prot · GK0990 · 1997-04-16 00:00:00 — Det stimulerar till att använda förmånsbilen ännumer.Självklart finns det en grund för att vara orolig förhur man skall hantera det utrymme som harfått genom den fördelningsmodell som man harkommit överens med de andra europeiska ländernaom i koldioxidfrågan.Fru talman! Det känns mycket angeläget för migatt här slå vakt om att koldioxidmålstår fast. Står regeringen fast vid detta? Kommer manatt kunna stå här i kammaren om ett och ett halvt åroch säga: Vi klarade energiomställningen. Vi klarade att leva upp till riksdagenssatta mål.Fru talman! Jag slutar med att yrka bifall till re-servation 3.Anf. 3 ():Fru talman! Vi har ett betänkande framför oss som en utskottsmajoritet bestående av alla partiertill största delen står bakom. Det finns som vanligt,tycker jag, ganska många bra saker i det här betän-kandet. Det består av många fina ord. Men verklighe-ten är inte riktigt så enkel. Vi väntar på mycket, precissom sade. Vi väntar och vi väntar. Jaghoppas att vi inte väntar förgäves. Det viktiga är ju attomsätta de fina orden till en verklighet.Trots att står bakom de reservatio-ner som vi har fogat till betänkandet tänker jag i daginte yrka bifall till någon av dem, dels därför att dessadiskussioner har förts tidigare, dels därför att de åter-kommer. Det finns ingen anledning att ta upp kamma-rens tid för att slå in öppna dörrar, även om vi natur-ligtvis står bakom reservationerna.Jag tänkte försöka att föra debatten litet längre , att inte fastna i det man så ofta fastnar i här ikammaren och i liknande debatter. Men först vill jagställa tre konkreta frågor till , som skall försvara socialdemokraterna och majorite-ten.En fråga handlar om batterier. Vi förde en diskus-sion i utskottet om den frågan, och det står i betän-kandet att det skall införas en nylagstiftning. Jag skulle vilja ha ett besked på denpunkten. Hur ser läget ut ? Vet vi någontingmera nu än vi visste när betänkandet skrevs?En annan sak som behandlas i utskottets betän-kande är amalgam, men vi har ingen reservation i detfallet. Det står att användningen minskar. Jag hartvärtom hört oroande rapporter från olika delar avlandet. Beroende på den ekonomiska situation sommånga enskilda familjer och enskilda personer haranvänder man mer amalgam därför att det helt enkeltär billigare. Jag skulle vilja ha en kommentar tilldetta, om det är någon som har hört någonting liknan-de därför att det är litet oroväckande. inne på detta med det individuella ansvaret. Detkan faktiskt vara så att det, beroende på ekonomin, ärväldigt svårt att ta ett individuellt ansvar. Detta kanvara ett tydligt sådant exempel, om det jag har hört nustämmer.Den tredje frågan handlar om miljösanering avförorenade områden. Det har väckts en motion sombehandlas i betänkandet. I svaret säger man att rege-ringen skall återkomma i den vårproposition somlades fram i går. Jag har läst vårpropositionen, menkanske inte tillräckligt noga, för jag hittar ingentingom miljösanering. Det finns en hel del pengar tillprojekt liknande de projekt som finns och somman i utskottsbetänkandet hävdar är försöksverksam-het och ny verksamhet som man tar till för att skapadet ekologiska samhället. Det är ett jättebra initiativ,men vi måste också ta ansvar för de föroreningar inaturen som inte bara vi utan också andra före oss haråstadkommit. Det måste finnas pengar också till dentypen av åtgärder. Men jag hittar ingenting sådant ivårbudgeten. kan kanske hjälpamig att hitta rätt sida.Sedan tänkte jag prata litet grand om producen-tansvaret, som är en av de viktigaste frågorna i dag.Många av de miljöproblem som vi har att hanterahandlar inte längre om utsläpp i naturen utan till väl-digt stor del om de varor som produceras, hur vi an-vänder dem och tar hand om dem. Producentansvaretinnebär att producenterna har ansvaret för produkteroch varor så att säga från vaggan till graven. Det är enjättebra princip som vi alla står bakom.Jag undrar: Hur gör vi med de delar som i prakti-ken inte finns