prot · GL0935 · 1997-11-27 00:00:00 — Denmest utpräglat nordiska folkgruppen och nationenfinns inte med i . Det här tycker jag ärdumt. Tycker inte att det är dumtatt inte samerna kan vara representerade i ?Anf. 207 () re-plik:Herr talman! får läsa i protokolletvad han faktiskt sade om dumt prat och dumma för-slag.Man kan ha synpunkter på hur kanvara konstruerat, och de förslag förfram om att också romerna och kanske andra skullevara med är ganska intressanta förslag. Men det ärnågot helt annat än det nordiska råd som finns, därkravet är att det konstitueras av medlemmar som ärledamöter av ett lands eller ett självstyrt områdesfolkrepresentation. Sedan kan man självfallet föreslåförändringar av olika slag. Men är inte den förut-sättningen för handen att samerna skall kunna varafullvärdiga medlemmar av . Det är detsom är själva sakfrågan. Att utifrån det dra de härlångtgående slutsatserna när det gäller för-hållande tror jag inte är riktigt rimligt.Anf. 208 () replik:Herr talman! Då vill jag i mitt sista inlägg berättaför vad det står i min reservation. Det står att i bör verka för att samerna i de nordiska ländernaerkänns som ursprungsbefolkning och ges medlem-skap i rådet. Det står alltså att bör verka fördet - inte att skall besluta det eller någotsådant. Det har vi aldrig trott att man kan göra, efter-som inte har befälsrätt över Nordiska rådetpå det sättet.Anf. 209 () re-plik:Herr talman! Jag är inte säker på att ens det är till-räckligt. Frågan är ju om man är ledamot av ett landseller ett självstyrt områdes folkrepresentation, så denför vidare än så. Jag är inte alls redo att avsluta den,för jag tycker att det här är en viktig fråga - när detgäller alla minoriteter generellt, men inte minst närdet gäller samerna som har en unik ställning somursprungsbefolkning. Därför tycker jag att det är braatt alla de här frågorna nu utreds.Men när det gäller finns det enkonstitution. Den reservation ni har skrivit syftar inteens till att förändra denna, utan ni vill att den skalltolkas mera godtyckligt. Jag kan dock inte se att detfinns utrymme för det i den ordning som finns i . Däremot är samerna observatörer i dettaarbete, och det arbetet kan förlängas och fördjupasprecis så långt som tillsammans medsamerepresentationen väljer att göra. Där finns ingahinder. Men av formella skäl finns det hinder. Det äralldeles uppenbart.Anf. 210 ():Herr talman! har ingen ordina-rie ledamot i och har såledesinte deltagit i utskottets samtal kring minoritetsfrågor-na. Därtill behandlas fem av våra motioner i det härbetänkandet, och några kommentarer är då naturligt-vis på sin plats.Samtliga motioner avstyrks med motiveringen attfrågeställningarna och förslagen behandlas i olikatyper av utredningar och kommittéer. I vissa fall harett fortlöpande utredningsarbete pågått ,medan de sista utredningsuppdragen beslutats så sentsom den 11 september 1997.Hur länge skall vi egentligen hålla på och skjutabeslut framför oss och bekvämt hänvisa till pågåendeutredningar, nya eller gamla? är det att ocksåvåga gå till beslut.Herr talman! Ordet - att kunna tala ett språk ochkommunicera med omvärlden är kanske människansviktigaste förmåga, själva kännetecknet på att varamänniska.Det handlar om att bli hörd och sedd, att upplevaatt någon lyssnar och att själv kunna lyssna på andra.Det handlar om att bli tagen på allvar och känna betyder något. Det handlar om att uppleva är värdefull. Det handlar om att vara insatt i ettsammanhang, att få vara med och fatta beslut som rörmin familj och min egen kultur. Det handlar såledesom människovärde, det fantastiska att vara människa.För den samiska befolkningen i och även ide övriga nordiska länderna har det här inte alltidvarit självklart. har dessa frågor dockmer och mer belysts i samhällsdebatten. Ett synbarttecken på det är det inrättade som etable-rats sedan och gått före och visat vä-gen.När nu har arbetat ochförhoppningsvis funnit formerna för sitt arbete är detdags att stärka tingets status genom att