prot · GK0977 · 1997-03-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:77Onsdagen den 12 marsKl. 9.00 - 17.5719.00 - 23.07Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------1 § Aktuell debatt: BioteknikAnf. 1 arbete börjar med en aktuell de-batt angående bioteknik. Jag får meddela att utbild-ningsminister företräder regeringen i den-na debatt och inte som tidigare angetts socialministerMargot Wallström.Anf. 2 ():Fru talman! Det är rent allmänt svårt att värderavetenskapens och teknikens betydelse för samhällsut-vecklingen. Men bland flera samhällsförändringarunder som har spelat stor roll kan man junämna frigörandet av atomenergin och utvecklandetav det som kallas datorsamhället. Resultaten av dettahar förändrat våra liv. Kärntekniken har förändratcivilisationen genom allt från kärnvapenhotet tillproblemen med kärnkraftens avfall. Datorerna har tillstörsta delen med nytta trängt in i snart sagt varjemänsklig verksamhet med vad man kan förstå Internetsom den nuvarande kronan på verket.Jag och tror att det är nödvändigt attsamhällets företrädare då och då stannar upp infördessa tekniskt vetenskapliga sprången och formar enstrategi för deras hantering, användning och utveck-ling. Så borde det ha varit med kärntekniken ochdatautvecklingen, och så bör det vara med biotekni-ken.Det finns inte någon sammanhållen politikför biotekniken vare sig nationellt eller internationellt.För många ter sig dessa frågor nästan obegripliga ochoöverstigliga. Vi tror att en bred samhällsdebatt ärnödvändig. Forskare, producenter och politiska be-slutsfattare måste hantera och ta sitt ansvar förbioteknikens utveckling. Det är därför som vi frånCenterpartiets sida begärt dagens debatt här i kamma-ren.Vi har som många andra tagit del av fåret i . Vi har läst om forskningsverk-samhet i på levande . Vi har hört dis-kussionen om gensojan och genmanipulerad majs.Vi menar att även vi som vistas utanför frontlin-jens laboratorier måste få möjlighet att skaffa oss ettförhållningssätt till utvecklingen. Som förtroendeval-da måste vi få tid att samla ihop kunskaper och försö-ka sätta ramar, eller kanske snarare ge vår syn på enfärdriktning för den nya utvecklingen.Anf. 3 Utbildningsminister ():Fru talman! Låt mig först säga att jag tycker att detär utmärkt att har föreslagit denna debatthär i . Det är helt rätt som att detta är en fråga som bör diskuteras i politis-ka sammanhang, och den har stor betydelse för vårframtid.Det är alldeles uppenbart att den moderna biotek-niken innebär stora möjligheter för samhället och förden enskilde. På hälso- och sjukvårdens område oss bättre möjligheter att ställa diagnos på sjuk-domar och framställa läkemedel, och den ger ossockså behandlingsmöjligheter som kan få stor bety-delse. Utvecklingen inom biotekniken skapar nyamöjligheter att förebygga, lindra och bota sjukdom påett sätt som vi tidigare inte kunde föreställa oss.Detta är naturligtvis inte något nytt. Det som vikan kalla den moderna biotekniken har utvecklatsunder , och vi har redan åtskilliga läkeme-del som är framställda med bioteknisk och gentekniskmetodik. Ett exempel är ju den nya formen av insulin,som på många sätt är överlägset det tidigare. Andraexempel är tillväxthormoner och en rad olika läkeme-del som på detta sätt kan framställas och som också ivissa avseenden är bättre och effektivare än tidigareutnyttjade läkemedel.Det är naturligtvis också uppenbart att bioteknik iviss mening är en av människans äldsta teknologiersom man har utnyttjat . Det är den mo-derna biotekniken som vi nu talar om, där man t.ex.kan använda gentekniska metoder för att flytta generinom eller mellan arter, man kan odla djurceller i storskala, och man kan kartlägga den totala arvsmassanhos människan och andra organismer, osv.Forskningssatsningen på dessa områden är ocksåmycket omfattande. De vetenskapliga framstegen komju mycket fort. Det är uppenbart att det här finns storaförväntningar men också farhågor. Det finns natur-ligtvis också risker för missbruk, och