prot · GK09109 · 1997-05-28 00:00:00 — Ett av de stora pro-blemen är att det börjar bli alltfler jägare sombor i storstaden och som egentligen bara är ute i sko-gen när de skall skjuta på någonting. Det börjar bli ensorts storstadsjägare, som egentligen inte har någonriktig känsla för vad de hanterar och gör. Jag anser attdet är ett mycket stort problem.Jag bor själv på landsbygden och har alltid varitute mycket i natur och mark, och jag känner mångajägare. Men jag börjar upptäcka att det under de se-naste 10-15 åren har kommit en ny kategori jägare,som talar ett annat språk. De diskuterar t.ex. skottill-fällen - någonting som är mycket märkligt.Naturvårdsverket slår fast i sin aktionsplan förbiologisk mångfald att vi bör ha ett miljökvalitetsmålför jakten. Man föreslår denna lydelse: Jakt i Sverigefår bedrivas om den är motiverad ur antingen en nyt-toaspekt eller en skadeaspekt, om det kan ske på ettsätt så att den biologiska mångfalden upprätthålls ochgynnas.På förmiddagen frågade jag om det här var nå-gonting som regeringspartiet ställer upp på. Jag ficktyvärr inget svar, så jag upprepar min fråga, i det härfallet till : Är det här ett mål somregeringen tycker att vi kan anta för jakten?I morse hanterade vi också en fråga om en ändringi 5 § jaktlagen, där vi nu skriver att den skyddsjaktsom bedrivs i bara skall bedrivas om proble-men inte kan lösas på annat sätt. Förutsättningen föratt det här skall bli verklighet är att jaktförordningenändras. I jaktförordningen finns det en mängdarter som jagas och som man inte alls har tittat påandra möjligheter till lösning för. Det kan vara före-byggande syfte, om det behövs, om det kan tillfreds-ställa viltvården, osv. Vi menar att man måste se överden lagstiftningen.Jag tror att vi kommer att få se ett allt större mot-stånd i samhället mot jakt. Jag tycker därför att det ärviktigt att vi diskuterar jakten seriöst och ser tillatt de jaktformer som kanske inte är nödvändiga sor-teras ut. Förutsättningen för att få en acceptans för enjakt är t.ex. att vi inte bedriver jakt under den tidennär djuren har ungar eller när fåglarna häckar. Viskall alltså se till att jakttiden inte är etiskt oförsvar-bar. Så är det tyvärr i dag.Vi måste också ställa frågan: Varför skall vi jaga?Man kan ställa sig den frågan när det gäller en art somenkelbeckasinen. Varför skall vi jaga enkelbeckasin?Det finns egentligen inget köttvärde i den och absolutinga skadeaspekter. Är det nödvändigt att jaga justden arten?På samma sätt kan man fråga sig: Varför skall vijaga gråsparv? Varför skall vi ha skyddsjakt året runtpå gråsparv? Det är en art som klart har gått tillbaka.Den är mycket ovanligare än gulsparv, bofink, löv-sångare och en mängd arter som vi inte har jakt på.Varför skall vi då ha jakt på den?Det är viktigt att ställa den frågan. Från jägarsidanborde man också acceptera att det plockas bort arterur listan för vilka som får jagas, just därför att det intelängre finns något motiv till jakt.Vi kan konstatera att arterna i utsätts förett rejält tryck, inte bara från jakten utan framför alltockså från miljöförstöringen. Men det är svårt attkomma till rätta med mycket av det trycket, t.ex.försurningen. Många arter försvinner, t.ex. enkel-beckasinen, utan att vi kan förklara varför. Därför ärdet ännu viktigare att se till att jakten inte läggs somlök på laxen på de arter som vi kan se uppenbarligenhar det besvärligt i miljön just nu.Från Jägareförbundet hör man ofta när man villbörja diskutera jakten att jägarna inte vill bli av medett enda skottillfälle. Det är en argumentation som jaghar hört . Det är en mycket märkligargumentation, och den är både absurd och obegrip-lig. Jakten får aldrig bli ett utövande av , dvs. attskjuta prick på levande föremål. Jakten måste varanågot annat.Den jakt som pratar om, t.ex. älgjaktoch jakt efter rådjur, är en jakt som jag tror att deallra flesta svenskar har full acceptans för. Men närman börjar diskutera jakt på småfågel uppkommerfrågetecknen, och då