prot · GL0942 · 1997-12-08 00:00:00 — De goda nyheterna, när polisen lyckas och klararupp brott, kommer aldrig att stå i tidningarna. Det ärgivetvis viktigt att vi som politiska representanter,som handskas med dessa frågor, också måste kunna sepå det positiva arbete som bedrivs. Men tyvärr harman alltid begränsad tid, och då koncentrerar man sigpå de delar som man anser inte fungerar.Polisen får nu ökade resurser. Vi i Vänsterpartiettycker att det är väldigt bra, med de problem som haruppstått inom polisen. Men vi tycker inte heller att dethar varit tillräckligt. Vi anser att man gjorde en felak-tig bedömning också inom polisen. Det är inte bara enresursfråga, utan det är också en fråga om hur maneffektivt använder sina resurser. I stället för att seöver en del av sin verksamhet valde man en alldelesför lätt väg när man sade upp en så stor mängd kvinn-liga civilanställda, som hade så mycket av de admi-nistrativa uppgifterna. Man vidtog denna åtgärd istället för att titta på hur man kunde effektivisera.Problemet har varit att det har skett en stor omor-ganisation inom polisen när det gäller närpolisverk-samheten och sättet att arbeta. Det är en mycket posi-tiv förändring, men när det har skett i tider av storaneddragningar har man inte kunnat klara en effektivi-sering av sitt arbete och haft svårt att klara omorgani-sationen . I och med att man tog det felaktigagreppet att säga upp en mängd civilanställda fickvälutbildade poliser i stället ta över administrativauppgifter. Det kan givetvis inte vara positivt.Även om det nu görs en satsning på poliser ochdet skall anställas 400 nya poliser från Polishögskolanär det oerhört viktigt att de kommer att finnas ute iverksamheten, att de inte får administrativa tjänster.Antalet civilanställda behöver också ökas. Man harinte kunnat effektivisera administrationen. Man harinte kunnat datorisera i den utsträckning som manskulle behöva göra för att kunna minska de administ-rativa tjänsterna. Man gick fel väg.Dessutom behöver man nu också gå vidare medarbetet inom polisen och följa upp Riksrevisionsver-kets rapport. talade tidigare om den oer-hörda bristen när det gäller turlistorna. Det störstaantalet poliser är tyvärr inte i tjänst vid de tidpunkterdå flest brott begås. Det gäller och sena kväl-lar. Det är oerhört viktigt att vi ser över dessa bitar, såatt vi kan få ut så mycket som möjligt av de resursersom vi ändå satsar.Herr talman! När det gäller polisens uppgifter villjag säga att bevakningen av stora fotbollsmatcher,stora musikarrangemang osv. tyvärr har inneburitganska stora problem framför allt i storstadsregioner-na, och framför allt här i , när det gällernärpolisverksamheten. Detta tog även . Det finns en politisk enighet om att närpolisverk-samheten måste fungera och att det är den vi skallvärna om. Det är det arbetssättet som är det viktiga.Vi ser nu att närpolisstyrkorna i områdena runtcentrum i stort sett aldrig är fullbemannade därför attvåra närpoliser ständigt och jämt blir inkommendera-de för att vara med på bevakning vid de större arran-gemangen. Det är givetvis ett problem för närpoli-sverksamheten. Jag tycker att det är oerhört positivtatt skall göra en översyn av vadsom egentligen är polisens uppgift. Här tror jag att detfinns en hel del att göra.Herr talman! Sedan kommer vi till åklagarväsen-det, som har genomgått en stor organisationsföränd-ring. Även där gjorde man en kraftig neddragning avantalet civilanställda. Det har skapat problem. Menman har lyckats genomföra omorganisationen, ochden har börjat sätta sig. Vi ser positiva resultat. fårman ökade resurser, som man kommer att använda föratt anställa fler åklagare och för att återanställa civilpersonal. Jag tror att vi kommer att få se ytterligareförbättringar när det gäller den nya åklagarorganisa-tionen i framtiden.Sedan kommer vi in, herr talman, på domstolarnaoch utvecklingen inom domstolsväsendet. Det stäm-mer att det finns problem inom vissa delar av dom-stolsväsendet. skulle gärna se att manhade