prot · GK0997 · 1997-04-29 00:00:00 — Eleverna har också själva markerat sittstora intresse för det praktisk/estetiska området ge-nom att välja huvudsakligen dessa ämnen inom ut-rymmet för elevens val, vilket utvärderingar frånSkolverket visar.Jag vill nämna att jag fått ta emotmängder av brev från elever, lärare och föräldrar somuttrycker både oro och missnöje med minskningen avutrymmet för de praktisk/estetiska ämnena i skolan.Breven har gällt främst slöjd respektive idrott ochhälsa. Jag håller med om attundervisning i hemkunskap är viktig, inte minst förmöjligheterna att som samhällsmedborgare lära sighantera frågor om hushållsekonomin, omsorgen ommiljön och vår hälsa. Jag uttryckte klart i interpella-tionsdebatten min syn på hemkun-skapen som ett mycket viktigt ämne med stor utveck-lingspotential.När det gäller de praktisk/estetiska ämnena är detmin avsikt att lägga fram ett förslag som innebär ökadtid för slöjd respektive idrott och hälsa. Jag är i daginte beredd att gå in på den konkreta utformningen.Ärendet bereds inom och kommeratt bli föremål för remissförfarande innan förslagläggs fram.Anf. 79 INGA ():Fru talman! Tack för svaret, ! Isvaret understryker statsrådet betydelsen av de prak-tisk/estetiska ämnena för de unga. Jag håller med omdetta. Praktisk tillämpning av teoretiska kunskaper ärmånga gånger utmärkt för inlärningen och kan gebåde unga och äldre en ahaupplevelse.Skälet till min fråga är i första hand att statsrådetåberopar folkhälsoskäl för att utöka antalet timmar föridrottsämnet i . Jag hävdar att sammamotiv skulle kunna användas också för en utökning avantalet timmar för ämnet hemkunskap. Det övergri-pande målet för hemkunskapen är enligt kursplanenhälsa och resurshushållning. Skolan skall i sin under-visning i hemkunskap sträva efter att eleverna förstårsambandet mellan mat och hälsa.Sambandet mellan mat och hälsa är väl dokumen-terat. När det gäller att förebygga hjärt- och kärlsjuk-domar och cancer är kunskapen om detta mycketviktig. Bästa sättet att åstadkomma attityd- och bete-endeförändringar är att föregå med goda exempel,helt enkelt att utföra en handling, i det här fallet atttillaga en god, spännande och näringsriktig mat.Enligt min mening skulle även ämnet hemkunskapmed åberopande av folkhälsoskäl precis som idrott-sämnet behöva fler timmar på timplan.Varför föreslår skolministern inte detta?Regeringen framhåller i sin skrivelse nr 112 Ut-vecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildningom att underlätta ett förändrat arbetssätt genom attöka skolornas möjligheter och tillämpa timplanen merflexibelt och fritt. Jag får inte resonemanget om å enasidan en utökning av antalet timmar för idrott ochslöjd, å andra sidan en mindre styrande effekt förtimplanen på skolans arbete att hänga samman. Förmig är detta två motstridande budskap.Hur förklarar skolministern regeringens inställ-ning? Det hade enligt mitt sätt att resonera varit meralogiskt om en nationell utvärdering kommit först ochrevideringen kommit sedan. Men såvitt jag förstår haringen egentlig utvärdering av de praktisk/estetiskaämena gjorts. Stämmer detta?Anf. 80 Statsrådet ():Fru talman! För att börja med den sista frågan ärdet så att flera av de praktiska ämnena liksom ocksåandra ämnen i skolan har varit föremål för en omfat-tande genomgång inom den nationella utvärderingsom har bedrivit under ett flertal år. Resul-tatet av den utvärderingen är bl.a. att slöjdämnet är ettav de ämnen som allra bäst uppfyller läroplanens ochkursplanernas mål. Det är också ett av de mest popu-lära ämnena bland eleverna.Fru talman! Jag håller med om atthemkunskap har en mycket viktig roll i skolan, delsför att öka kunskaperna i hälsofrågor, dels för att ökaelevernas förutsättningar att i sitt privatliv och i sinroll som samhällsmedborgare kunna göra väl avvägdabeslut. Behovet av kunskaper för att de skall kunnagöra dessa väl avvägda beslut i sitt privatliv och somsamhällsmedborgare ökar i takt med attockså valmöjligheterna och