med i producenternas ansvar, t.ex.transporterna? Hur redovisar företag eller affärer hurde olika varorna har transporterats till butiken? Det ärockså en del i att ta ansvar från vaggan till graven.Det som jag främst tänkte prata om är konsumen-ternas roll. De måste lära sig mycket nytt om hur mankällsorterar, vilka ämnen som hör till vad och vadman skall göra med olika ämnen. Det är väldigt braatt vi som konsumenter får lära oss det. Men det tartid att vara miljömedveten. Det tar tid att gå till pap-persinsamlingen, sortera, skölja ur mjölkförpackning-ar och gå och lämna tillbaka dem. Dessutom kostardet pengar för konsumenterna. Många barnfamiljerhar inte råd att köpa ekologisk mat. De har inte råd attköpa de nya produkterna även om det bara handlarom några ören som läggs på produktens pris, är detnågra ören i varje led, vilket gör att miljövänligareprodukter ofta blir dyrare i affärerna.Jag skulle vilja att utskottet diskuterade hur manskall få producenterna att faktiskt ta ansvar för helakedjan, också för det arbete som konsumenterna i dagutför till en större kostnad för dem själva. Kan mantänka sig att företag och producenter är med och fi-nansierar t.ex. sex timmars arbetsdag för att möjliggö-ra för enskilda familjer och enskilda personer i vårtland att ta det miljöansvar som krävs?Producentansvaret skulle kunna innebära att det ärArlas skyldighet att åka runt och knacka på hos varjebarnfamilj och begära att få tillbaka mjölkförpack-ningarna. Det skulle man kunna tänka sig. funge-rar det inte så och det vore också orealistiskt om detskulle fungera så. Däremot måste man hitta ett systemdär barnfamiljer som kanske konsumerar uppemot20-30 liter mjölk får kompensation för detarbete som de utför. Man kan tänka sig en annankompensation, nämligen sänkta priser, eftersom manutför ett arbete.Jag tycker att diskussionen om den sänkta arbets-tiden är nödvändig i vårt samhälle. Den är också nöd-vändig ur miljöperspektivet. Skall vi klara att kom-postera, återvinna och gå tillbaka med saker tillkällsorteringsstationerna behövs det tid till det, tidsom kanske inte finns.Vi talar mycket om att man skall vara miljövänligoch att man inte skall gå in i återvändsgränder. Men jag tror att vi är inne i en återvänds-gränd där vi ser som det viktigaste att man återvinner,inte att man återanvänder. Vi måste prata om återan-vändning och också om minskad konsumtion av varorsom ger stora sopberg och minskad konsumtion avsådana varor som vi egentligen inte behöver, t.ex. avlyxvaror. Framför allt ur ett internationellt perspektivär det enormt viktigt att ta reda på vad vi lever övervåra gränser med. Skulle vi kunna förändra det?Göte sade många fina saker här. Men hansade också mycket som jag inte riktigt kan hålla medom. I förslag till miljöpolitiskt programfinns först en diskussion om att jorden inte kommeratt gå under och att miljövänner ofta överdriver mil-jöhoten, och det må vara hänt ibland att man överdri-ver för att få i gång en diskussion, även om jag intehåller med generellt. Längre fram stårdet: Däremot finns det inte skäl att tro att mänsklighe-ten är en fara för sig själv eller att det krävs byte avlivsstil i den fria världen för att rädda miljön. Där trorjag att biter sig själva i svansen, för detär precis det som vi behöver göra. Vi behöver föränd-ra vår livsstil. Om man inte inser det är det nog väl-digt svårt att få den trovärdighet som både och talade om och som också jagtycker är väldigt viktig.För att få denna trovärdighet tycker jag att manskall ta upp koldioxiddiskussionen på allvar. Jag hörtill dem som säger att de internationella konventioneroch regler som vi har skrivit under och det som vi harförbundit oss att göra - nämligen att inte öka koldiox-idutsläppen - ligger fast. Det måste vi hålla fast vid.Men att hävda att den energipolitik som bedrivs i dagskulle vara något slags nonchalans eller att den auto-matiskt leder oss in i ett ökat beroende av fossilabränslen behöver inte vara sant. Den viktigaste frågani när det