationsfrågor.Anf. 27 ():Fru talman! , framtiden och mångfalden -från invandrarpolitik till integrationspolitik, står detsom överskrift på betänkandet.Äntligen, får man väl säga, tas integrationspoliti-ken på allvar. Regeringen har, förutom propositionen,också visat frågans betydelse genom att vi har enspeciell integrationsminister. anser att detär bra. Vi hoppas att tankarna om integration ocharbetet för att "...värna grundläggande demokratiskavärden och verka för kvinnors och mäns lika rättighe-ter och möjligheter samt förebygga och motverkadiskriminering, främlingsfientlighet och rasism" skallfortsätta.Genom regeringens förslag tar man för förstagången upp frågorna om integration av våra invandra-re. Det tycker är bra. Man börjar dock ifel ände, på tre viktiga områden.Det första är att man ger , somkommer ut på åtta språk, bara ytterligarestöd. Den ger invandrarna information på sitt egetspråk eller på lätt svenska, något som är väl så viktigt.Det dröjer länge innan man kan läsa myndigheternasyttrande, innan man kan läsa om saker som händer iSverige på sitt eget språk eller på svår svenska. Tid-ningen ger alltså nyheter om det svenska samhället.Man tar bort en tidning som är en länk in i det svens-ka samhället och som verkligen är integrerande. Jagtycker att det är oroväckande. Tidningen har fått ettårs respit, men vi kommer att arbeta för att den fårfortsätta.Det andra området, där anser att manbörjar i fel ände, är att man föreslår en ny myndighet,integrationsverket, för att integrera invandrarna tillegen försörjning, jämlikhet och demokratiska värdenoch för att motverka diskriminering, främlingsfient-lighet och rasism. Det hjälper inte om man i korrido-rer och på kontor är överens om den väg man skall gåoch de mål man skall nå. Arbetet måste göras i kom-muner, i skolor, på arbetsplatser, på sjukhus och påkurser, nära människorna. Det är oroväckande att mantar ett sådant här stort steg med så liten majoritet, denminsta möjliga.Det tredje är att Diskrimineringsombudsmannenockså skall ingå i myndigheten enligt regeringensförslag. Alla sex oppositionspartierna lyckades bevaraDO:s självständiga ställning. I ett särskilt yttrandefrån de sex partierna betonar vi att för att ombuds-mannen, som skall motverka etnisk diskriminering,skall behålla förtroendet och kunna fullgöra sinauppgifter är det viktigt att hans självständighet intekan ifrågasättas. Vi anser dessutom att ombudsman-naväsendet skall ses över och att en utredning börundersöka möjligheterna att lägga alla ombudsmänunder , liksom JO finns skrev ordförandena ihandikapprörelsen, RFSL och att de fått nog av tandlösa lagar. Det ärdiskrimineringslagarna som man då avser. Man hop-pas och förespråkar nu att de nya lagarna skall blimera kraftfulla och verkligen skall hjälpa till för atthindra diskriminering. Det räcker inte med lagar, mendet är sådana som vi kan stifta här. En lag har enlångsiktig uppgift som inte kan utföras annat än medlagens hjälp. Man skriver så här:Tandlösa diskrimineringslagar som inte kan till-lämpas i praktiken har vi alldeles tillräckligt av. Vivädjar till regering och riksdag: Kriminalisera dis-kriminering i arbetslivet före valet ! Sverigesinvandrare, funktionshindrade, homo- och bisexuellahar inte råd att vänta längre.Men vilka är det då som skall integreras? Är detde äldre som har levat här , som fortfarandetalar språket dåligt och som har allt umgänge i denegna gruppen? Är det de medelålders som redan slititut sig i tunga jobb och som har utslitna ryggar ochförvärkta armar och axlar? Är det den unga genera-tionen, som växer upp med besvikelse för att man intehar en naturlig plats i det samhälle man fötts in i?Hur skall de institutionaliserade långväntarna närde eventuellt får asyl våga sig ut i samhället och levaoch verka där? Hur skall alla arbetslösa orka ochvåga? Vi vet hur det ser ut bland de arbetslösa, bådebland svenskar och invandrare.Jag skall läsa upp ett avsnitt ur ett brev av mångasom kommit efter Stripteaseprogrammet om långvän-tarna på förläggningarna. Jag återger det för att belysahur några av dem som skall integreras har haft det ochhur de mår. De har inte bara hemska upplevelser frånsitt hemland utan har här sjunkit ned i förtvivlan,desperation och apati. Brevet handlar framför allt omen tonåring, , som tagit stort ansvar för