kunnat ösa ut pengar till domstolarna så att dehade klarat av målen mycket snabbare och kunnatarbeta bort obalanserna. Men det är, som alltid i detpolitiska livet, en fråga om prioriteringar. I den rå-dande ekonomiska situationen har det framför allt urdet brottsförebyggande perspektivet varit viktigt attprioritera ökade resurser till kommunerna, vilket vitog upp i föregående debatt.Domstolsutredningen arbetar med frågorna omantalet tingsrätter och utvecklingen på det områdetframöver. Tyvärr har utredningen dragit ut på tidenväldigt . Jag ser det inte som positivt om utred-ningen får ytterligare tid på sig. Vi i Vänsterpartiethar ändå inte velat reservera oss i just detta betänkan-de. Vi vill inte säga hur tingsrättsorganisationen skallse ut eller hur många tingsrätter som skallläggas ned när utredningen ser över dessa bitar. Vihar tidigare signalerat att vi inte kan tänka oss denstora neddragning som hade pågång från början. Man ser att den politiska processenoch signalerna från de olika politiska partierna harförändrat diskussionen i . Varden kommer att landa återstår att se.Frågan om ersättning till nämndemän var uppe ti-digare. Utskottsmajoriteten skulle väldigt gärna viljase en höjning. Vi har också hört företrädare förolika partier säga att nämndemännen bör få ökadersättning. Man reserverar sig. Man vill att polisenskall få mer pengar, att domstolsväsendet skall få merpengar osv. Man vill ha mer pengar till alla områden.Det handlar om prioriteringar.Här har man valt att föra en politik där man drarned på kommunerna och i stället satsar på detta områ-de. Det är en politisk avvägning. Jag hoppas att denekonomiska situationen kommer att utveckla sig så,att det finns möjlighet att ge nämndemännen en bättreersättning i framtiden.Utskottet har enats om ett tillkännagivande när detgäller utbildningen av nämndemännen. Det tycker jagär en väldigt viktig fråga att lyfta upp.Herr talman! Min talartid är alldeles strax ute, menjag vill ändå nämna frågan om . Vi anser skulle kunna göra besparingar på med 50miljoner. Man behöver undersöka om det är den typenav organisation som man skall ha . SkallSÄPO vara organiserat på det sättet? Vi har haft enväldig SÄPO-debatt, där mycket av verksamheten harifrågasatts. Jag skall inte uppehålla mig längre vid det.Anf. 35 (mp):Herr talman! Det övergripande målet för polisenär att minska brottsligheten och öka människorstrygghet. Det är lätt att säga. De målen kan vi allainstämma i. Men sedan kommer vi till frågan om hurvi angriper målen.Närpolisreformen, med ett brottsförebyggandeproblemorienterat arbetssätt i samverkan med andraorganisationer och myndigheter, är den modell somMiljöpartiet stöder och som vi vill få att fungera.Varför fungerar inte polisarbetet som det är tänkt?Det måste vi faktiskt konstatera att det inte gör.Problem har uppmärksammats. Utredningsverk-samheten fungerar inte tillfredsställande. Poliser hin-ner inte med både utredning och allmänt polisarbete.Utryckningsverksamheten omkullkastar planerat arbe-te och utredningsarbete. Det värsta av allt är attmånga poliser har tappat arbetslusten. De känner intede positiva framtidsutsikter som de borde göra.Effekterna har blivit att antalet anmälda brott ökar,medan antalet uppklarade brott minskar med denföljdverkan att antalet ärenden till åklagaren minskarosv. Det påverkar hela rättskedjan. Mitt i all dennaröra har administrativ personal sagts upp.Vi kräver från sida att civilanställdpersonal återanställs och att regeringen gerdirektiv om detta i det kommande regleringsbrevet.De civilanställda har stor betydelse för myndighe-ternas sätt att fungera. En datorisering innebär inteden effektivisering som man trott och leder inte tillden ökade produktivitet som man planerat. Iblandverkar det som om man införskaffar datorer därför tror att de kommer att verka som robotar, så kan friställa den administrativa personalen.Informationsålderns produktivitetsvinster är enmyt, hävdar flera ekonomer, med nobelpristagarenRobert Solow i