kunskaperna om effekter-na av olika beslut ökar.Jag delar alltså uppfattningen att hemkunskap haren viktig roll. Hemkunskap är också ett av det ämnensom faktiskt fick en liten utökning i sitt timtal när dennya läroplanen lades fast, t.ex. till skillnad från ämnetidrott och hälsa, som fick en väsentlig reducering avsitt timantal.Min avsikt är dels att utöka den tid som av statenrekommenderas när det gäller slöjd samt idrott ochhälsa, som jag tycker att det är väsentligt attpåbörja en utveckling där timplanen får en allt mindrestyrande roll i skolan och där vi ökar flexibiliteten förden lokala skolan. Det kan ske på flera olika sätt, ochdet är en av de frågor som finns med i den beredningav ärendet som sker inom Utbildningsdepartemen-tet. En möjlig väg att gå är t.ex. att utöka utrymmetför skolans val i timplanen. Men ärendet bereds förnärvarande i . Det kommeratt bli en remissomgång innan det är dags för rege-ringen att ta ställning och presentera ett förslag förriksdagen, så jag räknar med att frågan kommer att bliväl diskuterad innan det är dags för avgörande.Anf. 81 INGA ():Fru talman! Då tar jag tillfället i akt att tillföra endel synpunkter under beredningens gång.När det gäller den nationella utvärderingen harman vad jag förstår ännu inte hunnit utvärdera Läro-plan -94, utan det är den äldre Lgr 80 som man harutvärderat. Jag tycker därför att det finns en litet hal-tande inställning här. Det hade varit väsentligt attförst utvärdera Läroplan -94 och sedan göra en revi-dering om man ansåg att det behövdes en sådan.Jag vill i den här diskussionen konstatera att hem-kunskap är skolans minsta ämne tidsmässigt. Hem-kunskap har , idrott och slöjd282 timmar totalt . Hemkun-skapen är uppbyggd så att det finns en uttalad kopp-ling mellan teori och praktik som i sig ger goda förut-sättningar för problemlösning och ett kritiskt grans-kande förhållningssätt till handlingar och vanor ivardagslivet, och det tycker jag är väl värt att ta fastapå.För att eleverna skall få den kunskap som tidigaregick i arv mellan generationerna skulle en utökning avhemkunskapsämnet ge en större möjlighet att läragenom praktisk tillämpning. är det ju inte heltovanligt att familjer av skilda skäl slutat laga mat ochäta tillsammans åtminstone . Som jagser det berövas de unga en hel del av sitt kulturarv.Många barn och ungdomar får inte lära sig hurriktig mat skall smaka. Det är viktigt att också matkul-turen får leva kvar. Bristen på matkunskap urholkarbåde matkultur och folkhälsa.Jag vill fortsätta diskussionen med att fundera ochdiskutera kring begreppet hälsa. WHO definierarhälsa som högsta möjliga välbefinnande för den en-skilda individen fysiskt, psykiskt och socialt. Ochbegreppet hälsa inom hemkunskapen står för att ele-ven skall få förutsättningar för att må bra och fungeraväl. Visst är det så att när vi, skolministern, jag ochalla andra, känner välbefinnande har vi en god hälsaoch känner oss friska och på alerten.För att uppnå det behöver vi kunskaper om att detär viktigt att både äta rätt och gott och röra på oss.Det är inte enbart fysisk aktivitet som har betydelseför folkhälsan, utan det finns väl belagt i olika under-sökningar att kostens och matens betydelse är väl såviktig. Vi kan alltså göra väldigt mycket själva för attförebygga hjärt- och kärlsjukdomar och t.ex. välja rättmat. Övervikt och diabetes, som är en av vår tidsfolksjukdomar, kan vi sätta stopp för genom att bådeäta rätt och motionera.Jag tar dessa exempel dels för att belysa nödvän-digheten av att ordentligt definiera begreppet folkhäl-sa, dels för att motivet "folkhälsoskäl" också kananvändas för en utökning av antalet timmar för hem-kunskapen. Instämmer skolministern i detta?Anf. 82 Statsrådet ():Fru talman! presenterar sitt inläggsom ett ord på vägen i det beredningsarbete som på-går inom , och jag väljer atttolka det så.Jag håller med i stort om det sägerom hemkunskapsämnets betydelse och utvecklingspo-tential. Vi hade för en interpel-lationsdebatt här i om