prot · GL0934 · 1997-11-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:34Onsdagen den 26 novemberKl. 9.00 - 17.4819.00 - 20.12Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 november.2 § AvsägelserFörste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdragen som ledamot i skatteut-skottet och som suppleant i fr.o.m. den1 december 1997.Kammaren biföll dessa avsägelser.Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som ledamot i . den 1 december 1997.Kammaren biföll denna avsägelse.Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som suppleant i skatteut-skottet fr.o.m. den 1 december 1997.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskottFörste vice talmannen meddelade att på grund avuppkomna vakanser hade liberalernasriksdagsgrupp fr.o.m. anmält IsaHalvarsson som ledamot i talmanskonferensen efterAnne , som ledamot i efter BoKönberg, och som suppleant i skatteutskottet efterKarin , som ledamot i fi-nansutskottet efter och som suppleant iEU-nämnden efter , somledamot i skatteutskottet efter , BoKönberg som suppleant i talmanskonferensen efter IsaHalvarsson, som suppleant iEU-nämnden efter och som suppleant i svenska delega-tion efter vice talmannen förklarade valda tillledamot i talmanskonferensenIsa ()ledamot i finansutskottetCarl B ()ledamot i skatteutskottetKarin ()ledamot i (fp)suppleant i talmanskonferensenBo Könberg ()suppleant i skatteutskottetIsa ()suppleanter i EU-nämndenKarl-Göran Biörsmark (fp)()suppleant i svenska delegationMargitta ()4 § Meddelande om arbetsplenum tisdagen den2 decemberFörste vice talmannen meddelade att kunde komma attinledas med votering om ärenden som . I övrigt skulle inga vote-ringar äga rum denna dag.5 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1997/98:L4-L11till lagutskottet6 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkanden /98:KU4,KU6, KU9 och betänkanden /98:FiU6-FiU8Justitieutskottets betänkanden /98:JuU4-JuU6Trafikutskottets betänkande 1997/98:TU7Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade att utrikesutskot-tets betänkanden UU8 och UU3, lagutskottets betän-kande LU5 samt socialförsäkringsutskottets betän-kande SfU4 skulle avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.7 § Vissa säkerhetspolitiska frågor samt Sveri-ges deltagande i EAPR och det fördjupade betänkande 1997/98:UU8Vissa säkerhetspolitiska frågor samt delta-gande i EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet(skr. 1997/98:29)Anf. 1 ():Herr talman! Det finns större möjligheter än nå-gonsin tidigare att säkra frihet, fred och välstånd iEuropa; detta trots att det finns orosmoln - Vitryss-land, och , för att nämna de tydligas-te.Orsaken till denna optimism är att det finns starkasammanhållande krafter. Aldrig förr har de godakrafterna varit så välorganiserade och så samspelta föratt säkra de viktiga värdena på hela vår kontinent.Europarådet har utvidgats och omfattar nästanhela . bedriver en viktig verksamhet,som ofta står nära när det gäller att arbe-ta för demokrati, mänskliga rättigheter och minoritets-rättigheter.Vi kan erinra oss mellankrigstiden och avsaknadendå av ett fungerande samarbete mellan länderna. Detfanns inget förpliktande samarbete. Varje land ficksjälvt ta ansvar för frågor som rör säkerhet och eko-nomi. finns Europeiska unionen, Nato, Europarå-det och som viktiga byggstenar i vårt gemen-samma Europa.Den europeiska integrationen fortsätter. skall det beslutas i att utvidg-ningsprocessen till de nya demokratier i Central- ochÖsteuropa som kandiderar kan påbörjas. Här är en be-slutsprocess på gång. Vi från moderat håll understry-ker centralt att denna process inte får försenas, utanden måste komma i gång och då på ett sådant sätt attländerna kan komma med som medlemmar snabbastmöjligt efter sina förutsättningar och efter den ut-veckling som man har i respektive land.Jag tror att det är viktigt att också vi i vär-nar och vårdar den europeiska integrationen och deteuropeiska samarbetet. Vi måste