spetsen. Han säger att datorer visar sigöverallt utom i produktivitetsstatistiken. Oavsett omdet är rätt eller fel finns det en övertro på IT-satsningarna. De kostar stora summor, bl.a. när detgäller installering. Jag är inte alls motståndare till använder IT - tvärtom. Men man får ha ett annatförhållningssätt. I och med datorinstallationerna fårman nya möjligheter.Polisen har redan gjort felsatsningar. Man harkastat bort ungefär 40 miljoner på datorer i radiobi-larna, som skulle vara mobila arbetsplatser. Det harinte fungerat. Man har heller inte kunnat användadatorerna av säkerhetsskäl.Däremot finns det andra områden där det saknasdatorer. En polis som arbetar med att spåra barnporrpå Internet, vilket är en mycket viktig uppgift, har inteens en egen dator. Kommunikationen mellan åklagareoch polis är inte den bästa. Man har inte ens ett funge-rande e-mail-system.Samtidigt är installationen av datorer för EU-samarbetet en prioriterad verksamhet. Det är storasystem som är mycket kostnadskrävande. Det gällerEuropol , Schengen InformationSystem och . Det helahandlar faktiskt om prioriteringar.Det är inte bara den formen av organiserad brotts-lighet som skall prioriteras i ,utan det handlar också om att leta efter försvunnavaror från andra länder. När vi här i inte kanåtgärda vår egen vardagsbrottslighet, med stulna cyk-lar, inbrott, osv., skall vi i stället leta stulna varor frånexempelvis och . Det rimmar illa.Omorganisationen till en länspolismyndighet ochnärpolisområden har inte fungerat tillfredsställandeför de anställda. Enligt min åsikt har de anställdaytterst i organisationen inte fått vara med i beredning-en av omorganisationen. Delaktighet, ansvarstagandeoch ett problembaserat arbetssätt skall gälla även förden egna inre organisationen. Det går inte att auktori-tära chefer trycker på en ny organisation uppifrån utanatt det förankras hos de anställda och dessa får varmed i processen. Närpolisområden skall enligt minåsikt vara självstyrande, med vissa samordnandetjänster från länspolismyndigheten. Länspolismyndig-heten skall inte styra och ge närpolisen order som göringrepp i och omöjliggör närpolisens planering.Är polisens problem ett resursproblem? Nej, fleratalare här har sagt att det inte enbart handlar om re-surserna, utan att det även handlar om brist på strategioch samordning och att det saknas ändamålsenligamodeller och målmedvetenhet för polisarbetet. Somexempel har nämnts . Där tog man minsanntag i sådana här frågor. Man införde vad man kallade"låg tolerans", vilket i själva verket betydde att mansåg till att efterleva de lagar som finns och att man sågtill att ha gemensamma normer för sitt agerande. Jagtrodde faktiskt att det var ett normalt arbetssätt förpolisen, men detta skulle alltså vara unikt. Det görmig mycket förvånad.Polisen har förbrukat mer pengar änvad som anslagits. /96 förbrukades såmycket som 868 miljoner mer än vad som anslagits,men till detta har man sedan utnyttjat sitt anslagsspa-rande. Inför börjar polisen med ettunderskott på 400 miljoner. Hur detta hämtas in finnsinte redogjort. Det finns inga strategier, det finns intelängre något anslagssparande att ta av.Då kommer vi till de resurser som har utökats fördet kommande budgetåret. Det är en anslagshöjningpå 157 miljoner, men de är redan öronmärkta. Deskall gå till polisaspiranternas anställning, till ny po-lisutbildning och till utbildning av civil personal. Depengarna finns alltså inte tillgängliga. Sedan tillförsett engångsbelopp på , men ocksådet är öronmärkt. En del skall gå till bekämpandet avmc-brott, och resten skall gå till IT-projekt för inter-nationellt samarbete, vilket jag redan har nämnt.Detta stora internationella samarbete, med upp-koppling och investering i datorer, har inte ens före-gåtts av en konsekvensanalys. Jag har gång på gångpåpekat hur viktigt det är med konsekvensanalyser föratt förhindra felsatsningar, som de 40 miljonerna somjag redan har nämnt. Man måste göra analyser.Slutsatsen blir att inga pengar