hemkunskapsämnet,och jag tänker inte upprepa vad jag sade där. Men jagdelar uppfattningen att hemkunskap är ett centraltämne i skolan.Samtidigt måste vi komma ihåg att det inte bara ärhur många timmar som avsätts i timplanen som avgörvilken roll ett ämne spelar i skolans helhet. Olikaämnen samspelar till en helhet på olika sätt i skolan.Alla de ämnen som är viktiga i skolan bedöms inte såatt de viktiga ämnena alltid kan få en utökning avtimplanen. Tyvärr finns det inte utrymme för det. Detskall inte ses som en värdering av olika ämnens viktgentemot varandra.För hälsoaspekter är det självklart inte alls barafysisk aktivitet som har betydelse. Kost har en otroligtstor betydelse för hälsan. Det är också därför ämnetidrott och hälsa har breddats till sitt innehåll i den nyaläroplanen och den nya kursplanen. Det kan självklartändå inte ersätta hemkunskapsämnet.Jag delar, som svar på den sista frågan, uppfatt-ningen att det kan finnas många goda skäl för attutöka flera av ämnena i skolan, också hemkunskapen,men det finns inte utrymme att göra utökningar avskolans timplan på det viset.Anf. 83 INGA ():Fru talman! Det är viktigt att konstatera - och jaghoppas att vi kan vara överens om det - att timplanensstyrande effekt på hur man arbetar i skolan skall blimindre . I den diskussionen kan man jufaktiskt fundera över hur statsrådet har funderat kringatt föreslå att idrott och slöjd skulle få ettutökat antal timmar. Någon fingervisning om hurdetta skulle ske fick jag i det första svaret. Men detviktiga är ju just att vi ser helheten och att vi får ba-lansen. Där är det inte minst viktigt att det är elevenseget val som får utrymme, så att vi får en större flex-ibilitet. Det är viktigt att understryka det.Det är också mycket viktigt att vi får en bättreanalys än att bara tala om en kraftig timreduktion justför idrott och slöjd som skäl för att utöka dessa äm-nen. Det behövs en ordentlig utvärdering, menar jag,och därefter en eventuell revidering.Anf. 84 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att vi fåren större flexibilitet i skolorna och en mindre tids-styrning. Det kan ske på olika sätt: dels genom för-ändringar i timplanen som medger fler lokala beslut,dels genom andra förändringar i skolan som behöverske. Däremot menar jag att det inte är självklart attflexibiliteten skall utökas utifrån det läge som just råder i timplanen. Jag anser att det finns en riskför att balansen mellan de teoretiska och de mer prak-tisk-estetiska delarna av skolan har rubbats vilket harmissgynnat de praktisk-estetiska ämnena, och jagtycker att den andelen av skolans arbete behöverstärkas för att ge en tillräckligt bra helhet.Vi skall också komma ihåg att ämnet idrott ochhälsa är litet speciellt i den meningen att det är ett avde få ämnen som man över huvud taget inte kan kon-centrationsläsa utan som behöver förekomma undervarje läsår i skolan på ett sätt som kanske inte är gil-tigt för andra ämnen.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1996/97:273 om LP-stiftelsenAnf. 85 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaomedelbara åtgärder regeringen är beredd att vidta föratt rädda en sådan viktig verksamhet som den gör ett beundransvärt arbete för atthjälpa människor med missbruksproblem. Detta harockså socialutskottet uttalat. En orsak till att stiftelsenunder fått ekonomiska problem är attefterfrågan på institutionsplaceringar inom missbru-karvården har minskat. Intäkter från vårdavgifter harstadigt minskat. Detta är en situation som all institu-tionsbunden missbrukarvård har känning av - även destatligt drivna LVM-hem som Statens institutionssty-relse är huvudman för. Många privata vårdgivare harockså tvingats avveckla sin verksamhet. Den föränd-rade efterfrågan har lett till att vissa strukturföränd-ringar blivit nödvändiga bland såväl de statliga somprivata vårdgivarna.På grund av det akuta konkurshotet är beroende av ett tillskott omminst för delbetalningar till obe-talda skatter och kreditgivare.Regeringen