prot · GL0912 · 1997-10-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1997/98:12Onsdagen den 8 oktoberKl. 9.00 - 18.0219.00 - 20.59Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § PartiledardebattAnf. 1 ():Fru talman! Ledamöter av kammaren, statsminis-tern, representanter för regeringen och andra! Det varett bra tag sedan jag hade möjlighet att stå i dennatalarstol. Andra uppdrag har som bekant under någraår fört mig bort från och till problem i Europasom har varit och är av en helt annandignitet än det vi har att hantera i våra diskussioner idenna kammare. Men det var alltid självklart för mig- inte alltid för dem på pressläktaren, läste jag i tid-ningarna - att jag skulle återvända hit.Uppgiften att bygga fred och försoning i Bosnien,och sydöstra är på intet sätt avslutad.Att bygga fred och reparera det som krig har förstörtär en uppgift som kräver långt mer av tid, långt merav tålamod än vad jag tror att de flesta av oss inseroch än vad jag också själv en gång insåg. Jag lämnadestafettpinnen till min efterträdare, och jag vet attframgången för fredssträvandena där ytterst kommeratt vara en funktion av framgången för arbetet attbygga en starkare freds-, en starkare samarbets- ochen starkare säkerhetsordning i i dess helhet. Idet arbetet måste enligt min mening varaberett att spela en aktiv, en pådrivande och jag villsäga en passionerad roll. Ingenting är viktigare förfreden för alla människor i framtidens än attvi kan bygga ett långt starkare, långt bredare och långtbättre europeiskt samarbete än det vi har i dag.Här i , i denna riksdag, handlar mycket avvår diskussion, har jag noterat, om det som var, ochdet är långt ifrån oviktigt. Men jag har ändå slagits avhur litet det egentligen handlar om det som skallkomma , om olika förutsättningar ochmöjligheter och vad vi tillsammans kan göra för attSverige skall bli bättre och få ge en bättre framtid föralla och envar i det land som är vårt.I dag är det kvar till dess att vi går överfrån , en stark symbol för en nytid. Det är verkligen en ny tid med till stor del nyaförutsättningar, nya möjligheter och nya utmaningar.Inte så att allt är förändrat men i alla fall tillräckligtför att det måste dominera diskussionen om vägarframåt för vårt land i en värld som öppnas upp förfrihet, för demokrati, för den fria handeln och de friaekonomierna, som omvandlas genom den snabbavetenskapliga och teknologiska utvecklingen, infor-mationstekniken, bioteknologins alla nya möjligheteratt ge så många fler människor ett värdigt liv under årsom kommer. Och har vi problemen: deetniska och kulturella konflikternas brutalitet - detkan vi ibland se mitt inne i vårt eget samhälle - ris-kerna för nya delningslinjer mellan nationer och mel-lan individer, globala utmaningar för vår miljö, inteminst genom riskerna för vår atmosfär och vårt kli-mat.Diskussionen om politikens ansvar och roll hållerpå att förändras. Alltför länge dominerades debatten,tyckte jag, av dem som sade att ju mer av politik ettsamhälle styrs av, desto bättre. Därefter kom dennaturliga motkraften i dem som hävdade att ju mindreav politik, desto bättre förutsättningar. Jag tror attbägge hade fel. Det totalt kollektiviserade samhälletkvävde människan, kvävde friheten och orsakadeoutsägliga tragedier i vår del av världen i detta år-hundrade. Men ett samhälle utan politiskt ansvarsta-gande klarar inte av att skapa förutsättningarna förden förnyelse som är så viktig när vi går in i en nytid. Kanske är vi på väg mot en ny balanspunkt i dendebatten. Det tror jag, och det påverkar också vårdebatt och våra uppgifter.Vi måste försöka blicka in i den nya tid somkommer och ge politiken den inriktning som skapar såbra förutsättningar som möjligt för individer, familjer,företag, för alla, stabilitet och förutsättningar för attde själva skall kunna forma sin framtid. Det finnsmycket att göra. Mycket har blivit bättre i Sverigeunder . Annat har inte blivit det. När jagreser runt i möter jag alltför många som intetycker att det finns någon riktig framtidsvision, någonriktig framtidsvilja, några riktiga möjligheter. Det harvi gemensamt en skyldighet att försöka ändra på.Det avgörande samhällsproblem som vi alla måsteförsöka att angripa är den låga sysselsättningen. Näs-tan var tredje svensk i arbetsför ålder har inte ettriktigt jobb, en fast anknytning till arbetsmarknaden.