kommer att satsaspå den löpande verksamheten, utan polisen måstefortsätta sitt sparande för att hämta in de 400 miljonerkronorna . Det är verkligheten.Miljöpartiet vill omfördela 50 miljoner kronorfrån till den vanliga polisen med motiveringenatt behöver omorganiseras, eftersom förutsätt-ningarna inte är desamma som . Dess-utom vill vi satsa de 237 miljonerna på vardags-brottslighet i stället för att bygga upp register av vari-erande slag som skall kontrollera medborgarna utanatt någon skälig brottsmisstanke finns som grund. Vivill att anmälda brott skall av i större utsträck-ning och att polisen finns tillgänglig och synlig förmedborgarna. Detta kan bäst ske med en lokal polismed både personkännedom och geografisk kännedom.När det gäller narkotikabrott säger vi i en reserva-tion att vi vill att gränskontrollen skall skärpas och blibättre. Jag har redan talat om att jag är rädd för attEU-samarbetet skall spoliera vår restriktiva samsyn ifråga om narkotika.En särskild glesbygdsfaktor är angelägen att hamed vid medelsfördelningen. anser attsärskilda hänsyn bör tas till de problem som försvårarett effektivt polisarbete i glesbygden.Miljöpartiet har under hela mandatperioden ävenpåtalat behovet av att utbilda poliser och åklagare imiljörätt och problematiken kring miljöbrott. Vi kanefter att ha fått information från kon-statera att miljörätt nu finns med som ett ämne ikommande polisutbildning samt att det skall finnasfortbildningskurser för verksammapoliser. Den utbildning som skett har varitmycket uppskattad för bredden och djupet i ämnes-området, engagemanget och det pedagogiska framfö-randet. Det är min förhoppning att denna kvalitet iutbildningen bibehålls.Åklagarna har omorganiserats, och det har inne-burit problem. Jag ser att jag inte har mycket taletidkvar, så jag tar därför i första hand uppEkobrottsmyndigheten.Miljöpartiet skriver i sin reservation 21 att miljö-brott skall ingå i ansvarsom-råde. Det här har jag framfört vid många tillfällen,men det har skjutits framåt, och regeringen har sagtatt man skall utreda frågan i ett annat sammanhang.Jag tar nu i reservationen upp frågan på nytt. Det ärmycket viktigt att det kommer till stånd en samverkan,eftersom miljöbrott är så pass krångliga att utreda. Vivill också att miljöbrott skall ingå i , som justskall sköta samverkan med myndigheter. Vi åter-kommer till organisation närriksdagen skall behandla regeringens skrivelse omekonomiska brott.Vi kan enas om att det sker en översyn av vad somskall gälla för domstolarna . Det är inte lättatt spara 200 miljoner på domstolsverksamheten. Detär därför utredningen har stora bekymmer att kämpamed. Det handlar inte bara om antalet domstolar, utandet handlar framför allt om den inre organisationen.Uppgiften är att få till stånd ett fungerande domstol-sväsende för 2000-talet. Det är inte så enkelt som kan lägga ned verksamheten i Klippan eller attdet handlar om var i landet domstolarna skall finnas,utan det som behövs är just en översyn av den inreorganisationen.Vi stöder reservation 23. Arvodet till nämnde-männen måste höjas. Man har inte gjort något åt ar-vodet . Skall man vänta tills man får rådatt genomföra en höjning så sker det aldrig, eftersomresurserna alltid är knappa. Det handlar här om en renprioritering.Vi tror också att domstolarna kan spara på kostna-der i samband med inställda förhandlingar. Hur dettaskall ske kanske mer handlar om att anonymiteten ärväldigt stor, att advokater och kontaktpersoner får ettstörre ansvar och att man får andra rutiner för attkunna hindra det läckage av resurser som blir följdendå förhandlingar måste ställas in.Jag yrkar bifall till reservationerna 13, 21, 30, 36,38, 42 och 52.Anf. 36 (m) re-plik:Herr talman! Jag hade egentligen inte tänkt begärareplik på det här inlägget, men när man lyssnar på KiaAndreasson får man en känsla av att det är så kolos-salt mycket som skall och vill göra. Manvill göra mycket inom landet, och man vill göra en delutom landet. Så har man också 17 miljoner