prot · GK09115 · 1997-06-05 00:00:00 — Bl.a.har , biträdande professor isocialantropologi, skrivit en där hon för-kastar det mångkulturella samhället och påstår att detär ett stort hot mot samhället. Jag anser att de åsiktersom framförts, på DN:s debattsida och av en biträ-dande professor, skall bemötas kraftfullt av regering-en, eller åtminstone av integrationsministern. Dessauttalanden skapar nämligen en otrygghet bland män-niskor - speciellt hos invandrare, som beskylls för attskapa sönderfall i det svenska samhället genom sinnärvaro i Sverige.Alla ageranden för att bemöta sådana uttalandenär givetvis nödvändiga, alltifrån det lilla samtaletmänniskor emellan till denna interpellationsdebatt.Men jag anser att det är regeringens speciella ansvaratt bemöta sådana uttalanden aktivt och kraftfullt iden mediala debatten. Jag hade t.ex. väntat mig enDN-debatt-artikel som svar från regeringen. När jagskrev interpellationen hade jag inte sett några somhelst sådana kraftfulla uttalanden i medierna frånministern i denna fråga. Jag hade förväntat mig ettsnabbt agerande här.När det gäller frågan om det mångkulturella sam-hället håller jag med ministern om att ett etnisktmycket blandat eller litet blandat samhälle i sig var-ken är gott eller ont. Däremot ser jag frågan om rät-tigheter som avgörande för hur samhället kommer attutvecklas. Viktigast är rätten att inte bli diskrimine-rad, rätten att bli erkänd, att få vara olik.Det handlar om en erkännandets politik. Att brytasegregeringen, bryta utvecklingen mot ett etnisktsegregerat samhälle, är en av regeringens viktigasteuppgifter, säger ministern. Jag anser att t.ex. ett in-vandrartätt område inte behöver vara något dåligt.Däremot är det dåligt om det av ekonomiska skäl ellerpå grund av diskriminering är påtvingat människor.En påtvingad segregering är av ondo. Att motverkadiskriminering anser jag därför vara det absolut vikti-gaste.Det är också viktigt att sätta gränserna för detmångkulturella samhället. Vad innebär det? Vilkarättigheter skall man ha? Vi har en lagstiftningsom ger en affärsinnehavare rätt att neka kvinnor somhar kläder typiska för zigenare tillträde till affären. Ärdet att värna om människors rätt att vara olika? Hurhar ministern agerat i detta fall, och vad anser minis-tern om detta? Förutom att det finns ett domstolsbe-slut i denna fråga är det många affärer som ne-kar att ge tillträde åt kvinnor som bär en sådan kjol.Som ministern vet återfinns diskriminering på allaområden, både i den privata och i den offentliga sek-torn. Regeringens arbete mot diskriminering av in-vandrare har tyvärr, liksom även andra delar av rege-ringens politik, varit en väntans politik. Det har varitotillräckligt, anser jag. Utredning efter utredning hartillsatts, men man har inte agerat. Väldigt få beslut harfattats. Att förändra attityder är viktigt, och jag ser detsom positivt att regeringen jobbar med detta. Men detkrävs också en hårdare lagstiftning. Dessutom krävsdet att man i de här frågorna arbetar på samma sättsom på jämställdhetsområdet.Där kan jag ta upp ett positivt exempel. har faktiskt insett detta och kommer attupprätta integrationsplaner för sina egna anställda -både för att anställa fler människor med invandrar-bakgrund och för att dessa t.ex. skall få flerchefsposter. Man har också föreslagit att inte ge alko-holrättigheter till restauranger som diskriminerarinvandrare, dvs. inte släpper in dem. stadgör det här - varför gör inte regeringen det?Anf. 201 Statsrådet ():Fru talman! Den sista frågan är enkel att svara på.Det vore väl litet egendomligt om staten går in iStockholms kommuns angelägenheter och fattar be-slut. Om det dessutom är så att kommunredan har gjort det blir det ännu konstigare. Det härvisar tydligt att inte riktigt är klaröver vem