utöka dessbefogenheter. Jag noterar med nöje att direktiven tillden utredningskommitté som regeringen beslutade omden innehåller sådana förslag. inte redovisa sitt uppdragförrän - väntan tycks bli lång även i dennafråga.Som vi vet uppvisar gränserna mellan Europasländer dålig överensstämmelse med de språkliga ochkulturella gränserna. Historien har därtill ofta skapatspråkliga förvecklingar. I täcker det som vikan kalla Sameland områden i , , Fin-land och Ryssland.Tillsammans i den här kammaren anser vi det somsjälvklart att ha en minoritetspolitik som tar hänsyntill etniska, språkliga och kulturella minoriteters rät-tigheter. Trots detta finns fortfarande i ettdemokratiskt underskott när det gäller vårt förhållan-de till samerna. Vi borde kanske på ett tydligare sätt ivår lagstiftning definiera vad vi menar med en demo-kratisk människosyn.Den samiska minoriteten i har, i egenskapav ursprungsbefolkning, en unik ställning. Det har vialla erkänt. I nära samarbete med samerna måstedärför det svenska storsamhället vidta kraftfulla åt-gärder för att den samiska kulturen skall kunna levaoch utvecklas.Det är detta som är grunden till att vi kristdemo-krater anser det angeläget att stärka de samiska språ-ken och ge samiskan officiell status genom en särskildsamisk språklag, i likhet med det man gjort i våragrannländer och Finland.Det är därför vi också menar att det är viktigt attvi ratificerar 169 om ur-sprungsbefolkningarnas ställning.Även här har våra nordiska vänner i ochDanmark gått före och redan ratificerat konventionen.Totalt har tio länder ratificerat konventionen i dagslä-get.Vi har med intresse inväntat resultatet av denskriftväxling och utvärdering av underteck-nande som pågått . Det handlar som vivet om tolkningen av artikel 14, som berör rätten , tolkningen av äganderätt och besittningsrätt iförhållande till begreppet bruksrätt.Enligt betänkandet har expertkommittéuttalat att den norska bruksrätten, som överensstäm-mer med den svenska, är förenlig med konventionen.Således ger det en indikation på att även svenskarättsförhållanden är förenliga med bestämmelserna iartikel 14. Detta är ett framsteg, och den särskildautredaren skall nu studera vilka åtgärder som är nöd-vändiga för att skall kunna efterleva bestäm-melserna i konventionen.Utredaren skall redovisa sitt uppdrag den 31 maj1998. Förhoppningsvis kan därmed, eftermånga års diskuterande och utredande, äntligen ratifi-cera om ursprungsbefolkningarunder det kommande året.I dagens betänkande handlar det också om kan göra för att lyfta och stärka sa-mernas ställning. Första steget är redan taget i form aven observationsplats som finns . Med dettaär utskottsmajoriteten tydligen nöjd. Jag har tacksamtnoterat och stöd för vårayrkanden och reservationen mot utskottsmajoritetensbeslut. Att bara vara observatör innebär ändå att vara iunderläge och inte en likvärdig part. Det här är natur-ligtvis också ett psykologiskt fenomen för samerna -att någon annan skall föra vår talan och fatta beslut åtoss, att inte anses myndig själv. Denna förmyndar-mentalitet har samerna utsatts för. Obser-vera att det i motionen liksom i reservationen handlarom att verka för en framtida utveckling där samernasställning stärks.Vi i intar en för försiktig hållning i desamiska frågorna. Vill vi vara huvud och inte svans dågår vi före, blir initiativtagare och går i täten förmänniskovärdet. Vi måste på hemmaplan, i Nordenoch i EU-sammanhang, aktivt jobba för att undanröjaolika typer av demokratiskt underskott, som i det härbetänkandet när det gäller minoritetsspråk och olikaminoriteters ställning.Med detta, herr talman, vill jag först klargöra attvi naturligtvis står bakom alla våra motioner ochyrkanden. Sedan vill jag också meddela att jag enbartyrkar bifall till reservationen under mom. 12.Anf. 211 ():Herr talman! Jag har anledning att i stort sett varaalldeles överens med . Jag tycker atthan har redogjort ganska bra för läget. Men enighetenär inte så fullständig. Det finns två avvikelser