det finns en långrad etiska problem som aktualiseras. Och det är na-turligtvis oerhört viktigt att vi diskuterar dem. Hur vitillämpar denna teknologi styrs ju ytterst, och börstyras, av politiska beslut. Det går inte att föra dendiskussionen i mycket allmänna termer. I själva verketär ju de frågor som är aktuella i diskussionen avhelt skilda slag och är egentligen inte knutna till gen-teknologin utan aktualiserar andra etiska frågeställ-ningar.Vi skall naturligtvis också komma ihåg att vi harhaft en omfattande utredningsverksamhet om detta iSverige. Vi har tidigt insett att det behövs lagstiftningpå detta område. Det senaste betänkandet avgas 1992av den s.k. Genteknikberedningen som föreslog enlång rad förändringar och även lagstiftning. Det varbetänkandet Genteknik - en utmaning. Den ledde i sintur till lagstiftning som trädde i kraft den 1 juli 1994.Det innebar också inrättandet av Gentekniknämndensom har viktiga uppgifter på detta område och somockså har parlamentarisk förankring.Vi har dessutom ett systemför forskningsetisk granskning här i . Dengranskningen har inte uteslutande med bioteknik attgöra utan har över huvud taget anknytning till etiskafrågor som aktualiseras i samband med forskning.När det gäller biomedicinsk forskning med männi-ska som försöksobjekt finns det vid de medicinskafakulteterna regionala och lokala forskningsetiskakommittéer. Dessa kommittéer har en majoritet avforskare, men i kommittéerna finns oftast ett par lek-män. Vid finns det dess-utom en samordnande meduppgift att samordna arbetet i de olika forskningsetik-kommittéerna. Det är just för att bevaka den här typenav forskningsetiska frågor och för att se till att männi-skor inte utsätts för tryck att medverka i försök när debefinner sig i en utsatt situation.Den senaste tidens händelser har visat att tiden ärmogen för en översyn av denna forskningsetiskaprövningen. Vi förde i forskningspropositionen ihöstas fram just detta att forskningsetiken är en storoch viktig fråga och att det är angeläget att pröva deni en särskild utredning med parlamentarisk förankring.Riksdagen hade inte något att erinra mot det förslaget.När man talar om forskningsetik handlar det omen lång rad olika saker. Det handlar om etiken iforskningssystemet, hur forskare beter sig. Det hand-lar också om forskarnas kunskap om etiska fråge-ställningar. Det handlar naturligtvis ytterst om derashandlande och ansvarstagande för sin egen forskning.Vidare handlar det om i vilken omfattning dettaskall regleras av statliga lagar. Så sker redan, menfrågan är i vilken mån dessa lagar på ett eller annatsätt bör omprövas. Naturligtvis handlar det också ominsynen i forskningen. Detta har senast aktualiseratsgenom den forskargrupp vid sombedriver forskning på levande och som 1992fick ett godkännande av den lokala forskningsetiskakommittén för sitt projekt. Man har ett nytt förslagsom är föremål för en diskussion, bl.a.i Medicinska forskningsrådets etiska nämnd. Enligtmin mening hade det varit naturligt och rimligt attredan 1992 lyfta upp den frågan till en mera nationellprövning. Det är ju trots allt en mycket central etiskfråga som här aktualiseras.Under alla omständigheter är det alltså angelägetatt dessa frågor diskuteras och att det sker med parla-mentarisk medverkan. De flesta av oss är lekmän närdet gäller att försöka förstå den moderna forskningen.Ibland förstår vi den inte. Likväl måste vi ansträngaoss och delta i det här arbetet. Ytterst är det ju riksda-gen, det politiska och demokratiska systemet, sommåste bestämma forskningens gränser och reglernaför forskningen samt bestämma hur prövningen skallske och se till att det finns en insyn i forskningen.Detta om forskningsetiken.Till detta kommer att den moderna biotekniken avnaturliga skäl är en verksamhet som bedrivs på enlång rad olika områden och alltså också naturligenbehandlas av en lång rad olika departement. Det finnshär naturligtvis också svårigheter när det gäller att fåen översiktsbild av vad som pågår. Att