prot · GK0954 · 1997-01-23 00:00:00 — Det har visat sig att män får mer i utbildningsbi-drag och liknande än vad kvinnor får när det gäller atthitta ett nytt arbete, om man har blivit bortrationalise-rad från det gamla. Det handlar om rättvisa även närdet gäller de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.Vi s-kvinnor väckte många motioner , mentvå handlar om hur vi skulle kunna halvera arbetslös-heten för kvinnor. En handlar om att vi på kort siktfaktiskt måste se till att den offentliga sektorn intebehöver avskeda ytterligare kvinnor. Vi kanske t.o.m.måste inse att den offentliga sektorn, som skall ha godkvalitet i barnomsorgen, i utbildningen, i äldreomsor-gen och sjukvården, måste få de resurser som behövs.Vi känner oss ganska väl tillgodosedda med detta,inte minst efter det som sade i sittanförande i går. Vi känner oss ganska nöjda med attvi har kommit så pass långt med den motionen.Livskvalitet handlar också om barnens rätt. Bar-nen har rätt till en bra uppväxt, en bra skolgång ochtrygghet i sin närmaste omgivning. Då vill jag kommain på några ord om livskvalitet i den nya tekniken. Vihar ännu inte fått någon etik på IT-området. Jag tän-ker närmast på de många exempel på barnporr som nusprids över hela jorden via Internet. Där måste vi setill att med en etisk debatt trycka ut snuskspridarnafrån nätet, så att våra barn kan använda den nya tekni-ken utan att vi känner oro för att de skall behöva ta tillsig alla de snuskigheter som sprids där. Det ärmöjligt att det inte går att införa en censur, därför attdet kanske är tekniskt omöjligt och därför att vi vär-nar om det fria ordet. Men vi som värnar om den nyatekniken måste se till att det blir en bra möjlighet förvåra barn att lära sig datorer. Vi måste veta att de kangå in på hemsidor och servrar utan att hittade här otäcka sidorna som vi vill ha bort. Där har viett ansvar som vuxna människor och även som politi-ker.Det skall alltså vara gôtt att leva för alla männi-skor, som jag har försökt att prata om. Det handlar omrättvisa och solidaritet, inte minst att vi skall stå uppför rätten till jobb för kvinnor och för att barnen skallfå en bra uppfostran.Anf. 113 PER ():Fru talman! Det här har varit en spännande debatt,även om många av dem som har varit uppe i debattenhar tyckt att det mesta är bra och att det enda sombehöver ändras är ett litet ord här eller ett litet beslutdär. Ytterst få, förutom några av mina partikamrater,har ägnat tid åt de större strukturfrågorna.Vad jag tror är på väg att hända och vad jag tyckeratt jag ser bevis för är att projektet med densocialistiska välfärdsstaten, dvs. där staten skulle göraallting i samhället - många tror t.o.m. att stat ochsamhälle är samma sak - håller på att haverera. Underde har statens kaka i samhället vuxit,medan marknaderna och gemenskaperna har trängtsundan. På det här sättet har det civila samhälletträngts undan och staten vuxit.Man har höjt skatterna, tagit av människor meroch mer av pengarna. betalar en låginkomsttaga-re och en medelinkomsttagare av sininkomst i olika typer av skatter och genom andratvångsartade sätt att få in pengar. får de intelängre tillbaka det de kanske fick tillbaka för 10, 20eller . De är klämda åtminstone från trehåll. För det första blir de av av sin in-komst så att de inte kan leva på sin egen lön, än mind-re försörja sin familj. För det andra ser de hur kvalite-ten på det de trodde att staten skulle ta hand om iolika typer av produktionssystem - skola, barnom-sorg, äldreomsorg osv. - blir sämre och sämre ochtunnare och tunnare. För det tredje - och det är kan-ske det största problemet - trodde väldigt många avvåra invånare på allvar att det kollektiva sparandet iform av ATP skulle göra att de själva inte behövdespara någonting.Här har vi nu en generation som kanske inte harsparat någonting och som ser hur den sakta men sä-kert får mindre och mindre och hur hela systemet ärpå väg att haverera. Därför, fru talman, är det hög tidatt jobba snabbare med den pensionsöverenskommel-se