prot · GK09108 · 1997-05-27 00:00:00 — Ifråga om andra dokument undersöker regeringenfortlöpande till vilka språk de har översatts. Om detvisar sig att svenskan diskrimineras i förhållande tillandra jämförbara språk uppmärksammas institutio-nerna på detta.Den kommitté för sysselsättning och arbetsmark-nad som hänvisar till i interpellationenhar enats om arbetsspråken engelska, franska ochtyska. Man är enig om att verka för att särskilt viktigadokument, som den gemensamma rapporten om sys-selsättning, översätts till alla EU-språken. Slutsatsereller yttranden från kommittén skall genom rådssekre-tariatets försorg översättas till alla EU-språk. Tolk-ning vid möten i sker till och från alla EU-språk. I början uppfylldes inte detta för svenskans del,men vid kommitténs senare möten kunde de svenskadelegaterna tala sitt eget språk.Utredningen om det svenska språket i EU skulleenligt direktiven ha avslutat sitt arbete före utgångenav . Den särskilda utredaren har under sitt arbeteansett det nödvändigt att pröva nya metoder för sam-ordning av svenska myndigheters synpunkter på EU-institutionernas översättningar till svenska. En för-söksverksamhet inleddes därför . Föratt kunna ta till vara erfarenheterna från denna verk-samhet har utredningen fördröjts. Enligt vad jag er-farit kommer dock utredaren att lämna sitt betänkandeföre halvårsskiftet.EG-domstolens domar översätts av dess egenöversättningstjänst till alla officiella språk. Äldredomar som är av betydelse för rättstillämpningen haröversatts av Delegationen för översättning av . Detta arbete har bekostats av domstolen.Översättningsdelegationen har emellertid gått medunderskott, och verksamheten skall avvecklas. Justi-tiedepartementet undersöker möjligheterna attfullfölja den delen av delegationens verksamhet iannan form.EG-domstolens översättningstjänst har endast ver-kat under ca . Där finns ett tjugotal yngre svens-ka jurister utan längre erfarenhet av domstolsarbete.Ett skäl till att översättningarna är av varierande kvali-tet är att man fortfarande befinner sig i en inledning-speriod. Det har varit nödvändigt att börja från börjanmed att bygga upp ett svenskt EG-domsspråk. Rege-ringen kan inte direkt medverka till att uppbyggnads-processen påskyndas. Tänkbara initiativ är olika for-mer av stöd till översättningstjänsten, t.ex. att ställaett svenskt kontaktnät till förfogande som kan ge råd iterminologiska frågor. Regeringen får avvakta densärskilde utredarens betänkande inför ett ställningsta-gande om de närmare formerna för sådana åtgärder.Anf. 27 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret. Att kommitténför sysselsättning och arbetsmarknad tydligen någothar justerat sina metoder och sitt sätt att arbeta ärpositivt. När vi fick den första informationen i såg det ut som att man skulle ha svårigheteratt använda de nationella språken även i slutdoku-ment. Jag tror att det är viktigt att vi i alla dessa sam-manhang upprätthåller trycket i dessa frågor. Jag harerfarenheten att det ideligen förekommer framstötarom att reducera tolknings- och översättningsservicen.Det finns två skäl, som jag ser det, till att dennaservice måste upprätthållas. Det ena är det demokra-tiska skälet. Det skall inte behövas ställas absolutakrav på att ministrar och parlamentariker som reserned och deltar i arbetet i EU skall ha språkkunskaper.Skulle vi släppa efter på detta område kommer syn-punkten att de som inte kan engelska eller franska inteskall delta i det politiska arbetet som ett brev på pos-ten. Det tycker jag vore en bakstöt i hela processen.Det andra argumentet, som jag tycker är helt avgö-rande, är själva rättssäkerheten. Om man inte kan litapå de rättsakter som översätts till svenska blir manberoende av juristlingvister, som skall hjälpa en attöversätta. För stora företag är det kanske inte någotstort problem, men för mindre och medelstora företagblir det här en diskriminerande faktor. Därför tyckerjag att det är oerhört viktigt att man upprätthåller enhög