Även de mesta optimistiska prognoser - vi hoppasalla att de slår in - ger en sysselsättning vid slutet av1990-talet som är väsentligt lägre än vid 1990-taletsbörjan. Arbetslösheten kommer under denna mandat-periods sista år enligt regeringens finansplan inte attvara en enda liten tiondels procent lägre än vad denvar av . Det varinte så någon av oss ville ha det.Nu går konjunkturen upp. Det är bra. Vi får hop-pas att den blir stark. Men det är inget skäl att lägganed politiken därför att ingen konjunkturuppgångallena kommer att vara tillräcklig för ge oss de ca500 000, en halv miljon, nya riktiga jobb runt om ivårt land som vi behöver för att vi skall kunna säga attarbetslösheten icke längre är ett samhällsproblem. Detär dit vi måste sikta. Det kan finnas delmål på vägen,det är alls inte fel, men vi måste ha blickenfäst på det vi faktiskt vill nå. Det är avgörande för vårframtida välfärd att vi når dit därför att välfärd kom-mer ur arbete. Får vi inte arbete åt alla kommer vi ilängden heller aldrig att kunna ge välfärd åt alla. Omallt färre människor skall försörja alltfler människorkommer det hela förr eller senare att brista, och detvill vi inte vara med om.Det är inte enkelt att nå dit. Det kan ta tid. Jag hartalat om mitten på kommande decennium. vetingen av oss hur den internationella ekonomin i detaljkommer att utvecklas, men ett är säkert: Ju länge vidröjer med att ge politiken en tydlig inriktning motdetta mål, desto längre dröjer det också innan vi fak-tiskt kommer fram.Vi kommer aldrig att kunna skapa förutsättningar-na för nya riktiga jobb och tryggare välfärd om vi inteskapar bättre förutsättningar för företagande och före-tagsamhet.Vill vi ha - och det tror jag att vi alla vill - en väl-färd i Europatopp, så måste vi ha en sysselsättning iEuropatopp, och då måste vi ha ett företagandeklimati Europatopp. Det är enkelt sagt, men det är inte alltidså enkelt gjort.Alltfler säger nu att sänkta skatter är en förutsätt-ning för nya jobb. Och detta att sänkta skatter förbätt-rar förutsättningarna för nya jobb, har jag noterat,förenar nu så gott som varje nationell, internationell,oberoende bedömare av svensk ekonomi med på etteller annat sätt huvuddelen av partierna här i riksda-gen. Det finns ju förvisso olika uppfattningar om bådestorleksordning och utformning, och konstigt vore detväl annars. Men det finns ändå en nästan remarkabelenighet om denna nödvändiga inriktning av förnyel-sen för att ge de nya jobben som skall säkra framti-dens välfärd.Jag har ju föreslagit - och statsministern och jaghar haft en liten brevväxling till from-ma, antar jag - att vi skulle kunna titta på möjlighe-terna att gå tillbaka till det vi alla vad gäller inkomst-skatten lovade , att de allraflesta bara skulle behöva betala av sin inkomst iskatt, att ingen skulle behöva betala mer än hälften aven inkomstökning i skatt. Då, när de löftena utställdesoch förklarades vara giltiga för nästan ett århundrade,var det ingen som inte ansåg att det var fullt förenligtmed offentliga åtaganden av all den kvalitet och omfattning som man från olika utgångspunkter idenna riksdag ansåg vara en självklarhet. Jag trorfortfarande att det vore en styrka för om dettaskulle vara möjligt, därför att det skulle ge ett klartbesked till medborgare och till företag om vad somgäller och, ännu viktigare, vad som gäller i mor-gon.Jag har märkt att många har reagerat mot vad manuppfattar som rätt eller fel om en politik som har varitganska mycket hit och dit och upp och ned och somdärmed kommit att, vilket säkert inte varit viljan menofta effekten, skapa otrygghet och osäkerhet vad gäl-ler framtidens