börjar många ifrågasätta jägar-nas motiv.Jag tycker att jägarna borde vara de första somjobbar för en revidering av jaktförordningen, att se tillatt den blir modern och se till att ta bort sådant sominte längre har en allmän acceptans. Annars kommerjägarna att ha svårt att få förståelse för jakten i fram-tiden.Det är också oerhört viktigt att jordbruksministerninser att jägarna inte är de enda som utnyttjar naturenoch det vilda, utan att vi alltså är dubbelt så mångasom är organiserade i miljö- och naturorganisationer.Det är viktigt att jordbruksministern ser till det all-männa bästa och inte lyfter särintresset.Det är också viktigt när man tillsätter en jaktut-redning att den andra sidan, dvs. naturvården, finnsmed som representant, för att vara med och diskutera.Jägarna äger inte det vilda i skogen - det är någontingsom vi alla skall förvalta till kommande generationer.I den jaktutredning som finns är varken na-tur- eller miljöorganisationer representerade. Det ärmycket märkligt och mycket underligt. Regeringenborde verkligen se till att ändra på det. Jag anser atten jaktutredning annars inte kan bli seriös och inteheller riktigt tillförlitlig.I det här betänkandet har vi tagit upp en mängdfrågor som handlar om många arter, och jag skall kortkommentera några av dem.Vi har tagit upp en del arter där vi anser att deallmänna principer som jag har redovisat inte stämmermed verkligheten. Vi anser alltså att det inte skallförekomma någon jakt under häckningstid. Man skallinte ta risken med en jakt när det kan finnas ungarsom är beroende av föräldrarna. Ungarna lämnas dåhelt plötsligt utan föräldrar när dessa har skjutits.Jakten skall ligga utanför häckningstid.Bland de många arter för vilka vi diskuterar jaktunder häckningstid finns morkullan. Där börjar jord-bruksministern , på uppmaning av Jägareförbun-det - dvs. en enskild organisation - se över om viskall ha jakt under häckningstid igen. Man kan ställafrågan om vi skall ha jakt -sommarjakten försvann ju i maj 1995.Då skall vi också tillåta att jägarna får släppahundar lösa i skogen. Vad händer om en hund hittaren morkullehona som ligger och trycker på sina äggeller ungar? Säger hunden "oj, den skall jag inte ta"och letar vidare efter den fågel som är skjuten? Dettror inte jag, och inte heller många jägare. Jag harpratat med många jägare, som säger att hunden natur-ligtvis inte väljer på det sättet.Det är inte seriöst att jaga under häcknings- ochparningstid. Det står också mycket klart uttryckt i detfågeldirektiv som har antagit.Det är flera arter som det är jakt på under häck-ningstid, t.ex. gråsparv och pilfink men även stare,björktrast, korp osv. Det kallas skyddsjakt. I många fall finns det ingenting som motive-rar en skyddsjakt, eftersom den skall vara förebyg-gande.Det finns heller ingen anledning att ha jakt påfåglar då de inte ens kan lyfta från vat-tenytan. En sådan jakt har vi faktiskt i fjällen. Vi harjakt på både alfågel, svärta, sjöorre, vigg och knipaunder den tid då honan ruggar och ungarna inte ärflygga. Det kan knappast anses etiskt motiverat. I detfallet ligger jakttiden där den ligger just därför vill börja jakten med jakten på ripa.Det är en mycket dålig motivering för att låta jaktenbörja den 25 augusti.De här fåglarna beter sig dessutom så att när dekänner sig hotade går de ut på fritt vatten. Det kanman säga är att skjuta på lättfångad fågel. Det är inteetiskt försvarbart, anser jag, att ha på fågel sominte ens kan flytta sig och på så små ungar.Jag nämnde också enkelbeckasin. Vi kan se attarten har minskat med en tredjedel . Dethär har uppmärksammats också i EU. Vi vet intevarför enkelbeckasinen försvinner. Det har tidigarevarit en vanlig art. Men vi kan se att den minskarradikalt.Då tycker jag att det borde vara motiverat att säga:Okej, om vi ser att det finns ett tryck på arten skall vinaturligtvis ta bort jakten under för att sevad som händer. Det finns ingen anledning att ha ettytterligare tryck som egentligen inte är försvarbart.Jag