kvalitet på översättningen av rättsakter när detgäller såväl gamla och nya domar som andra texter.Jag frågade vad regeringen tänkte vidta för åtgär-der för att göra domarna, översättningen av domsto-lens rättsakter, helt pålitliga. I texten framgår det juatt regeringen inser att det är varierande kvalitet, ochatt man är uppmärksam på det här. Men man formule-rar sig inte som om detta skulle vara ett problem urrättssäkerhetssynpunkt. Nog måste det väl ändå varaoroande om vi inte helt och fullt kan lita på derättsakter som vi får från Europeiska unionen?Anf. 28 Utrikesminister ():Fru talman! och jag är ju i sak över-ens. Av demokratiska skäl skall man kunna tala sittspråk och höra sitt eget språk i örat i dialog eller un-der möten. Man skall få översättningen direkt. Det är också självklart att vi skall ha allaviktiga dokument översatta på ett korrekt sätt.Bengt redovisar hur läget är vad gäller vis-sa domar och rättsakter. Jag har erkänt att det finnsproblem där. har vi bara varit med i EU i drygt tvåår, och det tar litet tid att bygga ut den här kompeten-sen. Det finns brister , men det pågår ett aktivtutbyggnadsarbete. Naturligtvis skulle det vara mycketbekymmersamt om någon rättsakt har blivit hanteradpå ett sådant sätt att den inte är helt tillförlitlig pågrund av bristande översättning. Jag har inget direktexempel på det, men i så fall är det verkligen att be-klaga. Vad jag gör , och har gjort i mitt svar, är attredovisa hur vi på olika sätt håller på att förbättra dethär. Jag lovar att vi skall fortsätta med det också.Anf. 29 ():Fru talman! Det har i pressdebatten givits en delexempel, men det är kanske inte just exemplen som ärdet viktiga, utan det är den osäkerhetskänsla som ensvensk myndighet eller ett svenskt företag eventuellthar när man säger: Kan vi lita på just den här formu-leringen? Det är den oron som måste undanröjas. Dettror jag att vi är helt överens om.Jag får också ibland signaler och besked om attministrar från och , t.ex. i utskottsar-bete och vid offentliga framträdanden, inte användersitt eget språk fastän det sitter tolkar med lurar. Manföredrar att prata engelska. Det kan naturligtvis finnasolika skäl till att man gör det. Man kan ha suttit i ettarbetsmöte, och man kan ha sina texter på engelska.Då pratar man på engelska. Men om det då sittersvenskar som har tänkt sig att lyssna på en svenskpolitiker i ett utskott eller ett plenarmöte, så blir dekanske litet konfunderade och bekymrade om demåste lyssna via tolk. Jag hoppas att den svenskaregeringens företrädare när de framträder i offentligasammanhang, och det finns tolkar, faktiskt också talarsvenska.Anf. 30 Utrikesminister ():Fru talman! Till det sista vill jag säga att i alla fallvi som företräder något slags helhet när det gällerarbetet med EU-frågorna, verkligen verkar för attmodersmålet skall användas i alla sammanhang därfler personer än vi själva finns med. Det är klart attom det bara är en grupp ministrar, och samtalet förövrigt flyter på engelska, så blir det ju litet konstigtom man i ett sådant sammanhang, ett mycket interntsammanhang så att säga, kräver något annat. Förövrigt är det i alla sammanhang av mer officiell karak-tär självfallet att vi skall använda vårt modersmål. Viär överens.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1996/97:284 omdödsstraffAnf. 31 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig påvilket sätt regeringen under förhandlingarna i verkat för införande av en artikelmed förbud mot dödsstraff samt vilken reaktion rege-ringen har fått bland övriga medlemsstater för fram-stötar i denna riktning.Sverige har aktivt verkatför att dödsstraffets användning skall inskränkas ochför att det skall avskaffas världenöver. Vårt agerande i den pågående regeringskonfe-rensen utgör inte något undantag. Europeiska unionenbör vara en gemenskap av stater som fullt ut har av-skaffat dödsstraffet. Innan jag går in på denna frågaspecifikt, skulle jag dock vilja beröra den allmännafrågan om att stärka