inse att det, även omsamarbetet medför problem när olika kulturer ochtraditioner möts, är oerhört viktigt att hålla i dettasamarbete. Isolationism, extremnationalism och främ-lingsfientlighet hotar samverkan. skulle blimycket mörkt och kallt om sådana krafter fick domi-nera. Man skulle önska sig i en starkare upp-slutning just kring samverkan och våra gemensammainstitutioner.Herr talman! Parallellt med den europeiska integ-rationen pågår också integrationen inom Nato. Orga-nisationen har, precis som och EU, be-slutat att vara öppen för alla demokratier.Det skall inte vara några nya skiljelinjer i . Detfinns ett odelbart där alla goda krafter är väl-komna att samarbeta. Detta är mycket viktigt därföratt därmed gör man slutligen upp räkningen med bådeden pakt mellan och som delade Europamellan de två makterna och den Jaltalinje som kom attdela under hela efterkrigstiden.Natos process för öppenhet är av historisk bety-delse och kompletterar den europeiska integrationenoch löser uppgifter som den har svårt att klara. Natoväxer successivt fram som ryggraden i den europeiskasäkerhetsordningen. Det första steget var att inbjudaalla utanförstående till samarbetet genom PFF. Där-med påbörjades ett brett säkerhetsskapande samarbeteockså på det militära området i hela . Det varett oerhört viktigt steg. Det andra steget var när Natokom att engagera sig i Bosnien genom genomföran-destyrkan och SFOR, den styrka som efterträddeIFOR. Det var särskilt viktigt eftersom och iviss mån också EU där hade misslyckats. Nästa steg,det tredje steget, var Natos beslut att öppna för med-lemskap för alla demokratier. Den processenpåbörjades i då , ochUngern inbjöds till medlemskap . Härom-dagen var det folkomröstning i och den be-kräftade detta. av befolkningen röstadeför detta.Vidare har Nato slutit två väldigt viktiga avtalmed respektive . Därvid fördjupassamarbetet med två särskilt viktiga länder i Europassäkerhetsarkitektur. Jag vill verkligen understryka attde här avtalen är mycket centrala när det gäller attbygga säkerheten i . är det alltså dags förnästa steg, att skapa ett euroatlantiskt partnerskapsrådsom skall stå öppet för alla som är med i PFF.Natos styrka är att Nato kan garantera säkerhetenockså för små länder som inte på egen hand kan klaraav att försvara sig mot aggression. Det är därför sompraktiskt taget alla de nya demokratierna i Central-och vill bli medlemmar.Jag skulle vilja säga att det bara är Nato, som ocksåbygger på en stark närvaro från i , somkan klara två av centrala säkerhetspolitiskauppgifter . Den ena uppgiftenär alldeles tydlig, nämligen att förhindra att kriget återblossar upp i Bosnien och vi därmed kanske får konflikt på hela . Där är Natos närvarooundgängligen nödvändig. Alla arbetar på att denskall fortsätta också efter nästa år.Den andra uppgiften, också av enorm betydelseför säkerhet, är att integrera bådeRysslands grannländer och självt med Euro-pa och väst. Det är en uppgift där Nato är oundgäng-ligen nödvändig.Rysslands grannländer var till ocku-perade av . Det var förtryck och vansty-re. Tiotals miljoner människor arkebuserades ellermaldes ned i läger. KGB var allde-les närvarande i dessa länder. Det är naturligtatt de nya demokratierna har minnen och djupa ärrfrån . Man funderar på om det finns risk attden nyvunna friheten återigen skall undergrävas.Vad grannländerna fruktar är inte så mycket da-gens . Man ser både svaghet ochden och president agerande,dvs. att ge frihet och upplösa Sovjetunion-en. Det har inte varit en strävan efter revanschism.Det som oroar är de krafter som finns där. Man brukarkalla det för de rödbruna krafterna. Det är de somtalar maktspråk. Det är t.o.m. aggression mot det närautlandet. Vi kan erinra oss presidentvalet förra våren.Det kunde ha fått en annan utgång, och då hade vihaft en allians mellan de röda under och debruna under Zjirinovskij. De hade fört en politik medudden riktad mot det nära utlandet - mot de ländersom just hade sluppit ur den sovjetiska