bidra till ensådan översikt är en uppgift för Medicinsketiska rådetoch . Likväl kan det behövas enöversikt som innefattar såväl den moderna biotekni-kens möjligheter som dess problem. Regeringen avseratt se till att en sådan översikt och översyn kommertill stånd.Det finns också ett uppdrag från jordbruksutskot-tet om att man skall se över bl.a. just arbetsfördel-ningen mellan och etiska kommitté. Det finns också endel andra samordningsproblem. Exakt hur dennaöversyn skall gå till är jag för dagen inte beredd attsäga. Det finns olika möjligheter som vi får pröva.Syftet med en översyn är att också bidra till ökadinformation om dessa frågor och till ökad kunskap ombioteknikens möjligheter och problem.Anf. 4 ():Fru talman! Det sägs från tid till annan, inte minstfrån forskarhåll - detta är väl ungefär vad nämnde - att biotekniken inte är något nytt utanatt den är något som är välkänt. Bioteknik har vi hållitpå med sedan tidernas begynnelse. Men sanningen äratt dagens bioteknik är väsensskild från den gamla,inte minst genom det skarpa verktyg som genteknikenkommit att ge oss. Det är uppenbart att förändringarav en organisms arvsmassa kan ske med ohygg-ligt mycket större precision . Det märkligaär att det nu också kan ske över artbarriärer på ett sättsom naturen aldrig någonsin tänkt sig. Egentligen,säger forskare och biologer, finns det inga gränserlängre för vad man kan åstadkomma. Den störstabegränsningen ligger sannolikt i människansfantasi. Det mesta är möjligt att göra med den nyatekniken och den nya vetenskapen.Vart leder då utvecklingen? Vart går vi härifrån?Vad kommer att hända? Sådant har vi blivit påmindaom inte minst genom . Folk säger sig inte kunnatänka sig att man skall börja klona en människa. Detkan man inte tänka sig blir verklighet. Nej, möjligeninte. Men möjligen finns det de som har ambitioneratt öppna dörren till sådana möjligheter. Då måste virimligen ha ett förhållningssätt till det. Det har t.ex.Bill Clinton. Han säger: Detta är icke tillåtet. Dettatänker jag inte medverka till.Jag måste fråga och den svenska rege-ringen: Vad är den förhållnings-sätt till möjligheten att klona en människa på det sättsom skett med ? Är den svenska regeringensförhållningssätt tydligt och bestämt på den punkten -dvs. självfallet ett klart nej?Skälet till att jag frågar om detta är att lagstift-ningen på det här området inte är så enkel, trots attden till vissa delar är färsk. Förbuden i den svenskalagen mot försök på människor som leder till attmänskliga egenskaper förs vidare till kommandegenerationer baseras på termen befruktade ägg. Det ärgrunden för lagstiftningen, men det var det inte frågaom beträffande . Där var det fråga om ett obe-fruktat ägg som försågs med donerad arvsmassa.Täcks detta in av dagens lagstiftning? Om det inte ärpå det sättet, eller om det är osäkert att det är på detsättet, är regeringen då beredd att skyndsamt föreslåriksdagen att förändra den delen av lagstiftningen?På likartat sätt förhåller det sig med genteknikla-gen, som i första hand hanterar växter och djur. Harman där täckt in det som exemplifierar? Den lagen reglerar ju vad som är tillåtet närdet gäller att tillföra ett djur/en växt egenskaper somdjuret/växten inte har naturligt. Det är det ju inte frågaom i fallet , utan där är det fråga om en levandeorganism som kopierats efter en annan. Är regeringenberedd att medverka till en översyn också av dendelen av lagstiftningen?Det finns också andra frågor som bör tas upp, t.ex.frågan om information om biotekniken. Det gäller dåtvå sätt. Känner forskarna till var gränserna går ochvilka regler som gäller? Av en del uttalanden att dömai samband med, skulle jag vilja säga, Huddingedebat-ten säger forskare att de inte visste att de kunde kon-takta . De som är ansvari-ga för försöket säger i själva verket: Vi visste intevem vi skulle vända oss till. Är det på det sättet?Vidare: Vad tänker regeringen göra för att rätta tillinformationsgapet gentemot dem som hanterar bio-tekniken?Så till frågan