skyddet för de mänskliga rättig-heterna och de grundläggande friheterna i EU:sgrundläggande fördrag. Detta är en mycket viktigfråga på regeringskonferensens dagordning. En för-stärkning av rättsskyddet är betydelsefull inte minst iperspektivet av EU:s kommande utvidgning.Det svenska agerandet i regeringskonferensengrundar sig på att regeringen, liksom , funnitatt rättighetsskyddet inom unionen reellt skulle för-stärkas om Europeiska gemenskapen anslöts till Eu-ropakonventionen om skydd för de mänskliga rättig-heterna och de grundläggande friheterna, alltså till detsom kallas för . Vi har därförkonsekvent förordat reformer som skulle möjliggöraen sådan anslutning. Tyvärr talar mycket för attdenna linje inte får tillräckligt stöd i konferensen.Viktiga reformer kan dock förutses. Till dessa höratt det i fördraget slås fast att respekten för de mänsk-liga rättigheterna är en del av unionens grundvalar. Ilinje med detta kommer det i fördraget att klargörasatt stater som inte respekterar dessa rättigheter intekan bli medlemmar i unionen. Vi kan också förväntaoss bestämmelser som möjliggör att rätten att rösta irådet suspenderas för medlemsstater som åsidosätterde mänskliga rättigheterna.Fru talman! När det gäller dödsstraffet särskilt,finns det anledning att erinra om att något dödsstraffinte verkställts i de nuvarande medlemsstaterna i EUsedan 1977, då i . Alla medlemsstater utomStorbritannien har också skrivit under protokoll nr 6till , vari stadgas att dödsstraffetskall avskaffas. Även om det mot denna bakgrund kanhävdas att situationen i unionen knappast moti-verar att frågan om dödsstraffet regleras i fördraget,gör utvidgningsperspektivet frågan naturligt aktuell.Den har, som jag nämnde,konsekvent förordat att EG borde anslutas till Euro-pakonventionen. Frågan om dödsstraffet skulle vid ensådan anslutning aktualiseras genom den regleringsom finns i tilläggsprotokoll nr 6.Slutligen vill jag nämna att , tillsammansmed en stor majoritet av övriga medlemsstater, stöttett italienskt förslag (dokument CONF 3832/97) attlägga till unionsfördraget (art. F.1) ett stadgande omatt medlemsstaterna åtar sig att respektera rätten attinte bli utsatt för dödsstraff.Anf. 32 ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaret.Om man bara ser till läget i de länder som är med-lemmar i EU, finns det naturligtvis i och för sig ingastörre skäl att aktualisera denna fråga. Men eftersomvi nu kan förvänta oss att EU utvidgas , ärfrågan inte desto mindre väsentlig.Utrikesministern hänvisar på slutet till ett itali-enskt förslag. Här finns en del av förklaringen till attjag har velat ställa den här frågan. Om jag har förståttsaken rätt, har det nämligen funnits två varianter avdetta italienska förslag. Det ena skulle ansluta tillsamma linje som t.ex. har uttryckts med förkrossandemajoritet av , där man har röstatom två rapporter om dödsstraffet, och innebära ettklart förbud mot dödsstraff. Den andra variantenskulle vara något mer urvattnad. Det skulle inte varanågot klart förbud, utan någon form av rekommenda-tion eller hur det nu skall uttryckas. Förklaringenskulle i så fall förmodligen vara någon form av hän-syn till , som ju inte har skrivit underprotokoll nr 6 i Europakonventionen.Nu är det ju en ny regering i . Närdet gäller Europafrågor kan den antas vara betydligtmer konstruktiv - och t.o.m. från mitt perspektivförefaller den på en del sätt vara mer tilltalande - änden gamla regeringen. Detta borde kunna utnyttjas aven socialdemokratisk regering i . Man skulleeventuellt kunna undanröja brittiskt motstånd, somkan dröja kvar, mot en klar reglering av detta. EU harändå en oerhörd betydelse när det gäller att drivafrågan om mänskliga rättigheter och att genomdrivahumanitära grundprinciper inom hela - alla deländer som vill vara med. Därför skall man naturligt-vis inte av hänsyn till en, som jag tycker, föråldradbrittisk hållning som kanske rent av är överspelad låtabli att försöka driva frågan betydligt längre framåt änvad det