prot · GK0973 · 1997-03-05 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:73Onsdagen den 5 marsKl. 9.00 - 18.0819.00 - 22.01Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 27 februari.2 § Meddelande om fördröjt svar på interpel-lationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1996/97:190Till riksdagenInterpellation 1996/97:190 av om remisstvång i hälso- och sjukvården.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 6 mars 1997.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 3 mars 1997Margot Wallström3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1996/97:114 till finansutskottetRedogörelse1996/97:RR1 till finansutskottet4 § betänkande 1996/97:AU8Jämställdhetspolitiken ( skr.1996/97:41 )Anf. 1 ():Herr talman! I detta betänkande behandlar arbets-marknadsutskottet dels regeringens skrivelse nr 41,Jämställdhetspolitiken, dels ett stort antal motionsyr-kanden med anledning av skrivelsen och från denallmänna motionstiden.Både skrivelsen och de flesta motionerna är enimponerande uppvisning i den ädla konsten att varapolitiskt korrekt. Trots att förmodligen är detland som kommit längst i världen när det gäller jäm-ställdhet mellan kvinnor och män - åtminstone på detformella planet - så beskrivs bristen på jämställdhetsom om det skulle vara just nu mest akutasamhällsproblem. Den socialdemokratiska regeringendrivs uppenbarligen av ett behov av att visa fram ettområde där man har vunnit internationell uppmärk-samhet för att skyla över sina misslyckanden i centra-la politiska frågor.Regeringens skrivelse är ett tunt dokument sominnehåller många ord men litet av konkreta förslagoch åtgärder. Det finns några illavarslande inslag,bl.a. när det gäller lönebildningen, till vilken jag åter-kommer. Det är också olyckligt att jämställdhetenbeskrivs som ett nollsummespel. Jag citerar ur skri-velsen:"Ökad makt för kvinnor i beslutsfattande försam-lingar i samhället och inom arbetslivet innebär mins-kad makt för män. "Om man degraderar hela frågan till en könskamps-fråga tror jag att det blir mycket svårt att vinna denacceptans i samhället som regeringen säger sig efter-sträva.För Moderata samlingspartiet är s.k. mainstrea-ming den naturliga utgångspunkten för det fortsattajämställdhetsarbetet, dvs. jämställdhetsfrågor skallinte behandlas enskilt eller vid sidan av ordinarieverksamhet utan ingå som ett naturligt och självklartled i allt arbete. Jämställdhetsperspektivet skall alltsåinförlivas i huvudfåran inom varje politikområde.Regeringen skriver att detta skall bli det nya sättetatt arbeta, men lever inte som den lär. Hela skrivelsenpräglas av ett batteri av särskilda åtgärder riktade motkvinnor, miljonslukande projekt av allehanda slag,positiv särbehandling m.m. Hur skall jämställdhetsas-pekten någonsin bli ett normalt inslag i varje aktiviteti samhället om vi förutsätter att ingentinghänder utan att staten tillskjuter särskilda projektme-del eller genom annan särbehandling?Skrivelsen andas också social ingenjörskonst avgammalt 40-talssnitt. Fortsatt hård styrning av männi-skorna, även deras familjeliv, är vad som gäller.Skatte- och bidragssystemen fungerar som en effektivpiska. Regeringen slår sig för bröstet och pekar på attår 1991 hade andelen kvinnor som var helt beroendeav en man för sin försörjning sjunkit till från12,. Regeringen förbigår med tystnad detfaktum att hade andelen kvinnor somär helt eller delvis beroende av lön eller bidrag fråndet offentliga stigit till ! Den socialdemokratiskapolitiken har alltså inte lett till större frihet för kvin-nor - de har bara tvingats byta ett beroendeförhållan-de mot ett annat.Under ytan kan man ana ett förakt för det arbetesom till stor del utförs av kvinnor. Och så är det ju isocialistiska samhällen. I det gamla varyrken som läkare och lärare lågstatusyrken med uslalöner. Att vårda och utveckla humankapitalet - vilketkvinnor ofta arbetade med - stod inte högt i kurs. Idet senaste numret av & Departementfinns en artikel om