prot · GK0953 · 1997-01-22 00:00:00 — Vad är välfärd om intedetta är rent?Det ekologiska samhällsbyggets första stora pro-jekt kommer att vara omställningen av energisyste-men. Det finns något slags dysterhet i debatten somtar sig uttryck i att de som är kärnkraftsförespråkaremen som ändock har sagt att den inte skall byggas utmer är dystra. Det är dilemma. De äls-kar kärnkraften, men den skall inte byggas ut mer. Desom tror sig vara de enda som förespråkar en avveck-ling och enda som har rätt att driva dessa idéer, degröna, är också dystra och sysslar med väldigt mycketav låga personangrepp och surmulen kritik.Var glada, ni gröna! Det kommer en samhällsför-ändring som ni aldrig själva skulle ha orkat drivafram. Är ni konstruktiva, öppna för diskussioner ochkompromiss kommer ni kanske att vara med på denfärden. Annars finns det andra med rejäl förankring imyllan som kommer att vara med och driva på rege-ringen i den här processen. Det kan jag försäkra er.Här har ni det: Kommunerna, den högre utbild-ningen, de små företagen och den ekologiska om-ställningen. Det är ett program som ger arbete på kortsikt, men det är en långsiktig samhällsförändring dethandlar om.Det som i närtid kanske bekymrar mig mest avallt, och som regeringen inte förfogar över, är denprocess som arbetsmarknadens parter skall hanterasom handlar om lönebildningen. Den måste ocksåkomma på plats och fungera för att vår strategi atthalvera arbetslösheten skall lyckas. Regeringen ägerinte själv projektet. Vi delar i den svenska modellenansvaret med arbetsmarknadens parter. har deansvaret, och de skall redovisa . Det ärspännande att se vad de presterar.Tillbakapressandet av arbetslösheten är en del i ettpolitiskt bygge, i en vision, som också rymmer deklassiska socialdemokratiska värderingarna om trygg-het, rättvis fördelning och solidaritet. Där bör vi tittapå en del av effekterna av saneringsprogrammet.Det ansågs vara ett samhälls-bygge som var omodernt. Det var det liberala somskulle gälla, och inte nog med det. Det var det nylibe-rala som skulle gälla. Sälj ut kommu-nernas och statens tillgångar. Privatisera.Bryt ner de gamla strukturerna. Öka löneskillnader.Gör att de fattigare blir fattigare och de rika blir rika-re. Satsa på en sådan politik, säger nyliberalerna. Dåfår vi en god samhällsutveckling.Projektet är prövat med förfärande resultat. Detpåbörjades en ansats också i , men motkrafter-na var för starka. Det socialdemokratiska välfärds-bygget och våra värderingar går djupt in i det svenskafolket. Den skattesänkarpolitik som Moderaternalanserade och försökte sig på i regeringsställning, ochsom slutade med statsfinansiella bekymmer av sällanskådat slag, försöker man nu återigen lansera i olikaprogramskrifter.Ni i det svenska Moderata samlingspartiet. , är snart ensamma kvar på den internationel-la scenen att driva det nyliberala projektet. Jag haringenting emot att blir isolerade. Mendet känns rent mänskligt litet tragiskt att se Tobissonså övergiven och borttappad. Skulle det inte varaklokt, , att också de svenska moderaternasade att det inte var någon bra idé?Vi behöver en gemensam svär där vi tar ansvar förvarandra, där den svage vet att det finns en stödjandehand och de gamla känner att de har sin rätt precissom de unga och starka. Det behövs en solidaritetgenerationer emellan och grupper emellan i samhället.Välfärdspolitiken är ett uttryck för detta. Den harockså varit oerhört effektiv och rationell ekonomiskt.Vi kan konstatera att uppslutningen i Sverigekring traditionell välfärdspolitik opinionsmäs-sigt kanske är större än på mycket . Vi gläds åtdetta. Jag är säker på att när vi närmar oss valdagenkommer också väljarna att känna igen Socialdemokra-terna i den positionen. Står kvar i detnyliberala, dessutom med de två andra stödpartierna,här företrädda av och ,förknippade med sig, räds inte jag den debatten.EMU ligger framför oss. Vi tar ställning i , i den här församlingen, . Närockså det är utklarat tycker jag att det är bra