som vi har, så att vi snabbt kan få ett hållbart sys-tem för våra pensioner.Fru talman! Stat och samhälle är inte samma sak.Samhället är väldigt mycket större. Vi måste åter setill att vi får en balans i samhället så att statens rollminskar och det civila samhällets roll ökar. Om vi villförbättra det på så sätt att marknaderna skall fungerabättre skall vi se till att alla statliga och kommunalaföretag säljs ut. Företagande sköts bäst på en frimarknad. Därmed inte sagt att denna marknad äroreglerad, utan det skall vara en väl fungerande kon-kurrensneutral marknad.Kanske ännu viktigare är att vi måste föra väldigtmycket av det ansvar som ligger hos staten till-baka till gemenskaperna. Gemenskaperna är den delav samhället som har minskat allra mest. När jag harskolpresentationer är det faktiskt ytterst få av skolele-verna som över huvud taget vet vad en gemenskap är.Först när jag börjar prata om scouterna, Röda korset,och kanske t.o.m. facket förstår de vad en ge-menskap är. Då förstår de också att den kanske vikti-gaste av alla gemenskaper är familjen.Vi måste låta staten göra litet mindre. Vi måstelåta nya saker växa fram. Under den förra mandatpe-rioden skedde väldigt mycket positivt. Vi såg ett stortantal friskolor växa upp. Vi såg ett stort antal fridagisväxa upp. Vi såg hur människor återigen engageradesig i sin vardag, var med och var aktiva i denna var-dag och inte bara lämnade sina barn påmorgonen och hämtade ut dem på kväl-len. Det är vad jag kallar livskvalitet: att man på olikasätt, under olika delar av sitt liv, får vara mera medsina barn. Jag håller med om att vi har ett samhälle där det är väldigt svårt att hinnamed allt.Det välfärdssamhälle som vi vill ha ger dessutom,i och med att stat, kommun och landsting ägnar sig åtsina huvuduppgifter och inte åt all möjlig annan verk-samhet, stora möjligheter till att sänka skatten. Omman får behålla 50 eller av det man tjänar harman en betydligt större möjlighet att råda över sitt livoch se till att man får sköta det livsprojekt som mansjälv, ens familj eller ens omgivning är involverad i sålänge man kan men med så litet pekpinnar från olikatyper av politiker som möjligt.Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag reagerar när Per säger attmånga trodde att staten skulle kunna ha god kvalitet ibarnomsorg, vård osv. Det håller jag med om: Mångahar den uppfattningen. Men Per Bills recept är juprecis det motsatta, nämligen att dra ned ytterligare påpengarna till landsting och kommuner. Det har Mode-raterna lagt fram förslag om i riksdagsmotioner.Per slår sig för bröstet och säger att under denförra mandatperioden blev folk friare och gjordemera. Det var just som bl.a. Mo-deraterna såg till att vi skaffade oss ett sådant budge-tunderskott att människor kände en oerhörd vanmakt.Det var just . Att vi nu försökerdra oss ur den vanmakten och att vi skall låta männi-skor få tillbaka sin livsglädje och livskvalitet är detsom är det ansvarskännande i den politik som vi nubedriver.Anf. 115 PER () replik:Fru talman! Jag hade hoppats att vi som är litetyngre inte skulle behöva hålla på med pratet om förramandatperioden hit och förra mandatperioden dit. Detär stora strukturella problem som harlett oss dit där vi är . Det är inte en elak regeringen viss dag och en god regering en annan dag som göratt det ser ut som det gör i dag.Jag skulle vilja illustrera vad jag menar med Gö-ran fiktiva . Om hanverkligen ville satsa de här pengarna - som jag intetror finns - på vård och skola, skulle han väl inte sättadem rakt in i offentlig sektor, dvs. Då skulle man väl hitta ett förfarande somgjorde att dessa 10 miljarder användes till så mycketbra utbildning, så mycket bra vård och så mycket braäldreomsorg som möjligt, oavsett om den är statlig,, bedrivs inom ett kooperativ eller är pri-vat? Däri ligger skillnaden.Anf. 116 () replik:Fru talman! Det var faktiskt inte jag som börjadehänvisa till den förra mandatperioden. Det var PerBill som gjorde det i sitt anförande, och det var