svenska feministers problem iöstsamarbetet med att missionera om jämställdhet.Deras systrar i öst associerar till Sovjettidens påbudoch kvinnliga traktorförarideal.Budskapet från regeringen är att kvinnor väljer fel.Utifrån socialdemokratiska värderingar är det männensom väljer rätt. Alltså syftar alla projekt för att få enmindre könssegregerad arbetsmarknad till att lockakvinnor över till mansdominerade verksamhetsområ-den. när Socialdemokraterna har lagt ned försvaret- varför inte lägga in t.ex. ett projekt som stimulerarfriställda officerare att söka jobb på daghem eller iskolan, ? Där finns ett skriande behovav deras tjänster och det skulle också minska segre-geringen.Tack vare att stora samhällssektorer, som är heltkvinnodominerade arbetsfält, utgör statliga ellerkommunala monopol i vårt land har den ende arbets-givaren på området effektivt kunnat förhindra enrimlig löneutveckling för stora grupper på arbets-marknaden. Den offentliga sektorns monopolställninghar byggt upp en bomb som ligger och tickar.I regeringens skrivelse om jämställdhetspolitikensägs att en av de viktigaste frågorna inom detta områ-de är att komma till rätta med osakliga löneskillnaderoch lönediskriminering. Lönediskriminering somberor på kön måste bekämpas med alla medel, sägsdet vidare. Regeringen hyllar därefter oreflekteratJämO:s aktiviteter på området och säger sig välkomnaJämO:s insatser för att få frågor om lönediskrimine-ring prövade i domstol.I alla andra sammanhang brukar regeringen fram-hålla att det är arbetsmarknadens parter som har an-svaret för lönebildningen i vårt land. Är det ett para-digmskifte som vi nu iakttar, statsrådet ?Skall lönebildningen verkligen flyttas från marknadentill domstolen?I den nu aktuella skrivelsen visar den socialdemo-kratiska regeringen prov på en betydande aningslös-het.Till att börja med ifrågasätter vi moderater rege-ringens verklighetsbeskrivning. I en forskningsrapportsom presenterades för någon tid sedan slår de tvåforskarna utredningsinsti-tut, och Trend , och iOslo, fast att den påstådda lönediskrimineringen avkvinnor till förmån för män med samma jobb ochsamma arbetsgivare är en myt.De visar också att varken den allmänna lö-nespridningen eller lönespridning inom likartadebefattningar har lett till att kvinnor har fått sämrelöner än män. Skillnader i lön mellan kvinnor ochmän beror på att kvinnor arbetar i låglöneyrken. Stu-dien som sträcker sig visarockså att jämställdhetslagen inte har inneburit någraskillnader i lönebildningen för könen. Arbetsgivarnahar betalat samma lön för samma arbete både före ochefter lagens tillkomst.De löneskillnader som finns förefaller i stället varaett resultat av den svenska modellen - ett problemsom det socialistiska samhället har skapat. Till pro-blembilden hör också att skattetrycket för låg- ochmellaninkomsttagare är extremt högt i vid eninternationell jämförelse. Problemet med the workingpoor är därmed en realitet i vårt land.Dessutom borde regeringen ställa sig frågan vadsom händer om JämO får framgång med sitt systemför arbetsvärdering så att nästa barnmorskemål vinnerbifall i Arbetsdomstolen. Vilka effekter får det pålandstingens redan hårt ansträngda ekonomi? Kan detligga i kvinnornas intresse att landstingen i ett slagtvingas höja t.ex. sjuksköterskelönerna ochdärmed tvingas avskeda tiotusentals anställda utöverredan förutskickade neddragningar? Moderata sam-lingspartiet är de första att instämma i sjuksköterskor-nas krav på anständiga löner, men detta är ju ingen-ting som kan kommenderas fram i Arbetsdomstolen, iall synnerhet som Arbetsdomstolen inte kan utanordnanågra pengar.Här är det fråga om flera decennier av försyndel-ser, särskilt från arbetsgivarna inom den offentligasektorn. Tyvärr kommer det nog att ta sin tid innan vikommer till rätta med lönebildningen för välutbildadekvinnor. Det kan inte lösas över med någrapenndrag i Arbetsdomstolen.Den offentliga sektorns monopol är en verkligkvinnofälla. Det faktum att kvinnor av