prot · GK0987 · 1997-04-10 00:00:00 — Statsrådet sade i sittanförande också att regeringen har lagt fram detalje-rade förslag vad gäller sysselsättning, miljö, öppen-het, internationell krishantering och jämställdhet. Pådessa områden har man lagt fram detaljerade skriftli-ga förslag, som man har fått gott gehör för. Jättefint!Får nu också allmänheten en redovisning av de här detaljerade förslagen, där manbockar av vad vi hade framgång med och på vilketsätt? Kommer detta att ske, statsrådet?Efter sitt tal avslöjar statsrådet själv att det inte ärså lätt för henne att redogöra för våra framgångar. Ominte ens statsrådet kan göra det, hur skall då allmänhe-ten känna till dessa framgångar? Skall bara varjeenskild sakminister klara av detta? Det behövs verkli-gen en sådan här sammanställning.Jag misstänker att framgångarna inte är så stora.Varje minister talar om sina stora framgångar, menjag tror inte att det är så att har tagit kom-mandot i EU. Det är nog ingen i som tror attdet har blivit så. Jag tror att framgångarna är ganskamåttliga.Finns det t.ex. några framgångar när det gällerkonkreta målsättningar för att bekämpa arbetslöshe-ten, mer än vackra ord som politiker från höger tillvänster kan ställa sig bakom? Finns det några sådanakonkreta målsättningar? Nej, troligtvis inte.Ta t.ex. målet att halvera den öppna arbetslöshe-ten! Detta har och nationellt ställtsig bakom. Varför inte göra det på EU-nivå? Detskulle säkert t.o.m. CDU ställa sig bakom, eller hur?De konkreta beskeden till både riksdag och allmänhetefterlyses alltså.Anf. 139 Utrikesminister ():Herr talman! Tack och lov är det ju nu ganskamånga länder inom EU som sätter kampen mot arbets-lösheten överst på sin politiska agenda, och för mångaav länderna handlar det - precis som i - omatt halvera arbetslösheten.Men detta gör inte att vi skall ha en övernationellsysselsättningspolitik, och jag tror inte heller att LarsBäckström talar om en sådan. bermig här att tydliggöra EU:s politik i den delen. Skullejag göra det, skulle jag av anklagasför någonting annat, nämligen för att abdikera frånmitt nationella ansvar och för att överlämna det tillEU.Vad vi i det här sammanhanget skall använda EUtill är för samordning av de olika ländernas insatser.Arbetslösheten är en så omfattande fråga för oss allaatt vi måste hjälpas åt. Det är det viktigaste. Vi måstedra åt samma håll och mot samma mål. Det finns juregeringar av litet olika politisk färg, och vi måstenaturligtvis ha rätt att använda litet olika metoder idetta arbete, men det är viktigt att vi drar åt sammahåll.Vi skall också ha en skyldighet att redovisa hurlångt vi har kommit i det här arbetet. Jag tror på detviset att EU-samarbetet kommer att kunna sporra allaländer att göra mera i kampen mot arbetslösheten ochför en högre sysselsättning. Det är viktigt i sig.Lars tar vidare upp det som kanske ärallra svårast, nämligen att informera allmänheten.Både och vi har resurser för detta och för-söker tydliggöra det här. Man skall naturligtvis göraallt vad man kan och det bästa möjliga.Jag har gått igenom allting, och jag har gjortdet utan ambitioner att redovisa detaljer på alla områ-den. Jag erkänner gärna att jag inte kan alla detaljerpå alla områden. Jag tvivlar på att svenska folket ärintresserat av detaljer på alla områden. Det är merfråga om det allmänna, dvs. vad vi faktiskt har upp-nått.Vi har uppnått mycket vad gäller kampen mot ar-betslösheten. Vi har med på ett helt annat sättän tidigare i den frågan. Vi har också fått mycket stortgenomslag vad gäller internationell kris- och konflikt-hantering. Det svensk-finska förslaget ligger somgrund för utkastet till fördraget - så som det ser ut justnu. Detta var två mycket goda exempel.Anf. 140 ():Herr talman! Får den svenska allmänheten en re-sultatredovisning där det framgår hur det gickmed de detaljerade skriftliga förslagen?Varför har man inte i förhandlingarna tagit uppskattefrågan? När jag deltog i en talmansresa sadesamtliga tyska politiker