detjag reagerade över. Jag gjorde inte denna hänvisning imitt anförande.Jag tror nämligen att vi skall kunna komma ur dethär på ett bra sätt. Vi skall ta oss ur det låneberoendesom vi nu har och som vi håller på att ta oss ur. Denvanmakt som många människor känner skall brytas.Vi skall ge tillbaka en vardagsmakt. Vi skall känna attvi kan engagera oss på våra barns daghem osv. Jagkan stödja kooperativ och föreningar som driver dag-hem och sådana bra exempel. Men vi måste också setill att vi behåller kvaliteten på sjukvård, åldringsvårdoch utbildning för våra barn.Det är därför jag reagerar så starkt mot att Per Billinte vill använda ett bra instrument, vilket skattein-strumentet faktiskt är. Det är ett sätt att fördela mellanmänniskor här i samhället.Anf. 117 PER () replik:Fru talman! Det är en märklig myt, detta som harspritt sig, att en regering bara kan göra en sak i taget.Jag läste en valbroschyr som sade: Redan från förstadagen skall vi socialdemokrater sätta nya jobb i fokus.Vi skall göra allt för att se tillatt vi får fler jobb och minskar arbetslösheten.Nu får man i stället höra: Först måste vi se till attvi höjer skatten mycket och att vi drar ned på viktigstatlig och verksamhet, så att vi får bud-getbalans. Först därefter skall vi sätta i gång och setill att skapa nya arbeten.Det går faktiskt, fru talman, att göra två och t.o.m.flera saker samtidigt.Anf. 118 () replik:Fru talman! Med anledning av tidigarerepliker och hans anförande skulle jag vilja ställa ettpar frågor.Anser Per att alla, inte bara den som harpengar att agera på marknaden med, skall kunna varamed och påverka våra i sanning gemensamma livsbe-tingelser? Jag tänker på vår miljö, rent vatten, luft ochmat. Om svaret är ja på den frågan - och det bordedet ju vara, särskilt i ett internationellt perspektiv - ärdet i så fall politiken som Per tänker på som red-skap för just detta? Finns det några andra sätt att lösadet demokratiska dilemma som i varje fall jag tyckerbestår i att både ekonomiska resurser, kunskap ochmakt är så ojämnt fördelade mellan oss människor?Det handlar ju inte, Per , om politiska pekpinnartill våra medmänniskor från det här huset. Det handlarom så likvärdiga möjligheter som möjligt att vara medoch besluta om det som är vårt gemensamma.Anf. 119 PER () replik:Fru talman! Svaret på första frågaär helt klart ja.Svaret på nästa fråga är att vi individer, oavsettom vi är fattiga eller rika eller medelklass, varje daggör ett stort antal val, och jag tror att det mycketsnabbare än många politiska beslut har gjort att vi haren mycket bättre miljö än vi hade för 5, 10 och15 år sedan.Jag betalar t.ex. gärna ett par kronor extra för attfå ekologiska tomater, och jag betalar gärna någon tiaextra för att få fläskfilé som kommer från en lyckliggris i stället för en gris som har bott i en stia och varitbunden hela tiden.Jag vet att fler gör detta, oavsett om de är rika el-ler fattiga. Därmed inte sagt, fru talman, att det inte ärviktigt att staten också har en miljöpolitik och tuffaregler.Anf. 120 () replik:Fru talman! Det är bra om de yngre moderaternahar en något mer resonerande hållning i olika frågor.Vi måste komma upp ur de gamla skyttegravarna.Men då måste vi också se att här finns behov av ettsamspel mellan politiken och marknaden, ett samspelsom är grunden i en demokrati för att vi skall få tillstånd en utveckling, ett samspel som gör att allamänniskor, inte bara de som har ekonomiska resurseratt spela med på denna marknad, stora eller små,känner att också deras röster kan bli hörda och attderas vilja betyder någonting. Annars gräver vi nedoss ännu längre i en situation där motsättningarna blirstörre och större.Jag tyckte att Per både i sina repliker och i sitthuvudanförande betonade marknadens välsignelse imycket hög grad. Den behöver styras.Anf. 121 PER () replik:Fru talman! Jag är inte bara politiker utan ocksåfil.kand. i biologi, dessutom i grönbiologi med ganskamycket ekologi.Jag kan hålla med om i stort settdet mesta.Jag tycker att