som har ansvar för vad.Jag tycker också att det är alldeles utmärkt att manhar börjat med integrationsplaner i . Dethar man även i många andra kommuner runt om ilandet, där man dessutom har det individuella pers-pektivet mycket mer tydligt uttryckt. På det sättet kanman tillsammans med individen skapa en bild av deproblem och möjligheter som kan finnas just för ho-nom eller henne och därigenom se till att personen ifråga får rätt utbildning, rätt språkundervisning ochannan yrkeskompetens. Då ökar också möjligheternaatt komma in på arbetsmarknaden. Det här tycker jagär alldeles lysande.När det gäller propositionen om integration kom-mer den . Det pågår just nu ett stort arbetemed att se över lagen om etnisk diskriminering i ar-betslivet. Där har vi tagit en förebild från ochser om inte den engelska lagstiftningen kan vara enmodell som vi kan utarbeta en lagstiftning efter. Denliknar väldigt mycket den lagstiftning vi har när detgäller jämställdhet mellan könen i . Som ar-betsgivare skall man på ett aktivt sätt verka för att ökainslaget av det kön som är i minoritet på arbetsplat-sen. På samma sätt tycker jag det borde vara med endiskrimineringslagstiftning, dvs. att man med olikamedel i lagens form kan tvinga arbetsgivare till ökadaktivitet i syfte att bättre spegla mångfalden i samhäl-let också inne i företaget - eller kommunen, lands-tinget eller den statliga verksamheten.Sedan är ju den debatt som har tagit upp mycket egendomlig, och vi harockså tagit avstånd från den på olika sätt. Land förhoppfulla, det moderata programmet, och de delardäri som har att göra med invandring och integration- förresten står det inte ett ord om integration i detprogrammet - har både jag, och bemött. Så visst har regeringen aktivt talat omvad vi tycker och tänker. Vi har dels gjort det utifrånvåra egna utgångspunkter, dels också kraftfullt tagitavstånd från många av de tankar och idéer som harpresenterats under senare tid.När det slutligen gäller DN debatt är det inte alltidså enkelt att det bara är att skriva en artikel på DN:sdebattsida. Det är inte alltid man får in debattartiklar.Yvonne Ruwaida vet kanske också hur lätt det är attjust i den tidningen få ett språkrör i demokratiskaformer för att föra en debatt och en dialog. Det ärfaktiskt tidningen själv som bestämmer det. Det ärviktigt att komma ihåg i de här sammanhangen att viinte alltid har tillgång till de medier vi skulle vilja haför att nå ut i en viss situation.Anf. 202 ():Fru talman! Ministern väljer här att missförståmig. I har man jobbat med en väldigt aktivpolitik på jämställdhetsområdet. Man har jobbat medatt ta fram jämställdhetsplaner. Man har ålagt olikaföretag att de skall upprätta jämställdhetsplaner.Lagstiftningen mot diskriminering av kvinnor påarbetsmarknaden är också mycket hårdare än denlagstiftning som finns mot diskriminering på grund avetnisk tillhörighet. Man har alltså jobbat aktivt frånregeringens sida.Jag tog upp ett exempel från . Detär ett positivt exempel i - det finns ocksåandra positiva exempel, både kommuner och företag,även om tyvärr majoriteten är negativa - där manfaktiskt har tagit till sig en teknik som jag tycker attäven regeringen borde ta till sig, nämligen att jobbapå samma sätt i de här frågorna som när man jobbarmed jämställdhetsplaner. Varför vill regeringen ochministern inte upprätta samma krav vad gäller dis-kriminering på grund av etnisk tillhörighet som vadgäller diskriminering på grund av att man är kvinna påarbetsmarknaden?Naturligtvis vet jag att regeringen inte har någotansvar för att ge tillstånd åt restauranger. Det är ettkommunalt åtagande. När jag tog upp det exempletville jag visa att man här faktiskt har skärpt sitt egetförfarande inom kommunen. Man anser att det ärviktigt med tydliga signaler, att