att EMU kräver en skattehar-monisering. Det är nödvändigt, annars vore EMUskadligt. Svenska politiker säger: Kanske EMU, meninte med hjälp av skatteharmonisering. Varför harman inte tagit upp skattefrågan i förhandlingarna? Idet dominerande sägs det enhälligt att EMUutan skatteharmonisering vore direkt skadligt.Anf. 141 Utrikesminister ():Herr talman! Vi anser från regeringens sida attfrågan om att beskatta det svenska folket skall avgö-ras här i . Den frågan skall inte avgöras iBryssel, eller någon annanstans. Det ärsvaret varför vi inte har tagit upp den frågan i det härsammanhanget. Jag tror att det finns en rätt bred enig-het om denna fråga hos svenska folket liksom här iriksdagen.Jag vill gärna medverka till att det kommer ut sågod information som det någonsin går. Skall det göras en jämförelse mellanvad vi ville och vad det blev, måste vi först se resulta-tet. Det är först eller någon tid därefter. Men jaglovar att vi skall göra vårt allra bästa för att klargöradenna fråga för svenska folket.Anf. 142 ():Herr talman! Jag skall börja med att ge regeringenett erkännande. Jag tycker att denna förhandlingspro-cess - till skillnad från när antogs- präglas i ganska stor utsträckning av öppenhet. Detär ett framsteg i förhållande till förhandlingsprocessenför . I övrigt har jag inte lika mycketpositivt att säga.Under våren har flera nya, stora förändringarskett. Stora förslag har tagits upp i förhandlingskret-sen. Det är framför allt och somhar lagt fram nya initiativ, som innebär omfattandesteg i en mer federalistisk riktning.Jag tycker att man kan känna en viss oro infördetta, framför allt när jag ser den svenska regeringenshållning, nämligen att försöka hänga med i dansen istället för att försöka sätta ned foten och säga att Sve-rige inte vill fortsätta i den riktningen.Den viktigaste punkten i diskussionen har varitfrågan om flexibilitet. Där kommer frågan om skatter-na fram - som även Vänstern var inne på. Om Sverigeaccepterar att flexibel integration tas med i fördraget,ges i praktiken klartecken till en mindre grupp länderatt satsa på gemensamma skatter, gemensamma soci-alförsäkringar eller kanske ett gemensamt försvar.På samma sätt som vi har diskussioner kringEMU, på samma sätt som vi över huvud taget fickigång diskussionerna om EU, kommer detta i sig attuppfyllas. Många kommer att hävda att när de andraländerna har tagit steget, måste göra det ock-så. Det blir svårare att hålla sig utanför.Frågan om flexibilitet har över huvud taget intetagits upp i tidigare. Vore det inte rimligtatt sätter ned foten i denna fråga och sägernej: Vi vill inte ta ytterligare steg på interaktionensväg med hjälp av flexibel integration.Anf. 143 Utrikesminister ():Herr talman! Om några EU-länder vill gå vidare iett samarbete och göra något viktigt tillsammans,gruppen blir ganska stor, men alla vill inte vara medom detta, finns det en möjlighet att säga nej. Någravill inte vara med, och de övriga får inte gå vidareinom EU. Vad är det då som hindrar att dessa ländergör samma sak utanför EU:s ramar?Man kan inte hindra länder att samarbeta om de såönskar. Vi talar nu om att få någon ordning på samar-betet så att det inte negativt skall påverka det övrigaEU-samarbetet, om några vill gå vidare där alla intekan vara med. Det är detta det hela handlar om. Jaghoppas och tror att det är fråga om undan-tag.Ibland när jag lyssnar på låter det somom man önskar att det skall gå snett på flera ställen såatt man kan säga: "Ha, ha! Vad var det jag sade helatiden?" Jag försöker arbeta konstruktivt och positivt.Från visst håll får vi höra att agerar sombromskloss i EU. Det tycker jag är alldeles fel. Sveri-ge har varit pådrivande på många områden. Frånandra håll sägs det att har inga egna åsikter.Det är andra som bestämmer. Det vore bra om debat-törerna bestämde sig för hur det är.Sverige är kritiskt mot sammanslagningen av EU-VEU. Vi tycker att tillsammans med Finlandhar bättre förslag. En del kommer att tycka att detta