tradition harklumpats ihop till en anonym massa i stället för att sesoch värderas som individer har ytterligare försämratderas lönebildning. Som en långsiktigt och samhälls-ekonomiskt hållbar strategi för att förbättra kvinnorslöneutveckling föreslår vi följande.Den offentliga sektorns monopolställning på iprincip alla andra områden än dem som innefattarmyndighetsutövning skall avskaffas och ersättas medett system där staten och kommunerna upphandlartjänsterna på en fri marknad eller på annat sätt säker-ställer en öppen konkurrens. Kvinnors egenföretagan-de skall underlättas genom ett generellt förbättratföretagsklimat, där sänkt skatt på arbete är en vitaldel. Det skall bli möjligt för kvinnor - lika väl somför män - att träffa individuella löneavtal med ar-betsgivaren inom ramen för eller vid sidan om gällan-de kollektivavtal. En medarbetares lön skall återspeg-la hennes arbetsinsatser, kompetens, engagemang ochresultat i arbetet. Myten om att det genom arbetsvär-dering skulle vara möjligt för lagstiftaren, domstoleneller JämO att anvisa några objektiva faktorer somskall ligga till grund för lönesättningen måste avlivasen gång för alla.Det finns mängder med arbetsuppgifter i vårt landsom bara ligger och väntar på att bli utförda. Vårtperversa skattesystem gör emellertid att ingen har rådatt köpa tjänsterna. Den begränsade marknad somfinns för hemtjänster är i huvudsak svart. Förutom attbryta upp de offentliga monopolen är det därför enviktig uppgift att genom skattesänkningar öppna enprivat tjänstesektor. Detta skulle ge ett substantielltbidrag till en minskning av arbetslösheten och dess-utom ge många kvinnor möjligheter till egenföreta-gande.Herr talman! Jag yrkar bifall de till moderata re-servationerna 1 och 24.Anf. 2 ():Herr talman! Först vill jag yrka bifall till fyra re-servationer. Tre som står bakom och enreservation ytterligare som jag har funnit att jag villstödja. Det är reservationerna nr 9, 12, 30 och 38.Jämställdheten i har kommit långt. Vi harett av världens mest jämlika parlament med ungefär40 % kvinnliga ledamöter. Hurra, vad vi är bra! Fastär vi det? Har kvinnor och män lika stort inflytandenär det verkligen gäller? Om man bara tittar på hurmånga utskottsordförande som är kvinnor respektivemän får man en annan bild. Elva av 16 är män, ochfem är alltså kvinnor. Tittar man sedan på kansliche-ferna är listan ännu mer nedslående. Där är bara tvåav sexton kvinnor. Det är dags för en skärpning ävenav jämställdhetsarbete på den här nivån.Tyvärr går jämställdhetsarbetet i samhället lång-samt. Varken män eller kvinnor är alltid medvetna omvad som egentligen är både kränkande och diskrimi-nerande för kvinnor i olika situationer. I gårdagensDN talade om att flickor och kvinnormåste lära sig att säga nej. Pojkar och män väntar sigatt de gör så, eftersom andra pojkar och män gör det.Men flickor och kvinnor kan känna sig hotade att sägaja trots att de egentligen inte vill. Det här behöver intebara gälla det sexuella spelet mellan könen utan ävenhelt vardagliga situationer. Hotet behöver inte hellervara att bli misshandlad eller dödad. Det kan räckamed att känna att man kan bli övergiven eller ratad.Så kan spelet fortgå utan att någondera sidan egentli-gen vill det. Man har bara inte tänkt på hur verklighe-ten ser ut för den andra parten.Den skrivelse från regeringen som vi skall behand-la ger trots allt ett visst hopp. Det görs mycket,och fler och fler blir involverade i jämställdhetsarbe-tet. Mainstreaming, om den genomförs konsekvent,leder till att jämställdheten förbättras steg för steg. av detta är att en konsekvensanalys kan fogas tillde propositioner som läggs fram på bord.Många av de förslag till utredningar och åtgärdersom finns i skrivelsen är bra, och behöver genomförasfortast möjligt. Där kan man vara kritisk. Det tar såförtvivlat innan någonting händer. Utredning-ar kan fortgå , och fort-sätter missförhållandena. Ett exempel är de s.k. an-knytningsärendena där kvinnor utvisas om de