beviljade bidrag om totalt 3 ½ tillolika projekt som till viss del anknöt till den ordinarieverksamhet som stiftelsen bedriver. Detta temporärastöd har inte löst stiftelsens mer långsiktiga ekono-miska problem. Regeringen disponerar inga tillgäng-liga medel för denna typ av problem.LP-stiftelsen har i olika skrivelser till regeringenhemställt om statliga medel om ca 20 miljoner kronorför att undgå konkurshotet. Skrivelserna, som hand-läggs av , bereds för närvarande.Regeringen förutsätter dock att berörda fordringsägare i konstruktivanda i första hand löser situationen genom en uppgö-relse.Anf. 86 ():Fru talman! När jag nu tackar socialministern försvaret kan vi konstatera att jag gör det i en situationmed hög arbetslöshet, missbruksproblem, barn somfar illa, vuxna som oroar sig för sig själva, för sinnutid och framför allt för sin framtid. Det skall ocksåsägas att många goda insatser görs från de offentligainstanserna, men det finns också goda komplement påenskilt initiativ. Ett sådant värdefullt komplement harLP-stiftelsen varit.Socialministern delar min uppfattning om att gör "ett beundransvärt arbete för att hjälpamänniskor med missbruksproblem". I det avseendet ärvi helt ense. Men när statsrådet gör det till en frågaom enbart lägre efterfrågan och penningproblem ärdet att hantera frågan alltför ytligt. Att efterfrågansjunker beror ju inte på att behovet har minskat.Tvärtom är det närmast i växande. Det är i stället desvaga kommunala ekonomierna som gör att man inteköper tjänster utifrån. Därför kan inte frågan reduce-ras till ett teknisk-ekonomiskt spörsmål. Dessutomfinns det anledning för statsmakten att känna ett sär-skilt ansvar därför att det offentliga samhället inte harkänt det ansvaret i en svår situation som lett fram tillmissbruk och misär. Det finns anledning för oss, båderegering och riksdag, att ta ett större ansvar för attbromsa de krafter som enbart vill sko sig på medbor-garnas och missbrukarnas bekostnad. Jag tycker attden alltför slappa hanteringen av alkoholpolitiken ochandra drogfrågor av stat och kommun kräver bådeeftertanke och en förändring. I den situationen behövsalla de krafter som är beredda att engagera sig och gåin i en sådan här verksamhet. Man behöver bådeuppmuntran och samhällets stöd.Det känns tungt att den som först rusar fram ochsätter en sådan här verksamhet på obestånd är statensjälv genom att, som i detta fall, driva in oregleradeskatteskulder. Dessutom är det ekonomiskt tveksamtdå de lönegarantier som skall utlösas kommer, omman inte hittar positiva lösningar, att kosta statenmånga gånger mer.Nu säger statsrådet att regeringen inte disponerarnågra tillgängliga medel för den här typen av pro-blem. Jag skall hålla statsrådet räkning för att hon intenonchalerar problemen som sådana. Men undanflyk-ten att man inte disponerar några medel håller egent-ligen inte. Vad det handlar om är vilket engagemangstaten ägnar och vilken betydelse staten tillmäter ensådan här verksamhet. Exemplen är många då statengått in för att hjälpa och rädda - ingen skugga översådana utryckningar. Men mitt påstående är att rege-ringen inte tillräckligt har prioriterat den här verk-samheten, som framgångsrikt bedrivits och som detfinns ett skriande behov av ute i samhället.Den fråga som jag vill rikta till statsrådet är:Kommer socialministern att engagera sig för att man iberedningen i regeringen och Finansdepartementetger de sociala motiv som måste vägas in då man gårin och bedömer en verksamhet som känns mer ange-lägen än ?Anf. 87 ():Fru talman! I likhet med efterlyserjag ett större engagemang från Socialdepartementetnär det gäller . startade1959 och kom 1960 i gång med ett omfattande arbetebland alkohol- och narkotikamissbrukare. bedri-ver stiftelsen ett omfattande arbete för socialt utslagnamänniskor på ca 50 platser i landet. På 45 orter bedri-ver stiftelsen kontaktverksamhet för missbrukare ochhemlösa.Fru talman! Det kan tveklöst konstateras att verksamhet i i flera avseenden ärunik. Det finns