den typ av regler som staten skallägna sig åt är den typ av regler som jag såg under dentid när jag bodde i . Där sade man så här:Om fem år skall följande saker ha blivit så här mycketbättre, och skall följande saker ha blivit såhär mycket bättre. Man lade långa, tydliga linjer förhur man skulle minska nedsmutsningen av luften ochhur man skulle få olika typer av saker att fungerabättre.I tenderar vi tyvärr att göra det litet förlätt och att ta till för mycket slagordspolitik. I detproblemet kan vi säkert vara delaktiga allihop.Anf. 122 ():Fru talman! Jag vill under ru-briken En hållbar samhällsutveckling på längre siktbegränsa mig till att diskutera utbildning, i allmänhetoch i synnerhet.Jag är övertygad om att en hållbar samhällsut-veckling på förutsätter ekologisk balans,regional balans, grundtrygghet och delaktighet. I dettahållbara samhälle finns mycket få färdiga lös-ningar. Utveckling, utbildning, samarbete och flexi-bilitet kommer att vara några av de nödvändiga in-strumenten i det hållbara samhället, som med nöd-vändighet, enligt min mening, måste vara ett decent-raliserat samhälle, där olika resurser och där allasresurser tas till vara i ett brett och flexibelt arbets-,närings- och samhällsliv. Det måste vara ett samhälledär olikheter respekteras och kompletterar varandratill en hållbar helhet.Dagens samhälle och morgondagens samhällekräver mycket utbildning, mycket forskning, mångahögskole- och spetsutbildade, men det kommer ocksåatt kräva mycket mer av återkommande utbildning,varvad utbildning, flexibel utbildning, utbildning isamverkan - ett livslångt lärande; utbildning för alla.Men bl.a. mina erfarenhet som lära-re och skolledare styrker mig i mitt påstående att vi idagens utbildningssystem inte förmår tillgodose allavåra ungdomars skiftande anlag, intressen och förut-sättningar. Jo, bl.a. därför att det sedan tidigt1970-tal har förekommit en viss övervärdering avteoretiska studier, medan de mera praktiska studiernahar nedvärderats.Vi människor utvecklas, tack och lov, i olika taktoch i olika riktningar, och inte minst gäller detta un-der ungdomsåren. Differensen mellan de elever somlämnar årskurs nio i är betydande. Anla-gen, förutsättningarna och intressena är skiftande,men de är för mig lika mycket värda. Det betyder attutbildningssystemet efter måste kunnaerbjuda alla en möjlighet till adekvat utbildning. Jagpåstår att så inte är fallet i dag.En varvad utbildning där teori och praktik förut-sätter varandra är för många, men inte alla, oftast denbästa grunden i ett livslångt lärande och för en plats iarbetslivet.I dag står alltför många ungdomar utanför arbets-livet efter gymnasieskolan, mycket beroende på att devalt fel utbildning eller inte fått den kontakt medarbetslivet som är nödvändig för en ung människa. Enväl upplagd och planerad lärlingsutbildning bör kunnavara en effektiv bro mellan många ungdomar ocharbetslivet/näringslivet. En sådan utbildning utnyttjasinte och är ofta, för såväl elever som för föräld-rar, en närmast okänd variant. Varför vet jag inte medsäkerhet, men jag tror att det har med marknadsföring,status och övertro på enbart teoretiska studier att göra.I dag vet vi, även genom forskningen, att bäggehjärnhalvorna behövs, som komplement till varandraoch som en förutsättning för den hela individen. Iandra länder, som exempelvis , ,, , och , ärlärlingsutbildningen officiellt accepterad och ingårsom ett naturligt led i landets utbildningsväsende.