att LarsTobisson så tydligt deklarerar att det är sombestämmer. Då kan vi lämna det bakom oss. Innanriksdagen går till beslut bör svenska folket ha fått tidatt grunna litet. Människor måste få tänka efter ochfundera: Vad betyder detta för mig? Det är inte To-bisson, jag och några andra som ensamma skall fattadetta beslut. Det skall vara förankrat i det svenskafolket.För vår del, i ett folkrörelseparti, betyder det ger tid för människor att läsa och studera, ställafrågor och reflektera. Därefter går man över i en be-slutsfas och tar ställning i demokratisk ordning. Vi harhela tiden sagt att vi tar ställning på vår kongress ihöst för Socialdemokraternas räkning. sitter studi-ecirklarna, nu diskuteras det på de socialdemokratiskaföreningarna, nu samlas kvinnoklubbarna och fackfö-reningar och tänker och reflekterar kring den monetä-ra unionen. Sedan får vi vårt underlag, och därefter tarvi ställning.Jag tänker inte låta mig drivas in i någon ja- ellernej-linje . Det kommer också att bli en sådandiskussion när vi från den socialdemokratiska parti-styrelsen har formulerat vår uppfattning, och det blirflera månaders kampanj inför vår partikongress. Jag är glad för att vi i den här storafrågan tog oss det utrymmet.Eftersom är så säkra på den monetä-ra unionen besitter de väl svar på en del av de frågorsom vi andra oroligt ställer oss. Vi har pekat på riskenför att man med en monetär union också skulle få enfinanspolitik på europeisk nivå, att skatter och avgif-ter och t.o.m. sociala reformer skulle börja formuleraspå europanivå. Det har viftats bor i somnästintill tossigt.Jag har lyssnat på debatten i . Jag har t.o.m.suttit med vid borden. Jag vet hur tongångarna går,och därför har jag ställt frågan.I förra veckan kom en bekräftelse från på att man just har startat ett sådantstudiearbete. Jag skulle vilja fråga ochmoderaterna: ni någon risk i att skattepolitikenblir europeisk? Ser ni någon risk i att den här försam-lingen tappar en del av sitt beslutsutrymme och detförs till Europanivå? Är det en utveckling som mode-raterna skulle hälsa med tillfredsställelse, eller kom-mer ni att hålla emot i en sådan process?Till vårens stora dagordning hör också pensions-frågan. Det är märkligt att försöker miss-tänkliggöra våra ambitioner. Vi vet väl bättre än någotannat parti att det är bra för de grupper som av tradi-tion stöder socialdemokratin om vi kan få en fempar-tiuppgörelse om ett pensionssystem som är stort,gemensamt finansierat och omfattar alla.Det är ett bra pensionssystem. Det har haft en delskavanker, som vi vill rätta till. Vi har dessutom tagitoss orådet före att innan vi går till beslut hålla ettrådslag bland våra medlemmar. Detta är ju trots alltett av de största besluten skall fatta, ochman kan bara inte sitta i en liten grupp politiker ochdriva igenom en sådan jättereform. Den skall ocksåförankras demokratiskt. Vi har sagt att det efter ensådan diskussion finns vissa skavanker som vi rimli-gen bör rätta till.Av partiledaröverläggningarna görjag bedömningen att detta nu går att driva med fullfart framåt. Jag är mycket optimisisk om att vi fårpropositioner om ett nytt pensionssystem, signeradeav . Också den saken tycks nuvara på plats.Sammanfattningsvis, herr talman, har det som vigenomfört kritiserats hårt av många, t.o.m. härfrån talarstolen - som vanligt med attacker riktademot min person. Det får man stå ut med. Jag inser det.Men är vi där - vi ser nu att det trots allt har gettresultat. Vi vet att vi nu får ett utrymme.Nu får de som säger sig företräda välfärdspoliti-ken välja. Det kommer naturligtvis, åtminstone frånett håll här i kammaren, att resas krav på att det nyautrymme som växer fram skall användas för skatte-sänkningar. Jag tycker att det skall användas för vår-den, skolan och utbildningen. Vi får väl så småning-om se hur kammaren linjerar upp sig. Jag kan kanskeförutskicka en gissning om att en och annan av demsom från talarstolen uttryckt sig rätt så nedlåtan-de om regeringspolitiken kan få en del bekymmer vidett sådant val.För mig som socialdemokrat har de här två årenvarit tunga och besvärliga. Men de var mödan värd.Nu har vi lagt ett fundament för välfärdspolitiken. Nukan vi återigen diskutera hur arbetslösheten skallpressas tillbaka, hur tryggheten skall utvecklas ochhur detta skall ske rättvist och solidariskt. Det är ingetdåligt läge för en socialdemokratisk regering mitt i envalperiod, och situationen blir inte sämre av att dethar brett stöd i parlamentet och att det är förankratbland två folkrörelsepartier.Herr talman! Jag tror att vårens arbete i riksdagenkommer att präglas av en helt annan ton än det vi nuhar bakom oss. Bakom oss låg gnetandet, sparandet,det trista, det svåra och det som krävde oerhörtmycket självövervinnelse. Framför oss ligger mer avtraditionellt arbete för en politiker, åtminstone i Sve-riges riksdag, nämligen hur samhället skall utvecklasoch göras bättre - inte bara för de starkaste utan föralla människor. Det är det som politiken nu skallhandla om. Tack för att ni har lyssnat.(Applåder)Anf. 37 () replik:Herr talman! lovade i sin replik tillmig tidigare att återkomma med svar. Det gjorde haninte. Han sade inte vad han anser om EMU, men hanställde nya frågor. Jag skall svara på dem.Jag tror inte på möjligheten till någon gemensamfinanspolitik eller gemensamma skattebeslut i EU.Det har varje land vetorätt emot, och jag själv är inteför detta. Däremot är jag övertygad om att det närma-re samarbetet kommer att framtvinga en anpassningav ländernas skattestruktur till vad som gäller gene-rellt, och i det avseendet har mycket att göra.Göran vill gärna få det till att det var Mo-deraterna och de borgerliga som fördärvade ekonominoch skapade arbetslöshet. , när Socialdemo-kraterna lämnade makten, var arbetslösheten på snabbuppgång. Vi fick hejd på den uppgången, och när vilämnade över 1994 sjönk arbetslösheten. Det dröjdeett år, och stiger den kraftigt igen. Vad tror GöranPersson att det beror på?Vi fick i går . Det finnsinte mycket som tyder på att vi går mot en bättreutveckling. Tillväxten kommer att ligga kvar på unge-fär en procent 1997. Det betyder att den rekordstoraarbetslösheten växer ytterligare.Det saknas inte analyser av vad som behöver gö-ras. har två internationella bedömningar avden svenska ekonomin samstämmigt pekat på behovetav grundläggande strukturella reformer. Det är väl detsom kallar för nyliberalism.Liksom oräkneliga gånger tidigare lyfter isin Sverigerapport fram behovet av reformer på ar-betsmarknaden och vikten av en mindre offentligsektor. Man säger att det är avgörande för vårt landsförmåga att trygga jobben och välfärden. Men rege-ringen passar. Det enda som hörs från Regerings-kansliet är en förhoppning om att parterna själva tillslutet av mars skall tala om hur de klarar lönebild-ningen.I förrgår presenterade SNS konjunkturråd sin års-rapport. Nytt var att man låtit fem ledandeutländska ekonomer bedöma utifrån ett inter-nationellt perspektiv. Det blev kanske litet nyliberalt.Den isländske professorn kon-staterade att när vi i diskuterar huruvida enliberalisering och decentralisering av arbetsmarkna-den är bra eller dålig, genomförs sådana reformer iNya och flera andra länder. somarbetslösheten stiger i det handlingsförlamade Sverigesjunker den i Nya Zeeland.Tyvärr, herr statsminister, finns det mycket somtyder på att 1997 blir ytterligare ett förlorat år förmassarbetslöshetens regering. Eller kommer GöranPersson att våga ta de debatter och konflikter somkrävs för att man skall kunna bedriva en politik somgör till ett växande samhälle? Min fråga ärobesvarad och kvarstår: Vad vill statsminister använda den politiska makten till?Anf. 38 Statsminister ()replik:Herr talman! För dem som lyssnade på vad jag sa-de framstår vådan av färdigskrivna repliker i all singlans efter inlägg.Vad vi skall göra linjerade jag tydligt upp. Jag ta-lade också om att resurserna fanns. Det är ingen tve-kan om att det är lätt att spika in programmet en gångtill: Kommunerna - vård, omsorg, utbildning. Resur-ser finns för en sådan expansion. De små företagen,den högre utbildningen och omställningen till ettekologiskt hållbart samhälle - där ligger stora insatserför sysselsättningen. Ett modernt och ekologiskt ut-hålligt - det är vad det handlar om.