ockupationen.Detta måste . Det är en väldigt central del iden europeiska säkerhetsarkitekturen. Man måsteklara säkerheten och tryggheten för dessa länder, somhar hanterats oerhört hårt i historien. Det är ländersom ända tills har upplevt diktatur oav-brutet under hela sin moderna historia, och för övrigtäven tidigare.Det är så centralt att grannländer kännersig trygga. Det är också centralt för självt.Om skall utvecklas, vilket vi alla hoppas, ärdet av stor betydelse att grannländer kännersig trygga och att man kan ha ett förtroendefullt sam-arbete. Därför har Nato en viktigt roll också i detsammanhanget. Grannländernas Natomedlemskap gördet svårare att förespråka aggression i självt.Det är kanske inte så lätt att förespråka aggressionefter , men Natomedlemskap kan likvälgöra det svårare att ta sig fram och göra sig breda försådana politiska krafter.Ryssland måste få en positiv utveckling. SkallRyssland börja växa utan att oroa sina grannländergör man det bäst i ett sammanhang där grannländernafinns i en fast säkerhetsordning.Jag tror personligen att det i finns mångakrafter som inser detta. Inte minst tror jag att presi-denten , som skall komma hit om envecka, menar vad han sade när han i ochpå andra ställen meddelade att han för sin del sågpositivt på Nato. Framför allt ville han gärna seRyssland självt som medlem i Nato. Det finns andrasom inte hyser den åsikten i . Där finnsmånga olika skilda ståndpunkter.Vi kan dock notera att avtalet mellan Nato ochRyssland verkar mycket framgångsrikt. Detfinns ryssar som har sagt att relationerna är bättre ännågonsin tidigare nu när man har ordnat dem på detsättet. Det ger också en viss insyn i Nato.Strävan inom Nato är att se till att på detsättet finns med och kan konstatera vad som sker, såatt man inte bygger upp något slags fiendebilder ionödan.Herr talman! har deltagit i olika moment iNatos framväxt. Vi gick med i PFF genom ett enhäl-ligt beslut i . Detsamma gäller de Natoleddainsatserna i Bosnien. kommer nästa steg, dvs. vårtmedlemskap i det euroatlantiska partnerskapsrådet.Från moderat håll välkomnar vi detta steg.Vad vi däremot har haft litet svårare för är att följaregeringens linje när det gäller synen på Nato ochdess roll när det gäller den europeiska säkerhetsord-ningen. Det vore bra om regeringen klart och tydligtuttalar sitt stöd för Nato och dess utvidgningsprocess.Det är en fördel för säkerheten i , Östersjönoch hela att och Balti-kum blir medlemmar och att det finns kraftfulla avtalmellan och . Regeringen, eller kanskesnarare statsministern, var ju inne på det. Han uttaladesitt stöd för Natomedlemskap när han var iTallinn och . Jag tror att regeringengjorde ett misstag när man sedan desavoueradestatsministern, för det skapade en konstig uppfattningom den linje i dessa frågor. Detkan ändå inte vara så att den intehar en uppfattning i en för hela säkerhetalldeles fundamental fråga. Det blir dessutom konstigtom man i efterhand välkomnar varje steg. Så har sketthittills. Man har välkomnat stegen när de väl har ta-gits. Man måste uttrycka sin positiva syn på dennaverkligt viktiga process. Det känns litet besvärande attfå frågor om den svenska uppfattningen i dessa frågor,eftersom jag inte kan redogöra för vad regeringentycker i grunden.Slutligen, herr talman, vill jag ta upp frågan om ensvensk Natoambassadör och Natoambassad. Jag tyck-er att utskottsmajoriteten trasslar in sig. Den fråganhar egentligen inte så mycket med frågan om Sverigesframtida säkerhetspolitiska vägval att göra, utan dethandlar om att bör vara representerat vid denkanske viktigaste säkerhetspolitiska institutionen ihela . Vi finns representerade vid andra insti-tutioner som vi inte skall gå med i, t.ex. Vatikanen.Det är också en betydelsefull aktör inte bara i Europautan globalt.I sin iver att inte misstänkas ha någon uppfattningom den svenska framtida säkerhetsanknytningen harman i stället valt att lägga uppgifterna på SverigesBelgienambassad. Det tycker jag är litet olyckligt ochonödigt. Det vore väl bättre att ha en särskild Nato-ambassadör som fullt ut kan följa och hålla kontakter-na med Nato. Vi skall också ha goda bilaterala rela-tioner med . Det vore naturligare och riktigareatt Belgienambassaden fick sköta Belgienförbindel-serna.Jag vill bara erinra om att för sin del harbestämt sig för att utse en biträdande utrikesministertill sin Natoambassadör. Vi har från moderat håll intekrävt att det skall ske i fall.