förutsättningar hos många familjerlikväl som hos företag. Det behövs också sänktaskatter och förbättrade förutsättningar för företag ochkapitalbildning. Att inte göra det är i grunden orättvistmot dem som då kanske berövas möjligheten till ettnytt jobb . Företagandeklimatet är avgö-rande. Det handlar om stabiliteten i de långsiktigaförutsättningarna, det handlar om skatten och dethandlar om en förnyad och flexibel arbetsrätt i en merdynamisk ekonomi.Det går heller aldrig att bortse från den alldelesgrundläggande betydelsen av de europeiska samman-hangen. Vårt medlemskap i den europeiska unionenoch de möjligheter och krav som detta innebär är avmycket stor betydelse. Här måste vi, tycker jag, snartskaffa oss en strategi som är mer detaljerad och mertydlig för hur vi skall gå vidare under de kommandeåren, därför att utan en sådan blir ju vår strategi förnya riktiga jobb och därmed tryggandet av välfärdenhaltande och ofullständig, och det vill i grunden ing-en.Det är vår uppfattning, som bekant, att Sverigeskulle vara berett att redan från början ta steget in idet europeiska valutasamarbetet fullt ut. Det är förmig ingen tvekan om att det vore bra, och jag och vikommer att fortsätta att hävda den ståndpunkten sålänge det är möjligt. Jag känner ju till regeringensståndpunkt och jag känner till majoritetsförhållandenai denna kammare. Jag vet att regeringen , av skälsom den har redovisat, inte vill utnyttja den möjlighetsom har. Jag noterar också att regeringen intehar stängt några dörrar för framtiden, och det är i ochför sig mycket bra.Jag tror att utvecklingen här kommer att gå snab-bare fram - det handlar inte minst om ekonomin - änvad många tror. Därför tror jag att det är viktigtatt vi får en nationell strategi för hur denna viktigaframtidsfråga för våra möjligheter till nya jobb ochvåra möjligheter också till inflytande i största allmän-het i skall hanteras. Vi kan inte bara vänta.Därför skulle jag vilja att vi prövade möjligheten attefter den nationella debatt och de ställningstagandenfrån olika håll som är nödvändiga underställa svenskafolket frågan om vårt fulla deltagande i den europeis-ka valutaunionen för prövning i samband med att vigår till val till . Detöppnar för en bred debatt i denna viktiga framtidsfrå-ga. Det skapar förutsättningarna för att gå in idet nya seklet fullt ut som en medlem i hela det euro-peiska samarbetet. Det skapar förutsättningar för attSverige, när vi blir ordförande i det europeiska sam-arbetet, fullt ut kan ha inflytande på varje del av hurdetta samarbete utvecklas. Det skapar också klartbättre förutsättningar för vår ekonomi, för företagan-de, för möjligheter till nya jobb och tryggad välfärd.Faktiskt är få frågor viktigare än denna när vi nu skalldiskutera framtidens förutsättningar för jobb, förvälfärd, för trygghet och för stabilitet för alla ochenvar i detta land.(Applåder)Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill börja med att rikta en väl-komsthälsning till , som är hemma igenefter att ha haft att hantera ett viktigt internationelltuppdrag. Vi har alla, tror jag, med spänning följt detarbetet. Det är också självklart att det inte var avslutatnär lämnade Bosnien, men vi hoppas att detskall drivas vidare i samma anda.Jobbet här hemma var inte heller avslutat, om mansäger så. För att återknyta till den påett sätt som gör att det finns anledning att tala om enkatastrofkurs för den svenska ekonomin." Det var den5 april 1995.Det har hänt en del . står nu in-för nya möjligheter. kan vise an en konjunkturuppgång utan att den har föregåttsav devalveringar eller expansion, för den delen, i denoffentliga sektorn. Det är uppenbart vad handlings-kraftiga majoriteter betyder för ett lands förmåga attskapa förutsättningar för hållbar tillväxt och utveck-ling.Sverige står nu inför möjligheten att skapa nyajobb utan att låna, att genomföra det ekologiska lyftetoch utveckla företagandet, att fullfölja det stora kun-skapslyftet i hela landet, att låta människor kännaökad