gäller koldioxidutsläppen är jutrafikfrågan. Det är där vi kan och måste göra någon-ting.Rätta mig om jag har fel, , men detstår ingenting om trafiken i miljöpoli-tiska program, och jag tyckte inte heller att hannämnde någonting om det i sitt anförande. Trafiken ärnog den viktigaste frågan och den fråga som vi i jord-bruksutskottet har pratat minst om. Men det är en avde frågor som vi kommer att behöva pratamest om. På så sätt kan vi visa att vi ser allvarligt påkoldioxidutsläppen.Fru talman! Jag skall avsluta med att säga att dettabetänkande trots allt är ganska bra, även om det avförklarliga skäl finns mycket att återkomma till. Viväntar och väntar. Men för att vinna tid i kammarenyrkar jag i dagens läge inte bifall till några av Väns-terpartiets reservationer.Anf. 4 () replik:Fru talman! Det är alltid litet besvärligt att sombegrepp använda livsstil. Vad lägger vi in i begreppetlivsstil?När vi talar om livsstil tänker vi på det väster-ländska demokratiska samhället med välfärd, trygg-het, rörlighet, kontakt och kommunikation.I begreppet livsstil kan man också lägga in väldigtmycket annat. Man kan lägga in frågan om tekniskutveckling, frågan om framåtskridande när det gällerolika faktorer på olika områden. Vi menar att vi intebehöver lägga om den formen av livsstil. Däremotmåste vi bli betydligt bättre på att inrikta teknikut-veckling, råvaruval och producentansvar och annatmot miljömålen. Vi behöver därför inte ändra denövergripande livsstilen, utan det är fråga om vilkavaror vi väljer och vilka metoder vi väljer för attuppnå de övergripande målen, även miljömålen.Hanna säger att nämneringenting om trafiken. Jo, det gör vi visst. Vi nämnerbåde trafik och kommunikation. Vad vi har sagt närdet t.ex. gäller bilen är att vi inte tror att bilarna kanskrotas. Bilen kommer även i fortsättningen att varadet viktigaste kommunikationsmedlet för människor.Vår inriktning är att behovet av bränsle skallminskas och att den tekniska utvecklingen av bilarmåste gå framåt. Jag tror att det finns goda förutsätt-ningar att finna drivmedelsmetoder förbilen, som innebär att bilen inte behöver bli miljöför-störande. Det är den formen av inriktning som vi ser iden moderata miljöpolitiken, och jag tror faktiskt attden ligger väl i linje med vad majoriteten av svenskafolket tycker i dessa sammanhang.Anf. 5 () replik:Fru talman! säger att vi inte behöverändra på vår livsstil, och han räknar upp en hel delsaker. Naturligtvis ingår välfärd och demokrati ocksåi det som jag lägger i begreppet livsstil. Men vad jagtänker på är framför allt vår konsumtionsnivå. Jagskulle kunna säga att vår konsumtionsnivå ligger högtöver nästan alla andra länders konsumtionsnivå lik-som vår energiförbrukning osv. ligger över andraländers nivå. Välfärd är för mig så mycket mer. Menjag saknar den definition av livsstil som om här. Jag tror inte att det är riktigt så enkeltsom ofta framställer det, men jag serfram emot en fortsatt diskussion i frågan.Vad gäller bilismen tycker jag, och det var därförjag tog upp frågan här , att diskussionen omkoldioxid framför allt handlar om bilismen. Vi sermånga stora problem med trafikfrågorna, som vi kan-ske inte har sett tidigare och som vi behöver åtgärda.Att i det läget diskutera att en avstängning av kärn-kraftverk, som ju är dilemma, skullehöja våra totala koldioxidutsläpp och intenämna bilarna tycker jag ger en felaktig bild av verk-ligheten.Göte ! Jag vill inte heller skrota alla bilar.Jag vill förändra bilismen, framför allt i våra storastäder, därför att det är där det är samhällsekonomisktlönsamt och det är där som situationen håller på att blikritisk.