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till re-servation 1 i betänkande nr 8.Anf. 2 ():Herr talman! Det är ett stort och kanske i någonmening historiskt steg som vi tar i riksdag , när vi behandlar regeringens skrivelse om Sveri-ges deltagande i ochdet fördjupade Partnerskap-för-fred-samarbetet. Meddagens beslut bekräftar vi att fullt ut tagitsteget in i det snabbt framväxande säkerhetssamarbe-tet i på alla spelfält. Det sker i bredast möjligaparlamentariska enighet. Det sker tillsammans medalla det nya övriga stater. Det sker faktiskttillsammans med alla de stater som någongång under historiens lopp varit i väpnad konfliktmed. Det är ytterst välkommet, och det skapar en godgrund för säkerhetsbygge nästa sekel - jagvågar väl inte säga millennium.Jag vill understryka den breda parlamentariskauppslutningen genom att citera några ställen ur rege-ringens skrivelse om viktiga ställningstaganden. Därframgår att utgångspunkten för deltagandeför regeringen, liksom för , är den svenskaviljan att medverka till en alleuropeisk säkerhetsord-ning och att detta sker på den militära alliansfrihetensgrund. Samarbetet medför inte några fösvarsförplik-telser.Vi instämmer i princip med regeringens bedöm-ning att militära alliansfrihet utesluter delta-gande i samarbete som rör territorialförsvar och sä-kerhetsgarantier men vill ändå påpeka att vi genomvårt fullständiga FN-medlemskap enligt FN-stadganäger skyldighet, om så erfordras och beslutas av sä-kerhetsrådet, att också med militära medel komma enannan FN-stat till undsättning.I övrigt vill jag peka på det regeringen skriver:Bevarande av den militära alliansfriheten förutsätterdock inte att i något annat avseende skullebehöva ålägga sig restriktioner när det gäller delta-gande i det framväxande mångfasetterade europeiskasäkerhetssamarbetet.Liksom för regeringen är det för oss centralt attutvidgningen och fördjupningen av PFF-samarbetetoch bildandet av EAPR är viktiga inslag i en grund-läggande förändring av den europeiska säkerhetspoli-tiska kartan. Natos och EU:s förestående utvidgningsamt Natos vidgade relationer med represen-terar ytterligare steg i framväxten av en alleuropeisksäkerhets- och samarbetsstruktur. Även på den punk-ten är vi helt överens.Jag vill också understryka det regeringen skriverom att en förstärkt roll för PFF i meddeltagande av samtliga Östersjöstater och viktigaNatoländer, däribland , har positivaeffekter för samarbete och säkerheten i vårt närområ-de.Vi har ju haft en del diskussioner om formerna fördet svenska PFF-samarbetet de gångna åren, och jagvill därför peka på något regeringen också säger i sinskrivelse: Det är ett svenskt intresse att ytterligareutveckla interoperabiliteten vid internationella freds-främjande och humanitära insatser. Man framhåller attförbättrad samverkansförmåga kräver anpassning tillinternationell standard, såväl inom det materiellaområdet som vad gäller metoder och arbetssätt. Ochdet vet ju alla att internationell standard i det härsammanhanget innebär Natostandard.Jag konstaterar också att regeringen nu skriver attmöjligheterna att till den kommande planeringsperio-den utveckla metoder för att använda enheter ursamtliga försvarsgrenar i internationella fredsfräm-jande och humanitära insatser bör tillvaratas. Mansäger att samtliga försvarsgrenar bör ha en internatio-nell grundförmåga. Vi välkomnar detta.Jag noterar också, med hänvisning till de diskus-sioner som fördes om FN:s ageran-de i Bosnien, att regeringen nu konstaterar att detfördjupade PFF-samarbetet