Även om uppbyggnaden av utbildningen i dessaländer ser något olika ut är följande faktorer gemen-samma:- utbildningen börjar efter eller i anslutning tillfullgjord grundskoleutbildning,- teori och praktik varvas alltid,- utbildningsanordnaren och näringslivet samverkar,- utbildningen är som regel fyraårig,- eleverna kan välja mellan ett mycket stort antalyrken/inriktningar,- omfattningen på lärlingsutbildningen är relativtstor, exempelvis i 17 000 platser ,- lärlingsutbildningen skall medverka till att geeleverna en väg in i yrkeslivet.Jag menar att det nu även i vårt land är dags attofficiellt erkänna lärlingsutbildningen och att satsa påen bred och mångfasetterad sådan utbildning, förindividens men också för arbetsmarknadens och fördet hållbara samhällets skull.Olika varianter av lärlingsutbildning pågår ochplaneras i landet. Näringslivet har vid åtskilliga tillfäl-len uttalat sig positivt, och jag förutsätter att det bordefinnas ett visst intresse även från vår regering att isamverkan diskutera morgondagens flexibla och olikautbildningsformer i ett snabbt föränderligt samhälle -ett samhälle där allas olika anlag, intressen och förut-sättningar, så långt möjligt, tillgodoses och tas tillvara.Tyvärr har utbildningsministern gått hem, så detfår vi diskutera senare.Även om flexibilitet är, och kommer att vara, ettnyckelbegrepp i det hållbara samhället tror jag att enåterskapad lärlingsutbildning bör vila på vissa grund-stenar, varav följande, enligt min mening, är de vikti-gaste:- teori och praktik skall varvas- utbildningen får inte begränsa individens möjlig-het vare sig till vidare studier eller till rörlighet iarbetslivet- utbildningen skall ske i samarbete och samverkanmellan utbildningsanordnare och arbetsliv- utbildningstiden bör vara tre , där teoretiskoch arbetsplatsförlagd yrkes- och hantverksut-bildning varvas- utbildningssystemet skall innehålla ett brett ochstort antal yrken/inriktningar.Med denna inriktning på lärlingsutbildningen -eller om det skall kallas något annat - skapas fleramöjligheter att tillgodose, utveckla och ta till varamänniskors olika anlag, intressen, förutsättningar,begåvningar och möjligheter.Utbildningen kommer också att medverka till attfler ungdomar får en naturlig kontakt med arbetslivetoch därmed också en fastare fot i tillvaron. Arbetslös-het är ett gissel för alla som drabbas men alldelesspeciellt för en ung människa i början av sin aktivamedborgartid.Jag förutsätter och hoppas, fru talman, att rege-ringen och berörda departement, bl.a. mot bakgrundav de många signaler som kommer också frånandra håll i denna fråga, tar till sig råden och mycketsnart initierar en bred diskussion och ett samarbetesyftande till en återskapad/nyskapad flexibel lär-lingsutbildning. En sådan kan vara ett bidrag i denflora av åtgärder som fordras för att skapa ett hållbartsamhälle - ett samhälle för alla, med livskvalitet.Anf. 123 Tredje vice talman ():Fru talman! En vision om hursvenskt näringsliv kommer att gestalta sig om 20-30år måste ta sin utgångspunkt i hur klimatet kommer attse ut för de människor som skall vara drivkraftenbakom morgondagens företag - de innovatörer ochentreprenörer som skall starta och utveckla nya Erics-son, nya och nya Hennes & Mauritz.Och lika viktigt är klimatet för de människor somskall utveckla den flora av småföretag som aldrigkommer i närheten av börslistorna men är en nöd-vändig förutsättning inte minst för de större, etablera-de företagen.Fru talman! Det finns ett antal ödesfrågor: Kom-mer de ungdomar som har påbörjat sin vand-ring genom skolsystemet att finna det meningsfullt attskaffa sig en kvalificerad utbildning? Kommer det attlöna sig?Kommer vi då, runt 2020, att ha ett skattesystemsom gör att det lönar sig att satsa tid och engagemangoch att ta ekonomiska risker för att utveckla en af-färsidé i en egen verksamhet?Kommer den offentliga sektorn att öppnas upp förprivata initiativ och attrahera en ny grupp av ent-reprenörer?Kommer hinder i form av regleringar, byråkratioch de föråldrade inslagen i arbetsrätten att röjasundan?Kommer att fullt ut vara en del av det vi-dareutvecklade europeiska samarbetet, så att den somvill pröva sin affärsidé på en större marknad har likastora chanser att lyckas om hon gör det med Sverigesom bas som om hon utvecklar företaget i ?Kommer det att finnas ett fungerande system förriskkapitalförsörjningen, så att vägen från idé tillproduktion inte behöver sluta i eller i ?Fru talman! Mitt sätt att formulera frågeställning-arna ger en klar fingervisning om hur villskapa gynnsamma