trygghet i vård, omsorg och på ålderns höst, attutveckla hela samt att ge handlingsfrihet attstarkt stå utanför EMU, den europeiska valutaunio-nen.Politik är ju inte bara prat eller program. Det ärockså ansvar och handling, och handling ljuger inte.Vi har som parti ställt upp . Vi hargenomfört mycket, och vi har därför en viss trovär-dighet när vi säger att vi kan genomföra mer. Sverigehar sanerat sina offentliga finanser. Vi har nått målet,men det återstår självklart mycket mer att göra. Nuöppnar sig de offensiva möjligheterna.För det första: Insatserna skall nu maximalt inrik-tas på att skapa nya jobb. Vi vet alla att detta inte ärnågot som vi som politiker kan kommendera fram. Vikan skapa förutsättningar i den privata sektorn. Vi kange bidrag till kommunerna, och det gör vi. Vi kannaturligtvis själva som arbetsgivare bestämma överden statliga sektorn.Jag sade att kan stå starkt utanför EMU.Vi ser nämligen betydande risker med . EMU försvårar kraftigt östutvidgningen avEU, och därmed hotas fredsprojektet . Med kon-troll över den ekonomiska politiken ökar Sverigesmöjligheter att stå utanför EMU utan marknadsbe-straffning - det som många experter för inte så längesedan varnade för. Genom en politik för sunda finan-ser skapas den handlingsfrihet som vi eftersträvar förSverige att ej bli EMU-medlem. För att minska sår-barheten måste vi reducera statsskulden.Det är klart att jag inte har någon anledning attannat än välkomna uttalande om attsvenska folket bör vara med i den här beslutsproces-sen. En folkomröstning är, som vi ser det, nödvändig ijust den frågan, eftersom den egentligen är större änfrågan om EU-medlemskapet.Det finns emellertid en del som vill springa ifrånnotan. Det är denna generation som åsamkat landetbåde statsskuld och miljöskuld. Vi har att ta ansvaretför detta - inte skjuta över problemen på kommandegenerationer. Dagens ungdomar har rätt att krävadetta av oss. Detta borde för övrigt vara god icke-socialistisk politik.Vi har en omfattande skattedebatt. Det är näs-tan så att man befarar att folk springer omkull varand-ra i ivern att hålla skattesänkningsanföranden fråndenna och andra talarstolar. Och självklart: Vi har nuskapat grunden för att skatterna skall kunna sänkas -men med förnuft. Grunden är sunda statsfinanser.Sänkta skatter skall främja nya jobb, genom sänktaarbetsgivaravgifter riktade till mindre och medelstoraföretag, skattelättnader för fåmansbolagen och på siktavskaffad förmögenhetsskatt, som håller tillbakakapitalflykt från Sverige.Problemet i är inte att de som tjänar50 har det knapert, utan problemetär att alltför många med lägre inkomster inte kan levapå sin lön utan sliter på marginalen eller tvingas tilldet sociala. Därför skall låg- och medelinkomsttagarefå sänkt skatt, klart och tydligt, genom höjt grundav-drag, inte osäkert i en dimhöljd framtid med en tekniksom aviserar att man inte riktigt vet vad effekternakommer att bli. Dessutom anser vi att fastighetsskat-ten skall sänkas och orimligheterna i fastighetstaxe-ringen - som är den verkliga boven i boskattedramat- undanröjas snarast.För det andra skall det ekologiska lyftet få Sverigeatt växa. Konsumtion som skadar miljön måste suc-cessivt minskas. För att bygga kretsloppssamhälletkrävs åtgärder för att minska miljöskulden och ut-veckla producentansvaret. Också där handlar det omatt ta ansvar. Skatter växlas - upp för den som förore-nar miljön och ned för den som arbetar. Omställning-en av energisystemet skall fullföljas demokratiskt.Varför gick vi annars ut och frågade det svenska fol-ket 1980?Vi ligger bland de lägsta i energipriser i ,och så kommer det att fortsätta att vara. Energibe-skattningen skall ge goda förutsättningar för densvenska industrins internationella konkurrenskraft.Beskattningen skall ge drivkraft för företag och hus-håll att ställa om till förnybara energislag, som inteskall beskattas alls.För det tredje måste investera för detframtida kunskapssamhället. Vi har varit pådrivandeför den expansion