äratt agera bromskloss. Men de andra får lyssna på attvi säger nej och att vi ogillar denna situation.Sverige vill ha en effektiv kommission. Det är all-deles sant. Men för det är vi inte beredda att uppgedet vi står för som ett litet land, nämligen att vi vill seen svensk kommissionär i kommissionen. Vi vill haett bättre samarbete inom det juridiska och polisiäraområdet. Men vi är för det inte beredda att uppge allmellanstatlighet.Men det går att gå vidare och vara konstruktiv.Man behöver inte vara vare sig bromskloss eller läggasig platt på marken. Det finns faktiskt en tredje väg,och det är den regeringen väljer.Anf. 144 ():Herr talman! Jag blir allra mest förundrad över äratt se hur regeringen och utrikesministern agerar gångpå gång ungefär som den närsynta bofinken Knut.Varje förslag ses isolerat för sig - är det bra ellerdåligt? Men man lyfter aldrig blicken och försöker sede övergripande frågorna: Vart är projektet på väg?Vad leder det sammantaget till? Vill vi vara med i enöverstatlig, gemensam europeisk federal stat? Vill vipå lång sikt välja ett mer praktiskt och funktionalis-tiskt inriktat samarbete?Någon gång måste man ta ställning till dessa avgö-rande frågor, åtminstone innan man står där med ennybildad stat. Jag frågar mig ständigt när utrikesminis-tern skall vakna upp och se vilken ställning vi är påväg att anta. Hon måste försöka orientera sig i om-världen i stället för att bara titta på detaljerna.Anf. 145 Utrikesminister ():Herr talman! , som ogillar svenskafolkets beslut om EU, måste för att rättfärdiga sittogillande anse att alla som inte tycker som han äridioter. Det blir då en konstig diskussion. Om jag istället hade fått frågan om jag är för ett federativtEuropa, skulle jag säga: "Nej, jag är inte för ett fede-ralistiskt eller ett överstatligt !" Jagbehöver inte sätta mig i min kammare och analyseradenna sak. Denna inställning har jag haft hela tiden.Om vi förde en diskussion i sak i stället för alltkrimskrams runt om, kanske det skulle bli mer upplyf-tande för dem som lyssnar.Anf. 146 ():Herr talman! Jag kommer att gå in på en detalj ivad utrikesministern har sagt. Det gäller miljögaran-tin. Att varje land kan få införa strängare regler bety-der - sett från en annan sida - att varje land får enstörre frihet att självt bestämma över sina miljöregler.Då undrar jag en sak. När det gällde öppenhet sa-de utrikesministern att vi i har haft sammasyn. Då undrar jag: Finns det fler länder som harsamma syn, alltså att vi skall få ha andra regler förmiljögarantin, att vi skall få ha strängare regler? Finnsdet fler länder som driver denna fråga och som vi harfått med oss?Min andra fråga är: Om vi nu kommer fram till är enig om dessa regler, vad finns det då förhinder som kan slå sönder eller demolera dessa be-slut? Jag tänker då speciellt på t.ex handelshinder. Dehar ju en förmåga att krossa många goda beslut somgår åt miljöhållet.Anf. 147 Utrikesminister ():Herr talman! Jag minns inte riktigt hur ländernahar linjerat upp sig när det gäller miljögarantin. Underdet senaste halvåret har vi ministrar inte haft någondiskussion om det. Miljöministrarna har naturligtvisberört det väldigt . Jag skulle kunnatänka mig att det är en ganska "normal" uppdelning,så att säga. Vi här uppe i har vår syn i det härsammanhanget, och jag är ganska säker på att ocksåTyskland lierar sig med den. Ju längre söderut mansedan går, desto svårare har man att förstå vår stånd-punkt.Det är precis som säger.Det är handelshindren det handlar om. Något annat ärdet ju egentligen inte. Det finns mycket här som liggernära sådant som skulle kunna komma att betecknassom handelshinder. Det är därför det uppstår en massaproblem. När det gäller sådant som berör handeln, harvi ju den inre marknaden. Där skall gemensammaregler gälla. Det är det som är problemet i de härsammanhangen. Sedan får man försöka ta sig ur detpå olika sätt. är det rakt och tydligt, och dåskall också miljögarantin vara sådan att den ger ossmöjlighet