jagskulle vilja göra.Den ena gäller det ibland litet förklenande taletom utredningsväsendet. var också inne pådet och talade om tioåriga utredningsperioder. Det äringen hemlighet att tolkning av från början inte har ansetts vara i över-ensstämmelse med formuleringar. Men serdet ut att bli en öppning. Därför slår regeringomedelbart till och tillsätter en utredning för att se hurdet här skall hanteras i våra sammanhang.Den andra invändningen jag har gäller naturligtvisreservationen. Men det är mer ett utrymme för detdemokratiska spelet.Jag tycker att vi inte skall förenkla den här frågan.Vi vet att det finns konflikter. Det blir ganska natur-ligt när en nybyggarkultur och en, skall vi kalla detmodern kultur, även om det i det här sammanhangetskulle vara bra med ett annat ord, växer fram ochkonkurrerar om utrymmet med en gammal och ur-sprunglig. Det här problemet finns, och det finnsliksom inpå bara kroppen hos somliga i norra delen avSverige liksom också i och . Därförskall vi inte förenkla problematiken.Sametinget har rätt så stora möjligheter att samladen samiska befolkningen. Tyvärr har änså länge ägnat väldigt mycket tid åt interna konstitu-tionella problem. Men jag tror att man kommer atthitta formen framöver. Därför är det viktigt att de härutredningarna får göra sitt jobb och lägga grunden fördet framtida arbetet.Anf. 212 ():Herr talman! Ända sedan jag hamnade i riksdagen1991 har de frågor som gäller ILO-konventionendiskuterats. Utan tvivelär det för att den här diskussionen har förts, och kan-ske också tack vare att vågade gå före, som denhär frågan och kanske övriga frågor har förts framåt irätt riktning. Det är just det här jag hävdar. Det gälleratt våga gå före.När man ofta så tydligt vill prata om mänskligarättigheter handlar det om att någon måste ta initiativ.Där har varit mycket framgångsrikt. Därför ärvi där vi är , menar jag, någon vågar gå före.När det sedan gäller kan jag väl in-stämma i att tinget självklart måste finna sina formerpå ett bra sätt innan man kan lägga alltför stora ochnya arbetsuppgifter på det. har jag noteratatt utredaren skall titta närmare på de här möjlighe-terna. Det är trots allt en positiv signal att tankenfortfarande, ända /93 när vi fattade beslutom sameting, lever och finns kvar. Vi kan geSametinget ytterligare kompetensområden och arbets-områden att jobba med. Trots allt har, som alla harunderstrukit, samerna en unik ställning. Det är våregen ursprungsbefolkning. Vi borde även här gå föremed gott exempel och vara huvud och i fortsättningeninte vara svans.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades . )14 § Allmänna pensionsfondens verksamhet år1996FöredrogsFinansutskottets betänkande 1997/98:FiU6Allmänna pensionsfondens verksamhet (skr.1996/97:152)Anf. 213 ():Herr talman! Det blev en liten turbulens eftersomen ledamot blev tvungen att avvika från kammaren idenna aftonstund. Det föll på min lott att ta anföran-det.Jag vill yrka bifall till reservationnr 1. Den handlar om möjligheterna för ett aktivt,organiserat kollektivt löntagarägande som skall kunnaverka inom enskilda företag. Det handlar om att suc-cessivt tillföra sjätte fondstyrelsen ettbelopp om för att underlätta risk-kapitalförsörjning för nya entreprenörer och mindreföretag. Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 214 ():Herr talman! Jag har fått samma delikata uppgift.Jag yrkar bifall till reservation 2, som framför allt tarupp de etiska, sociala och miljömässiga hänsynen somfondstyrelserna bör ta. Det är åsikt attförsöka få in ett sådant tänkande.Anf. 215 ():Herr talman! Jag har inte ingått i turbulensen!Jag har tre skäl för att korta ned mitt anförande.För det första mina meddebattörers sätt att korta nedsina anföranden. För det andra kammarens tidsplane-ring. För det tredje att det pågår ett utredningsarbete iFinansdepartementet. Det kommer att leda till endepartementspromemoria som läggs fram under denförsta hälften av december. Vi kommer att få mångatillfällen framöver att diskutera frågorna.Med hänsyn tagen till dessa tre skäl, vill jag nöjamig med att yrka bifall till utskottets hemställan ochavslag på de reservationer som det nu har yrkats bifalltill.Anf. 216 ():Herr talman! Jag vill inte inleda någon längre po-lemik med anförande var inte nedkortat. Det var snarareoändligt förlängt. Det var innan jaghöll det som jag fick reda på att det skulle hållas.Anf. 217 ():Herr talman! Jag har respekt för den åsikten.