inte något annat exempel på en ideellsocial verksamhet av motsvarande omfattning. Ävende resultat som uppnåtts i form av rehabiliterademänniskor står av allt att döma i särklass. Utvärde-ringar ger vid handen att arbete blandmissbrukare har varit mer framgångsrikt än andravårdalternativ. Därtill är två tredjedelar av de i dag320 anställda personerna f.d. missbrukare som genomatt först ha blivit rehabiliterade sedan fått en plats påarbetsmarknaden. Bara detta är unikt.Antalet missbrukare är stort i lågkonjunkturensspår, och antalet uteliggare och socialt nedgångnamänniskor ökar. Bristen på pengar i kommunerna harenligt uppgifter lett till att vissa kommuner visarmindre benägenhet att remittera missbrukare till vård-hem. Låt mig peka på en sak. När nu kommunernainte har råd att sända lika många till aldrig vägrat att ta emot någon person somvill ha hjälp, även om kommunen inte betalar utanman har sagt att alla är välkomna. Alla som vill hahjälp av stiftelsen skall stiftelsen ställa upp för trotsatt ingen betalar. Däri ligger en del av förklaringen tillde underskott som uppstått.Under stiftelsens existens har ca 350 miljonersamlats in som frivilliga gåvor. Vid en extra insam-ling före påsk fick man in ca 6 miljoner för att hjälpaupp stiftelsen. Det har varit olika propåer om attstatsmakterna borde ställa upp. Vi har motionerat frånfem olika partier om att staten borde gå in mer. Dethar gjorts försök till uppvaktningar i socialutskottet.Det har försökts att ta ett initiativ i socialutskottet,men det har tyvärr röstats ned. Under föregående århar samtal förts med både och . Det är beklagligt att vi från statens och re-geringens sida inte har kunnat visa mer uppskattningför verksamheten.LP-stiftelsens framgångar får nu vara förebild iomvärlden. I , , , ,, och har man tagit efter ochjobbar efter det sätt som har lyckats såfint med. I går staten in med 20 miljoner i år.Man har gått in med ungefär80 miljoner från statsbudgeten i . Jag skulleönska att och statsrådet åkte tillOslo och besökte både motsvarighetoch social- och finansdepartementen och såg hur dearbetar för att backa upp ett så här stort och värdefulltarbete.Jag vill i likhet med efterlysa störreengagemang från socialministern.Anf. 88 MARIANNESAMUELSSON (mp):Fru talman! talades det mycketom de glömda barnen. Det var barn till alkoholiseradeföräldrar som inte fick den uppmärksamhet och detstöd som de behövde därför att de inte hade föräldrarsom klarade av situationen.I dag borde vi mer tala om de glömda människor-na. Av socialministerns svar kan vi tydligt notera attvad som hänt är att vi glömt bort människor som sitterfast i ett alkohol- eller drogmissbruk. Svaret är nämli-gen att efterfrågan på platser har minskat. Det skulle isin tur vara anledningen till att regeringen tycker attskatteskulden kanske är viktigare för staten än denverksamhet som bedrivs för de människor som skullebehöva stöd och hjälp i ett rehabiliteringshem. Det ärinte så att antalet missbrukare har minskat, utan de harblivit mer och mer glömda. Av ekonomiska skäl pri-oriteras inte den gruppen därför att den gruppen inteorkar slåss för sina rättigheter och möjligheter ochsnarare går djupare ned i ett missbruk. I kommun efterkommun har man faktiskt minskat på missbrukssidandärför att man tyckt att man inte har råd med det närman måste spara och missbrukargruppen kanske ärtystare än andra.Jag tycker att socialministerns svar också visar från regeringens sida tycker att den här gruppenkan man fortsätta att spara på. Det är vad man reelltgör när man tvingar att lägga ned sinverksamhet eller gå i konkurs.Jag skulle önska att vi hade fått se ett mera enga-gerat svar från socialministern i sakfrågan. På mångaområden jobbas det intensivt med att försöka minskadrogmissbruk osv. Här finns en verksamhet som trotsallt har fungerat och gett människor nytt hopp och nyamöjligheter.I svaret sägs att det inte finns några tillgängligamedel för denna typ av problem. Detta är ganskatragiskt att behöva