anser inte heller att det är försvarbart att hajakt på rödlistade arter, dvs. sådana som är hotade.Det har vi. Vi har jakt på stjärtand och på sädgås. Avstjärtand finns det mycket få individer. Skälet till attdet bedrivs jakt är att många hävdar att stjärtand är såsvår att skilja från gräsand. Är det då motiverat attsäga: Vi skjuter bort de stjärtänder vi har därföratt jägarna inte kan skilja mellan dem och gräsänder?Det kan naturligtvis inte vara ett vettigt skäl. Jä-garna skall naturligtvis vara så kunniga att de kanskilja arter som stjärtand och gräsand åt. Annars skallman kanske jaga något annat, t.ex. älg. Älgar är inteså svåra att känna igen.Också jakt på och ekorre ifrågasätter vi.På dem bedrivs också skyddsjakt året runt. Det äralltså tillåtet i att skjuta hermeliner och ekor-rar då honan har ungar i boet. Sedan fårde väl svälta ihjäl.Jag har svårt att se något motiv över huvud tagettill att ha en sådan skyddsjakt. Jag har egentligen svårtatt se något motiv till att ha jakt på i dag.Det är ett djur som lever framför allt på sork. Tidigarehade vi jakt på därför att man gjorde tjusigahermelinbrämar till adel och kungligheter. Men sådanjakt förekommer inte . Det är alltså en jakt somvi borde se över.I betänkandet har vi också en reservation somhandlar just om administrationen av jaktfrågor. Förrhade även något slags halvtmyndighetsansvar och fick pengar från staten för attha hand om naturvården. Det tog man bort, och sedaninrättade man . Man ansågnämligen att en organisation som Naturskyddsföre-ningen inte skulle ha ett myndighetsansvar. En frivil-lig organisation skall finnas utanför den statliga sfä-ren.På samma sätt borde det vara med jakten. Detfinns mängder av situationer där jägare skall försvarajägare och där jägare hamnar i dubbla roller. Därförborde Jägareförbundets situation radikalt förändras.Det finns ingen anledning att Svenska jägareförbundetskall få 46 miljoner av staten för att vara någon sortshalv myndighet som skall svara för jakten på mångaolika nivåer.På samma sätt som man har rensat när det gällernaturvården borde man rensa när det gäller jakten.Naturligtivs vore det betydligt bättre att inrätta enmodern och självständig organisation som med storintegritet ser över jaktfrågorna och som står översärintresset.Jag tycker att det är något som måste komma tillom vi menar allvar med diskussionen om biologiskmångfald. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 9.Vi har också ett långt särskilt yttrande som hand-lar om småviltsjakten. Från sida är vimycket kritiska till hur den inrättades. I den som kom 1996 och som heter Demokrati ochledarskap kritiseras i mycket skarpa ordalag hur inrät-tandet av småviltsjakten gick till. Där framhålls inte alls tog hänsyn till det allmänna intresset, gick jägarnas ärenden. Rapporten är mycketkritisk. Det är alltså självständig rapport.Vi menar att småviltsjakten måste omvärderas. Såsom den bedrivs hotar den de andra arter somvill leva på ripa - jaktfalk, fjällabb, blå kärrhök, her-melin, fjälluggla, kungsörn t.ex. Vi borde få en eko-logiskt anpassad jakt, en jakt som ser till att ripbe-ståndet kan bestå framöver. Vi har ett långt särskiltyttrande, där vi tar upp hur en sådan jakt skulle kunnautformas.Inför behandlingen av det här ärendet blev jord-bruksutskottet uppvaktat av ett antal herrar som ärmycket kunniga i de här frågorna och som ville stödjavår motion. Det tycker jag var oerhört positivt.Men motionen har fått en mycket allmän behand-ling. Därför har jag bifogat ett långt särskilt yttrandedär jag visar vad vi vill. Man säger att man håller påatt utreda den här frågan. Men ta då med det här för-slaget! Det finns ju så många som är kunniga somverkligen anser att det här är ett riktigt förslag.Vi skriver att vi vill ha en begränsning av jaktom-rådets storlek. Vi vill att uttaget aldrig skall vara merän av populationen för att det skall finnas ut-rymme även för t.ex. jaktfalk och de andra predato-rerna som lever på ripa. Vi vill att