prot · GK0988 · 1997-04-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:88Fredagen den 11 aprilKl. 9.00 - 9.17Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om debatt med anledning avvårpropositionenFörste vice talmannen meddelade att ett medde-lande om debatten med anledning av vårpropositionenden delats ut till kammarens leda-möter.2 § Meddelande om frågestundFörste vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulle föl-jande statsråd närvara:Statsminister , utrikesminister , finansminister , statsrådetLeif , kommunikationsminister , miljöminister , statsrådet och statsrådet § Meddelande om fördröjda svar på interpel-lationerTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellationerna 1996/97:225, 239 och 240Till riksdagenInterpellation nr 1996/97:225 av om stödområde i västra nr 1996/97:239 av omutvecklings- och produktionscentrum på elektroni-kområdet i Norrköping.Interpellation nr 1996/97:240 av regionala skillnader.Interpellationerna kommer att besvaras torsdagenden . Skälet till dröjsmålet är utlandsre-sa.Stockholm den 8 april 1997Anders Sundström4 § Svar på interpellation 1996/97:250 omcytologassistentutbildningAnf. 1 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag avser att vidta för att klarläggabehovet av cytologassistentutbildning för framtiden,om jag avser att verka för att cytologutbildningensinnehåll och längd utreds samt om jag är beredd attutreda och överväga förslag om ändrad ansvarsför-delning avseende planering, genomförande och fi-nansiering av cytologassistentutbildningen.Jag vill först framhålla att jag kan förstå CathrinePerssons oro för den framtida utbildningen inom ettför sjukvården så viktigt område som cancerdiagnos-tik. De senaste reformerna inom högskolan har emel-lertid ändrat planeringsförutsättningarna, och jag villförst redogöra för dessa.Cytologassistenter har en grundutbildning sombiomedicinska analytiker, tidigare laboratorieassisten-ter. Denna utbildning har förlängtsfrån 90 poäng till 120 poäng. Utbildning i kliniskcytologi anordnades tidigare som påbyggnadsutbild-ning och omfattade då 24 poäng, dvs. den samman-lagda utbildningstiden till cytologassistent omfattade114 poäng.Vid den avreglering av högskolan som 1993 årshögskolereform innebar avskaffades de tidigare all-männa utbildningslinjerna, och i stället infördes enexamensordning. För sådana utbildningar som ledertill yrken som i någon mening är reglerade i lagar ochförordningar infördes särskilda yrkesexamina. Efter-som de biomedicinska analytikernas yrke inte är reg-lerat infördes inte heller någon särskild examen fördenna yrkesgrupp. Därför beslutar varje högskolasjälv om denna utbildning. Utbildningen för biome-dicinska analytiker har efter högskolereformen för-längts generellt till 120 poäng och utvecklats olika vidde olika vårdhögskolorna och med delvis skilda be-nämningar på utbildningen.Högskolereformen och avregleringen av högsko-leutbildningarna förändrar också förutsättningarna föreventuella påbyggnadsutbildningar. Eftersomgrundutbildningen har förlängts och därmed fått ettdelvis annat innehåll har också påbyggnadsutbild-ningarna förändrats eller kanske upphört. De endasom kan överblicka detta är de enskil-da vårdhögskolorna som ansvarar för planeringen avutbildningarnas innehåll.1994 års behörighetskommitté, som lade fram ettbetänkande , föreslog att en ny regleringinförs för biomedicinska analytiker som innebär attyrkestiteln skyddas. Vidare föreslog kommittén attutbildningen för biomedicinska analytiker reglerasgenom att en särskild yrkesexamen införs i högskole-förordningen och att bara de som har avlagt en sådanyrkesexamen skall ha rätt att kalla sig biomedicinskaanalytiker. När det gällde cytologassistenterna ansågkommittén att om grundutbildningen för biomedicins-ka analytiker regleras kommer intresset för cyto-logutbildningen att