inteunder levt ihop med den man som tog hitdem från ett annat land, även om han misshandlardem. Detta får förhoppningsvis sin lösning under dethär året, eftersom en utredning skall vara färdig undervåren 1997.Våld mot kvinnor är en jämställdhetsfråga avgrundläggande natur. Den som hotas till livet ellerriskerar att bli misshandlad kan inte utöva sinamänskliga rättigheter. Därför är det så angeläget attockså männen deltar i jämställdhetsarbetet och taransvar både för sitt eget och andra mäns handlande.Vuxna män har en stor roll att spela som förebilderför det uppväxande släktet. De måste visa hur riktigamän uppträder - att man respekterar andras lika rättoch värde i olika sammanhang.Även invandrarkvinnornas situation måste beak-tas. De har också mänskliga rättigheter, och vårt landslagar gäller oinskränkt även för dem. Det ansvaretmåste vi ta, både män och kvinnor. Det går inte attbortförklara misshandel och mord med att någonkommer från en annan kultur. I skall våralagar hävdas oavsett hur situationen ser ut i det landen del av våra innebyggare kommer ifrån.JämO är den myndighet som har att övervaka attjämställdhetslagen efterlevs. Det är viktigt att lag-stiftning och regler innebär att hon kan fullfölja sittarbete på ett smidigt och effektivt sätt. I ett par avCenterns reservationer tar vi upp vikten av att jäm-ställdhetsplaner och arbetsvärderingsinstrument an-vänds och är utformade på ett riktigt sätt. Enbart attutforma en jämställdhetsplan kan påverka inställning-en till jämställdheten i ett företag.Att också arbetsvärderingsinstrumentet utvecklasoch utformas på ett korrekt sätt är viktigt för att und-vika könsdiskriminerande lönesättning. Som det ser uti dag kan både den utvalde mannen och företagetundvika att delta i jämförelsen med en kvinna somkänner sig utsatt för lönediskriminering.Av det skälet anser jag att en skärpning av regler-na bör göras i enlighet med motion A 10 och reserva-tion 12. Jämförelsepersonen, liksom arbetsgiva-ren, skall ha skyldighet att lämna uppgifter enligt 33 §jämställdhetslagen om JämO begär det. Uppgifts-skyldigheten skall förenas med vite. Jämförelseperso-nen skall ha rätt att ta del av den utredning som görsoch ha möjlighet att lämna synpunkter på den.En annan viktig fråga som JämO i olika samman-hang tar upp, nu senast i en artikel i , är sammansättningen i ADvid jämställdhetsmål. En jämn könsfördelning harhittills inte varit möjlig att komma fram till. I andrasammanhang är det viktigt att man döms av "likar",men i jämställdhetsmål gäller tydligen inte dennaurgamla regel. Annars vore det troligen möjligt attnominera väl kvalificerade domare av båda könen.Arbetslösheten är ett stort gissel för många i vårtland . Insatser görs för att människor skall kom-ma in på arbetsmarknaden och för att människor skallkunna starta nya företag för att skapa nya jobb. Därförär det viktigt att NRC, Nationellt resurscentrum förkvinnor, permanentas och att de får bli en egen myn-dighet med eget budgetansvar.De regionala resurscentrum som finns i alla län ären viktig resurs i länen och de skall ges garantier såatt de kan fortsätta sin verksamhet under trygga for-mer. Som det ser ut är de flesta verksamheternadrivna endast på projektbasis och det ger ingen trygg-het för de anställda och ingen kontinuitet för verk-samheten. Den här reservationen är jag mycket förvå-nad över att jag måste lägga fram, eftersom den byg-ger på en motion från kvinnor från samtliga partier iriksdagen. Är det bara vi i och Vänster-partiet som tycker att man skall satsa denna blygsam-ma resurs på kvinnorna i de olika länen?Arbetet med jämställdhet behöver fortsätta. Det ärsom med demokratin - den är ingen självklarhet ochvarje generation måste erövra den på nytt. För attarbetet skall bli styrande för hela samhällsutveckling-en är det oerhört angeläget att män också deltar iarbetet. Kvinnorna kan inte av egen kraft bli jämställ-da med männen om inte också männen inser att helasamhället blir bättre om alla