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades . )15 § Ändringar i lagen om offentlig upphand-lingFöredrogsFinansutskottets betänkande 1997/98:FiU7Ändringar i lagen om offentlig upphandling (prop.1996/97:153)Anf. 218 ():Herr talman! Det här betänkandet avser ändringari lagen om offentlig upphandling. Det är ändringarsom görs för att öka överensstämmelsen med EG:supphandlingsdirektiv och vissa förtydliganden i an-slutning härtill.I samband med det här ärendet besvaras en radmotioner som rör offentlig upphandling och konkur-rensfrågor i offentlig sektor. Det har varit möjligt försocialister i utskottet att gräva fram gamla förlegadeargument till förmån för monopol, planhushållningoch egen-regi-drift.Majoriteten avstyrker således motioner från bl.a.oss moderater om ökad konkurrensutsättning av verk-samheten i den offentliga sektorn, liksom våra krav påskild redovisning av den näringsverksamhet som påmånga håll bedrivs. Denna socialdemokratiska linjeatt inte konkurrensutsätta produktion i offentlig sek-tor, liksom att gynna egenproduktion framför alla desmå företag som konkurrerar på marknaden, kostarskattebetalarna stora pengar.När vi här i diskuterar statliga bidrag påmarginalen till kommuner och landsting, rör det sigom småpotatis i jämförelse med de stora vinster somskulle bli följden av ökad konkurrensutsättning. Närsocialdemokrater i , och ute i kommuner ochlandsting, motsätter sig konkurrensupphandling avtjänsteproduktionen påverkas verkligen vad vi skullefå ut för våra satsade skattekronor. Verksamhetenfördyras med helt i onödan.Herr talman! verkar det som om socialde-mokrater inser detta. Man kan se exempel på nytänka-re inom partiet. Men så slår pendeln tillbaka medargument som känns tämligen beklämmande. Jag skallstrax exemplifiera med hur man kan uttrycka sig.Detta att Socialdemokraterna fördröjer en sundkonkurrensutsättning av tjänsteproduktion i kommu-ner och landsting är verkligen något som hotar välfärdoch välstånd. Jag yrkar bifall till den moderata reser-vationen avseende mom. 11.Herr talman! Ett alldeles speciellt exempel på hurdet kan låta ser vi i frågan i betänkandet som rör ad-ministration av statliga tjänstepensioner. Här lätkommunerna för KommunernasPensionärsanstalts, tidigare KPA:s, monopol brytas.Den kommunala tjänstepensionsmarknaden är ju nukonkurrensutsatt. Såväl logiken som erfarenheterna avdetta borde leda till att staten nu borde göra motsva-rande åtgärd med statens tjänstepensioner. Men inte!Ärendet har dragits i långbänk. ,den statliga myndigheten, har sagt sitt. Där har manmycket kraftfullt förespråkat att verksamheten utsättsför konkurrens. Men att har sagtdetta i en skrivelse till regeringen har regeringen inteens redovisat i propositionen, utan regeringen skyddardet statliga pensionsverkets, SPV:s, nuvarande mono-pol.Det är ingen lätt uppgift för Socialdemokraterna iutskottet att ha den otacksamma uppgiften att försökaförsvara detta. Det blir snarare komiskt att läsa hurutskottsmajoriteten argumenterar för att kostnaderna,inom ramen för monopolet, ändå blir de rätta. Mansäger att SPV minsann har en egen nämnd som skallgarantera att det blir korrekta kostnader. Är det möjli-gen så att det synsättet nu åter blivit visdom i ettgammalt planekonomiskt parti? En statlig nämnd kanbäst bedöma vad som är rätt pris på en produkt. Attkonkurrensutsätta verksamheten är tydligen inte allsrätt väg. Det vore intressant att höra den som skallförsvara utskottet i kammaren berätta vidare om dettanya tänkande. Att döma av vad man föreslår beträf-fande våra motioner om ökad konkurrens verkar dettydligen även gälla synen på annan offentlig verksam-het.Det vore också intressant att höra företrädare förmajoriteten säga hur man skall argumentera i den härfrågan gentemot alla de kommunalmän, inklusive ihög grad socialdemokratiska sådana, som vill brytaupp det statliga monopolet för statens tjänstepensio-ner.