av högskoleutbildningen som nusker över hela landet. föreslår vi att en ny gymna-sieexamen införs, för att underlätta för den internatio-naliserade arbetsmarknaden, för att ta igen tidigaremisslyckanden och för att öka flexibiliteten i gymna-sieskolan.Men det är viktigt att i utbildningssamhällets byg-gande gå vidare från den grund man har, inte ständigtåterkomma med smärre eller större förändringar somskapar oro i skolan. Lärare, elever och föräldrar skalltillsammans med kommunerna sköta skolan - intestaten. Ansvar och finansiering skall dessutom liggapå samma ställe. Det är en gammal god och sundregel. Inte blev det heller bättre trygghet i närpolisen förstatligades. Det är därför som vi är mot-ståndare till ett sådant förslag.För det fjärde: vill ge den lokala ni-vån nyckeln till skapandet av framtidens samhälle. Dåökar människors inflytande och personliga ansvar.Resurserna utnyttjas effektivt, därför att man haröverblick. Man vet vad man talar om, och man vetvad man gör. Därför tillskjuts nu i flera omgångarpengar till kommuner och landsting, för satsningar påskolan, vården och omsorgen. Vi föreslår ett nyttfamiljepolitiskt stöd, med större valfrihet. Det behövsvidare en reform för ökad grundtrygghet, omfattandefamiljestödet, ett nytt studiestöd samt en ny arbetslivs-och ohälsorelaterad försäkring. Detta finns i vårapartimotioner, väckta medsikte på den kommande valperioden.Det krävs vidare ett större politiskt ansvar för attvända den negativa befolkningsutvecklingen i storadelar av vårt land. Vi väntar naturligtvis på en regio-nalpolitisk proposition från regeringen.Det är smart att inte tvinga folk att flytta. Det riverupp nätverk och skapar otrygghet. Det skapar oftaöverhettning, inte minst i den här regionen. Det såg vi1989, och vi kommer alla ihåg följderna så småning-om. Valfrihet bör råda även på det här området.Decentralisering av statlig verksamhet måste öka istället för att statliga myndigheter och verk ständigtsparar i periferin, i ytterkanterna. En nationell strategiför decentralisering av centrala offentliga funktionerbör läggas fast. I det nya samhället borde det välockså vara självklart med enhetstaxa för ISDN-anslutning eller motsvarande. Alla skall ju ha sammatillgång till IT-samhällets tillväxt.Avgörande för ekonomiska slagkraft är,förutom fast kurs i den ekonomiska politiken, enlönebildning som inte överskrider samhällsekonominsramar. Ansvaret vilar på arbetsmarknadens parter,men förordar dessutom förändrade spel-regler för att motverka konflikter.Fru talman! står inför nya möjligheter, sa-de jag inledningsvis. Varför?Jo, bedömdes det statliga lå-nebehovet till . Det antydde ivarje fall att fyrklöverregeringens arbete med att sane-ra ekonomi inte var klart. Vi lånade till vartredje a-kassekrona, var tredje vårdnadsbidragskrona,var tredje krona till försvaret och var tredje krona tillhandikappreformen. Det givetvis en i längden ohåll-bar situation.Jag talade i valrörelsen om behovet av na-tionell samling för att reda ut ekonomiskaproblem. Det var få i andra partier som lyssnade dengången, men behovet fanns där och blev än tydligareefter den s.k. vänstersvängen hösten/. behövde samling, samarbete och sta-bilitet för att komma ur krisen. Vi ställde upp - närdet blåste snålt.Därför är det med ödmjukhet som nukan konstatera att ekonomi utvecklats merpositivt än någon bedömare kunnat hoppas, de senastetvå och ett halvt åren. Därför står inför nyamöjligheter.Räntorna har halverats - det betyder mångmil-jardbelopp i vinst för det näringsliv som vi enligtvissa partiledare lämnat i sticket - för att inte tala ommänniskors bolån.Räntegapet gentemot har minskat dra-matiskt, trots EMU-förespråkarnas profetior om mot-satsen. Statsskulden har stabiliserats som andel avbruttonationalprodukten än vid då trod-de, och den skall nu betas av. Det statliga lånebehovethar eliminerats, och arbetslösheten börjar sjunka.Det finns slängar i politiken som man ibland kan-ske inte behöver bry sig om. Men till den