eventuellt är fråga om här.Därför måste jag ställa en fråga om det italienskaförslaget. Formuleringen "respektera rätten att inte bliutsatt för dödsstraff" är litet kryptisk. Är det i verklig-heten fråga om att regeringen ser sig nödsakad attacceptera något mer urvattnat än vad som egentligenvore rimligt, av hänsyn till en förlegad brittisk håll-ning?Anf. 33 Utrikesminister ():Fru talman! Som jag sade vore det bästa att mantydligt ställer sig bakom ochtilläggsprotokoll nr 6. Då är det alldeles klart var manstår någonstans. Och alla nuvarande EU-stater utomStorbritannien har ju faktiskt skrivit under detta.Vi har diskuterat detta och märkt att det inte ärnågon framgång att gå den vägen. Därför har vi väl-komnat det italienska förslaget, som dock inte är likarent och tydligt. Det håller jag med om. Det låter julitet tillkrånglat och kryptiskt det hela, men det är ettförsök från italiensk sida att hitta någon sorts kom-promiss.Jag tycker dock att det ligger mycket i det somHåkan säger om att man borde ge den nyabrittiska regeringen en möjlighet till en viss ompröv-ning i det här fallet. Jag har haft ett samtal, en över-läggning, med den nye brittiske utrikesministern . Vi talade faktiskt ganska mycket ommänskliga rättigheter, generellt i världen, eftersom detär ett område där vi kan förvänta oss att den nya brit-tiska regeringen kommer att ha en mycket mer aktivprofil än vad den tidigare regeringen hade. Och detvälkomnar jag mycket. Vi kom inte att tala om denhär frågan. Men det skulle vara ganska intressant attta ett nytt varv med den nya brittiska regeringen omdet här. Möjligen finns det en framkomstväg just närdet gäller detta med att man faktiskt skulle kunna görasom vi andra, nämligen ansluta sig till Europakon-ventionen och tilläggsprotokoll nr 6.Anf. 34 ():Fru talman! Det gläder mig mycket att utrikesmi-nistern är så klar på den här punkten. Det är tråkigt attden misstanke jag hade kan bekräftas, men det är braatt det sägs. Då vet vi vad denna kryptiska formule-ring bottnar i.Om jag hade levt i hade jag röstatför en ännu bättre regering än den som det nuvarandevalsystemet tillåter. Men den som vi nu har fått ärsäkerligen klart bättre än den gamla på de punktersom gäller Europafrågor. Därför välkomnar jag dethär löftet - eller hur vi nu skall beskriva det - om skall undersöka om det inte går att ta ett nytt varvmed britterna om dödsstraffet. Det skulle ju vara avett oerhört värde - i synnerhet för EU:s östutvidgning- om alla de hittillsvarande medlemsländerna skullekunna stå på precis samma punkt, ha precis sammaståndpunkt. Det skulle betyda ganska mycket i deländer som aspirerar på medlemskap och där fråganom dödsstraff alltjämt är inrikespolitiskt kontrover-siell. Det finns ju flera länder där det av inrikespoli-tiska skäl har varit mycket svårt att göra det som re-geringarna kanske skulle vilja. Den gamla brittiskaregeringen såg ju till att inte tillämpa dödsstraffet,men det är beklagligt om EU på grund av inre oenig-het om hur man formellt skall gå till väga gör detlättare än det behöver vara för krafter i nya medlems-länder att krångla på denna punkt. Därför välkomnarjag det som utrikesministern nu sade och hoppas attdet leder framåt.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1996/97:274 omjämställdhetsaspekter på fysisk planering ochbyggd miljöAnf. 35 Inrikesminister ():Fru talman! har frågat statsrådetMessing på vilket sätt regeringen avser att informerasvenska folket om samhället- jämställdhetsaspekter på fysisk planering ochbyggd miljö (1996:4). har vidare frågatpå vilket sätt regeringen avser att stimulera fram endemokratisk process med både män och kvinnor, ungaoch gamla, som leder till en samhällsplanering som ärjämställd.