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 7.Anf. 219 ():Herr talman! Jag väl medveten om vad ett EU-direktiv innebär och att det enligt EU skall följas.Trots detta är ifrågasätter vi om inte en ordentligöversyn av lagen om offentlig upphandling skullegenomföras så att lagens tröskelvärden ges så vidaramar som möjligt. När det gäller upphandling skallkonkurrensen gynnas. Det är inte meningen att slå utden, vilket man ibland gör genom den här lagen.Lagen om offentlig upphandling rubbar den socia-la tryggheten när det ena lokala företaget efter detandra slås ut på grund av upphandlingen. Man tvingasgå över ån efter vatten. Det finns varorman kan köpa på orten av småföretagare. I min hem-stad köpte man potatis från i stället för iBorlängetrakten, där man odlar mycket potatis. Manfick den väl någon krona billigare. Då har man interäknat in vad transporterna gör för miljön.För att kunna ha en tryggad försörjning behöversmåföretagare kontrakt på att man skall köpa. Bönderbehöver t.ex. ha kontraktsodling. Gärna ekologisk,men även andra odlingar är bra. För att små odlareskall kunna få en trygg utkomst och även odla ekolo-gisk behöver de kunna veta att de får en uppköpare.De har inte tid att marknadsföra sig på samma sättsom stora företag och slås då ofta ut. Detta är viktigt imina hemtrakter och också i andra län, särskilt i småkommuner.På grund av de enorma summor som an-vänds till upphandling skulle den offentliga sektornkunna bli en väldigt viktig pådrivare och ett fantas-tiskt verktyg för att få till stånd ökad miljöhänsyn.Tröskelvärdena måste åtminstone tillåtas tangera taketför vad EU-direktiven tillåter. Lagen trädde i kraftden . Den ersatte tidigare rekommen-dationer, och den har blivit tvingande till sin karaktär.Den kan man inte avtala bort.En grundregel är att hela EES-marknaden behand-las på ett likvärdigt sätt, och de fyra friheterna innebäratt varor, tjänster, kapital och människor skall flödafritt. Den offentliga upphandlingen avser att åstad-komma en öppen och konkurrensutsatt marknad förde fyra friheterna. För kommunernas del innebärlagen om offentlig upphandling ett omständligareupphandlingsförfarande.Grundprincipen är att upphandlingen skall ske af-färsmässigt i konkurrens och att anbud skall behand-las utan ovidkommande hänsyn. Det gäller fullt ut förall upphandling som överstiger vissa i lagen angivnatröskelvärden. Men det är svårt för kommunerna attsköta detta. Det sker antigen en upphandling av encentraliserad inköpsfunktion eller en upphandlingdecentraliserad av olika förvaltningar. Några kommu-ner har dessutom valt att gemensamt bilda en inköp-sorganisation, och kommer naturligtvis på det sättetalltid över tröskelvärdena. Är upphandlingen decent-raliserad kan man i många fall klara sig. Då hamnarkanske kommunerna under tröskelvärdena.I lagen om offentlig upphandling nämns att miljö-hänsyn kan vägas in vid urvalet av anbud. Av formu-leringen framgår att detta inte är ett krav och alltsåinte något tvingande rekvisit i rent strikt juridisk me-ning. Miljökrav i form av kvalitetskrav borde kunnaställas i de fall där det ekonomiskt mest fördelaktigaalternativet använts som kriterium vid valet.En upphandlande enhet får inte ta några hänsyn tillatt leveransavståndet är långt då syftet med lagen ärfri konkurrens även över nationsgränser. Lång leve-ransväg är inte skäl nog att avvisa ett anbud. Privatmiljömärkning, t.ex. Svenska ,kan inte användas som krav i ett anbudsunderlag.Eftersom endast ett fåtal företag använder denna typav märkning är det klart att detta anses som handels-hinder.Vid införandet av lagen har man beslutat sig