sin familj,inklusive småsyskon, och även om en liten flicka,, som varit mycket olycklig. Jag vet att Blasoch hans familj nu har fått stanna.Anledningen till att jag väljer att läsa detta är attdet är de här människorna som sedan skall integreras.Brevet är skrivet av en man, och det heter där bl.a.:Jag skriver till er och till alla de männi-skor som känner sig berörda. Jag såg er i programmetStriptease och kunde inte undgå att bli mycket starktberörd av era berättelser om vad ni gått igenom detsista året. Jag upprörs av att ni får leva i den situationav ovisshet som ni nu lever i och att nimåste bära på de hemska intryck ni fått i livet.Det bär mig emot att leva i ett samhälle där prin-ciper och regelverk hänsynslöst kör över människoroch där jag själv sitter nedtryckt i ett hörn av vardags-rummet och bevittnar vad som händer i . Var-för har vårt samhälle hårdnat så till den grad att jagskall behöva se och känna era tårar och er förtvivlangenom en TV-apparat?Varför får du, , inte ha rätt att visa din rädsla,och varför skall du behöva ta ansvar för din mor, somlider av att inte veta var och hur hon skall kunna tahand om sina barn?Varför får du, , inte känna glädjen av entrygg framtid här, där du kan växa upp med vänneroch kamrater, gå i skola och känna att livet leker?Antonella! Dina tårar är bitterljuva. därför attde gör mitt hjärta mjukt och ömmande för dig och dinfamilj, för alla dem som kommit till vårt land inte föratt de ville det utan därför att ondskan tvingat dem attfly från deras nära och kära. Bittra för att de väckerden skuld jag och andra i bär på för att vi intekan sträcka ut en hjälpande hand till våra medmänni-skor i nöd.Vi gömmer vår smutsiga skuld bakom argumentom att vi inte har råd, men ändå kunde våra vidrigaBoforskanoner ge oss skattepengar för att vi skullekunna bygga upp vårt land som sammakanoner lemlästade och mördade dina landsmän. Nej,det räcker inte att skämmas. Vi måste resa oss ur dettaomoraliska tillstånd och ställa upp och säga nej.Jag och många med mig ställer inte upp längre pådetta cyniska spel, som politiker och beslutsfattaregömmer sig bakom. Vi måste ryta till, vi måste stå påbarrikaderna och tvinga makthavarna att inse att denkraft som finns inom oss är starkare än alla kanoneroch omänskliga lagar och regler som dödar och pinarvåra medmänniskor.Antonella! Dina tårar kunde vara mitt barns tårar.Blas! Din förtvivlan kunde vara min egen. Jag ochmånga andra sänder er våra hjärtans rop. Vi är meder.Detta skrevs av , Göteborg.Bl.a. dessa skall integreras. Det är ett gigantisktarbete, och vi måste försöka hjälpa dem, liksom vimåste ta tag i alla svenska utanförmänniskor. Vi är påväg och har delvis redan ett samhälle som är mycketsegregerat mellan svenskar och invandrare, mellanäldre och yngre, mellan de väl etablerade och de utan-förställda. Klyftorna ökar i stället för att minska.Alla de grupper som jag har nämnt från denna ta-larstol och flera därtill skall leva och bo i vårt samhäl-le, och vi skall ge dem möjlighet att delta i samhället,arbeta, bo, studera, fostra barn osv. Här behöver vialla hjälpas åt. Ett stort ansvar vilar också på invand-rarna själva att delta i samhället, i facket när de harfått ett arbete, på föräldramöten i skolan, i idrottsfö-reningar, av eget intresse eller när de arbetar med sinabarn.I den utfrågning som vi genomförde sade en in-vandrare, Tzeghe , bl.a. följande:"Vi måste själva delta i samhället och i debatten.Den likgiltighet som finns bland många invandrareskrämmer mig. Vår tystnad gör att man kan tro att viär nöjda med att bilda egna grupper utanför detsvenska samhället. Jag vet att många mår dåligt ochhar tappat självförtroendet. Dessa människor blirutsatta för många åtgärder som passiviserar, detta istället för att aktivera dem och låta dem ta ett egetansvar. "Våra invandrare, speciellt ungdomarna, är överre-presenterade i brottsstatistiken, men de är också över-representerade som brottsoffer. Det är viktigt att mantar till sig denna dubbla överrepresentation. Här finnsnaturligtvis ett samband.Förhoppningsvis röstar invandrarna också vid deval där de har rösträtt. Vi får börja med mun-mot-mun-metoden i skolan och med alla dem som går iutbildning och sedan fortsätta i facken och studieför-bunden. Alla de grupper som jag beskrivit finns juredan här, och vi måste öppna samhället för dem.I dag beslutar man i en mellansvenskstad antagligen att avstänga en handfull gymnasisterfrån skolan för att de driver rasistisk propaganda ochuppträder hotfullt mot elever med s.k. avvikandeutseende. Då har man kommit väldigt långt på endålig väg. Det är inte något som gäller generellt, mendet kan förekomma.Vi har hört att man i Vällinge har angripit männi-skor med avvikande utseende. Rasisterna har ocksågått på handikappade och på andra grupper. Det ärviktigt att vi arbetar med det här. Det finns här ingenmotsättning mellan partierna. Att motarbeta rasismoch främlingsfientlighet av alla slag är en av de vikti-gaste etiska frågorna i vårt samhälle. Vi måste göradet med lagar och regler men också med förnuft ochkänsla. Det gäller här det farligaste sociala miljöhotet.Vi måste se det och aktivt motarbeta det både sompolitiker och som medmänniskor.Hot får väl de flesta som sitter i vårt utskott. Jaghar fått en hel del mordhot och andra hot, och jagantar att flera av ledamöterna får det. Det är viktigt atttänka på att det kan gå till verklighet. Det är någotsom vi måste motarbeta.Vi står naturligtvis bakom alla reservationer. Jagvill bara föra in en liten förändring i reservation 17om rösträtten. En EU-medborgare eller en nordiskmedborgare som bor i har direkt rösträtt ikommunal- och landstingsval, och för-slag skall ha följande lydelse: att undersöka och över-väga om andra invandrare med uppehållstillståndockså kan erhålla samma rätt.Jag behöver inte närmare gå in på reservationernasinnehåll. Jag yrkar bifall till reservationerna 4, 8, 39och 50, men jag står naturligtvis också bakom deandra. Andra partier har redan yrkat bifall till gemen-samma reservationer, och vi kommer naturligtvis attrösta för dem.Anf. 28 ():Fru talman! Ett centralt tema i regeringens pro-position och i utskottets betänkande , framti-den och mångfalden - från invandrarpolitik till integ-rationspolitik är integrationsprocessen. Begreppet ärvisserligen inte närmare definierat, men man resone-rar om målen för och inriktningen av integrationspo-litiken.Det finns en tydlig markering som jag vill dröjavid. Regeringen anser att när begreppet integrationanvänds i sammanhang som rör samhällets etniskaoch kulturella mångfald bör det i första hand avseprocesser på individuell och samhällelig nivå. Integ-rationen ses alltså som en renodlat individuell processå ena sidan och å andra sidan som helhet i ett samhäl-leligt sammanhang där inte grupper är involverade.Det är bara individuellt och samhälleligt.Med den syn som vi kristdemokrater har på rela-tionen mellan individer, familjer och grupper avmänniskor är detta märkligt. Vi ser inte en individskulturella identitet isolerad från den grupp som haneller hon tillhör eller som han eller hon har en del avsina rötter i. En kulturell identitet kan knappast upp-rätthållas av ett antal från varandra isolerade individersom lever i ett samhälle där majoriteten medborgaredelar en historiskt förankrad svensk identitet med degrundvärderingar som vi har, med de levande språkli-ga uttrycksmedel som vi har och vår kulturella ge-menskap.Vi kristdemokrater anser att integrationsprocesseninte enbart gäller individer utan också rätten att somminoritetsgrupp integreras i det svenska samhället.Om en individ kan integreras utan att göra våld på sinkulturella identitet kan detsamma naturligtvis gällaäven en grupp av människor. På den här punktenframgår det tydligt att regering och utskott har eninställning som är kluven, vilket jag beklagar.Fru talman! Det talas om historia i propositionen.Visst är det sant att hela svenska befolkningen av saknar en gemensam historia. Vi kristdemokrateranser att de historiska rötterna till vårt samhällesgrundvärderingar är så viktiga att vårda att de börutgöra en viktig del av grunden för variationerna ochkreativiteten i det mångkulturella samhället. Vi vinneringenting på att göra historielöst. Betydelsenav den svenska historien skall inte tonas ned. Jag villge det erkännandet att utskottet i sin skrivning harbättre formuleringar än i regeringens proposition. Idetta sammanhang framhåller regeringen att den somhar en starkt identitet har bättre förutsättningar attvilja och våga möta det annorlunda och det främman-de. Där talar man om invandrarna. Vi kristdemokratervill säga samma sak om oss ursprungssvenskar.Enligt vår uppfattning gäller samma sak för osssom företräder majoritetskulturen. En medveten menödmjuk och generös stolthet över den svenska histo-riska bakgrunden är en del av den grund som skaparen stark egen identitet också hos oss. Det är viktigtenligt vår mening. Det är en förutsättning för att viskall kunna arbeta framgångsrikt mot rasism ochfrämlingsfientlighet och för att vi skall få en lyckosamoch ömsesidig integrationsprocess. Det är en bratanke: en ömsesidig integrationsprocess. Den är någotav det bästa som vi hittar i propositionen. Jag ser detsom en huvudtanke, och det vill jag gärna ge ett er-kännande för. Det är ömsesidighet det handlar om.Fru talman! Propositionen och betänkandet talarom kontinuerlig uppföljning av integrationspolitiken.På något sätt måste vi kunna veta om vi är på väg attuppfylla målen eller inte. Vi kristdemokrater harframhållit att vi inte bara kan ha de stora stolta målenutan vi måste faktiskt också formulera konkreta stegför att vi skall kunna mäta om vi är på rätt väg när viskall uppfylla de stora målen.Vi har i en motion resonerat kring uppföljningenoch mätbara steg. Vi har visat exempel på hur manskulle kunna formulera sig. Det skulle kunna röra sigom att titta på om vi har en utveckling mot en bättrejämlikhet mellan individer och grupper inom olikasektorer i det svenska samhället, om vi har en utveck-ling mot valfrihet för individer och grupper som står iallt bättre överensstämmelse med internationella kon-ventioner om mänskliga fri- och rättigheter och om vihar en förbättrad samverkan mellan individer ochgrupper som kan mätas i bl.a. minskad diskrimineringoch segregation.Vi anser att den typen av mätbara steg borde hadiskuterats i betänkandet när nu regeringen inte gjor-de det i propositionen. Men utskottet har inte delatden uppfattningen, utan detta vill man rätt och slättlämna över till det föreslagna nya verket. Vi kristde-mokrater har därför reserverat oss på den här punkten,och jag yrkar bifall till reservation 6.Fru talman! fyller enmycket viktig funktion. Regeringen vill att det statligastödet till stiftelsen skall bort. Förslaget skulle hainneburit att stödet hade avvecklats under första hal-van av . Medlen behövde man förstås till detnya integrationsverket. Vi kristdemokrater ser inte påInvandrartidningen som enbart en förmedlare av in-formation rakt upp och ner. Vi anser inte heller att detär bara det som invandrare behöver.Vår syn på integrations- och minoritetspolitikeninnebär att det är viktigt för invandrare att ha en möj-lighet att behålla sin kulturella identitet. En personsom i sina försök att anpassa sig till vårt samhälletappar kontakten med sin egen kultur riskerar attförlora sin identitet. Även om vi nu är beredda atthålla med regeringen att utbudet av information harökat kraftigt anser vi att det framför allt rör sig omenkelriktad kommunikation där någon talar om nå-gonting för någon. Vi ser att er-bjuder någonting mycket mer, nämligen en dialogmed läsarna. Deras frågor och deras synpunkter fårvara med och bilda underlag till artiklar och brevsvarsom publiceras i tidningen.När vi tog del av propositionens förslag insåg viatt vi inte kunde ställa upp på detta. Framför allt vardet som skrevs om detta förslag väldigt magert. Vityckte att vi här behöver utreda saken mycket bättreinnan vi kan ta ställning till att avveckla stödet. Detbehövs svar på frågor som vilken roll tidningen spelarför den direkta informationen till nyanlända, förspråkundervisningen och vad den betyder för demo-kratisk delaktighet och kulturell identitet även företablerade grupper.Det är bra att utskottet inte har avstyrkt en endamotion på detta område. Det har tillstyrkt några mo-tionsyrkanden, och med anledning av övriga gör ut-skottet ett tillkännagivande till regeringen där manäven har tagit fasta på kravet att detta behöver utredasmycket bättre. Därför får ha kvarsitt stöd , vilket jag hälsar med till-fredsställelse.Fru talman! I propositionen sägs att staten skallvara ett föredöme i strävan mot ökad mångfald i sam-hället och speciellt i arbetslivet. Vi kristdemokraterdelar den åsikten, men vi ställer oss frågande till hurdet ibland fungerar i verkligheten, både personellt ochi fråga om val av lokalisering av statlig verksamhet.Ett negativt exempel är Sida, som har förlagt sinverksamhet till det mest banktäta och exklusiva områ-det i i stället för att förlägga verksamheteni t.ex. eller , där det finns mångkultu-rell kompetens rakt utanför husknuten. Vi har ocksåvelat att man skulle uttala att hela den offentliga sek-torn skall vara ett föredöme på det här området, vilkettyvärr utskottet inte har ställt upp på.Arbetsmarknaden är en oerhört viktig fråga medtanke på våra invandrare. Tyvärr tas inte den unikakompetens som många invandrare har till vara på ettriktigt sätt. Det behövs naturligtvis många förändring-ar för att det skall kunna ske, inte minst när det gällerattityder.Men det gäller även arbetsmarknadens struktur.Arbetsmarknadspolitiken är för stelbent. Jag under-stryker verkligen det som sades tidigare om att struk-turerna behöver göras mer flexibla. Det är dags förregeringen att kasta sina ideologiska skygglappar ochöppna för en mer flexibel arbetsmarknadspolitik, somsläpper in många fler människor än vad som sker idag.Fru talman! Jag kan inte låta bli att påminna omatt regeringen försvårar för invandrare att läsa sfi,trots att man betygar hur viktigt man anser att detsvenska språket är och betonar vikten av sfi-undervisningen. Vi kristdemokrater har motsatt ossförslaget i budgetpropositionen om att ta bort timer-sättningen för dem som läser sfi. Det förslag mankommer med i stället är inte alls tillräckligt bra. Detkommer alltså dubbla budskap från regeringen i dehär frågorna.Jag vill slutligen ta upp frågan om ny myndighetoch . Jag tror att allavet att inte vill ha någon ny myn-dighet, så det behöver jag kanske inte orda så mycketom. Men tillåt mig att uttrycka min förvåning över attregeringen och vill ha en decentraliseradimmigrationspolitik och en centraliserad integrations-politik. För mig är detta uppochnedvända världen -absolut inget annat!Vi vill ha en förstärkt diskrimineringsombudsman.Vi vill lägga ett större ansvar direkt hos individen,hos kommunerna och hos alla departement, verk ochmyndigheter. Alla skall ta sitt ansvar fullt ut. Vi kanjämföra med våra åsikter om jämställdhet, som jagtror att vi alla här i kammaren delar. Där säger vi attdet är mainstreaming som gäller. Den politiken skallalltså föras i huvudfåran överallt, inte här och där. Vihar inte något verk däremellan, utan riksdag och re-gering har ansvar för det hela, som sedan överalltskall omsättas i praktiken.Jag beklagar att vi partier i inte har fåttmöjlighet att verkligen diskutera det svaga stödet förregeringens förslag. Utredningen poängterade ju attdet var viktigt. Jag tog redan i motionsskrivandet uppatt det, som utredaren sade, var viktigt med en bredförankring och ett engagerat stöd i riksdag och rege-ringen. Därför borde man inte driva igenom förslagetom en ny myndighet utan ett brett stöd.När motionerna väckts stod det klart att det intefanns något brett stöd. Då skulle regeringen ha kunnatdra tillbaka förslaget på en gång, så att vi tillsammanshade fått diskutera vad vi skulle göra i stället. Men detvisade sig att regeringen var nöjd med en enkel ma-joritet. Regeringen delade inte utredarens syn på be-hovet av en bred förankring och ett engagerat stöd.Centerpartiet behövde inte heller det. Detta är såoerhört viktiga frågor att vi för att få den kraftsamlingsom vi alla vill ha skulle ha behövt diskutera tillsam-mans hur vi skulle behandla frågorna och gå vidare.Jag beklagar verkligen att det inte blev på det sättet.Vad gäller det nya verket vill jag alltså yrka bifalltill reservation 44. Med anledning av vår syn på och på hur ämbetet be-höver stärkas yrkar jag bifall till reservation 49.Anf. 29 ():Fru talman! Vi behandlar nu betänkandet SfU6,, framtiden och mångfalden - från invandrar-politik till integrationspolitik. Låt mig börja med attyrka bifall till utskottets hemställan i betänkandet ochavslag på samtliga motioner.Betänkandet handlar om hur vi som bor och ver-kar i skall förhålla oss i mötet med varandra.Det kan tyckas självklart att vi skall möta varandramed respekt och ha ett förhållningssätt där vi servarandra som likvärdiga individer med samma rättig-heter och skyldigheter. Men den förändring som Sve-rige präglas av visar att nya, komplexa samhällsfrågorväxer fram.Det svenska samhället präglas av en mång-fald av etniciteter, kulturer, religioner, språk ochlivserfarenheter.