att ha bättre regler för miljön. är detsnårigare, eftersom det kommer väldigt nära handels-området.Anf. 148 ():Herr talman! Har någonsin tagit upp frå-gan om handelshindren och handelshindrens genom-trängande kraft att demolera just miljöbeslut, om mannu håller sig till bara dem?Anf. 149 Utrikesminister ():Herr talman! Vi har inte bara tagit upp dessa frå-gor. De är en del av det som skapar problemen. Det ären grundläggande faktor i sammanhanget, som vi helatiden måste vara varse. Skall man ha en gemensammarknad, måste man kunna handla på lika villkor. Dåmåste gemensamma regler gälla. Då är frågan: Hurmycket står detta i motsats till vad vi önskar när detgäller att, i varje fall i några länder, göra mer på mil-jöområdet? Det är väldigt mycket det frågan handlarom.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellationerna 1996/97:202 och207 om genmanipulerade livsmedelAnf. 150 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att förbjuda import av genmanipulerad majsoch soja till med hjälp av artikel 16 i EG:sdirektiv /220 eller på annat sätt.Som skäl till frågan anförs att de svenska konsu-menterna inte vill ha produkter från genmodifieradeorganismer, att man inte kan se gentekniken som enväg till större livsmedelssäkerhet eller till ett hållbartjordbruk, att genmodifiering kan leda till hälsoriskerför konsumenterna och att gentekniken är en teknik ihänderna på stora företag som använder tekniken somett medel att skapa avsättning för sina bekämpnings-medel.Gudrun har vidare frågat mig vilka åtgär-der jag avser vidta för att det skall bli möjligt förkonsumenter i landet att veta om ett livsmedel inne-håller produkter från genmanipulerade grödor. Jagbesvarar interpellationerna i ett sammanhang.Eftersom jag redan redogjort för det svenska age-randet med avseende på den genetiskt modifieradesojabönan i samband med att jag den 29 november1996 besvarade interpellation1996/97:72 om genmanipulerad soja, avstår jag dennagång från att gå in på detaljer i ärendet om sojabönor.Beträffande den genetiskt modifierade majs somutvecklats av , och som godkänts avkommissionen för introduktion på marknaden, är jagväl medveten om att det är en fråga som väckt oro ochosäkerhet hos många konsumenter. Ett stopp för im-port av genmodifierad majs i enlighet med artikel 16 idet aktuella EG-direktivet är emellertid en åtgärd somendast skall användas i situationer där det finns grun-dad anledning att anta att produkten utgör en risk förmänniskors hälsa eller för miljön.Gentekniken har använts inom flera områ-den utan några dokumenterade skadeverkningar förmänniskors hälsa eller för miljön. De erfarenheter avgentekniken som således finns utgör, tillsammans medkunskaper om näringslära, om gifters inverkan påorganismer och om hur levande organismer samspelarmed sin miljö, en god bas för vetenskapliga ställnings-taganden.Kommissionens beslut att godkänna den genmo-difierade föregicks av en noggrann analysinom tre vetenskapliga kommittéer. Dessa fann ingaskäl att på vetenskapliga grunder motsätta sig intro-duktion av i fråga på marknaden.Beträffande konsumenternas möjligheter att vetavilka livsmedel som innehåller produkter från gen-manipulerade grödor, är märkningen av stor betydel-se. EG-förordningen om s.k. novel foods, nya livsme-del, träder i kraft . Ett av Sverigesargument mot godkännande av den aktuella ,var att den skulle komma att godkännas innan för-ordningen trätt i kraft. har emeller-tid bl.a. angivit följande:Enligt 5 § i kungörelse (SLVFS 1993:19) med föreskrifter och allmänna råd ommärkning och presentation av livsmedel, får märk-ningen inte vilseleda konsumenten. Livsmedelsverketbedömer med stöd av denna paragraf att även produk-ter som kommer ut på marknaden före den 15 majmåste märkas på sätt som beskrivs i EG-förordningen.Detta innebär att det för livsmedel som innehållereller består av genetiskt modifierad majs redan i dagskall framgå på förpackningen att det är en genetisktmodifierad majs. Förpackningar