öka.Remissbehandlingen har avslutats, och jaghar erfarit att socialministern avser att läggafram en proposition om en ny lagstiftning. I det sam-manhanget kommer regeringen naturligtvis att över-väga om en ny yrkesexamen skall införas och i så fallockså målbeskrivning för denna. Då kommer vi ocksåatt ta ställning till om det finns ett behov av påbygg-nadsutbildning eller om de kunskaper som behövs föranalys av cytologprov ryms inom den treårigagrundutbildningen, vilken ju som sagt är längre äntidigare, för biomedicinska analytiker.Cathrine är orolig för att det inom en snarframtid kommer att uppstå en brist på kompetentpersonal med erforderlig kunskap för att analyseracytologprover beroende på att landstingen inte längreanordnar påbyggnadsutbildning.Under /96 flyttades sju landstingsvårdhögskolor över till den statliga högskolan. Pådessa orter är den statliga högskolan huvudman förvårdutbildningarna. Det är dock fortfarande lands-tinget som finansierar utbildningarna och som i ettutbildningsavtal beställer vårdutbildningar, dvs. fast-ställer det minsta antalet examina inom en avtalsperi-od. I t.ex. skall sedan därut-över erbjuda kurser för fort- och vidareutbildninginom vårdområdet.På de orter där vårdutbildningarna är överflyttadetill statliga högskolor kan därför högskolan i samrådmed ge påbyggnadsutbildning i kliniskcytologi för medel. Därmed vilar ett stortansvar på landstingen att framhålla vilket behov dehar av olika påbyggnadsutbildningar så att det finnstillräckligt med kvalificerad personal för den framtidahälso- och sjukvården. På de orter där landstingenfortfarande är huvudmän för vårdhögskolorna är detnaturligtvis bara landstingen själva som kan se ochvidta åtgärder mot en eventuell framtida brist påcytologassistenter i den egna verksamheten.Anf. 2 ():Herr talman! Först vill jag tacka utbildningsminis-tern för svaret. Jag vill dock på en del punkter fördju-pa och utveckla diskussionen och frågeställningarnamed anledning av svaret.Utbildningsministern skriver att de senaste årensreformer för högskolan har ändrat planeringsförut-sättningarna. Avregleringen av högskolan har ocksåfått vissa effekter. Svaret beskriver att grundutbild-ningarna avseende bl.a. biomedicinska analytiker harförlängts och att påbyggnadsutbildningarna har för-ändrats eller kanske upphört. Vidare påtalas att detbara är de enskilda vårdhögskolorna, som ansvarar förplaneringen av utbildningens innehåll, som kanöverblicka detta.Jag skulle vilja fråga utbildningsministern: statsrådet att denna överblick fortsättningsvisskall hanteras? Skall det vara endast deenskilda högskolorna som skall ha denna överblickvad gäller kontinuerlig uppföljning och utvärderingavseende utbildningsinnehåll, eller skall det förhållasig på annat sätt och i så fall hur?Jag kan också i svaret konstatera att socialminis-tern avser att lägga fram en proposition om nylagstiftning rörande behörighetsreglering, och jagtycker att delar av det förslaget är bra.Utbildningsministern skriver att regeringen i dettasammanhang skall överväga om ny yrkesexamen skallinföras och i så fall också målbeskrivning för denna.Ställning skall då också tas till om det finns ett behovav påbyggnadsutbildning eller om de kunskaper sombehövs för analys av cytologprov ryms inom dentreåriga utbildningen till biomedicinsk analytiker.Vid samtal med initierade på området menar dessaatt det inte skulle vara möjligt att låta det rymmasinom grundutbildningen. De anser att det helt enkeltinte får den plats i fördjupningen i grundutbildningensom krävs för att ge tillräcklig kompetens. Skulleutbildningsministern vilja kommentera detta?Herr talman! Behovet av cytologassistenter beräk-nas vara förhållandevis litet. Vissa uppskattar behovettill att motsvara ca 10 utbildningsplatser vartannat årför hela landet. Efterfrågan på utbildningsplatser i deenskilda landstingen är således