läsa. Det finns bankakuter, fall-skärmar och ökat partistöd. På en mängd områdenfinns det faktiskt pengar som kan plockas fram när detuppstår problem. finns det ett företagar-stöd som enligt företagarna själva egentligen inteskulle behövas därför att företagen går så bra. Detfinns ingen anledning till att de skall ha stöd frånstaten, men det tas ändå tacksamt emot eftersom dettillför ytterligare vinster.Jag vill ställa en fråga och få ett svar med anled-ning av interpellationen. Hur har regeringen beräknatde kostnader som konkursen kommer att förorsakasamhället? Förmodligen kommer det inte in någraskattemedel efter konkursen. Förmodligen ökar anta-let arbetslösa. Förmodligen ökar kostnaderna för demissbrukare som inte får plats inom denna verksam-het. Jag skulle gärna vilja ha ett svar på frågan hursocialministern och regeringen beräknar samhäll-skostnaderna för denna verksamhets konkurs.Anf. 89 Socialminister ():Fru talman! Vi diskuterar egentligen två frågorhär.För det första diskuterar vi det övergripande somhandlar om missbrukarvården, hur den skall organise-ras, hur vi skall ha det med institutionsvård och hurkommunerna skall kunna sköta den här uppgiften iframtiden. Det är mycket viktiga frågor att diskutera,och det kommer vi att få göra framöver.Jag har också anmält att jag är intresserad av attsnabbt skaffa mig en överblick över hur det ser utmed institutionsvården och missbrukarvården.Detta är inte den första och enda institution somhar problem . Efterfrågan på institutionsvård harminskat, och det beror på flera saker. Det beror fram-för allt på att kommunerna har en så pressad ekono-misk situation och också på att man letar alternativ.Man har inte alltid varit helt nöjd med resultaten avinstitutionsvården. Man söker alternativ som kan varabåde billigare och effektivare. Här är det viktigt att viskaffar oss en god överblick, så att vi inte ställer tillmed problem för framtiden och så att missbrukarnainte hamnar i kläm på ett oacceptabelt sätt.För det andra handlar det om . Innanvi tar i så väldigt som gör villjag säga att enligt själv har man och harhaft en för stor kostym. Man har införskaffat två storaanläggningar som man inte kan fylla. Det ärför många anställda och man har tagit emot mångasom man inte har fått några pengar för. Detta går inteatt klara.Vad det nu handlar om är att staten skulle gå inoch betala obetalda skatteskulder. Vare sig det statligabolaget eller har varitovilliga. De har in i det sista varit med i rekonstruk-tionsdiskussionen. Enligt uppgift har ju Venantiusefterskänkt hela skulden. Däremot ville man att detskulle hända någonting för att det skulle gå att kommafram till en uppgörelse. Att påstå att Venantius inteskulle vara villigt att diskutera är såvitt jag har förståttoriktiga uppgifter. Alla parter vill ju helst ha en upp-görelse och en rekonstruktion. egnaföreträdare säger att också de förstår att det är viktigtatt anpassa verksamheten till en ny verklighet.Frågan är hur vi skall göra med andra institutioneroch hem som finns för missbrukarvård. Skall vi göraett statligt åtagande även där? Vi skall komma ihåg attLP-stiftelsen har under både 80-talet och 90-talet medjämna mellanrum uppvaktat regeringen för att få stödnär man har varit i kris. försöker man att sälja eneller ett par fastigheter för att kunna få en bättre ord-ning på sina finanser. Det är ju ett ansvar som manhar också som arbetsgivare, att se till att man kanfinansiera verksamheten. Eller menar att vi skall gå in och ta det ansvaret? I såfall kommer man kanske tillbaka ochber om mer pengar för att täcka eventuella underskott.Samtidigt är vi alla fyra debattörer helt ense om attLP-stiftelsen bedriver en fin verksamhet. Men manmåste se till att man har en långsiktig och hållbarfinansiering. Det gör också att det blir tryggt för demsom kommer dit och skall vårdas där och för de an-ställda. Det är viktigt. och 90-talet harman också fått stöd av socialdemokratiska regeringar,dock icke av som också blev upp-vaktad.