om en överblick av systemet. Finnsdet en sådan överblick i arbetet ? att regeringen överväger att göra en översynav hanteringen. Ja, det är lämpligt. beslu-tade ju att ge regeringen till känna attregeringen skulle göra det. Efter betänkandet frånjordbruksutskottet, i vilket vi redovisar att bara han-teringen av genteknikförordningen är fördelad på sjuolika tillsynsmyndigheter och ett likartat antal depar-tement, sade vi att det inte kan vara rimligt utan attslutsatsen måste bli att regeringen måste göra en över-syn för att se till att det blir en ändamålsenlig hante-ring av gentekniken och biotekniken.Även om gav en viss antydan undrarjag: Vad har hänt med tillkännagivande -vi fattade ju beslut ? Var ligger ären-det? Vilka åtgärder har regeringen vidtagit för att gåriksdagens beslut till mötes i frågan? Vilka konkretasteg har man alltså tagit för att förverkliga dennasamordning?Fru talman! Jag tror att det behövs en strategi församhällets fortsatta hantering av biotekniken. Det äralldeles uppenbart att det är på det sättet. Det behövsen strategi på svensk nivå och, helt klart, en strategipå europeisk nivå. är det litet tjatigt att tala omkommissioner och utredningar i det politiska syste-met, men jag tror att tiden är inne för sådant.Den här utvecklingen springer snabbt, nästan ifrånoss. Skall vi som förtroendevalda kunna få grepp omdetta behövs en strategi och en vision för bioteknikenshantering. Jag skulle vilja fråga om rege-ringen tänker tillsätta en kommission med uppdrag attdra upp den strategin och kanske forma den visionen.Anf. 5 ():Fru talman! Bioteknik är ett omfattande begrepp.Det handlar om forskning och utveckling inom områ-den med mycket stor framtidspotential. Det är i dagfrämst i , och som frontlinje-forskningen finns. har som på så många andraområden halkat efter. Men biotekniken är inte pro-blemfri.Vad forskarna strävar efter är att ge oss är nya ocheffektivare läkemedel eller behandlingsmetoder ochbättre och nyttigare mat. Svaret på den ofta ställdafrågan om vem som egentligen vill ha genmaten ärnaturligtvis att vi säkert alla gärna skulle köpa hälso-sammare, godare och billigare matvaror än dem vi hari dag om gentekniken erbjuder detta. Det innebär inteatt vi okritiskt skall acceptera allt vad forskarna hållerpå med eller alla de tillämpningar som den genteknis-ka forskningen ger möjlighet till.Genförändringar är ingenting nytt. Det tycks,märkligt nog, vara okänt för de flesta att praktiskttaget alla livsmedel som vi hittar i livsmedelsdiskarnai dag, utom sådant som lingon och kantareller, ärgenetiskt förändrade. har det gjorts genomkonventionell avel eller förädling. Sådant har lantbru-ket alltid hållit på med. Man har röntgenbestrålat ellercolchizinbehandlat växterna, sedan odlat ut resultatetoch sett efter vad de åstadkommit för mutationer.Somligt har blivit riktigt bra, och det är vad vi hittar ilivsmedelsdiskarna. Men det är också viktigt att vetaatt t.ex. monstertjuren är framställd medvanlig konventionell avel och alls icke med genteknik.Det nya med gentekniken är två saker: dels nu vet precis vad man gör, dels att vi kan flyttagener från en art till en annan. Och detta senare kräverstor vaksamhet. Men det handlar om enkla egenska-per, såsom köldhärdighet eller herbicidtolerans. Gri-sarna kommer inte att kunna tala!Genteknikens största framgångar finns in-om läkemedelstillverkningen. Diabetesbehandlingenhar fullständigt revolutionerats. Ko- och svininsuli-nernas många biverkningar kan helt undvikas genombytet till mänskligt insulin, gjort av kolibakterier.Njurpatienternas svåra blodbrist kan enkelt undvikasmed erythropoetin gjorts på likartat sätt. Effektivaidsbehandling kan snart komma fram genom nyalandvinningar inom gentekniken. Listan är lång , ochgentekniken blir på sjukvårdsområdet viktigare ochviktigare.Kloning är ett specialområde. Här handlar det omatt skapa flera individer med samma genuppsättning.Vanliga enäggstvillingar är just sådana individer.Mera lika än så blir klonade