som kännerigen sig säger jag att vi inte har borstat ryggen eller suttit i hans knä, även om det kanskeskulle finnas utrymme. Om det hade hjälpt Sverigesekonomi så hade jag varit beredd att göra det också.Men det har inte behövts och än mindre krävts.Låt oss gå tillden . Jag läste upp ett inledande citat,men det fanns fler. Det paket som vi sydde ihop nat-ten till och levererade i den särskilda de-batt som hade krävt kommenteradesbl.a. av som sade: "Det är en lösning sommed all sannolikhet är svagare än vad behö-ver." Observera att han sade med all sannolikhet.Sedan åkte till Bosnien.Lars sade: "Jag är skeptisk. "sade: "Det behövs inte flersparpaket." Det var fenomenalt i sig.Nu skall jag inte använda min debattid till citatoch återblick. Men jag vill understryka vad jag självsade :"Låt mig deklarera för räkning attvi tänker stå fast och hålla ut tills vi är uppe ur det härmarknadsdiket. "är vi där. Vi höll ut. ser vi de positiva re-sultaten och de nya möjligheterna.(Applåder)Anf. 3 ():Fru talman! Jag söker alla tillfällen att instämmamed . Därför vill jag instämma medhans inledande ord till . Det finns anledningatt hälsa välkommen och tacka för hansinsatser i Bosnien. Jag tackar också för att citerade mitt yttrande , då jagsade: "Jag är skeptisk." Jag tycker att det var mycketvälavvägt. Det som sedan har skett har givit mig rätt.Socialdemokraterna har inför valet valt envaluppläggning som bygger på att beskriva Sverigesläge i mycket ljusa färger. När om enstund kommer upp i talarstolen kommer vi på nytt attfå detta bekräftat.Historiskt sett är detta inte en självklar valupp-läggning. företrädare som socialde-mokratiska ledare har visat stor skicklighet att så attsäga gå i opposition när det har dragit ihop sig till val.Valrörelserna har från Social-demokraternas sida ofta använts för att begära mandatför någon reform som skulle åtgärda ett stort sam-hällsproblem. Men den här gången är det förnöjsam-heten, för att inte säga skrytsamheten, som upphöjtstill valstrategi. Genom att hävda att alla problem somhar funnits varit de borgerligas fel och att alla pro-blem nu är lösta tack vare socialdemokratiska insatserskall förtroendet upprättas och förlorad terräng åter-tas.Jag tror att detta av två skäl är farligt. För detförsta riskerar det som behöver göras att inte bli gjort.Hur skall några förändringar under det närmaste åretkunna motiveras när allt är så bra? För det andraskapar det en växande klyfta mellan människorna ochpolitikerna, eftersom människor inte alls känner igensig i det lyckorike som skildras.Visst är nu inne i en konjunkturuppgång.Men många års erfarenheter från svenska konjunktur-cykler säger att den blir svagare och kortare än denskulle kunna bli om svensk ekonomi hade varit i an-norlunda och bättre skick. Nästa konjunkturnedgång,som naturligtvis kommer - det är barnsligt när Soci-aldemokraterna låter som om vi nu har gått in i enevig högkonjunktur - blir djupare och längre än denskulle behövt bli, därför att vi, eller rättare sagt desom har makten, låter bli att ta itu med våra problem.Jag syftar på företagsklimatet som kan bli mycketbättre. Jag syftar på skattetrycket. Det måste pressasned. anslutning till skattereformen är väl-kommen om den förenas med en ansvarsfull finansie-ring. Jag syftar på lönebildningen, som måste fås attfungera bättre. Jag syftar på flera regleringar på ar-betsmarknaden. Om fler skulle kunna få jobb finns detväl all anledning att ompröva sådana regleringar. Jagsyftar på de arbetsmarknader som omöjliggjorts iSverige på grund av höga s.k. skattekilar, t.ex. skatta-de och försäkrade hushållstjänster. De nya jobbsekto-rerna måste öppnas.Men när det gäller dessa frågor och nya jobb hän-der ingenting. När budgetpropositionen lades framställdes från vänster till höger samma fråga: Var äråtgärderna för de nya jobben? Bilden har faktiskt varitdensamma under hela mandatperioden. Regeringen ärhandlingsförlamad när det gäller att formulera enpolitik som stimulerar till nya jobb.