innefattar styrkor ochresurser avsedda för hela det fredsfrämjande området,i enlighet med såväl kap. 6 som kap. 7 i FN-stadgan.Det här är ljusår från den neutralitetsnostalgi sompräglade inte minst de båda regeringsbärande partier-nas våndor efter den åtminstone för dem uppslitandeEU-folkomröstningen för - faktiskt - mindre än tre årsedan.Det finns kanske de som tycker att Socialdemokra-ternas och tillnyktring och anpassning tillden nya verkligheten i har gått i snigelfart.Det tycker inte jag. Däremot har utvecklingen i dethär avseendet gått väldigt fort, fortare än vad t.o.m. vii i våra mest optimistiska stunder vågathoppas. Det stora steget togs med den NatoleddaIFOR-insatsen för att trygga fredsprocessen i Bosnienför . Den svenska medverkan i förstIFOR, sedan SFOR togs med fullständig enighet iriksdagen. folkmord på europeiskmark gjorde varje invändning politiskt omöjlig.Det var ljusår från den debatt som fördes här ikammaren om svensk truppmedverkan i FN:s freds-bevarande insats i Bosnien . Vem kan i dagtro att de inlägg som då gjordes, utan att möta någonegentlig invändning, av ledande företrädare för Soci-aldemokraterna och andra partier, t.ex. Maj BrittTheorin och von der Esch, gjordes i sammaårhundrade som när vi fattar dagens beslut?Det stora och välkomna steg som nu tarunderstryks med all önskvärd tydlighet av den som de båda regeringsbärande partiernas sä-kerhetspolitiska first ladies i publice-rar. Jag vet inte om jag kunde ha formulerat de bäran-de argumenten för den här utvecklingen bättre. Detintrycket förtas inte det minsta av de små piruetter därde båda av - förmodar jag - intern partihänsyn målarupp små väderkvarnar på väggen.Den kosmetikan bjuder vi gärna på för den goda ochnu gemensamma sakens skull.Jag noterar också med glädje att debuterar som säkerhetspolitisk talesman förSocialdemokraterna. Det bådar gott. Han, utrikesmi-nistern och utgör i dagens debatt,såvitt jag kan bedöma, den bästa möjliga laguppställ-ningen på det här området för de två regeringsbärandepartierna.I dag återstår det bara som sägerblankt nej till PFF-samarbetet. I ett historiskt per-spektiv är det nog ganska förståeligt om den omställ-ningsprocessen är svårare och tar förVänsterpartiet än för någon annan. Men om Vänster-partiet menar allvar med att numera företräda odog-matiska vänstermänniskor är denna omprövningoundviklig. Då har svensk Alleingang och isolatio-nism inför värnet av demokrati, frihet och fred i detnya ingen plats.Med vissa reservationer stänger däremot Miljö-partiet inte längre dörren för PFF-samarbete. Jag villgärna uppriktigt säga att jag uppfattar det som ettpolitiskt moget och kanske rent av modigt steg. Införden bistra verklighet som folkmordet i Bosnien visatoch det faktum att denna ännu inte har förpassats tillden europeiska historiens skräpkammare väljer tydli-gen att se till innehåll och inte till sym-bolmättad nomenklatur, och det välkomnar jag.I två frågor, som inte har med dagens huvudfrågaatt göra, skiljer sig dock vår uppfattning från ut-skottsmajoritetens. Frågan om särskild diplomatiskrepresentation vid Nato har redanberört, och jag nöjer mig därför med att instämma ivad han sade. Den andra frågan gäller hur vi bedömereffekterna av den beklagligtvis ytterst begränsadeförestående Natoutvidgningen, särskilt för vårt egetsäkerhetspolitiska närområde. Vad jag avser är att debaltiska staterna i realiteten för överskådlig tid ställsutanför ett medlemskap i . Det gäller frågan omvad detta betyder för vår egen säkerhetspolitiskaverklighet framöver och vad som borde ha legat i vårtintresse att hävda i debatten om Natos utvidgning.Den ekonomiska och sociala utveckling som ärkärnan i EU-samarbetet är det viktigaste bidraget tillatt långsiktigt bygga fred och säkerhet i . Där-för är det beklagligt och ganska svårförståeligt attledande EU-stater saknar det politiska ledarskapet attinbegripa alla tre baltiska stater i den första EU-utvidgningen. Och det är än mer obegripligt att