oregelbunden ochmycket liten. Följden av detta blir att det vissa år inågra landsting inte anmäls något behov, medan detandra år kan efterfrågas 1-2 utbildningsplatser varde-ra för några landsting. Problemet är då inte främst attdet inte är som utbildar utan att det inteutbildas över huvud taget.Problemet vid sådan ojämn och liten efterfråganhos de olika huvudmännen och i de olika högskole-områdena är att det uppstår ett totalt utbild-ningsbortfall, och det blir då svårt att försörjautbildningsområdet med personal.Uppmärksammas bör också risken för liknandescenarion vad gäller andra s.k. smala specialiteterinom hälso- och sjukvården - i sammanhanget kannämnas hematologi och fysiologi.Utbildningsministern skriver i svaret inledningsvisatt planeringsförutsättningarna för högskolan harändrats. Svaret belyser också att sju landstings ut-bildningar har förts över till den statliga högskolanoch att fortsättningsvis finansierar ochbeställer utbildning i utbildningsavtal. På vilket sättmenar utbildningsministern att detta skulle förändraden rådande situationen, att det saknas utbildnings-platser och finns för få sökande?Jag vill också fråga om utbildningsministern kantänka sig någon form av nationellt ansvar vad avserutbildning för arbete inom s.k. smala verksamhetsgre-nar inom hälso- och sjukvården. Det nationella ansva-ret skulle t.ex. kunna omfatta uppgifter som att konti-nuerligt, efter uppgifter från de olika landstingen,göra en samlad bedömning av utbildningsbehov föravsedd verksamhetsgren, göra utbildningsplan förflera år, planera för samt genomföra utbildning alter-nativt erbjuda eller ålägga utbildningsanordnare attgöra det. Avsikten med detta skulle vara att säkerstäl-la tillgången på kompetent personal.Jag vore tacksam om utbildningsministern villekommentera även detta.Anf. 3 Utbildningsminister ():Herr talman! Det nuvarande systemet för vår hög-skola bygger på att högskolorna själva i allt väsentligtfattar beslut om sina utbildningar. Det betyder natur-ligtvis inte att de gör detta oavsett och utan hänsyntagen till arbetsmarknaden.När det gäller den offentliga arbetsmarknaden fö-rekommer självklart också kontakter mellan högsko-lorna och företrädare för olika yrkesområden. I frågaom landstingen och utbildning av vårdpersonal finnsen speciell situation genom att landstingen ända framtill , och fortfarande i betydande utsträckning, själ-va ansvarar för vårdutbildningarna. Det har naturligt-vis också inneburit att man har kunnat anpassa ut-bildningen och dess dimensionering och inriktningmed hänsyn tagen till landstingens behov. Jag tror attdet här systemet i grunden är det enda möjliga. Det äromöjligt för staten att överblicka varje specifikt ut-bildningsbehov och reglera det på nationell nivå. Detgäller också i det här fallet.Ändå vill jag gärna säga att det finns vissa pro-blem och vissa nackdelar med det här systemet, sommed de flesta system naturligtvis. En sådan är att detär svårt att få en riktig överblick över situationen. Denena högskolan är naturligtvis inte alltid helt medvetenom vad den andra gör. Det kan möjligen leda till vissaproblem.I den mån som landstingen uppfattar att det finnsproblem när det gäller att få fram kompetenta cytolo-ger är jag övertygad om att man både enskilt ochsamlat, t.ex. genom , tar upp endiskussion med någon eller några högskolor om eneventuell påbyggnadsutbildning, om en sådan är nöd-vändig. Det finns ju en kvalificerad utbildning i bot-ten. Men om en sådan är nödvändig, utöver vad som erbjuds, borde det inte vara några svårigheter förlandstingen att ta upp diskussioner med en högskolaom att anordna en sådan utbildning. Det är, som på-pekades av , en mycket begränsadyrkeskategori det här handlar om.Till sist vill jag ändå säga, som jag också framför-de i mitt svar, att vi får överväga om man behöverinföra en särskild yrkesexamen i samband