det skall finnasområden där man inte jagar, refugier där ripan kanfinnas kvar och som kan vara ett referensområde. Därkan vi se om jakten påverkar på något sätt som vikanske inte vill.Vi anser att jakttrycket skall anpassas tillantalet ripor som finns . Man måste först in-ventera för att se vilket jakttryck ripbeståndet klarar,och sedan bestämmer man jakttrycket.Vi menar att jakttiden måste senareläggas. I dagbedrivs jakt på ripa i fjällen på icke utvuxna kyck-lingar. Det är dessutom mycket olyckligt att ha jakt-start , eftersom börjar sin jaktsenare och jakttrycket just den , när ungar-na är små, är mycket högt. Vi menar att jakttiden skallläggas och att den skall avslutas se-nast den 31 januari.Vi menar också att det skall finnas en begränsningför hur mycket man får skjuta - vad vi kan kalla fören bag limit.Jag menar att med tanke på den uppvaktning vihade i utskottet, som visar att det finns en stor accep-tans från naturvårdens sida och från KSLA - somalltså uppvaktade oss - borde hanteringen av motio-nen ha blivit bättre.Fru talman! Jag ställer mig naturligtvis bakom allaandra reservationer vi har i betänkandet - det är flerastycken - men för tids vinnande yrkar jag bara bifalltill reservation nr 9.AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.Anf. 143 ():Herr talman! I detta betänkande behandlas ett parmotionskrav från . Som vanligt villjag påminna om att vi kristdemokrater, eftersom viinte har en ordinarie ledamot i jordbruksutskottet, fårlägga fram våra yrkanden här i kammaren och ävengöra röstförklaringar beträffande reservationer.Vårt första krav handlar om den statliga administ-rationen av jakten. Utskottet beskriver mycket tydligtproblem med nuvarande ordning. Därför arbetar enutredning med frågan. håller i denutredningen. Jag citerar ur betänkandet: "Enligt di-rektiven" - till sittande utredning - "finns det skäl attse över ansvarsfördelningen mellan myndigheternaoch jägarorganisationerna liksom mellan organisatio-nerna. "I betänkandet redogörs också för Statskontoretsoch uppfattning: "Statskontoretanför att uppdraget av harbeskrivits som en myndighetsuppgift. Denna uppgifthar emellertid inte stöd i lag eller förordning och harinte preciserats av statsmakterna på något annat sätt. "egen bedömning är att detkrävs förändringar i gällande ordning. Det står så här ibetänkandet: "Verket anför att vad som också börbeaktas och som inte har kommit fram i Statskontoretsutredning är att har haftvissa svårigheter med sin dubbla roll - - -." Vad jaghär citerar är faktiskt ganska skarpa skrivningar sombör leda till en förändring.Efter att ha hört redovisa läget i sin utredning på just den härpunkten ser jag fram emot hennes förslag och hoppasatt de uppfyller intentionerna i vårt motionskrav, såatt det blir en tydlig rågång vad gäller den statligajaktadministrationen och de uppgifter som som ideell organisation har. Jag hardärför inget yrkande på den här punkten. Vad gällerreservation 9 kommer vi att avstå från att yrka något,eftersom ansatsen där är en annan än vår vad gällermotiven för en annan tingens ordning i fråga om jak-tadministrationen.Den andra delen i vår motion rör älgjakten och ärföranledd av förslag från Svenska Jägareförbundetsom inte kan uppfattas som något annat än en nyattack mot markägare och jaktarrendatorer med småjaktmarker. Frågan är: Varför vill man återigen förafram förslag för att komma åt de jägare som årligenfäller ca 4 000 älgar, när det totala antalet fällda älgarhandlar om 90 000? Varför lägger man ned så mycketkraft och varför visar man en sådan frenesi när detgäller att försöka få fram sådana här förslag? Därmeddriver man ju fram en hel del diskussioner i den härfrågan. För mig, herr talman, är detta obegripligt.Som det antyds i motionen från vår sida är det inteen gång för alla givet att licensjakten är den bästajaktformen. Jag var uppe i i och träffade där många jägare som faktisktpläderade för en återgång till allmän älgjakt. De moti-verade detta med