förutsättningar för svenskt nä-ringsliv, sett i ett vidare perspektiv. På utbildningsom-rådet krävs t.ex. insatser för att ge människor bredasåväl som specialiserade kunskaper och färdigheter,men framför allt möjligheter att inhämta nya kunska-per när villkoren ändras och tekniken utvecklas.Skattesystemet måste ändras, så att de välstånds-bildande krafterna vårdas, inte motarbetas. Politikenskall präglas av förståelse för de motiv som drivermänniskor och företag att utvecklas.Fru talman! Mycket kommer att vara annorlundaför den entreprenör som är verksam 2020. Vissa vik-tiga förändringar ser vi starten på redan nu.Skillnaden mellan industri och tjänsteföretagkommer att bli allt mindre. 2020 kommer den upp-delningen att kännas lika konstlad som avlägsen. Mestlyckosamma kommer de företag att vara som lyckatsintegrera hög kompetens på tjänsteområdet med in-dustriell produktion.År 2020 är det inte mycket kvar från MargaretaWinbergs tid i . Lö-nebildning och anställningsförhållanden är anpassadetill helt nya förutsättningar. De stelbenta reglernas tidär förbi. Politikerna bestämmer mindre och de berör-da människorna - företagarna och deras medarbetare- desto mer. Att arbetstider är flexibla uppfattas somsjälvklart. När och var man arbetar kommer manöverens om med sin arbetsgivare eller uppdragsgiva-re. Många jobbar hemma på distans, påarbetsplatsen, och man varvar anställningar med kon-trakterade uppdrag.Konkurrensen kommer att vara effektivare år 2020inte bara på grund av frihandel och tryck utifrån.Också här hemma kommer de marknader som i dagdomineras av några få företag att ha öppnats upp. Detgäller inte minst på de områden som dominerasav våra före detta affärsdrivande verk. I den offentligasektorn har privata entreprenörer fått möjlighet attverka på konkurrensneutrala villkor till gagn för val-frihet och effektivitet.År 2020 har IT-utvecklingen förenklat människorsvardag. Möjligheterna att arbeta, studera och delta isamhällsdebatten på distans frigör tid - något somutnyttjas inte minst av småbarnsföräldrarna.Många företag är nätverksbaserade. De gamla hie-rarkiska och formella strukturerna har ersatts avmänniskor som väljer att jobba med projekt i löstsammansatta och flexibla nätverk. Fler fortsätter attverka och leva i sin hembygd. De slipper flytta tillstorstäderna för att få jobb, och de upplever en heltannan valfrihet och kvalitet.Fru talman! näringsminister talar ochhandlar som om företag etableras och utvecklas utanföretagare. Detta är i själva verket det grundläggandefelet i socialdemokratisk näringspolitik. Är 2020kommer det synsättet att vara hopplöstförlegat, och det är åtskilliga år sedan ansvarigt stats-råd hade beteckningen socialdemokrat.Anf. 124 ():Fru talman! Vården är den fråga som de flesta pri-oriterar mycket högt. Det har ett flertal undersökning-ar visat. Om vi skall skapa ett samhälle med en håll-bar utveckling på lång sikt måste vi också debatteravården och ändra på den kurs som vi nu har, annarskommer vårdskutan att haverera.Som det ser ut nu har vi inte en hållbar utvecklingpå vårdsidan. Det är riksdag och regering som harskapat denna ohållbara utveckling. Man har sagt attdet samhällsekonomiska läget tvingat fram minsk-ningen av det generella statsbidraget till landsting ochkommuner.Statens minskade bidrag till landsting och kom-muner har hållit i gång besparingskarusellen underflera år. Från början fanns det ett utrymme att sparaoch effektivisera, men har vården passe-rat smärtgränsen. slås bra verksamhet sönder närman på vissa ställen genomför, som jag ser det, vett-lösa besparingar. Många landstingspolitiker verkar hadrabbats av någon sorts besparingsmani och ser intevad de håller på och ställer till med.För ett par dagar sedan talade jag med en mycketsvårt sjuk kvinna som ligger på sjukhus i mitt län - iGävleborgs län. Hon talade om att hon tyckte attpersonalen var underbar. De gör ett bra jobb, men dehinner inte göra allt de skall, för de är för få. Det härär någonting som jag ofta har hört.