med att viutformar en proposition på grundval av 1994 årsbehörighetskommitté. I så fall blir också utbildningenpå det här området reglerad på ett annat sätt än vadsom är fallet . Då får man naturligtvis också taställning till om grundutbildningen är tillräcklig ellerom det därutöver behövs en påbyggnadsutbildning.Anf. 4 ():Herr talman! Som jag uppfattar det innebär detegentligen ingen större skillnad om det är landstingeteller staten som är huvudman när det gäller att lösajust det här problemet. Det handlar om samordningenmellan högskolorna.Jag skulle gärna vilja fråga utbildningsministernom statsrådet tror att samordningen kommer att kunnabli bättre i och med att det är den statliga högskolansom har ansvaret. Det är just samordningen som ärproblemet i det här avseendet. Det efterfrågas mycketfå utbildningsplatser i varje landsting, och samord-ningen har inte varit så god.Sedan skulle jag också vilja fråga om sättet att fi-nansiera utbildningen. görs det i sju landstings-områden via någon form av utbildningsavtal. Jagskulle vilja fråga om tanken är att utbildningen skallbli statlig i hela landet och i så fall också inom vilkettidsperspektiv.Jag skulle också vilja fråga om det skulle varamöjligt att ha någon form av nordisk samordning föratt lösa de här problemen. De är likartade i våra nor-diska grannländer. Vilka förutsättningar skulle kunnafinnas kring detta? Finns den möjligheten redan förhögskolorna?Anf. 5 Utbildningsminister ():Herr talman! Det pågår förhandlingar mellan sta-ten och vissa landsting när det gäller övergången frånlandstingen till den statliga högskolan. Detta är i en-lighet med ett enigt riksdagsbeslut som fattades påvåren 1994.Däremot finns inget krav från statens sida på att delandstingskommunala vårdhögskolorna skall övergåtill staten. Det är ett frivilligt åtagande från landsting-en. Fördelen med detta är, och det var också bakgrun-den till beslut, att man därigenom skullekunna få en bättre vårdutbildning, med ökad kvalitetoch en närmare koppling till den vetenskapliga hög-skoleutbildningen. Men det är helt rätt som CatherinePersson säger, att samordningen mellan olika utbild-ningar inte direkt påverkas av detta. Precis som närdet gäller andra högskoleutbildningar bestämmer denstatliga vårdutbildningen själv om sin utbildningsupp-läggning, utöver det som är fastställt av särskildaexamensbestämmelser.I den mån det behövs någon samordning utöverden som landstingen själva kan åstadkomma är natur-ligtvis statsmakterna beredda att åta sig det. Jag ärdock inte säker på att det verkligen behövs. Det är ensak som vi får bestämma i samband med att vi tarställning till betänkande.Finansieringen är en överenskommelse mellanstaten och landstingen i de olika sammanhangen, ochnågra förändringar därvidlag är inteplanerade. Man får se hur det skall utvecklas.Anf. 6 ():Herr talman! Jag vill bara säga att jag serfram emot den proposition som skall vila på betänkande. Jag hoppas att vi skall fåen lösning på detta problem. Tack så mycket!Överläggningen var härmed avslutad.5 § BordläggningAnmäldes och bordladesJordbruksutskottets betänkande1996/97:JoU11 På väg mot ett ekologiskt hållbartsamhälleNäringsutskottets betänkande1996/97:NU10 Vissa näringspolitiska frågorArbetsmarknadsutskottets betänkande1996/97:AU10 Omstrukturering av AmuGruppen AB6 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 11 april1996/97:445 av () till kommunika-tionsministernLotsutskiken på landsort1996/97:446 av () till miljöministernPlanerad likströmsförbindelse mellan ochPolen1996/97:447 av () till justitie-ministernVåld mot kvinnor1996/97:448 av () till jord-bruksministernSamernas rättigheter1996/97:449 av () till justitie-ministernHets mot folkgruppFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 15 april.7 § Kammaren åtskildes kl. 9.17.Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen.