prot · GL0935 · 1997-11-27 00:00:00 — 150 HANS ():Fru talman! Det vi pratade om för sedanlyser med sin frånvaro, trots att ett av störstaproblem är den etniska diskrimineringen i arbetslivet.Invandrararbetslösheten och den låga sysselsättnings-graden är ett jätteproblem i alla länder. Var-för nämns det inte med ett ord? Var det uppe?Skattesänkningar på arbete kopplat till kompe-tenshöjning, kopplat till arbetstidsförkortning, kopplattill riktade insatser för att höja sysselsättningen därdet inte segregerar mera och där det inte urholkarstatsfinanserna gillar vi. I det avseendet behöverstatsministern inte fara till eller Luxemburgför att hitta goda uppslag. De finns i de motioner somjag har undertecknat. Men var det den typen av preci-sa åtgärder, med precis inriktning på sysselsättnings-höjning, som var aktuell? Var det inte, som jag ändåtycker finns kvar här i texten, en mycket mer allmänvilja att sänka skattetrycket? Det är vi relativt negati-va till. Vi tror inte att det leder framåt.Anf. 151 Statsminister ():Fru talman! Var jag står i den frågan tror jag harframgått av debatten tidigare i dag.När vi tittar på ser vi att det fortfarandefinns olika nationella traditioner. En del vill inte allsgå åt det här hållet. Andra vill gå längre. Sedan hittarman en kompromiss.Det är inget som hindrar att vi i utifråndessa utgångspunkter nu ger detta en radikal inne-börd, en tydlig riktning och visar andra att man kan gåsnabbare fram. Så här gjorde vi med riktlinjerna frånLuxemburg. Det här åstadkom vi. Den här ansatsentog vi. I det sammanhanget tycker jag att jag har stödfrån det resonemang vi förde i . Mot denbakgrunden känns det som en framgång.Ändå är man inte nöjd. Det ligger i den demokra-tiske reformistens natur att ständigt vara på väg motnågonting nytt.Anf. 152 ():Fru talman! Jag vill också tacka för informationen.Jag har lyssnat med stort intresse. Jag trodde inte attjag skulle gå in i den här diskussionen med någonkommentar, men jag kunde faktiskt inte låta bli, ävenom det fördröjer miljödiskussionen. Det är ju synd.Först vill jag tacka för synpunkterna när det gälleröppenheten för skatteväxling. Det är viktigt. Jag harheller inga problem med resonemangen kring flexi-biliteten på arbetsmarknaden. Där delar jag självklartuppfattningen att det är synd att det finns så mångadefinitioner samtidigt.Jag tror att det är viktigt att sådana här debatterförs. Här blir det plötsligt alldeles tydligt hur det somfinns i EU kan vara helt okej men när det finns i Sve-rige är det fel.Exempel 1: Utbildning i EU är okej, utbildning iSverige är manipulering av arbetsmarknadsstatistik.Exempel 2: Konvergenskrav i EU, dvs. finansie-ring av det man bekostar, är helt okej. Finansiering iSverige är inte okej.Exempel 3: Sysselsättning är bra när EU samlaskring det. Men det var dåligt som svenskt förslag frånbörjan. Vi har tillhört dem som har stött det här frånbörjan. Därför finns det en viss konsekvens i detta.Jag vill inte förlänga den här diskussionen. Menjag kan inte låta bli att göra de här kommentarerna.Dessutom tycker jag att statsministern är för blyg-sam på en punkt. Vi har faktiskt sänkt arbetsgivarav-gifterna, med störst betydelse för småföretagen. Vihar skött det på ett sådant sätt att det också har varitfinansierat och alltså inte har lett till högre räntor ochsänkt kronkurs som man i annat fall hade kunnat befa-ra.Anf. 153 Statsminister ():Fru talman! Det sista sade är ock-så ett bra uttryck för att man kan lyssna på varandra.Det är väl ingen hemlighet att det är Centerpartietsom har drivit på när det gällt sänkta arbetsgivaravgif-ter för mindre företag. Vi har tagit till oss argumen-ten, och gemensamt har vi hittat en ansvarsfull finan-siering.Samma förhållningssätt skall vi naturligtvis ocksåha mot . Där finns det andra idéer och andrauppslag som kan tjäna som stimulans för en process.Vi går in öppet och frimodigt i detta med det självför-troende den har som faktiskt har klarat av att få ord-ning i det egna huset. är vi öppna för förändringar.Olof jämförelser mellan vad som går iSverige och vad som går i EU är faktiskt en ganskagod pedagogisk beskrivning av politikens skiftandenatur, beroende på vilken scen man väljer. Jag skallfaktiskt komma ihåg den uppräkningen. Den kananvändas i andra sammanhang också. Tack för den!Anf. 154 får tacka statsministern för informationen.Överläggningen var härmed avslutad.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av andre vice talmannen medgav kam-maren med ändring av tidigare beslut att samtligaärenden på dagens föredragningslista fick avgöras iett sammanhang vid arbetsplenum tisdagen den2 december.11 § Information från regeringen om Kyotomö-tet om klimatetAnf. 155 Miljöminister ():Fru talman! inleds i Kyoto det tredjepartsmötet om klimatkonventionen. Det är ett av deviktigaste internationella miljömötena på länge.Hotet mot klimatet kan betraktas som själva urty-pen för ett globalt miljöhot. Växthuseffekten är lång-siktig och fortfarande ganska diffus i sina effekter.Men de åtgärder som måste vidtas är snabba ochkonkreta. Dessutom berör åtgärderna centrala sektorersom energi och transporter. Det handlar om att tilläm-pa försiktighetsprincipen. Vi kan konstatera attdet finns allt större enighet om den vetenskapligaanalys som gjorts av PCC där professor har varit ordförande.Men det är stora ekonomiska intressen som berörs,och det är tydligt att det inte finns några enkla lös-ningar på de frågor som skall förhandlas i Kyoto.Bakgrunden till förhandlingen är att klimatkon-ventionen som undertecknades i endastinnehåller åtaganden som sträcker sig fram till år2000. Därför beslöts vid det första partsmötet i att man skulle inleda förhandlingar medsikte på att komma överens om framtida minskningarav utsläppen, främst koldioxid, vid det tredje partsmö-tet i Kyoto. De tidsramar som nämndes i det s.k. Ber-linmandatet var 2005, 2010 och 2020. Dessutomfastslogs att man i denna omgång inte skulle ställakrav på kvantitativa åtaganden av u-länderna.Förhandlingarna om Berlinmandatet har förts i ensärskild ad hoc-grupp. Men vi kan konstatera attde avgörande frågorna inte har kunnat lösas.Därför blir Kyotomötet avgörande för den fortsattaprocessen.Vilka är då huvudproblemen? För det första ärparterna oeniga om hur stora åtaganden som skallgöras. EU har lämnat ett förhandlingsbud på 15 %sänkning av utsläpp baserat på 1990 årsnivåer. Unionens position är byggd på konventionensföreskrift om att parterna individuellt eller tillsam-mans skall genomföra åtgärder. Det är en kompliceradjuridisk process att skapa en sådan s.k. bubbla, mendet finns många fördelar. Bubblan medger en diffe-rentiering mellan medlemsländernas åtaganden. Menden är också baserad på att unionen är kapabel attgenomföra i vissa avseenden gemensam politik för attgarantera tyngden i förhandlingsbudet. EU är ocksåpart i konventionen.Andra har reagerat ganska negativtpå EU:s bud. Man har angripit EU både för att ha lagtbudet för högt och för att själv genomföra differenti-ering utan att detta är tillåtet för alla andra länder.Australien, och menar att olika formerav differentiering borde tillåtas inom hela OECD-kretsen.USA accepterar tanken på lika åtaganden från allaOECD-parter, men föreslår i stället stabilisering på1990 års nivå . EU har för sin del avvisatdet amerikanska budet som helt otillräckligt. Manskall komma ihåg att har ungefär såhöga utsläpp som t.ex. Sverige.För det andra aktualiserar den amerikanska posi-tionen ett antal andra problem. anser inte skall behöva komma överens om särskilda åtgär-der eller metoder för att få ned utsläppen. Varje tankepå harmonisering av regleringar eller på att användaekonomiska styrmedel avvisas. Det måste vara varjenations ensak.EU:s ser sådana åtgärder som centrala. För Sveri-ges del har det varit självklart att det inte räcker attlägga fast mål. De är viktiga. Men det krävs ocksågemensamma åtgärder för att uppnå målen.Vi kan se att har i princip alla industrilän-der misslyckats i att stabilisera koldioxidutsläppen.De har i stället ökat i nästan alla industriländer. Detvisar att vi inte bara kan diskutera mål, utan att viockså måste diskutera medel.Från amerikansk sida ser man det också som cent-ralt att söka maximal flexibilitet när det gäller att nåde uppsatta målen. Man anser det viktigt att i störstamöjliga utsträckning få räkna av sänkor, dvs. detupptag av kol som sker i växande skog. Man ser detockså som absolut centralt att få möjlighet till handelmed utsläppsrättigheter, eller s.k. gemensamt genom-förande. Det innebär att man kan få tillgodoräkna sigåtgärder som finansieras i andra länder, t.ex. i deforna socialistländerna.EU har för sin del inte ställt sig avvisande till des-sa metoder men har understrukit att de inte får kommai stället för konkreta insatser för att minska utsläppen.Handel med utsläppsrättigheter kan däremot öppnamöjligheter att på ett konstruktivt sätt använda mark-nadskrafterna för att bekämpa växthuseffekten. Mende måste kombineras med konkreta insatser för attminska utsläppen hos alla parter.På alla dessa punkter, inte minst när det gällersänkorna, behövs fortsatt utredningsarbete och fortsat-ta förhandlingar.För det tredje finns det ett knippe av problem somgäller . hävdar att man redan nu måstefå någon form av konkreta åtaganden från centrala sida. 77-gruppen, med stöd av EU, anser medrätta att Berlinmandatet självt inte innebär sådanakrav. Däremot blir insatser från de stora u-ländernanaturligtvis nödvändiga i ett längre perspektiv. Mendetta kan inte fastställas nu utan bör tillgodoses ifortsatta förhandlingar efter Kyoto, eventuellt i formav något som kunde bli ett Kyotomandat. U-ländernaå sin sida ställer också krav på ökade biståndsinsatser,exempelvis för teknologiöverföring.U-länderna är generellt misstänksamma, särskiltmot bakgrund av ställningstaganden i den amerikans-ka kongressen. Förhoppningsvis kan EU här över-brygga motsättningar och verka för kompromisser.Fru talman! Det finns klara risker för att Kyotomö-tet inte kommer att ge något bra resultat. Vid sidan avproblemens väldiga komplexitet finns det anledningatt vara bekymrad över att de viktigaste aktörerna iförhandlingen alla verkar ha ganska låsta positioner.EU har haft ett stort engagemang och aktivt och of-fensivt drivit på klimatfrågorna. Det har varit glädjan-de att följa EU-arbetet. Utan EU-engagemanget hadeKyotomötet haft en ännu mer osäker framtid. När densvenska delegationen reser till är det för attinom EU:s ram på alla sätt verka för att vi får enöverenskommelse och ett så starkt Kyotoprotokollsom möjligt och ett Kyotomandat för fortsatta för-handlingar kring de frågetecken som finns kvar.Anf. 156 ():Fru talman! Jag är övertygad om att både miljö-ministern, jag och alla andra som sitter här i kamma-ren anser det mycket angeläget att kan lämnaett kraftfullt bidrag till ansträngningarna att nå enhållbar utveckling för världens klimat. I den här frå-gan har vi i allra högsta grad den svenska opinionenmed oss. En alldeles publicerad opinionsun-dersökning visar att klimatfrågan rankas som denviktigaste miljöfrågan av inte avsvenskarna, medan kärnkraftsfrågan stöds av 12 %.Det är viktigt att den svenska delegationen har re-jält med råg i ryggen och kan visa på positiva resultatfrån . Den del i frågan som i första hand fallerpå vårt ansvar är att skall uppnå det klimat-mål som satte upp efter Riokonferensen.Jag har med anledning av det två frågor till miljömi-nistern.Anser miljöministern att den beslutade kärn-kraftsavvecklingen underlättar eller försvårar Sverigesmöjligheter att uppfylla klimatmål? Ansermiljöministern att en stor fossilgasledning från Fin-land, via , , , ,, osv. söderut till ochmed anknytning till det norska gassystemet västerut,skulle underlätta eller försvåra för att uppfyllariksdagens klimatmål?Anf. 157 Miljöminister ():Fru talman! Jag kan svara ganska kort på frågorna.Jag anser att den beslutade kärnkraftsavvecklingenvarken försvårar eller underlättar genomförandet avklimatmålet. Avvecklingen av skall ge-nomföras med energieffektivisering och förnyelsebarabränslen och inte påverka klimatmålet.Vi skall inte ha en storskalig användning av natur-gaser i . Däremot är det bra med ett samarbeterunt för att minska kolanvändningen i län-der som , m.fl. som har alldelesför höga koldioxidutsläpp på grund av kolanvänd-ningen. Därför är det bra om man med ett samarbete iNordeuropa kan minska användningen av kol och istället öka naturgasanvändningen i dessa länder.Anf. 158 ():Fru talman! Jag konstaterar att miljöministerns synpå kärnkraftsavvecklingen inte stämmer överens medEU-parlamentets syn. Där har man konstateratatt kärnkraften under rådande omständigheter spelaren nyttig roll när det gäller att minska världens bero-ende av fossila bränslen. Man har också gjort en upp-skattning att dagens kärnkraft förhindrar utsläpp av2,koldioxid eller av detotala utsläppen i världen.På den andra punkten är jag mycket glad överministerns ståndpunkt att vi inte skall använda någonfossilgas i . Jag delar helt ministerns syn påbehovet av att byta ut smutsig kol mot fossilgas söderom och öster om . Men det inne-bär att vi inte behöver använda den i . Jaghoppas att ministern gör ett kraftfullt uttalande omdetta, ju förr dess bättre. Dessa planer fortskridersnabbt.Anf. 159 Miljöminister ():Fru talman! Jag vill bara konstatera om den frågavi var oense om, nämligen kärnkraften, att visserligen har diskuterat frågan. Delsfanns det en annan uppfattning i det utskott som hadeförberett omröstningen, dels var rösterna i omröst-ningen mycket nära varandra. är intenågot övertygande stöd för kärnkraften.Anf. 160 ():Fru talman! Jag ber att få tacka miljöministern förinformationen. Den var värdefull. Vi kan konstateraatt har en god tradition när det gäller att deltai den här formen av konferenser och övergripandemiljödiskussioner.Vi ser att växthuseffekten är den absolutviktigaste miljöfrågan världen över. Utvecklingen närdet gäller användningen av fossila bränslen är kata-strofal med en mycket kraftigt stigande förbrukningav fossila bränslen. Detta sker på två områden. Delsnär det gäller energin, dels när det gäller transporter.Sverige har haft och har en god tradition i den härfrågan. Vi har lyckats bra med att minska koldiox-idutsläppen. lyckas vi inte så bra längre. Jag villmed anledning av de två målen i riksdag ochi EU ställa en fråga till miljöministern.Vi skall enligt riksdag försöka behålla1990 års nivå. Men enligt EU får vi öka koldioxidut-släppen med . Jag vet att man inom EUförhandlar inom ramen för den bubbla som miljömi-nistern talade om. Det tycker jag är bra. Det är ocksåalldeles uppenbart att man kommer att analysera deolika ländernas ställningstagande i dessa frågor.Då är min fråga: Hur skall miljöministern utifrånden positiva tradition som har haftnär det gäller växthuseffekten kunna förklara för deandra länderna, bl.a. 77-gruppen, att vi nu helt plöts-ligt behöver öka våra koldioxidutsläpp just inomramen för de EU-förhandlingar som är basen för helaEuropas diskussion i Kyoto? Det är ändå ett faktum.Avslutningsvis vill jag konstatera att det har visatsig att EU är väldigt bra för miljön eftersom man ändåhar kunnat enas om gemensamma målsättningar vidförhandlingarna i Kyoto.Anf. 161 Miljöminister ():Fru talman! Först och främst vill jag konstatera attriksdagens klimatmål ligger fast. Målet för den svens-ka klimatpolitiken är att vi skall stabilisera utsläppentill för att därefter minska dem. Det liggerfast.Det är inte heller något problem för när viträffar andra länder att förklara situation.Andra länder har tvärtom anledning att med viss be-undran titta på . har bland de lägstakoldioxidutsläppen bland alla , Sverigeär det enda land som har infört kraftiga ekonomiskastyrmedel, och har den högsta andelen förny-elsebara bränslen i OECD.Anf. 162 ():Fru talman! Jag tror säkerligen att många länderrespekterar miljöpolitik. Det har gällt hitin-tills, när vi har lyckats att begränsa utsläppen. Mentyvärr är vi nu på väg åt fel håll.Det måste väl ändå vara väldigt svårt för