tydligt säga ifrån.Detta har inte avspeglat sig i regeringens politik, mendäremot i kommunala politik - somsköts av en koalition mellan Socialdemokraterna,, som ministern förmodligenkänner till.Sedan svarade inte ministern på en av mina frågor.Enligt dagens svenska rättsväsende kan zigenarkvin-nor i som har en typisk traditionell dräkt påsig - en dräkt de oftast har , eftersom den ären del av deras identitet - nekas tillträde till en affär.Hur ser regeringen på detta? Är detta en del av detmångkulturella ? Är det något vi skall motar-beta och i så fall hur?Den här typen av frågor är otroligt viktiga. Dethandlar nämligen litet grand om en erkännandetspolitik, att erkänna människors rätt att få vara olikaoch om det finns plats för det i Sverige.I Socialdemokraternas senaste strategi för integra-tion citeras Per : I det goda hemmetråder likhet, omtanke, samvete och hjälpsamhet.Just detta med likhet gör mig litet orolig, för jag äroroad för att regeringen litet grand för en likhetspoli-tik. Ett mångkulturellt samhälle? Ja, men litet grandunder vissa regler, att man inte skall få vara den manär eller leva ut sin identitet.När jag satt med i den invandrarpolitiska utred-ningen bad jag enträget och förgäves om att vi skullevända oss utomlands för att se hur man hade tagit itumed de här frågorna i andra länder. Då sade man: Nej,det är inte intressant. De har inte haft invandring sålänge, de kan ingenting, de har inte samma modellsom i och därför är det ointressant. Jag trorinte att vi helt och hållet kan ta efter en modell från ettannat land, men däremot kan vi få bra idéer.Jag vill faktiskt ge ministern en bok. Den heterDet mångkulturella samhället och erkännandets poli-tik. Boken beskriver en debatt som pågår i mel-lan olika aktörer och betonar just vikten av erkän-nandets politik. Denna bok tänker jag överlämna tillministern, om han inte har läst den. Jag hoppas i såfall att han kan ha glädje av att läsa den i sitt arbete.Anf. 203 Statsrådet ():Fru talman! sade i sitt inlägg sa-de att jag inte gör någonting när det gäller jämställd-hetsplaner rörande invandrade människor. Men jagsade ju alldeles att de skall utgöra förebilden. Idirektiven till översynen av lagen mot etnisk diskri-minering i arbetslivet pekar man just på den jämförel-sen. Det är då väldigt viktigt att man har samma per-spektiv på jämställdheten mellan könen som på denetniska jämställdheten, alltså att man som människa isamhället skall ha lika rättigheter och samma möjlig-heter. Så är det inte , men det är dithän vi måstekomma.Vi har ju slagits för jämställdhe-ten mellan könen, att kvinnan skall ha samma rättighe-ter och möjligheter som männen i samhället, och vi ärinte färdiga . Förmodligen måste vi ständigt fortsät-ta att kämpa med dessa frågor. Samma sak gäller förmänniskor med annan etnocentricitet eller annanbakgrund och som kommer från andra länder. Det gårinte fort.Men vi ser ändå väldigt många positiva signaler , trots att arbetsmarknaden ser ut som den gör.Både fackföreningar och arbetsgivare ute i kommu-nerna och även centralt jobbar febrilt med dessa frå-gor i syfte att förändra och förbättra. Det är väldigtviktigt att börja peka på de positiva förändringar somändå har gjorts i samhället för att förstärka dem ochpå det sättet också sprida kunskap om vad vi gör påolika områden och på olika nivåer i samhället. Justnär det gäller perspektivet på jämställdheten harYvonne Ruwaida och jag uppenbarligen samma upp-fattningar.Innan den här debatten påbörjades gav jag YvonneRuwaida två böcker. Den ena var det socialdemokra-tiska partiets lilla programskrift som innehåller ettantal "vad" och inte "hur". Man kan nämligen väljamånga "hur". Om man vill ha en decentraliserad ochindividualiserad politik, måste man i kommunernajobba mer med