får delta i samhällsbyggetpå sina egna villkor. Hela samhället vinner på om detfinns män och kvinnor på alla plan. Det behövs flermän i vård, omsorg och skola. Fler pappor behövervara hemma en period med sina barn för att få en godoch viktig kontakt med dem. Kvinnors insatser be-hövs i politiken, i facket och i företagsledningarna.Inget av könen har monopol på kunskaper och åsiktersom är värdefulla för samhället.Vi i vill bygga ett hållbart samhälledär alla behövs.Anf. 3 ():Herr talman! Det liberala kravet på jämställdhetmellan kvinnor och män utgår från respekten för in-dividens egenart. Godtycke, tradition och diskrimine-ring begränsar både mäns och kvinnors livschanser.Jämställdhet betyder inte att vi skall leva likadant. Detbetyder att alla skall ha samma möjlighet att utvecklasin personlighet. Därför får jämställdheten inte bli enkvinnofråga, utan den berör i högsta grad också män-nen.Folkpartiet har länge varit pådrivande i arbetetmed att förändra samhället i riktning mot att allakvinnor och män ges mer likvärdiga förutsättningartill individuell utveckling och till likvärdiga rättighe-ter och skyldigheter såväl i arbetsliv som i omsorg omhem och familj. Liberaler drev kampen för allmänrösträtt, gifta kvinnors rätt att arbeta, sambeskattning-ens avskaffande och införandet av jämställdhetslagen.Det har hänt mycket under det här århundradet.Många har säkert som jag personliga erfarenheter avför oss självklara reformer som det då stod politiskstrid om. Min mamma som gifte sig gammalblev exempelvis omyndigförklarad . Minsvärmor fick när hon började som lärarinna be om sinmans tillåtelse för att börja arbeta. låter det heltotroligt. Men man frågar sig vad våra barn kommeratt förvånas över om ett halvt sekel.Herr talman! är socialdemokraterna till-skyndare till den jämställdhetslag vi fick driva igenomså småningom, men vi har ändå upplevt att den fack-liga makten har varit viktigare för socialdemokraternaän kvinnors makt. Det krävdes en liberal jämställd-hetsminister för att få igenom jämställdhetslagen. Densocialdemokratiska oppositionen röstade emot.Nu ser det väl ändå ut på papperet som om vindenvänt även inom socialdemokratin, med "världens mestjämställda regering". Här visar fördelningen att jäm-ställdhet är något annat än just procent. I den praktis-ka politiken gör regeringen prioriteringar, i utgifts-minskningar, skattesänkningar, tillväxtinsatser ochneddragningar, som visar att man inte riktigt har för-stått jämställdhetens innersta väsen - lika möjligheterför kvinnor och män. Jämställdhet handlar inte omprocent utan om makt och möjlighet.Det är betydelsefullt att kvinnor och män är lik-värdigt representerade i statliga styrelser och utred-ningar. Det system som införts med dubbla nomine-ringar fungerar inte eftersom alla nominerande parterinte tillämpar systemet. domineras ordfö-randeposterna av män, fortfarande domineras detekonomiska området av män, medan kvinnor domine-rar inom det sociala området.Det gladde mig därför särskilt mycket när minis-tern redovisade kvinnorepresentationen i statligastyrelser och uttryckte kravet på dubbla nomineringarpå central nivå. Tyvärr visar ju utredningen att kvin-norepresentationen på regional nivå är så låg som36 %. Där är det nödvändigt med ett krav. Jag hoppasdärför verkligen att ställer sig bakom Folk-partiets och reservation nr 3 omdubbla nomineringar.Herr talman! Lönesättningen vilar ofta på traditio-nella, manliga värderingar om arbetets värde ochsvårighetsgrad. Det behövs många nya arbetsvärde-ringsmetoder. Arbetsvärderingen skall vara köns-neutral och omfatta både prestationer och krav samtutformas tillsammans med de anställda på arbetsplat-sen. Här är det viktigt att staten som arbetsgivareskyndsamt startar detta viktiga arbete.Lönediskriminering är förbjuden, men förekom-mer. Det är därför viktigt att få fram domstolsutslag.För enskilda är det mycket pressande att driva sådanamål även om man får stöd av JämO. Det är därfördags att införa rätt