individer inte, eftersommiljöns påverkan är stor. Kloning av människan taralla avstånd ifrån. Det är nödvändigt att ändra lagendärför att den är föråldrad och måste ses över. Vi äralla eniga om att begära en ändring från regeringenssida.Klonade grodor i laboratorium har man kunnat gö-ra . Att klona däggdjur är mycket svårare. Ut-vecklingen har knappt börjat här. Men jag tycker nogatt man borde kunna klona några få av de typer som imjölken producerar sådana äggviteämnen, i det härfallet alfa-1-antitrypsin, som vissa dödligt sjukamänniskor saknar och behöver till sin överlevnad.Allt lantbruk har ett genuint intresse av att produ-cera så ensartade djur- och växtarter som möjligt. Detblir rationellare så. Men att klona fram stora identiskapopulationer av t.ex. högmjölkande kor eller köttrikabiffdjur skulle allvarligt utarma vår naturliga genbank.I dag är det omöjligt. Skulle det bli möjligt blir detinledningsvis alltför dyrt. Men det är ändå säkrast attförbjuda det redan i dag.Forskning på levande är ett helt nytt områ-de. Att använda celler från döda är tillåtet.Att transplantera friska celler till med anlag förmycket svåra och dödliga sjukdomar är accepterat.Men det nya, att som i spruta s.k. stamcel-ler i bukhålan på tidigare friska och ännu levandefoster under en pågående abort, har aldrig godkäntsav något forskningsetiskt organ. Det behandlas enligtregelsystemet och har fortfarande inte fått något god-kännande. Jag och taravstånd från det förfarandet.Fru talman! Gen- och biotekniken föranledermånga, för oss nya, etiska överväganden. Den nöd-vändiggör omfattande folkbildningsinsatser. Vi måstekunna hantera även framtidens problem. Men efter attha sagt detta vill jag också understryka att det voreödesdigert för att avstå från denna teknik. Vikan inte överlåta åt , , och andraatt ensamma ta fram de nya, bättre och hälsosammarelivsmedel samt de effektivare och biverkningsfrialäkemedel som den nya tekniken möjliggör. Då klararvi inte att konkurrera på de här för oss så viktigaområdena. Vi kommer inte heller, när det kommer tillkritan, att vilja avstå från de nya och bättre produktersom gentekniken kan skapa. Men vi riskerar att fåköpa dem utomlands.Anf. 6 ():Fru talman! Jag kommer i mitt inlägg att koncent-rera mig på forskningsetiken, som gäller både bio-teknisk forskning och annan forskning som rör männi-skor, djur och vår miljö.Den senaste tidens debatt om vad forskare får ochinte får göra är skrämmande och viktig. Det som häntnär det gäller klonade får och forskning på fosterskrämmer därför att det rör grundläggande mänskligavärden. Den rör livets början och livets slut. Det rörvårt innersta, vårt arv, generna. Men den rör ocksålivsmöjligheter för människor med svåra sjukdomar.Vilken människosyn råder och vill vi skall råda? Hurser vi på människors och djurs värde? Vilken världvill vi att våra efterföljare skall leva i? Hur kommersynen att vara på handikapp och utvecklingsrubbning-ar? Frågorna är många och svåra.Det som inträffat skrämmer också därför att detvisar på klyftan mellan forskare och allmänhet och detsviktande förtroendet för forskarvälden. Det är hög tidför en självkritisk granskning. Hur förmedlas planernapå forskning och forskningsframstegen och de etiskafrågeställningarna till allmänheten och till oss politi-ker? Vi måste ta oron på största allvar. För forskningbehöver vi för att utveckla vår värld. Äventyras denpå grund av att förtroendet för forskarna sviktar är viilla ute.Den för tidigt bortgångne docenten i medicinsketik , som var en av föregångs-männen när det gäller att lägga grund för forsk-ningsetiken i , tog 1974 upp det oetiska i attinte forska som han underströk att oetiskforskning är oacceptabel. Han skrev: "Kunskapensträd på gott och ont finns omtalad i första bok.Vetskapen om kunskapens dubbla natur hör tillmänsklighetens äldsta kunskaper. Ändå sitter den sålöst. Människan slutar aldrig att drömma om en världdär allt är vitt eller svart, ont eller gott, rätt eller orätt,där inga nyanser, blandningar