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag tror att det är lika svårt för HannaZetterberg som för mig att konkretisera begreppetlivsstil. säger att hon vill ändralivsstilen. Men vad vill då ändra?Hon säger att hon anser att vi skall använda mindreenergi. Givetvis är det också min målsättning att viskall ha möjlighet att spara energi i olika samman-hang. vet vi att bl.a. de partier som stårbakom energiöverenskommelsen konstaterar att elbe-hovet för näringsliv och industri kommer att ökaframöver.När det gäller frågan om konsumtion: Visst skallvi försöka minska slit-och-släng-principen. Visst kanvi använda nya metoder för att minska t.ex. förpack-ningar och finna nya modeller så att mindre råvarorgår åt på förpackningssidan. Det är sådant som liggeri hela producentansvaret. Men för den skull behövervi inte ändra en övergripande livsstil.Frågan om bilen är intressant. att bilen är det stora problemet. Bilen är en delav problemet. När det gäller målsättningen att minskakoldioxidutläppen från bilen är vi ju överens. Men detabsurda är ju att vi inte är överens om att vi skallminska koldioxidutsläppen från elproduktionen. Han-na vill nämligen öka koldioxidutsläppen.Var finns konsekvensen? Det går inte att gå ut ochsäga att när vi nu måste öka koldioxidutsläppen frånelproduktionen, skall vi lägga ännu mer restriktionerpå bilismen. Det går inte. Bilismen klarar aldrig attkompensera ökade koldioxidutsläpp från elproduktio-nen. Detta är dilemma. Om maninte inser detta, blir det också miljöpolitiskadilemma framöver.Anf. 7 () replik:Fru talman! säger att man inte kankompensera ett ökat utsläpp med ett annat, men detkan man naturligtvis göra. Frågan är om det behövs idet här fallet. Jag är inte alldeles säker på att så ärfallet.I diskussionen om bilarna är det möjligt att jag varlitet otydlig. Det är inte bara bilarna det gäller utanockså tunga transporter. Det handlar då inte om bilarutan om lastbilar. Naturligtvis handlar det om mångaandra energifrågor. Vad skall vi använda den totalamängden olja som vi förbrukar till? Den kan ju förde-las. Det finns ju många olika idiotiska saker som vianvänder oljan till. Jag tror och vet att bilismens ochtransporternas energiförbrukning måste förändras.Både och jag vet att den totalaenergikonsumtionen går att minska med hjälp av nyteknik och annat. Här tror jag att vi är helt överens omatt den nya tekniken skall användas. Däremot tror jaginte att vi är överens om hur mycket vi skall spara närdet gäller att också minska bilismen, inte bara minskamängden bensin som förbrukas per mil. Jag tror att viär tvungna att på olika sätt minska antalet bilar påvåra vägar. Det gäller att finna alternativ, t.ex. kollek-tivt åkande osv. Men det finns två delar i detta, delsgäller det att se till att bilarna blir bättre för miljön,dels att det blir färre bilar på våra vägar. Här tror jaginte att vi är överens. Men jag skulle tycka att detvore kul om vi var överens.Anf. 8 () replik:Fru talman! tar upp ett exempelnär det gäller amalgam och hanteringen av detta. Jagkänner inte till exemplet. Om det är så att de reglersom finns inte följs är det naturligtvis olyckligt.I detta sammanhang pekar påmitt inlägg om den enskilde individens ansvar, vilketjag vill förtydliga. Jag hoppas att jag inte är oeniga om detta. Vår uppgift är själv-fallet att sätta upp ramverk, stifta lagar och ge denenskilde individen möjlighet att ta det ansvar som ärnödvändigt i miljöarbetet. Här brister det i , vilket jag är väl medveten om. Vi har inte detydliga miljökvalitetsnormer som jag hoppas att vi fårfram ett förslag om framöver. Det är svårt för denenskilde individen att veta var gränsen går för denenskildes agerande. Hur skall den enskilde individenkunna vara med och påverka miljöpolitiken, om viinte bejakar den enskildes möjligheter att göra det.Hela Agenda 21-arbetet handlar ju om den enskildeindividens möjligheter. Det handlar om arbete förjämställdhet mellan kvinnor och män. Det handlar ombarns situation, kretslopp, varor, vatten, biologiskmångfald och också om kommunernas planmonopol.Vi kommer inte att lyckas med detta, om vi politikerinte kan finna ett system där individen kan vara del-aktig utan lockas in i stora projekt där vivill detaljstyra allting.Jag hoppas att jag missuppfattade , så att hon inte vill återgå till något slags plansys-tem i miljöpolitiken. Vi måste försöka finna en