som kan innehållabåde genmodifierad majs och traditionell majs skallockså märkas. Det bör då stå: "kan innehålla genetisktmodifierad majs. "Livsmedel och livsmedelsingredienser tillverkadeav genetiskt modifierade organismer skall märkas omprodukterna skiljer sig från jämförbara existerandelivsmedel. Bedömningen av detta kommer att ske frånfall till fall enligt den myndighetsprövning som angesi förordningen om nya livsmedel. Även innan ettsådant beslut har fattats, måste tillverkare och impor-törer se till att produkter som skiljer sig från traditio-nella livsmedel märks. Därutöver kan nämnas attarbetet med en skärpning av märkningsansvaret idirektivet 90/220 pågår. Kommissionen har beslutatföreslå en obligatorisk märkning av alla genetisktmodifierade råvaror oavsett användningsområde.Konsument- och miljöperspektiven är centrala förSverige vid bedömning av användning av genteknik.Som vet har såväl gjortinvändning som avlämnat nej-röster i de processersom föregick besluten att godkänna den av Monasan-to framtagna sojabönan och den av fram-tagna . Efter de analyser som har gjorts av detre vetenskapliga kommittéerna och de bedömningarsom har gjorts av svenska myndigheter, anser jagemellertid inte att det finns grundad anledning att antaatt de båda produkterna utgör en risk för människorshälsa eller för miljön i Sverige.Att använda artikel 16 utan väl underbyggda skälskulle enbart leda till att skulle förlora i tro-värdighet, och dessutom skulle vi därigenom sända utsignaler som antyder att de gentekniskt modifieradeprodukterna i fråga är farligare än vad vi har beläggför. Det tjänar varken konsumenterna eller den all-männa debatten på.Jag avser således inte medverka till att stoppa im-port av genmodifierad majs eller soja med hjälp avartikel 16 i direktiv /220 eller på annat sätt medutgångspunkt från den information vi har i dag.Anf. 151 ():Fru talman! Det här handlar egentligen om två in-terpellationer.Den ena var ställd till jordbruksministern, ochhandlar om ifall vill använda artikel 16 idirektiv /220 för att säga nej tack till den genmani-pulerade . Den andra var ställd till statsrådetLeif i hans egenskap av konsumentminister.Jag ville veta hur konsumentministern i regeringenämnade hantera detta, eftersom det till stor del är enkonsumentfråga. Eftersom jag inte får statsrådetBlomberg att svara på det tänker jag återkomma medden interpellationen i ett annat sammanhang. Jagtycker nog ändå att konsumentminister bordeengagera sig i frågan.Det här handlar om en genmanipulerad majs somfaktiskt är ganska obehaglig. Det har inte alls råttnågon enighet om ifall den skall godkännas eller inte.Den har nämligen tre annorlunda gener inplanterade isig.För det första har den en gen som innebär att maj-sen är resistent mot Basta, ett s.k. lågdospreparat, somjag skulle vilja kalla för högriskpreparat.För det andra har den en Bt-gen, vilket innebär attden har en gen som kommer från en jordbakterie somheter Bacillus thuringiensis. Det är en intressant bak-terie, därför att den producerar en mängd toxiner,gifter, som tar död på insekter. Här har man alltsåplockat ut en sådan gen och planterat in den i majsenför att majsplantan i sig skall ta död på majsmotten.För det tredje innehåller en gen som görden antibiotikaresistent. Det här är egentligen en gensom inte har med att göra. När man slår ut demajsplantor som man inte har lyckats med vill man hanågonting som gör att alla de plantorna, men däremotinte de plantor som har denna gen inplanterad, dör avantibiotika. Denna markör, som den kallas, brukarman ta bort numera men i det här fallet finns denkvar. Den ligger inte i cellkärnan, utan den är enplasmid som ligger i plasman, vilket gör genen extrarörlig.Alla de här tre generna är alltså inplanterade iGMO-majsen, som har godkänts i EU. Men det ärinte alls alla länder som tycker att detta är bra. Öster-rike och vill säga nej till den, och använ-da just artikel 16 i direktiv /220, som jag hänvisadetill.Jag