eller ambivalenserfinns. Detta måste vi slå fast och ständigt minnas: Alltsom kan brukas kan också missbrukas. "Forskning, kunskapsutveckling och forskningsetikär allvarliga frågor. Som politiker har vi det ytterstaansvaret att besluta var gränserna går för vad som ärtillåtet och otillåtet - givetvis i dialog med forskarna.Men det yttersta ansvaret ligger hos de folkvalda.Vi skall också verka för att det skapas förutsätt-ningar för den nödvändiga forskningen somdet skall finnas ett skyddsnät som förhindrar oetiskforskning. Ett sådant skyddsnät har vuxit fram sedanmitten av 60-talet. beskrev detta i detalj, såjag skall inte gå närmare in på det.Det aktuella fallet på visar påbrister i systemet. Forskningens tempo riskerar att drai väg för fort från forskarnas sida. Forskningen hade iden form den kom att utföras inte förts upp till Statensmedicinsketiska råd och Medicinska forskningsrådetsetiska kommitté. Det var först nu när man ville fortsät-ta som den regionala etiska kommittén insåg att dettavar så viktigt att det måste tas upp i högre instans.Detta är allvarligt. Beslut i så svåra etiska frågorsom det här gäller måste föregås av en etisk debattoch en analys där alla för- och nackdelar vägs motvarandra. Det måste vara offentlig insyn. Det är nöd-vändigt att lekmän ingår i de etiska kommittéerna ochhar en starkare ställning än vad de har . Det gäl-ler både de humanetiska och de djuretiska kommitté-erna så att lekmän kan påverka besluten.Det är bra att det skall tillsättas en utredning, somCarl aviserar. Men utredningar tar tid. Jag anserdärför att vi här i måste anordna en utfråg-ning av företrädare för de etiska kommittéerna och avforskare och etiker om hur skyddsnätet mot oetiskaforskning skall utformas . Jag har med deninsyn som jag har fått i både humanetiska ochdjuretiska kommittéer skrämts av en hemmablindhetoch en okänslighet för samhällets värderingar som endel forskare visat.Jag vill här också säga att inställningtill forskning på levande är att sådan forskninginte kan accepteras. Detta har ju också varit Statensmedicinsketiska råds inställning tidigare.Jag lämnar nu av tidsskäl djurförsöken därhän.Fru talman! skrev att det äroetiskt att inte forska, men det är minst lika viktigt attforskarna känner sitt forskningsetiska ansvar, attmänniskor kan känna förtroende för forskarna och attforskarna inte överträder de regler som har beslutatsför forskningen. De måste ta hänsyn till de värdering-ar som finns ute i samhället. De konventioner och denorganisation i form av etiska kommittéer och forsk-ningsetisk prövning som vi har skapat är här till hjälp,men de har visat på brister som vi måste rätta till. Detkommer att ske genom denna utredning. Under tidenmåste vi ta den oro som har kommit på allvar.Anf. 7 ():Fru talman! Det är väldigt bra att det har anord-nats en debatt om bioteknik . Förhoppningsvisskall den också bidra till att öka samhällsdebatten,vilket är nödvändigt. Bioteknik är ju någonting somangår oss alla, och den reser många nya frågor.Människan har sökt öka sin kunskapom och förståelse av hur naturens lagar fungerar. Detsökandet har fört oss utanför naturlagarnas kraft-fält.Den oerhört snabba utvecklingen inom biotekni-kens område har gett mänskligheten kunskaper ochmöjligheter att överträda gränser och förändra arvs-massan i allt levande på ett sätt som naturen aldrigskulle ha kunnat klara av. Som sade isitt anförande är allt möjligt , och det är skräm-mande.Vi är inne och rumsterar om i de allra minsta be-ståndsdelarna i levande organismer. Det som i dagsker i forskningslaboratorier och på försöksanlägg-ningar är något kvalitativt helt annat än den förädlingoch urvalsprocess som människan alltid har ägnat sigåt för att få härdigare skördar och större avkastningfrån olika djurarter. Den processen är långsam ochden bygger på ett urval inom samma eller närbesläk-tade arter.I dag går det mycket snabbare. Med bioteknikenshjälp är det möjligt att flytta gener och arvsanlagmellan helt olika arter.