lag-stiftning, en reglering och en ram som gör att denenskilde individen får ett stort inflytande i detta arbe-te.Anf. 9 () replik:Fru talman! Ja, missuppfattade mig.Jag ser också att de enskilda individerna i vårt sam-hälle driver miljöfrågorna framåt, och det är en nöd-vändighet. tar som exempel,och här tror jag att vi är överens. är någotav det bästa som har hänt. Här är det väldigt viktigtatt jobba vidare. Det handlar ju inte bara om miljöfrå-gor utan också om demokratifrågor, som är enormtviktiga.Det som jag ville påpeka var att enskilda individeroch enskilda familjer inte alltid har möjligheten attdriva miljöfrågorna framåt, framför allt av ekonomis-ka skäl. Det är inte så mycket beroende på att de intevet vad de skulle vilja göra. Men Kravodlad mat kos-tar mer, och enligt de uppgifter som jag har fått kostardet mer att använda alternativen till amalgam. Tand-vårdskostnaderna har ju ökat för de allra flesta. Detvar detta som jag ville lyfta fram.Därför handlar miljöfrågor och demokrati ocksåom ekonomisk fördelning.Anf. 10 () replik:Fru talman! Ja, , Kravodlad matexempelvis är dyr. skall vi ju inte ha en jord-brukspolitisk debatt, men det handlar i alla fall ommiljöinriktningen i jordbruket. Det är bra att miljöstö-det finns och att vi skall gå över till ekologisk odlinginom jordbruket osv. Jag anser dock att vi har missaten stor del här. Varenda lantbrukare/jordbrukare går -tror jag, utan att överdriva - mot ett miljövänligarejordbruk.Det finns ju olika vägar i miljöpolitiken påjordbrukets område, liksom olika förutsättningar ocholika stöd. Om man går den breda vägen mot ett mil-jövänligare jordbruk räknas man inte in i det stödsys-tem som finns för ekologisk odling. Väljer man där-emot den smala vägen och direkt går över till ekolo-giskt jordbruk har man möjligheter. Det är klart att dediskrepanserna gör att kostnader knyts till varorna.Jag hoppas, , att vi i jordbruksut-skottet i den jordbruksdiskussion som vi framöverskall ha också lyfter fram de här frågorna. Kanske kandå och hitta en väg här.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! tar upp en väldigt viktigfråga, nämligen frågan om vilka ekonomiska hjälp-medel som ges t.ex. till jordbrukare för att kunnapressa priserna. Det är, såvitt jag förstår, den vägensom vi måste gå för att kunna skapa ett ekologiskthållbart jordbruk för alla - ett jordbruk som är sådantatt alla har möjlighet att köpa varorna, men också attproducera dem. Också jag hoppas att vi där kan hittaen bra lösning. Den typen av lösningar gör det möjligtför alla människor att delta i det här sammanhangetoch även för att vara ett föregångsland förandra länder i världen. Det tror jag är väldigt viktigt,framför allt när det gäller det ekologiska jordbruket.Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 2, 8 och 17, men givetvis står jagockså bakom alla andra reservationer från Miljöpar-tiet.Det är mycket bra att får enskrivelse av det här slaget. Det innebär att vi får miljödebatt. Vi följer det här med intresse ochhoppas att detta med en miljöskrivelse fortsätter äveni framtiden och också blir bättre. Det är nämligen enhel del områden som vi skulle vilja ha med, men somsaknas här.En förutsättning för att vi skall kunna växla in påvägen mot ett ekologiskt samhälle - skrivelsen heterju På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle - är attvi knyter ihop ekologi och ekonomi, dvs. att vi ser tillatt de ekonomiska styrmedlen används på ett sådantsätt att vi i längden får ett ekologiskt hållbart samhäl-le. Vi menar att det måste ske via skatteväxling.I dag utnyttjar av jordens befolkning 80 %av resurserna. Det är alldeles självklart att om deresterande av världens befolkningville komma upp till den standard som vi harskulle jorden kollapsa. I alla fall skulle det då intevara så lätt för oss människor att finnas kvar på jor-den. Vi måste alltså ändra livsstil och se till att vi drarned på konsumtionen för att ge ett utrymme åt deländer som har en betydligt sämre standard än