denståndpunkten finner politiskt stöd i EU-vänliga kretsari Sverige.Vår säkerhet, som förmodligen är bättre än påmycket, mycket länge, är beroende av utvecklingen iÖstersjöområdet, framför allt på andra sidan i de tre baltiska staterna. Med deras självständig-het och oberoende förstärktes säkerhetspoli-tiska miljö avsevärt. är inget vare sigmilitärt eller politiskt hot mot vare sig Västeuropaeller . Men inte minst mellankrigstiden visaratt ett stort antal unga, fortfarande i många avseendeninstabila stater som svävar fritt i Öst- och Centraleu-ropa, osäkra om sin framtid, inte är till fördel förstabilitet och säkerhetspolitisk förutsägbarhet.Det inbjuder också vissa politiska kretsar i ettRyssland som ännu inte på länge funnit sin roll somen i mängden av normala demokratier i tillinrikespolitiskt motiverade göranden och uttalanden.Dessa väcker, fullt förklarligt, oro i stater som tillskillnad från inte har fått uppleva avfred, frihet och oberoende, i åtskilliga fall inte ens 20år sammantaget under motsvarande tidrymd.Det borde därför kunna vara tydligt och klart förSveriges regering, även om varje stat beslutar om sinsäkerhetspolitiska utveckling, sitt säkerhetspolitiskavägval, att det ligger i svenskt intresse att de tre bal-tiska staterna vävs in i det alltmer omfattande säker-hetspolitiska samarbetet i , inklusive möjlighe-ten till fullt medlemskap i , som de själva harutbett sig om. Detta ligger i intresse, detligger i säkerhetens intresse och det skapar en tydlig-het och en klar förutsägbarhet om de baltiska staternaoch deras grannrelationer . Det borde Sve-rige ha kunnat uttala klart och tydligt i den Natout-vidgningsdebatt som har pågått de senaste åren.Mot den bakgrunden vill jag yrka bifall till reser-vation 2 till utrikesutskottets betänkande.Anf. 3 ():Herr talman! När ställdesig bakom ett svenskt deltagande i PFF sade vi att detklart borde framgå att inte avsåg att delta i enverksamhet som generellt syftade till att öka densvenska förmågan till samarbete med Natos stridskraf-ter. Det enda militära samarbete vi ansåg förenligtmed den av fastlagda utrikespolitiken varett samarbete med det klara syftet att utveckla förmå-gan att genomföra gemensamma fredsbevarande ochhumanitära insatser under FN:s och ESK:s mandat.Det övningsprogram som genomförts inomPFF:s ram har omfattat fredsbevarande åtgärder,räddningstjänst och humanitära insatser. Men ingenhar kunnat undgå att märka det alltmer omfattandeinslaget av rent militära samövningar där även svensktjaktflyg och ubåtar ingått.Enligt regeringens skrivelse skall nu alla typer avuppgifter som inte berör territorialförsvar och säker-hetsgarantier ingå i övningsprogrammen. PFF:s öv-ningsprogram skall kraftigt vidgas och innefatta enrad uppgifter, bl.a. blir det s.k. fredsbevarande uppgif-ter som skall ges realistiska förutsättningar, heter det.Erfarenheterna från IFOR och SFOR i Bosnien sessom ett argument för samövningar för samtliga treförsvarsgrenar. Jag vill understryka att vi i Vänster-partiet har stött medverkan i IFOR ochSFOR under det mandat som FN har gett. Det tyckssom om man tror att om Nato och länder utanför Natovarit bättre samordnade och kunnat uppvisa ett merbestämt militärt agerande redan från början hadekriget i kunnat undvikas. Jag menar attdet inte alls är säkert. Det kunde också ha blivit ettvärre krig från början. Däremot hade kanske konflik-ten kunnat mildras om EU-länderna från början för-stått konflikten och inte på ett forcerat sätt börjat enerkännandepolitik som snarare blåste under konfliktenän dämpade den. Jag blir ibland litet skrämd av denhär stormaktsinspirerade attityden, att problemen ivärlden kan lösas om det finns nog med militär styrka.Förutom vidgandet och fördjupandet av PFF-samarbetet tillkommer EAPR som skall ge enpolitisk dimension åt samarbetet med Nato. Ländernautanför Nato skall erhålla information, hålla över-läggningar och eventuellt fatta beslut tillsammansmed Nato i PFF-frågor och krishanteringsfrågor.