miljö-ministern att förklara i Kyoto att i har vi enmålsättning, men inom ramen för det paraply som ärgrunden för ställningstagande vid denna storakonferens har en annan målsättning.Det går inte att bortförklara. Det är ändå inom ra-men för det paraplyt som hela förhandlingsarbetetskall föras i Kyoto. Det måste vara ett dilemma. Vadvi är oroliga för är att trovärdighet skadasnär det gäller hela frågan om växthuseffekten.Sedan kan inte miljöministern förneka att det finnsett klart samband mellan vilken energiproduktionländerna har och möjligheterna att klara koldioxidmå-let.Anf. 163 Miljöminister ():Fru talman! Man skall komma ihåg att den börde-fördelning som har gjorts i EU är preliminär. Det ärett förslag av ordföranden. Man har utgått från ländersenergiproduktion, industriproduktion och vilket per-capita-utsläpp man har.I korthet går EU-ordförandens förslag ut på attländer med hög kolanvändning skall göra kraftigareduktioner. Länder som inte har hög kolanvändningbehöver inte göra kraftiga reduktioner. I vissa fall harman även tillåtit ökning, som t.ex. i fall.Efter Kyoto kommer vi tillbaka för att diskuteraen slutlig bördefördelning och vad åtagandedå skall bli. Regeringen kommer också tillbaka tillden svenska med möjlighet för den svenskariksdagen att fastställa ett nytt klimatmål.Sedan är det viktigt att komma ihåg att problemet egentligen inte är att vi inte har haft tillräckligtambitiösa mål. Problemet är att vi inte har levt upp tilldem. Det är riktigt att har ökat sina utsläpp.Men tyvärr har i princip alla industriländer gjortsamma sak. I princip alla industriländer har ökat sinautsläpp i stället för att begränsa dem.Det visar att vi inte bara kan sätta upp mål. Vimåste också lägga fast vilka medel vi skall använda.Det förvånar mig att så gärna vill ha målnär det gäller klimatpolitiken men inte ställer upp pånågot av de medel som finns till förfogande, t.ex.koldioxidskatt, bensinskatt och satsning på förnyelse-bara energislag.Anf. 164 ():Fru talman! Också jag vill tacka för informatio-nen. Det är uppfattning, och också enligtmyndigheters prognoser och uträkningar, att det ärtrafiken som står för de stora koldioxidutsläppen iSverige. Vi kan konstatera att den strategi som rege-ringen och har haft för att sänkakoldioxidutsläppen för att nå upp till målen inte harfungerat.Miljöministern säger att koldioxidmålligger fast. Miljöministern för ursäkta, men det låterlitet tomt och ihåligt. Vi vet allesammans att vi intekommer att klara det. Det är bara kvar.I stället har vi det nya budet från EU:s klimatkon-ferens och de förhandlingar som kommer att ske iKyoto. Vilken strategi har inom EU och påmötet för att motverka att detta blir ytterligare ettmöte där man skjuter upp målsättningen och än engång smiter ifrån ambitionen att minska koldioxidut-släppen?Om det inte går att närma parterna till varandra,hur kommer då att ställa sig? Kommer manatt sänka sina krav betydligt för att nå en uppgörelse,eller kommer man inte att nå en uppgörelse? Vadkommer i så fall att hända med den internationellaklimatpolitiken?Anf. 165 Miljöminister ():Fru talman! Det är svårt att precisera vad som kantänkas hända i Kyoto. Det är också litet farligt attinför en förhandling i förväg tala om vad man gör ifallmotståndarsidan är väldigt aktiv.Det är både och EU:s bestämda uppfatt-ning att vi måste få till stånd ett bindande protokoll iKyoto. Målet för EU är att vi skall få minus avalla parter, dvs. EU, , och andra par-ter. Därutöver skall vi fortsätta att förhandla kring allade frågor som jag tog upp tidigare.Om förhandlingarna kring de olika frågor somgäller deltagande, sänkor, handel medutsläppsrättighet m.m. skall vara meningsfulla måstevi först komma överens i Kyoto om att verkligen fåreduktioner från alla parter.Anf. 166 ():Fru talman! Anledningen till min fråga var att detinte finns någonting som ger mig, Miljö-partiet eller andra människor som bryr sig om dettanågot hopp. Det finns ingenting som pekar på att mankommer att kunna bekämpa