rättviseaspekter, ekologiska faktoreroch minskad administration. Det är helt uppenbart attdet finns olika synsätt på detta. Det finns en deladuppfattning i jägarkåren. Det är därför vi i motionenbegär en ordentlig utvärdering av olika älgjaktssystemför att vi skall kunna få den här frågan ur världen. Detkan vara ett sätt att tydliggöra att det inte är de medsmå jaktmarker som orsakat den dramatiska nedgång-en i älgstammen. Det kan ha andra orsaker.Jag yrkar, herr talman, bifall under mom. 20 tillmotion JoU918 yrkande 1.Avslutningsvis vill jag markera att jag förutsätteratt i sin utredning som hon presenterarom någon månad kommer fram till att frivillighet ochäganderätt är centrala vad gäller jaktvårdsområdena.Jag hoppas att hon förmår stå emot den kraftiga lob-byverksamhet hon utsätts för och stå för de värdensom vår grundlag och Europakonvention ger uttryckför.Anf. 144 ():Herr talman! står vi här igen och behandlar ettantal motioner som är mycket viktiga och berörmånga viktiga saker för människor boende ute påolika platser i landet.Jag vill börja med att yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på de olika motionerna. Åtgär-der och aktiviteter som efterlyses i de olika motioner-na är på gång.Jag har följt debatten med stor spänning och ocksånoterat att det finns nyansskillnader i åsikten hur vibedriver jakt och viltvård i vårt land. Det har varitspännande att läsa den utredning som kom om acceptansen för jakt i vårt land. Detgår inte att jämföra situationen i vårt land med situa-tionen i många andra länder i och hela värl-den. Vi har unika landområden och möjligheter till attbedriva jakt och viltvård. Vi har oanade stora stam-mar och en biologisk mångfald som ger som resultatatt vi har välmående djur och natur.Jakten ger också traditioner i vårt land, kanskeframför allt i vår landsbygd. Bygderna lever upp isamband med att älgjakten startar, första datum för eneventuell toppfågel. Tidsräkningen är kanske inte somi före och efter semestern utan mångagånger före och efter älgjakten. Det är viktigt - detmärker man ju mer man är ute i landet och ser blomst-rande bygder. Jag var i och fick seden underbara naturen där. Det är faktiskt ett blomst-rande näringsliv som gjorde att arbetslöshetssiffrornai den delen av landet visade en sådan tendens att vikan nå det mål som vi i mitt parti har satt upp förarbetslösheten fram . Vad är det för motorsom får folk att stanna kvar i bygden? Jo, det är fri-luftslivet, fisket, jakten. Det är vad vi i skallkalla för en tradition och den vägen se till att vi fort-sätter att ha en god acceptans för jakten.Vi kan lyfta blicken och titta hur det är i andraländer i . De har inte alls samma tradition, utanman har en helt annan kultur när det gäller jakten. Detär bara en eller kanske två samhällsklasser som kanhålla på med den. Det kostar oerhörda pengar. Detforskas ingenting, det finns ingen ideell folkrörelse,det finns inga ornitologer, inga jägarförbund, ingariksjägare som gemensamt tar ansvar för att se till bygger starka stammar och skapar stora förut-sättningar för att de här djuren och i viss mån fiskarnaskall kunna utvecklas. Det skall vi vara stolta över iSverige. Det är svensk jakttradition. Den traditionenskall vi värna, vara rädda om och titta på de skräckex-empel som finns i övriga . Det skall vi tänkapå när vi diskuterar Europafrågor kontra jaktfrågor.Acceptansen i för jakt är helt annorlunda än ide andra medlemsländerna.Det har väckts många motioner i det här ärendet,och jag tänker kommentera några av dem. Jag skallockså kommentera några av de inlägg som har gjortsunder eftermiddagen.Det har gjorts stora satsningar för att Östersjönskall bli renare. Ett av resultaten är att sälstammen harbörjat att öka. Det tycker vi som värnar om biologiskmångfald är oerhört glädjande. I flera motioner krävsdet en ordentlig översyn. En sådan måste göras, såvälför fritidsfiskets och yrkesfiskets som för sälens skull.Naturvårdsverket har initierat ett forskningsprojektsom skall inriktas