kronormera i total ram. Visserligen gör man omfördelningar- man har ett minus på Säkerhetspolisen med 50 mil-joner och kan därför till polisorganisationen lägga 50miljoner - men jag måste ändå säga att detta är tvek-samt. Jag blir något undrande inför Miljöpartietsmöjlighet att åstadkomma detta.Kia antydde att det är bättre att jobbainternt inom landet och städa för egen dörr, men finnsdet något område där jag kan önska Miljöpartietframgång i ett vidgat internationellt samarbete - destörre partierna håller sig ju med ett utvecklat inter-nationellt samarbete i där vi kan försöka läraav och påverka varandra, då kulturerna ju kan varalitet olika - så är det narkotikapolitiken.Här på hemmafronten har en mycketklar linje, och det är glädjande. Det är en total enigheti riksdag. Ingen skugga över det. Men jagtror att med litet god pedagogik skullekunna ägna litet mer kraft åt vad som kanske är dessstora uppgift i Europa-samarbetet, nämligen att försöka övertyga en ochannan av sina syster- och broderorganisationer omden linje som ni har intagit i . Där har ni enuppgift. Om ni kunde åstadkomma någonting där trorjag att många i riksdag skulle tycka att detvar glädjande.Sedan är det ju så med den öppna värld vi har och med Europasamarbetet, oaktat vilka former vitycker att det skall ske i, att brottsligheten inte kännernågra gränser. Jag tycker att det är litet grand att av-skärma sig från den verkligheten när på alla problem och allt som investeras för attförebygga brottslighet. Det är litet märkligt att man ärså negativ till detta om man verkligen vill bekämpagränsöverskridande brottslighet.Men börja gärna med era egna syster- och broder-organisationer ute i och övertyga dem om hurförkastlig den narkotikaliberalism är som ett antal avdem pläderar för.Anf. 37 (mp) replik:Herr talman! kan vara försäk-rad om att vi lägger stora resurser och krafter just påatt påverka inte bara vår egen grupp i EU-parlamentetutan även övriga. Min kollega i motsvarande utskott iEU-parlamentet ägnar stor kraft och en stor del av sintid åt att göra detta. Men, , efter-som samarbetet är mellanstatligt utanöverstatligt finns det - och det var precis det jag tidi-gare ville påpeka - en stor risk när det gäller narkoti-kasynen och narkotikabrottsligheten om beslut skallfattas med majoritet i EU-samarbetet. Det kan nämli-gen innebära att just den strävan vi alla har här i Sve-riges riksdag punkteras. Vi blir då tvungna att gå denlinje som EU-majoriteten bestämmer, och där är manklart på väg mot en liberalisering.Miljöpartiet vill ha ett samarbete mellan själv-ständiga länder där vi tar tag i sådana här frågor, menfaran är nu att det i stället blir en backlash med dennaöverstatlighet. Det måste nogastudera i Amsterdamfördragets artiklar.Anf. 38 (m) re-plik:Herr talman! Jag inser mycket väl att diskussionenom grad av överstatlighet eller inte överstatlighetleder fram till en del funderingar av det här slaget.Men det är alldeles uppenbart att den i grunden vikti-gaste uppgiften för politiska partier i de nationellaparlamenten och i internationella fora, t.ex. inom EU,är att med parlamentsledamotens uppdrag övertygaoch skapa opinion för någonting, i det här fallet skapaopinion mot tendenser till drogliberalisering.Jag vet att även agerar i olikasammanhang. Här kan verkligen hafunnit sin nisch och uträtta någon nytta.Anf. 39 (mp) replik:Herr talman! har många nischer somär viktiga att fortsätta arbeta för.När det gäller narkotikan har vi po-ängterat att vi velat ha samarbete i dessa frågor mensom vi själva vill ha det i politiskt hänseende. Denstörsta invändning vi haft mot EU-samarbetet gäller juinte samarbetet i sig utan att det är en politisk till-ställning med politiska ställningstaganden. Det är detsom gör det så komplicerat i rättsliga frågor.Anf. 40 ():Herr talman! Jag skall inleda med att yrka bifalltill reservationerna 11, 13, 21 och 29.Vi är nog alla ganska bekymrade över att polisvä-sendet ser ut som det gör. Det är inte alldeles lätt attpeka på vad