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på interpellationen.Regeringens uppdrag till innebar i förstahand att man skulle ställa samman och analysera kun-skaper om hur den byggda miljön svarar mot ochpåverkar kvinnors och mäns villkor i detta avseende. Iuppdraget ingick även att man skulle lämna förslagför att uppnå jämställdhets- och miljömål.Enligt vad jag har erfarit har såväl arbe-te med uppdraget som själva rapporten i hög gradredan medverkat till att höja medvetandet och att ökaengagemanget för jämställdhetsfrågor i samhällspla-neringen. Flera kommuner har hört av sig till Bover-ket och visat sitt intresse för föreläsningar om rappor-ten men även för att delta i försök i kommunen för attpå ett mera praktiskt sätt tillämpa idéer som förs frami rapporten. Samtliga län i landet har sedan årsskiftet1994/95 haft länsexperter anställda för att arbeta medjämställdhetsfrågor. Länsexperterna har till uppgift attfungera som motorn i länets jämställdhetsarbete. Ettövergripande arbete har varit att man för /96har redovisat en samlad jämställdhetsstrategi. Dettahar avrapporterats i särskild ordning till regeringen.Boverkets rapport utgör en mycket värdefull kun-skapsöversikt och ett kunskapsunderlag även för re-geringens arbete. Rapportens analyser och slutsatserhar bl.a. uppmärksammats i den bostadspolitiskautredningen (SOU 1996:156). Remissinstanserna varöver lag positiva i dessa delar.Boverkets utredning har vidare redovisats i rege-ringens skrivelse om jämställdhetspolitiken (skr1996/97:41).För egen del vill jag också betona vikten av ettjämställdhetsperspektiv i arbetet för omställningen tilldet ekologiska samhället.Delegationen för en ekologiskt hållbar utvecklingpresenterade ett dokument . Delegationens syfte är attpå olika sätt skapa incitament för att bygga ett ekolo-giskt hållbart samhälle. Bl.a. anses den kommunalafysiska planeringen vara av särskild betydelse. Därförär det av största vikt att både kvinnor och män, somföreträdare för olika samhällssektorer, deltar i debeslut som lägger grunden för samhällsutvecklingenoch i den verksamhet som blir följden av dessa beslut.I regeringens vårproposition (1996/97:150) redo-visas huvudinriktningen för ett program för stöd tillinvesteringar i ekologiskt hållbar utveckling. Genomde lokala investeringsprogrammen skall kommunernages möjligheter att i samverkan med olika lokalaaktörer, offentliga och privata, med statligt stöd ge-nomföra insatser som bl.a. syftar till att öka den eko-logiska hållbarheten. De kommunala programmenskall innehålla en översiktlig sammanställning av deinsatser som de kommunala aktörerna vill genomföraför att öka takten i omställningen till ekologisk håll-barhet. Analys och redovisning ur bl.a. jämställdhet-sperspektiv skall göras. Programmen skall lämnas tillstatsrådsdelegationen för ekologisk hållbarhet somefter hörande av länsstyrelserna och berörda sek-torsmyndigheter bedömer vilka kommuner som förstskall komma i fråga för statligt stöd till genomförandeav programmen. Avsikten är att de erfarenheter ochförslag som redovisas i liksomannan försöksverksamhet på området, t.ex. kring denbyggda miljöns arkitektoniska kvaliteter, skall tas tillvara i de lokala investeringsprogrammen.Med mitt svar har jag velat visa att de frågor somberörs i uppmärksammas i olikasammanhang i regeringens arbete. Jag anser såledesatt några ytterligare, specifikt riktade, åtgärder inte nuär nödvändiga.Anf. 36 vice talman ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret. Det varriktigt intressant att läsa svaret. Jag stärktes i minuppfattning om behovet av att lyfta fram detta områdei debatten och få fler att delta i den, inte bara IngaBerggren utan också andra ute i samhället.Jag konstaterar att regeringen har fattat en hel delbeslut och vidtagit en hel del åtgärder som har attgöra med just jämställdhetsaspekter på fysisk plane-ring och byggd miljö. Vi vet också att om vi inte harpersoner som går i bräschen i olika sådana frågor,även från regeringen, vare sig vi skall implementeraoch tillämpa en konvention eller gripa oss an ett så-dant arbete, blir det inte som vi har tänkt om vi intefinns där som spjutspetsar, även statsråd och vi i riks-dagen.Det talas i svaret om jämställdhetsarbetet ochstrategier