År 1996 var ett förlorat år för sysselsättningen.Det är riktigt, . satt tillsammansmed andra länder i den sitsen. Vi hade heller ingetstatsfinansiellt utrymme att kunna hantera utveckling-en med motåtgärder. Vi var fortfarande för svaga.Lars kan ju titta på utvecklingen i Tysk-land, viktigaste exportmarknad, för att se attden var precis den samma som i . Vad jag nusäger är att vi har återhämtat oss så pass och vunnit såpass mycket styrka att vi kan och orkar göra insatsersjälva för att pressa tillbaka arbetslösheten. Men attKohls gick snett kan rimligenknappast lastas den svenska socialdemokratiska rege-ringens bristande beslutsförmåga. I så fall är denmärklig till sin karaktär.Det som sade om EMU tyckte jag varintressantare. Han sade att han inte vill ha en gemen-sam skattepolitik. Han ser inte det framför sig, hantycker inte att det är önskvärt och han är emot det.Men han säger också att EMU kan framtvinga ensådan utveckling. Är då EMU ett bra projekt om detkan framtvinga en utveckling som äremot? Det skulle vara intressant att få detta ytterligarebelyst och utvecklat av . 39 () replik:Herr talman! Det är inte EMU som framtvingar enpolitik i den riktning som jag önskar. Det är i ställetdet förhållande att vi i oavsett om vi är med iEMU eller om vi står utanför - kanske ännu mer omvi står utanför - tvingas att anpassa vår skattestrukturså att den inte avviker på ett sätt som gör att Sverigekonsekvent får lägre tillväxt än andra länder.Statsministern säger nu att han medger att från ar-betslöshetssynpunkt var 1996 ett förlorat år. Detvärsta är att vi nu får allt starkare belägg för att även1997 blir ett förlorat år därför att regeringen inte i tidhar genomfört de strukturreformer som behövs.Göran berömde sig i sitt inlägg av att intespendera pengar som han inte har i handen. Sedansatte han ogenerat i gång att på olika ändamål fördeladet överskott som han räknade med 1998. Jag vågarpåstå att med den politik som förs nu uppstår inte densituationen. Ta det lugnt på den punkten!Jag har i dagens debatt frågat vad han vill göra med makten. Vill han an-vända den för att göra det bättre för människorna ellerser han politiken som ett spel för att hålla från statsministerposten? Jag fick en motfrågaom kärnkraften tidigare som jag tyckte tydde på atthan egentligen ser kärnkraftsfrågan som ett positions-spel. Vi moderater kommer alltid att se den som enrent sakpolitisk fråga.Detta tycker jag är det tydligaste exemplet på hurdet politiska spelet har fått tränga ut den seriösa ana-lysen och diskussionen. Det som försiggår i förhand-lingar om kärnkraftens framtid har för länge sedanlämnat den sans och balans som man kan kräva av enpolitisk diskussion.Det är nu inte osannolikt att man kommer att fattaett beslut om att stänga av centrala delar av svenskenergiproduktion. Hälften av all svensk el kommerfrån kärnkraften. Som en följd av det kommer fabrikeratt läggas ned och arbetstillfällen att försvinna. Stats-kassan belastas med kostnader på tiotals miljarderkronor som vi alla får betala tillsammans med det prissom en sämre miljö utgör. Regeringen kan på det härviset släcka ljuset för Sverige.I förra veckan vädjade företagsledare i företagmed över 800 000 anställda till regeringen att besinnasig. Det är framtiden för dessa företags800 000 anställda som är en del av insatsen i rege-ringens energipolitiska spel. Det handlar inte omnågra tekniska terawattimmar eller någon anonymaktieägare. Det handlar om 100 000-tals människorsom riskerar att bli drivna från arbete, hus och hemom regeringen låter partitaktiken gå före en energi-politik som finner sin grund i den verklighet därmänniskor har sin vardag.Jag vet att detta är en verklighetsbild som delas