på sälarna. Jag hoppas att detforskningsprojektet - och det skall vi från utskottettitta litet extra på - också undersöker vad som händeri och vad som händer på andra sidanÖstersjön i baltländerna och framför allt i Finland.Det är viktigt att man ser till helheten. På det sättetkan vi få erfarenheter av hur man skall se till attsälstammen blir stark och frilevande som varken ska-dar yrkesfisket eller sig själv på yrkesfiskets redskap.Samarbete med i den utredningen är väldigtviktigt.Herr talman! Också skarven har väckt mycketkänslor. Det är en fågelstam som har en tendens attöka oerhört. Ett gäng från utskottet skall åka till hemtrakter och besöka ostkustfiskarna föratt se hur det ser ut i Arkösunds skärgård. Själv varjag i Oskarshamnsområdet för sedan medannågra av mina kamrater var i Stockholms skärgårdoch såg på utvecklingen där. Vi har också blivit upp-vaktade genom brev från insjöfiskarna. Även de seren tendens till ökning av denna fågelstam. Skarvarnabygger kolonier som blir för stora. Skarven blir domi-nerande och slår ut den biologiska mångfalden i detområde där den häckar. Det kan vi inte acceptera, inteminst för bl.a. det rörliga friluftslivets skull. Åtgärdermåste alltså till. Jordbruksministern trycker på i Euro-pa när det gäller den röda listan och skarven.Det har också väckts motioner om . Detfinns en folkpartimotion - som det inte har yrkatsbifall till - och den är rätt i många stycken. Det är rättatt utveckling har varit förödande, framförallt i den mellersta av skärgårdar. Minkenhar slagit ut stora delar av sjöfågellivet. Inte heller detkan man acceptera. Detta lyfts fram i betänkandet.Om inte markägarna ser till att minkstammen hålls påen rimlig nivå kommer skyddsåtgärder att sättas inäven så att säga över markägarens huvud.För ungefär en månad sedan var det några militan-ta djurräddare i mitt hemlän som gjorde , denbiologiska mångfalden, häckande fåglar och andradjur en oerhörd otjänst. De släppte ut 500 minkar frånen minkfarm. Man kan ju bara tänka sig vad somkommer att hända med minkarna i det här området.De måste skaffa mat, och de är skickliga både fiskareoch jägare. Minkarna blev alltså utsläppta när häck-ningen skall komma i gång. Frisläppta kommer de attdammsuga hela området, och det är mycket tråkigt. Vikommer snart att få se resultaten av härj-ningar. Att släppa ut dessa minkar var naturligtvis enolaglig handling, men det är ingenting som riksdagenhar att ta ställning till.I finns det vilda minkar som tarägg, dunungar och häckande honor. Kombinerat medskarvens utbredning har detta gjort att av fåg-larna i luften utgörs av skarvar och resten övriga arter.Det är ingen bra utveckling. Det är ett hot mot denbiologiska mångfalden.Jag skall nämna något om morkullan och traditio-nen. Vi förhandlade i samband med EU-inträdet omatt vi skulle få behålla de svenska jakttraditionerna förolika jaktformer i vårt land. De som förhandlade dåhade väl trott att detta också skulle gälla morkullorna.Det har förts en debatt om att jakten på morkulla,framför allt på friflygande unghanar, inte skall få skefrån utan först från . Det ärbara det att de här ungherrarna inte är ute och flygerdå. Jag vet att diskussionen pågår ute i omSveriges möjligheter att få tillbaka den jakttraditionsom funnits i vårt land och eventuellt införa sommar-jakt på morkulla igen.Jakten ovan odlingsgränsen diskuteras också. Manhar haft en aktiv, välplanerad verksamhet när detgäller jakt på framför allt ripa i de här områdena somligger ovan odlingsgränsen. Det är fråga om oerhörtstora områden, som vi kommer att kunna använda ochnyttja till jakt och friluftsliv. Man skall kunna varamed om naturupplevelser och annat där. Parallelltmed detta skall man också kunna jaga. Det betydernaturligtvis oerhört mycket för oss som bor i södraSverige, men det betyder mest för de människor sombor, lever och verkar i de här områdena. Alla skall fåmöjlighet att nyttja dessa områden. Det gäller samer,gruvarbetare, skogsarbetare och vägarbetare.