koldioxidutsläppen i ettglobalt perspektiv.Vartenda möte som har varit har lett till förskjut-ningar. De strategier som man har haft harmisslyckats i absolut majoritet av fallen inom . Inte minst i där vi har en ökning.Låt oss säga , låt oss säga . Det har ökat. 167 Miljöminister ():Fru talman! Jag kan tyvärr instämma i att industri-länderna har misslyckats när det gäller att stabiliserasina koldioxidutsläpp. Men man skall ändå vara med-veten om att trots ökningarna har alla industriländernu, till skillnad från vad som var fallet bara för någraår sedan, insett problemet, accepterat problemet ochbörjat diskutera vad man skall göra åt det. Det ärfaktiskt det första som är nödvändigt och viktigt.Nästan alla har kommit till det viktiga avgö-randet att det inte räcker att fastlägga målet, manmåste också börja diskutera medlen. Det är därför detsvenska exemplet med koldioxidskatt väcker stortintresse i andra länder. Vi ser alltfler länder som inseratt man måste börja använda ekonomiska åtgärder.Jag vågar inte garantera att vi får framgångpå Kyotomötet, men jag hoppas och tror att vi kom-mer att klara att få ett protokoll på Kyotomötet.Anf. 168 ():Fru talman! Tack för informationen. Den är i ochför sig inte bara rosenskimrande. Den har ett ochannat svart problem, dvs. de fossila bränslena i förstahand.Jag noterar av inläggen, för det här är enkommentar, att miljöministern i den här församlingenhar ett utomordentligt starkt stöd för mer effektivise-ring, mer sparande, hushållning - i annat fall kan maninte angripa det här problemet på ett effektivt sätt -och mer förnybart. Det handlar både om energi- ochtransportsektorn. Denna slutsats måste man dra av deinlägg som varit.Jag tycker att det är viktigt att varna för att kopplaloss helhetssynen, dvs. de som bara talar om CO2-utsläppen å ena sidan och å andra sidan har glömtkärnkraftens avfall. Det är viktigt att man i Kyotoockså gör den markeringen. Det är ju inte alla som harvarit lika kloka som och sagt att kärnkraftenskall avvecklas. Det finns de som fortfarande hoppaspå att kunna producera ännu mer klyvbart avfall.Till sist vill jag säga att det är bra att målet liggerfast. Vi har 9 miljarder i energiomställningsprogram-met i överenskommelsen som vi kan använda. Ochjag utgår från att de lobbykampanjer som pågårmot KOMKOM, och en proposition kom-mer att slå slint. Där kommer sanningens minut. Inte iden här diskussionen, utan när det gäller just det sommiljöministern sade tidigare, nämligen beredskapenatt anvisa medel för att stärka målen.Anf. 169 Miljöminister ():Fru talman! Jag kan bara instämma med . Det är viktigt att vi fortsätter både medenergieffektivisering och förnyelsebara bränslen omvi skall minska koldioxidutsläppen. Det är ocksåviktigt att vi fortsätter med insatser i transportsektorn.Där tycker jag att KOMKOM gav ett bra underlag förfortsatta åtgärder. Det handlar ju både om att minskautsläppen från den tunga trafiken, och om bränslesnå-la bilar m.m. för att minska utsläppen från transport-sektorn.Jag kan också instämma med närdet gäller slutsatsen om kärnkraft. blir det rentut sagt litet pinsamt när hela den svenska klimatdebat-ten reduceras till att handla om att vara för eller emotBarsebäck. Klimatproblemet är oerhört mycket störreän så.Anf. 170 ():Fru talman! Jag konstaterar att det svenska kli-matmålet ligger fast. Det innehåller ju olika kompo-nenter. Det handlar inte bara om CO2. Det handlarockså om metangas och om klorföreningar som be-kant. Det är den helheten man skall se på. De mestaggressiva medlen skall naturligtvis bekämpas först.Det utgår jag ifrån att vi är överens om.EU:s koncession till behöver inte utnytt-jas. Det är viktigt, som miljöministern säger, att dethär är en preliminär bördefördelning, dvs. vi kommertillbaka till helheten efter Kyoto och efter en börde-fördelning.Jag vill därför ställa frågan: Vilket tidsperspektivförutser miljöministern i den här delen? Vi behöver fåen plan för hantering av klimatfrågorna efter det attKyoto har gett sitt besked.Anf.