aven majoritet i denna kammare. Om den socialdemo-kratiska gruppen tilläts rösta fritt i frågan är jag över-tygad om att det skulle bli en bred majoritet mot enförtida avveckling. Men om regeringen låter det poli-tiska spelet, taktiserandet, vara avgörande kommer viatt få se arbetslöshetstal på på en del orter.Arboga, som det har talats så mycket om här, kommeratt framstå som en sysselsättningspolitisk nysning isammanhanget. Den regering som stänger av kärn-kraften stryper också livsluften för orter som ,, , , och många fler.Det är svårt att tänka sig en politik som på ett mersystematiskt sätt slår mot förutsättningarna för männi-skor i framför allt Norrland.Om regeringen genomför den här exempellösakapitalförstöringen kommer alla svenskar att få betalaen kostnad genom lägre välstånd. Många kommer atttvingas betala med sina jobb, och alla kommer att fåbetala med en sämre miljö. Detta för att det socialde-mokratiska partiet vill uppnå ett politiskt pris somknappast kan vara till glädje för många utanför dennakammare eller utanför Regeringskansliet.Herr statsminister! Är det denna linje som rege-ringen väljer?Anf. 40 Statsminister ()replik:Herr talman! Regeringen tar konsekvenserna avden insikt som också har gett uttryckför här i kammaren. Han har ju sagt att det inte skallbyggas någon ny kärnkraft i . Den är inte evig,. Redan nu är det uppenbart att det finnsen del åldersförändringar i reaktorerna.Lars flyr från frågan om vad som skallkomma i stället för kärnkraftsel. Men en regering kaninte göra det. kunde ha denna någotansvarslösa hållning , då den förstareaktorns påbörjade åldrande fortfarande låg långtfram i tiden. Men när reaktorerna når 25-årsåldernär det väl på sin plats att också de som har satt punktför kärnkraftsutbyggnaden svarar på frågan: Hur skallvi förse med el ?Lars och ni andra som sjunger kärnkraf-tens lov! Sätt inte oss i i ett sådant läge att viinte har påbörjat en omställning och att någontingsamtidigt inträffar i vår omvärld som inte får inträffa,som i Tjernobyl eller . Vi vet alla vilkapolitiska opinioner vi då kommer att möta. Vi vet allahur känslig strömproduktionen i kärnkraftverken ärför politiska stämningar. Vi vet alla att den har sintekniska livslängd. Vi vet alla att inget ytterligarekärnkraftverk skall byggas.Jag vill ta ansvar för , , Hagforsoch alla de andra bruksorterna som upp. Det gör man inte som politiker genomatt fly från kravet på att långsiktigt ställa om energi-systemet. Ju tidigare vi börjar, desto större är sanno-likheten att det kan ske på ett sätt där vi bevararsvensk industris konkurrenskraft. Ju längre vi tövar,desto större är risken att och hans menings-fränder försätter oss i ett läge där elbrist kan kommaatt uppstå. Det är så frågan ser ut och det är så dis-kussionen måste föras om man tar den politiska as-pekten på kärnkraften på allvar. Samtalen är kon-struktiva och jag hoppas på ett resultat. De leds avenergiministern.Från sida talas det om strukturre-former. Säg vad det är för något, ! Deär ju ytterligare en av hörnpelarna i det nyliberalasystemskiftet. Strukturreformerna innebär lägre lönför vissa och högre lön för andra. De innebär mer avskillnader och mer av klyftor. Piska och morot - piskaåt den som har låg lön och morot åt den som har höglön. Det är så strukturreformerna i det nyliberala sys-temskiftet har utvecklats.För att sammanfatta kritiken av denna nylibera-lism skall jag låna ett uttryck från en känd amerikanskekonom och professor som var på Sverigebe-sök. Visst är det något konstigt, sade han, med denekonomiska politik där problemet sägs vara att defattiga är för rika och de rika för fattiga. Det är nyli-beralismen och strukturreformerna i ett nötskal.Anf. 41 () replik:Herr talman! Jag tycker att det var glädjande atthöra att tycker att det är konstigt medett ekonomiskt system som förespråkar sådana storaoch växande orättvisor. Jag hoppas att han ocksåkommer till insikt om att det är just det ekonomiskasystem som föreskrivs och dikteras