förtröskelvärden som ligger lägre än i vissa andra EU-länder, bl.a. . Detta får till följd att styrkommunernas upphandling i ett långt större antalupphandlingar än vad som är nödvändigt. alltid gällande före Agenda 21-arbetet i kommu-nerna. Det är ett arbete som man har kommit långtmed. Även där har vi bindande överenskommelser,åtminstone moraliskt bindande. Det borde gå förelagen om upphandling.Stora och små företag har olika möjligheter attmöta de nya kraven. Det som redan nu kan skönjas äratt många lokala småföretagare har slagits ut av eneller några stora företagare som har resurser att hållalåga priser i ett introduktionsskede för att i nästa om-gång höja priserna och ensam agera på en arena. Deföretagare som har slagits ut finns inte kvar till nästaanbudsomgång och kan inte bjuda upp till en ny kon-kurrensvals vid nästa upphandlingstillfälle.Vi menar att det nästan blir ett oligopol fast imindre skala, eller i många fall ett monopol. Mantvingas att köpa av de stora företagen. Det finns ingenmöjlighet med ett litet befolkningsunderlag att över-leva med verksamheten om företagaren dragit ennitlott i den första upphandlingen.Jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 6. Detgäller framför allt att man vid offentlig upphandlingskall kunna ta hänsyn till miljön och också ställa mil-jökrav på transporter. Det gäller kvaliteten på färskva-ror, som är svåra att forsla runt. Man måste ocksåtänka på vilka miljöskador transporterna ger, som juofta sker med lastbil.Anf. 220 ():Herr talman! Lagen om offentlig upphandlingbygger i allt väsentligt på EG-direktiv, och Sverigehar som medlemsstat i EU skyldighet att genomföradem.Bl.a. kommuner, landsting och myndigheter lik-som statliga verk och kommunala bolag som genomägande eller annan kontroll har en koppling till of-fentlig sektor betraktas som upphandlande enheteroch skall då de gör inköp av varor eller tjänster följareglerna i lagen.I lagen finns en fastställd nivå som anger vilkaregler som gäller över respektive under de s.k. trös-kelvärdena. Vid värden över den nivån är upphand-lingar mer formbundna medan upphandlingar undertröskelvärdena kan göras genom förenklad upphand-ling eller genom direktupphandling. Direktupphand-ling kan göras då värdet av inköpet är lågt. Vad somanses med lågt varierar från enhet till enhet beroendepå deras olika förhållanden. En rekommendation fråntillsynsmyndigheten , som har att utfärda riktlinjer, är att ett till tvåbasbelopp kan anses som lågt.När värdet av det totala inköpet är fastställt upphandlande enheten möjlighet att dela uppsjälva inköpet så att företag av olika storlek kan deltai anbudsgivningen. För att ytterligare underlätta föralla slags företag att delta har regeringen i sitt yttran-de över uppmärksammatfrågan om att den offentliga upphandlingen bör kunnagenomföras elektroniskt.Lagen har felaktigt tolkats så, att det anbud somhar det lägsta priset skall väljas. Regeringen föreslårdärför i propositionen en förändring så att punktenDet mest fördelaktiga anbudet står före punktenLägsta pris. De upphandlande enheternas förfråg-ningsunderlag är viktiga. Inköparen har i förfråg-ningsunderlaget, i prioritetsordning, möjlighet attange vilka kriterier som man anser viktiga. kvalitet anges som ett kriterium. Den upphand-lande enheten kan sedan göra en sammanvägning avrespektive anbud utifrån dessa kriterier och slutligenanta det mest fördelaktiga anbudet.Syftet med lagen är att leverantörerna skall be-handlas lika. Det gör att offentlig upphandling intekan användas som ett regionalpolitiskt medel. Tvärt-om är det så att ingen leverantör får gynnas ellermissgynnas.Det är viktigt att öka möjligheterna för seriösa fö-retag att få upphandlingsuppdrag på de oseriösasbekostnad. I propositionen föreslås att anbudspröv-ningen skall ske i två steg. Anbudsgivarna skallgranskas först ur ett lämplighetsperspektiv och efterdet skall själva anbuden prövas. Lämplighetspröv-ningen förstärker möjligheten att gallra ut oseriösaföretag.