till grupptalan.Att få bort de orättvisa löneskillnaderna är en avde viktigaste uppgifterna inom jämställdhetspolitiken,en utmaning som kräver ständig uppmärksamhet.Staten måste här ta ett särskilt ansvar och agera le-dande utan att för den skull lägga sig i förhandlingarinom den privata sektorn. Statistiken talar tyvärr etttydligt språk. Bland industriarbetare har kvinnor 91 %av männens löner, i staten , i kommuner 87 %och - hör och häpna - i landstingen . Siffrorna ärhämtade ur Lathund om jämställdhet, Statistiska cent-ralbyrån 1996.För att komma till rätta med denna den nu kanskeviktigaste frågan i jämställdhetspolitiken föreslårFolkpartiet att det tillsätts en kommission som tar etthelhetsgrepp på de orättvisa löneskillnaderna.Herr talman! Den totalt sett allra viktigaste fråganär naturligtvis jobben. Här saknas jämställdhetspers-pektivet fullständigt i regeringens politik. Strategiskaskattesänkningar för att skapa nya jobb har gjorts,men bara inom traditionellt manliga områden. Exem-pel på detta är ROT-avdraget, slopandet av bilaccisenoch sänkta förmånsvärden på tjänstebilar.En dag som denna, när solen skiner och vi äntli-gen har fått vår, vill man säga: Släpp företagarna loss,det är vår! Det krävs många nya små företag, och detär nödvändigt att små företag får växa och att de an-ställer fler. Det går inte om inte kvinnorna engageras.Släpp loss den kvinnliga skaparkraften!Och när skall regeringen våga släppa loss tjänste-sektorn, den sektor där kvinnorna finns? Att bryta deoffentliga monopolen inom traditionellt kvinnligasektorer som vård, omsorg och utbildning är en jäm-ställdhetsreform. Det leder också till att kvinnor fårfler arbetsgivare att välja mellan.Den s.k. pigdebatten har rört upp många hetakänslor. Ordet piga påminner om ett gammalt klass-samhälle, och det vill ingen ha tillbaka. En liberalhuvuduppgift är i stället att verka för ett mer jämliktoch jämställt samhälle. Att kategoriskt avfärda allaförslag som skulle kunna göra det lättare för hushållenatt köpa tjänster är sorgligt. Här visar statistik attkvinnor arbetar , varav 27 timmarär betalt arbete. Män arbetar , ochav det är betalt arbete. Det skiljer alltså 14timmar till kvinnornas nackdel.I det obetalda arbetet ingår hushållsarbete, omsorgav barn, hämtning på dagis, inköp osv. Så länge för-delningen ser ut så här är det kvinnorna som skulletjäna allra mest på att få köpa tjänster till hushållen.Att bryta de offentliga monopolen, sänka arbetsgi-varavgifterna, slopa arbetsgivaravgifter i hushållsrela-terad tjänstesektor, sänka turistmomsen och införaservicecheckar som underlättar för en framväxandetjänstesektor är några av förslag för attbekämpa arbetslösheten, speciellt bland kvinnorna.Herr talman! Barnen har rätt till båda sina föräld-rar. i en människas livspelar en oerhört viktig roll för individens trygghetoch fortsatta utveckling. Studier visar också att rela-tionen både till mamman och till pappan spelar en storroll. En otrygg relation är en stor riskfaktor. Männenmåste därför få större möjlighet att aktivt delta i bar-nens utvecklingsprocess. Det är därför viktigt attpapporna utnyttjar sina möjligheter att vara föräldra-lediga. Det medverkar också till att förändra attityderhos chefer och arbetsledare liksom hos arbetskamraternär arbetet planeras och organiseras.Det främsta instrumentet för att påverka denna ut-veckling är föräldraförsäkringen. Tyvärr har reglernaändrats fyra gånger till det sämre de senaste åren.Bl.a. har den högre ersättningen under pappamånadenförsvunnit. Detta motverkar naturligtvis våra jäm-ställdhetskrav.En viktig åtgärd är därför jämställdhetspolitiskaanalyser av de förslag som regeringen överlämnar tillriksdagen. Det går inte att av beslutsunderlagen utläsahur förslagen påverkar kvinnors och mäns liv. Sådanaanalyser är nödvändiga för jämställdhetens skull, ochdetta bör ges regeringen till känna.För att stimulera kvinnor att söka sig till tekniskayrken har regeringen aviserat särskilda insatser.