vioch som behöver höja sin levnadsstandard.Vi hade gärna sett att skrivelsen mera präglades avett internationellt seende, för miljöproblemen måstelösas både nationellt och internationellt. För att verk-ligen sätta i fokus och visa var vi på en inter-nationell skala befinner oss hade vi gärna sett att det iskrivelsen fanns redovisningar av hur det är per capi-ta. Då hade vi kunnat se att vi svenskar per personfaktiskt släpper ut ganska mycket, trots att vi är få.Sett till landet är det totala utsläppet litet, men sett tillhur det är per individ blir det betydligt högre tal. Vihoppas att det i en kommande miljöskrivelse finns ensådan redovisning. Då får vi en bättre bild av var vibefinner oss.Vi i vill alltså skatteväxla. En förut-sättning för att få ett ekologiskt hållbart samhälle är,enligt vår uppfattning, att vi ser till att ekonomin gördetta möjligt för företagen och helt enkelt skapar"morötter" så att det blir lönsamt att handla ekolo-giskt långsiktigt riktigt.Det pratas mycket om gröna jobb, men det är heltklart att de länder som går före i det här avseendetoch som ger företag möjligheter så att bättre grönaoch långsiktiga jobb skapas kommer att ha fördelar iett internationellt konkurrenssammanhang.I skrivelsen talas det om att vi beträffande in-dustriutsläppen har nått långt och att vi har löst pro-blemet. Men vi i menar att vi inte alls hargjort det. Problemet är att industriutsläppen i dagkommer ut via fabriksgrindarna. Det finns ju enmängd kemikalier i varorna som vi i efterhand fårstora problem med. Här återstår mycket att göra föratt åstadkomma den förbättring som måste till. Tyvärrär det fortfarande så att allergierna ökar i ,vilket är ett tecken på att kemikaliesamhället har enomfattande negativ baksida. Vi menar t.ex. att mil-jöskadade områden måste börja saneras. Här har vi,precis som , efterlyst de åtgärdersom förutspåddes komma i vårpropositionen men somvi inte har hittat.Vi måste också lägga om kemikaliepolitiken ochse till att toxiska, persistenta och bioackumulerandeämnen försvinner. Det skall helt enkelt räcka med attvissa kriterier finns hos ämnena för att dessa skallförbjudas. Om ämnena är giftiga, resistenta och intenedbrytbara och om de också är bioackumulerandeskall det i sig vara tillräckligt för att de inte skall varatillåtna. är vi människor försökskaniner i ettkemikaliesamhälle. Det är helt oacceptabelt. Vi harutvecklat detta resonemang i vår motion och ser framemot den kemikalieutredning som kommer och hop-pas att man där tar fasta på de åsikter som vi har fram-fört.I dag kan vi se att bekämpningsmedel som tidigarehar ansetts ofarliga nu återfinns såväl i grundvattensom i ytvatten. Det är en utveckling som är mycketoroande. Roundup är ett ämne som används mycket.Nu har man i kunna påvisa att det finnssåväl i ytvatten som i grundvatten.Inga gifter är ogiftiga och inga gifter försvinner.Någonstans måste den insikten leda till att vi hanterarämnen annorlunda.Nordsjödeklarationen säger t.ex. att inom en gene-ration skall utsläppen av många ämnen liggapå vad som är naturligt. Den här deklarationen anservi skall utformas som ett svenskt mål, därför att denskulle ge utvecklingen en rejäl skjuts, om man numenar allvar med detta.Ett annat område som vi saknar i skrivelsen är denbiologiska mångfalden. finns det i Sverige55 000 arter. Enbart bland ryggradsdjuren är 145 arterrödlistade, dvs. Vi skulle vilja att det häravsnittet blev ett eget kapitel i en kommande miljö-skrivelse. Tittar man på den biologiska mångfaldenkan man mycket väl se vad som händer i Sverige.Olika arter kan användas som en indikation på om detgår åt rätt eller åt fel håll. Vi skulle i en kommandeskrivelse vilja ha en redogörelse för de hotade bioto-perna och arterna. Vi skulle också vilja ha en redogö-relse som visar vad som händer med de mera normalabiotoperna.T.ex. kan man se att har var tredjesädesärla och mer än varannan ladusvala och tofsvipaförsvunnit i jordbrukslandskapet. Det tyder på att härgår utvecklingen åt fel håll.