och mitt parti önskar naturligtvis att Sverigehade en jordbruksminister som var lika framåt somÖsterrikes och , och sade nej tack tilldetta. Det här är ingenting som vi konsumenter harefterfrågat eller vill ha. Vi vill inte ha livsmedel somär manipulerade på detta sätt. Detta är kemikaliein-dustrins vilja. Man tänker nämligen sälja utsädet ikombination med sitt insektsbekämpningsmedel. Attdet här tas fram just nu beror på att patentet för dentyp av bekämpningsmedel, t.ex. Basta, som det hand-lar om här håller på att gå ut.Det intressanta i sammanhanget är att det ocksåkommer en annan sådan här gröda - nämligen raps.Men såvitt jag förstår har regeringen ansett att deninte skall in i . Jag har fått tag i ett regerings-beslut, nr 3 från , där regeringen säger attSverige inte kan tillstyrka introduktionen av herbicid-resistenta grödor innan de långsiktiga miljöeffekternaär bättre klarlagda. Regeringen säger också att dendelar bedömning att de långsiktigamiljökonsekvenserna av att odla herbicidtolerantagrödor inte är klarlagda, och att dessa måste utredasbättre innan ett godkännande kan komma i fråga.Vidare sägs det att därför bör anmäla in-vändning mot en ansökan i fråga om rapsen. Då frågarsig vän av ordning: Är det inte lika obehagligt medmajsen? Eller är den okej, om den odlas någon an-nanstans?När och nu börjar ta framdokumentation för att visa att de inte vill ha ifortsättningen heller kommer det fram att det finnsforskare som är mycket oroade. Det finns forskaresom anser att den markörgen för antibiotika som finnsi kan ta sig över till tarmbakterier hos männi-skan. Forskarna är också oroade för att Bt-genen kansprida sig.Jag undrar vad det är för skillnad mellan majsenoch rapsen. Varför skall inte försiktighetsprincipengälla? I många andra fall har man ju sagt att den är såviktig.Anf. 152 Jordbruksminister ():Fru talman! Självfallet skall försiktighetsprincipengälla. Om det råder ingen tvekan. Det är regeringensuppfattning, och det gäller såväl när vi diskuterargenteknik - som här - som när vi hanterar andra tek-niker. Jag tänker t.ex. på det vi kallar för traditionellavel, växtförädling eller någonting annat som kan haeffekter på miljön eller på djurs hälsa. Försiktighets-principen är mycket viktig att tillämpa, och enligt minuppfattning tillämpas den också.Ingen annan teknik kringgärdas av så många för-siktighetsprinciper som gentekniken. Det är angeläget,eftersom det handlar om ett nytt utvecklingsområde. Isynnerhet är det nytt i den allmänna debatten. På detmedicinska området har genteknik använts viddet här laget. Där finns många och goda erfarenheterav tillämpningarna. Inga av de farhågor som harväckts om gentekniken har besannats. Det ger dockinga garantier för att allting kommer attvara säkert, utan försiktighetsprincipen skall gälla.Varje tillämpning av genteknik måste prövas försig. Just detta är skälet till att man kan göra olikabedömningar för olika produkter eller olika grödor.Man kan t.ex. göra den bedömning som ur-sprungligen gjorde när det gäller , dvs. att enmer noggrann analys behövdes. Efter den första - isig noggranna - analysen som alltid görs när en nyprodukt skall introduceras på den europeiska markna-den tillsatte tre särskilda veten-skapliga kommittéer. Dessa granskade , motbakgrund av att det fanns oro kring de aspekter somGudrun här har nämnt. Dessa tre kommittéerfann inte att denna oro gav tillräckliga skäl för attförbjuda tillämpningen. Från svensk sida ansåg vi attden noggranna bedömningen var tillräcklig när detgällde den enskilda produkten. Vi har aldrig ifrågasattden enskilda produkten eller ansett att den innebärrisker för miljö och hälsa.Vad som bekymrar oss i regeringen är de långsik-tiga konsekvenserna av att man i allt större omfattninganvänder genteknik. Det bekymrar oss av precissamma skäl som gjorde att vi ifrågasatte den omfat-tande användningen av t.ex. kemikalier inom detkonventionella jordbruket, eller andra metoder ochprodukter som påverkar miljön.