i det sammanhanget. Men det är skillnad påjämställdhetsarbete i största allmänhet och just attsätta in detta arbete i ett samhällsplaneringsperspek-tiv. Där krävs det pådrivande krafter. Det har ocksåkonstaterats att det inte är så himla lätt för kvinnornaatt komma in på detta område, som även är ett mak-tområde i samhället.I den bostadspolitiska utredning som åberopas isvaret står det att kvinnor är storkonsumenter av bo-städer och boendemiljöer och att de är mer beroendeän män av att bostaden fungerar väl och är hälsosam.Kvinnor är också mer erfarna brukare av dess utrust-ning. Ändå har kvinnor i väldigt liten utsträckninghaft möjlighet att påverka vid planeringen, konstruk-tionen och byggandet av bostäderna och det som finnsrunt omkring i form av service, lekplatser och grö-nområden. Man talar om hela samhället i rapporten,och detta måste sättas in i ett perspektiv som beröralla.När Byggettan och uttalarsig i planeringsfrågor och lagstiftningsfrågor är detinte kvinnor som talar, utan det är fortfarande mänsom står där och talar. De kanske inte heller har ettperspektiv som kvinnorna skulle vilja se. Om vi tarDennispaketet och stora vägprojekt som exempel ärde väldigt maskulina projekt.Det visas också i ett exempel från kommunen Kil.Den jämställda översiktsplanen där har tagits fram avkvinnor, ungdomar och äldre, och förstås även andra.Allihop har varit inblandade. Kvinnor, ungdomar ochäldre vill ha en fungerande kollektivtrafik medanmännen var mer intresserade av vägbyggen och IT.Kvinnorna och småbarnsföräldrarna var engagerade ibarn- och äldreomsorg, skola, kultur- och fritidsfrå-gor. Kvinnorna vill ha mer småskalighet.Man fick en annorlunda översiktsplan. Det komfrån kvinnogrupper, men också från att man blandadein yngre och äldre människor så att alla fanns med.Det blev mer av visioner och resonemang kring om-sorg och vår i detta sammanhang. Den gamla över-siktsplanen handlade bara om mark- och vattenfrågor.Just genom att det finns så mycket kvar att göra ärdet viktigt att inrikesministern, som tillika är man,också går i bräschen för att män ger utrymme förkvinnor i samhällsplaneringsdebatten. Jag vill frågasom statsrådet är beredd att göra det. Jag tror att detär väldigt väsentligt.Sedan noterar jag den mycket positiva skrivningenoch den personliga betoningen av detta perspektiv föratt omställa till det ekologiska samhället. Det hållerjag med om. Utan kvinnorna klarar vi inte av det.Kvinnorna har varit de som har haft hushållningspers-pektivet och hushållat med resurser. Därför måste definnas med i uppbyggandet av kretsloppssamhället.Jag tycker att det är väldigt positivt att en personliguppfattning kommer fram.Anf. 37 INGA ():Fru talman! Först konstaterar jag att det finnsolikheter i kvinnors och mäns reella villkor och att detåterstår en del innan man i praktiken uppnår en jäm-nare fördelning av makt, inflytande och även möjlig-heter till ekonomisk självständighet. Det som återstårär den svåraste delen av jämställdhetsarbetet, nämli-gen att finna vägar att påverka människors attityder.Den påverkan av attityder som förestår uppnårman inte genom politiska beslut utan genom att en-skilda individer tar personligt, praktiskt och moralisktansvar. Även om man tycker att förändringarna gårväldigt långsamt måste man ha tålamod och accepteraatt det tar tid att ändra förhållningssätt. Vi vet attandelen kvinnor totalt sett är förhållandevis lågt inombyggsektorn. Men jag har den uppfattningen, ochtycker mig se, att kvinnorna kommer inom byggpro-jekt på många olika poster. Det är därför jag menar attvi måste ha litet tålamod.Mycket av jämställdhetsarbetet har många gångerskett i former av projekt. Emellertid har olika utvär-deringar visat att sådana verksamheter har avstannatdå projekttiden och projektpengarna är slut. I verklig-heten blev resultaten både kortvariga och ytliga. Där-för tror jag inte heller på det förslag som majoriteten iBostadspolitiska utredningen har tagit fram om jäm-ställdhetsperspektivet.