inom ramen förden ekonomiska och monetära unionen.Jag sätter min tilltro till att det rådslag som Soci-aldemokraterna skall ha och den genomlysning avdessa problem som jag utgår ifrån att ni kommer attgöra på ett mycket seriöst sätt leder både det social-demokratiska partiet och dess ordförande fram tilldenna insikt. Då kan vi bli överens också i den frågan.Jag är glad över att instämmer iden kritik som jag tog upp i mitt huvudanförande. Jagkan också se att många av de punkter som statsminis-tern tog upp är identiska med dem som jag föreslognär det gäller vad som behöver göras på kort sikt. Vitycker att det är alldeles utmärkt att det ekonomiskautrymme som har uppkommit till följd av ettlyckosamt saneringsarbete, som till mycket stor delkom till stånd genom ett samarbete mellan regeringenoch , kan utnyttjas till konstruktivaåtgärder för att föra över pengar till vård, omsorg ochutbildning.Men jag saknade statsministerns kommentar på enpunkt. Det gäller arbetstidsfrågan. Den frågan debat-teras på många håll. Den växer underifrån, och opini-onen växer. Den växer bland fackföreningsrörelsensmedlemmar, och den växer i intensitet i diskussionen ikvinnoförbunden osv. Den växer också på forskarsi-dan. Vi kommer att få se nätverk som driver på denhär opinionen i riktning mot att måste börjagå in för en rättvis fördelning också när det gällerarbetstiden. Vi kan inte bara skörda frukterna av tek-nikens utveckling genom massarbetslöshet. Här gällerockså den grundläggande principen om rättvis för-delning.Den modell som man har tagit fram i harvunnit stor acceptans bland olika politiska partier ochfackföreningsrörelsen. Den bygger på frivillighet.Man växlar kortare arbetstid mot förväntad löneök-ning. Problemet med den är att lågavlönade inte harråd. Därför måste det också till ett statligt engage-mang i den här frågan i väntan på att vi kommer framtill den nödvändiga och riktiga framtidsreformen,nämligen att vi definierar om normalarbetstidsveckantill kanske i första steget och sedan till 30timmar. Det är inte en fråga om vi skall eller inte, utandet är en fråga om när. Jag tycker att det vore klokt attregeringen engagerade sig och tog initiativ också iden här frågan, eftersom den är positiv inte bara försysselsättningen, men också för sysselsättningen. IVäxjö har det visat sig att två tredjedelar av den för-kortade arbetstiden har fyllts ut med nyanställningar.Det är ett mycket bra resultat.När det gäller EMU vill jag inte ta upp de tekniskafrågorna utan jag vill ta upp demokratifrågan. Jag villställa en fråga till : Varför vill interegeringen ha en folkomröstning i den här frågan?De flesta politiska partier har haft en mycketgrundläggande debatt i frågan. Socialdemokraternakommer att ha det nu också. Vi vet att frågan behöverett folkbildningsinitiativ, eftersom det är en stor fråga.Den var inte uppe i valrörelsen. Den blev inte till-räckligt belyst i samband med valet till . Vi är flera partier som av demokratiskaskäl vill ställa frågan i en folkomröstning. Jag undrarvad statsministern har emot det.Anf. 42 Statsminister ()replik:Herr talman! Jag har kort debattid kvar. Låt migförst ta upp arbetstiderna. Jag ser det som en storvälfärdsfråga. Dessa reformer är inte förbi. Vi har haften parentes med arbetskraftsbrist. Jagtror att vi får en förnyad sådan diskussion. De fackligaorganisationerna driver detta redan i avtalsrörelserna.Man tar ut det som en del av löneutrymmet. Vårgrundhållning är naturligtvis att det är arbete somskapar välstånd. Det är inte ledighet som gör det. Mennär välståndet skall fördelas, kan en del av välståndettas ut i form av kortare arbetstid. Jag tror inte att vihar satt punkt för den diskussionen . Den kom-mer att leva. Den blir stor på vår kongress . Detär jag ganska säker på.Egentligen har och på frågan om EMU och en folkomröstning.Lars stod här i kammaren och taladeom att det är dags för en ny folkomröstning om kärn-kraften. har talat om att det är dags för enny folkomröstning i EU-frågan.