man skall göra för att komma till rättamed dessa ting. Men man kan inte blunda för att detfinns ett resursproblem. Vi har också tillskjutit ettantal hundra miljoner för att nödtorftigt täppa till dethär skeppet, som tydligen blöder utomordentligtmycket. Som det sades här tidigare går man in i 1998med ett minus på 400 miljoner.Men det är naturligtvis inte bara en resursfråga.Som det ser ut just nu är man rädd att det inte blirnågra märkbara förändringar hur mycket vi än pumparin det här väsendet.Det är säkert en hel del psykologiska faktorer somgjort att luften har gått ur polisväsendet. Ett fenomensom vi har pekat på och som det har blivit bred upp-slutning kring är bekymret kring den civilanställdapersonalen. För mig är det en fullkomlig gåta hurnågon kan komma på idén att man kan skära bort,enligt vad som står i betänkandet, 804 personer under1997 i den här typen av organisation. Det är helt oför-svarligt. Det är ju hela blodomloppet i den här typenav verksamhet - administrativ personal, reception,växel, kansligöromål och allt det som får det hela attfungera. Om vi på vår advokatbyrå skulle skära nedvår administrativa personal med en fjärdedel skullebyrån inte fungera över huvud taget.Nu har en bred politisk opinion givit uttryck föratt detta besinningslösa beslut är galet. Det hoppas jagatt regeringen tar åt sig.Sedan är det i och för sig mycket märkligt att dethär till gäller kvinnor. Men när det för engångs skull sker något realt i en kvinnofråga hör maningenting i den offentliga debatten. Det är mycketmärkligt. Dessutom har vi den sociala aspekten. Attslänga ut människor som troget har jobbat i detoffentligas tjänst och alltså besitter en hygglig kompe-tens osv. i garanterad arbetslöshet är inte bra.Allt det här skickar naturligtvis också en massapsykologiska signaler kors och tvärs om att det intestår rätt till.Sedan har vi organisationsfrågor. Jag skall inteupprepa så mycket kring det här med New York-modellen, nolltolerans, prioriteringar osv., utan somjag har sagt är grundprincipen att all brotts-lighet skall bekämpas. Också JO har kraftfullt fram-hållit att detta är ett rättvisekrav. Det är också i enlig-het med rättsväsendets grundidé att alla skall behand-las lika.Men en poäng med New York-modellen är resul-tatuppföljningen. Jag tror att vi har ett lednings-problem i . Det gäller inte bara polisväsendet,även om det kanske är särskilt uttalat där. Jag har somledord skrivit: har låtsaschefer. Det skall jagväl inte säga offentligt, men vad jag menar är för-modligen någonting som jag har fångat upp: Man haren akademisk karriär inom polisväsendet och en icke-akademisk. Juristerna går in på en högre plattformoch blir sedan polischefer. Sedan har vi de polisersom går från botten och upp, men dessa blir aldrig"riktiga" chefer.Jag tror att det kan finnas många inom polisväsen-det som anser att de inte har riktiga chefer. De chefersom uppfattar att de är chefer har alltså inte de under-lydandes förtroende. Det här skall man nog inte prataför mycket om offentligt, men jag tror att det där finnsett problem.I mina papper står också: Utveckla arbetsgivarrol-len. Det har redan sagts här att det inte är klokt närfacket styr en verksamhet. Det finns ingen motpol,utan det är en identitet mellan arbetstagare och ar-betsgivare. Då blir det den här kantringen som mångahar påtalat, med en schemaläggning som är helt ab-surd. Politikerna måste helt enkelt ta tag i detta förlandets bästa. Det är bara så.En annan sak är ledningens stöd. I den här typenav verksamhet där man får fronta, dvs. man får ge sigut och möta bekymmer i sin yrkesutövning, krävs detverkligen att man har stöd uppifrån, så att man intekänner att man står ensam och övergiven i slutändan.Ett problem är faktiskt, tycker jag, vår egen justitie-ombudsman, som har en benägenhet att mer ellermindre klandra varje litet ingrepp som möjligen slirarpå utanför vad den formella lagentillåter. Det måste finnas en bättre genomlysning avvad polisen verkligen håller på med.