dessa frågor. Det skall också vara merövergripande arbetsuppgifter på den statliga nivån.Vi har också slagit fast ett medperspektiv, dvs. attvi tillsammans med individen skall skapa förutsätt-ningar och försöka komma bort från den omhänderta-gandeattityd som vi har haft litet för mycket av i detsvenska samhället. vill vi också börja suddai "vi-och-dom-perspektivet", som många debattörerockså tar till sig. De intar positionen att antingen varasvensk eller att vara invandrare. Sedan följer ett ord-krig däremellan, som inte leder till något annat än attmotsättningarna snarare ökar än minskar. Därför villvi gärna se detta i ett "vi-perspektiv".När det gäller citatet av Per är detmöjligt att är något för ung för attförstå vad han sade. Det är jag också, för jag levdeinte heller när han gjorde uttalandet. Det var ocksåföre min tid. Men eftersom jag har läst rätt mycket omarbetarrörelsens historia, vet jag vad han menade närhan sade att i det goda samhället skall det inte finnasnågra styvbarn och inga kelgrisar. Detta är väldigtviktigt om vi skall bli lika behandlade. Det är någon-ting fint i detta. Det är i alla fall min vision att vi sommänniskor skall ha lika rättigheter och samma möjlig-heter, precis som Per sade. Jag tror attdet var 1928, om jag inte minns alldeles fel. Det ärganska länge sedan, men det gäller i allra högsta gradockså i dag.Jag instämmer när det gäller frågan om klädseloch annat. Jag skall få bära turban om jag vill det,särskilt om det hör ihop med att jag har en tro i enviss riktning. Om min tro förutsätter att jag bär turbanskall jag få göra det. Det är viktigt. Om jag är romerskall jag få ha min kjol och mina kläder, som ett kän-netecken för mig och mitt folk. Om jag vill väljaandra typer av klädedräkter skall ingen annan kunnaha synpunkter på detta.Jag kan inte kommentera det enskilda fallet idomstolen. Att kvälja dom och ha synpunkter på hurrätten hanterar frågorna går inte med det statsskicksom vi har.Anf. 204 ():Fru talman! Jag har redan tidigare diskuterat dessafrågor med . Sedan den nya regeringentillträdde har jag i princip väntat på att detäntligen skall hända någonting mot diskriminering avinvandrare. Det som ändå har hänt är några positivaattitydprojekt. Det är bra, men det är absolut otill-räckligt. Jag undrar när vi äntligen skall komma tillskott. Jag vill ha svar på om det kommer att bli tvångpå att man skall upprätta integrationsplaner, bådeinom privat och offentlig sektor. Det vore i så fall ettväldigt positivt besked.Eftersom ministern talade om att vi skall ta bort"vi-och-dom-perspektiven", vill jag bara påpeka ensak. Vi kommer inte att få ett bättre samhälle sommotverkar rasism därför att vi tar bort ordet invandra-re. Jag var emot detta i början av min politiska bana.Jag ville inte bli kallad för invandrare därför att jag ärhalvpalestinier och född i , men det blev jag.Jag tyckte att det var fel, för jag var . Det ärden konkreta politiken som är avgörande, inte vadman kallas eller inte. Jag tycker att det litet grand harpågått en pseudodebatt i medierna, där man inte harfokuserat på väsentligheterna utan på ord.Per levde då manhyllade den homogena nationalstaten. Så mycket vetjag och så mycket historia kan jag. Även om Sverigepå inte var en homogen stat, förtrycktesolika människor. Situationen är mycket bättre i dag.Men fortfarande bejakas eller erkänns inte olikheterpå det sätt som de borde.När det gäller ziegenardomen finns det undersök-ningar som visar att många affärer inte släpper inmänniskor med traditionell ziegenardräkt. Detta är ettfaktum . Det är en diskriminering och en kränk-ning av dessa människor. Tänker ministern agera föratt motverka detta och för att se till att domstolsbeslu-tet ändras, t.ex. genom ändrad lagstiftning om detkrävs?Anf. 205 Statsrådet ():Fru talman! När det gäller etnisk diskriminering iarbetslivet är det faktiskt inte länge sedan - -en ny lagstiftning genomfördes. Jag vet inte omYvonne Ruwaida satt med i den riksdag som godkän-de lagen. I så fall hade hon säkert röstat emot beslutetmed tanke på de argument hon här för fram.Det var en stor majoritet som stod bakom beslutetoch som ville ha en lag mot etnisk diskriminering iarbetslivet. Efter det att lagen nu har varit i kraft någ-ra år har den visat sig vara ganska tandlös. Den harinte lett till någon fällande dom över huvud taget,trots att vi vet att väldigt många människor blir dis-kriminerade på den svenska arbetsmarknaden. Mendet har aldrig kunnat ledas i bevis.Vi vet också att , Internationella arbetsorgani-sationen, har kartlagt dessa frågor. Man gör en kvali-ficerad uppskattning om att cirka en tredjedel av demänniskor som lever i andra länder som invandradehar utsatts för diskriminering och känner sig väldigtdiskriminerade. Detta är mycket allvarligt. Samhälletmåste ta detta på största allvar och se till att lagstift-ningen blir av den karaktären att det går att komma åtmänniskor som diskriminerar andra människor, oav-sett skälet till diskrimineringen. Oavsett etnisk identi-tet, hudfärg, hårfärg, klädedräkt eller vad det nu kanvara, får man inte bli diskriminerad i arbetslivet. Detär viktigt och det arbetar vi med . Vi lägger fram enproposition kring dessa frågor . Utredningenskall vara klar under december månad.När det gäller integrations- och introduktionspla-ner finns det redan återgivet. Om de båda häften som jag överlämnat kan hon fåklart för sig att vi står för den individuella linjen. Vistår för decentralisering. Vi vill ha integrations- ochintroduktionsplaner som kommunerna skall vara an-svariga för. Det skall ske en lagstiftning enligt detförslag som en myndighetsutredning under Bo Bylundkom med alldeles , för att skärpa kommuner-nas ansvar i de här sammanhangen.Vi hyllar slutligen också mångfaldens samhälleoch är optimister och tror att vi skallkunna få verksamheter i stat, kommun, landsting ochprivat arbetsliv att spegla mångfalden i vårt samhälle.Överläggningen var härmed avslutad.20 § BordläggningAnmäldes och bordladesFörslag1996/97:RR11 revisorers förslag angåen-de starta-eget-bidragetFinansutskottets betänkande1996/97:FiU15 Den kommunala redovisningenSkatteutskottets betänkanden1996/97:SkU23 Ett nytt system för skattebetalningar,m.m.1996/97:SkU24 , m.m.1996/97:SkU26 Finsk, rödmärkt olja i motordrivnafordon1996/97:SkU27 Beskattning av aktievinster i bolags-sektornUtrikesutskottets betänkande1996/97:UU10 Partnerskaps- och samarbetsavtal medUkrainaNäringsutskottets betänkande1996/97:NU12 En uthållig energiförsörjning21 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 5 juni1996/97:595 av () till jordbruks-ministernYrkesfiskets konkurrenssituation1996/97:596 av () till socialminis-ternAlkoläsk och de regionalpolitiska stöden1996/97:597 av () tillmiljöministernAvloppsslam1996/97:598 av () till kommunika-tionsministernIT och personlig integritet1996/97:599 av () till kommunika-tionsministernSaltning av vägar1996/97:600 av () till inrikesministernTillgänglighet för handikappade1996/97:601 av () till justi-tieministernÖversättning av prejudicerande domar från EU-domstolen1996/97:602 av () till statsrådet av JASFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 10 juni.22 § Kammaren åtskildes kl. 19.00.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. 2 § anf. 31 (delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. 8 § anf. 61(delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. 10 § anf. 127(delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 15 § anf. 167(delvis) ochav andre vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.