prot · GK0964 · 1997-02-12 00:00:00 — Vi ställer upp, och vikommer att göra allt vad vi kan för att hjälpa till i denhär situationen.Jag tror inte att man kommer och frågar nordiskautrikesministrar om detta, utan det initiativet måste tashärifrån.Anf. 63 ():Herr talman! Avstånden i världen krymper. Ensvensk rörde sig varjedag. rör han sig . I varje störrenaturkatastrof finns minst en svensk med bland deinvolverade. Vi är del av en världshandel, vi är del aven global marknad och vi har ett informationsflödedär CNN och BBC på kan rappor-tera alla väsentligare händelser världen över till desvenska hemmen.I denna förändrade värld fordras naturligtvis för-ändringar också av utrikespolitiska arbete.Vi har sett hur man förtjänstfullt har gjort förändring-ar inom . Man har ändrat inomcentralkansliet och samordnat den politiska bevak-ningen, handelssidan, biståndssidan och skapat förut-sättningar för ett konsekvent och samordnat samarbe-te gentemot de olika regionerna i världen.Nu återstår själva utrikesrepresentationen, som imitt tycke har många drag kvar från hästskjutsarnasoch segelfartygens dagar. Man ägnar sig åt att skickahem långa, omfattande skriftliga - och dessutomhemliga - rapporter om vad vi alla såg i CNN fjortondagar tidigare. Detta sätt att lägga tonvikten vid rap-porterna hem i stället för på arbetet på platsen, vilketär ganska karaktäristiskt för den svenska utrikesrepre-sentationen, torde behöva en översyn.Våra ambassader i de nordiska länderna och i EU-länderna är ganska omfattande organisationer. Där ärdet närmast så att ambassadörerna endast vet om attett statsråd är på plats om de skulle råka träffas påflygplatsen. Beslut och överläggningar med dessaländer som kommunikationsmässigt står oss så närasker ju direkt mellan berörda ministrar eller i Bryssel.Ambassadens roll är inte vad den var när den byggdesupp en gång i tiden.Från våra ambassader behöver vi få kvalificeradebedömningar från erfarna diplomater och inte sådananyhetsrapporteringar om valresultat och parlaments-beslut som vi i stor utsträckning förses med av denuvarande ambassaderna.Ett litet land i starkt behov av tillväxt är naturligt-vis väldigt beroende av sin export. är ett litetoch exportberoende land och därför borde ambassa-derna kunna vara helt andra resurser än vad de är . Man ser nu hur olika länder, t.ex. ,och , satsar på att använda sinaambassader som viktiga instrument för att främjautrikeshandeln, att stödja exportföretagen och attstimulera utländska investeringar i hemländerna. Jagtror att vi från svensk sida borde sikta på att finnasmed ambassader och med representation i betydligtfler länder, men med betydligt mindre ambassaderoch med en annan inriktning än vi har i dag.Ambassadörerna har en lysande förmåga att byggaupp kontaktnät med politiker, förvaltningar och in-dustrier. Jag tror att längre stationeringar vore bra,och jag tror att residensen och representationen där dåskulle spela en betydligt större roll än mycket av detsom görs i själva ambassadkontoren.Jag tror dessutom att man skall tillåta en betydan-de flexibilitet när det gäller utformningen av våraambassader. En del, t.ex. de som sysslar med EU ochFN skall naturligtvis koncentreras på den politiskasidan, en del - de flesta tror jag - skall koncentreraspå handelssidan och en del huvudsakligen vara bi-ståndsambassader. Jag tror att den här likformighetenär onödig att upprätthålla.Det är viktigt att komma ihåg att en hel del eko-nomiskt viktiga och för svensk utrikeshandel viktigaorter inte är huvudstäder. Det är därför angeläget attse på möjligheterna med svenska generalkonsulat pådessa orter. Jag tänker på städer som , och . Det finns också andra städerdär man ganska enkelt skulle kunna ha en svensknärvaro genom konsulaten, som jag tycker att vi an-vänder alldeles för litet. De kan göra annat än att barastämpla visumhandlingar. Våra honorärkonsuler ärofta affärsmän och jurister. De kan affärer och de ärentusiastiska för vårt land. De jobbar och sliter för enNordstjärna som de själva får betala i efterhand. Deborde kunna ge ett viktigt bidrag även för svenskaffärsverksamhet.Vi kan se hur man i andra länder, t.ex. Tysklandoch , skolar in sina företrädare vid utlandsre-presentationerna i ekonomi och marknadsföring ochförsöker ge dem företagserfarenhet. Jag tror att härfinns någonting som vi i också skulle kunna tatill oss i en översyn av vår utrikesrepresentation. Am-bassadörerna är viktiga resurser och viktiga dörröpp-nare som kan ge kontakter med politiker, myndigheteroch företagare i de länder där de är verksamma. Pådet viset kan de också bli en viktig resurs för svenskutrikeshandel. De har en helt annan social förankringän tjänstemän.Herr talman! Sammanfattningsvis tror jag att Sve-rige behöver fler och mindre ambassader där huvud-uppgiften inte så mycket skall vara att rapportera hemsom att stimulera och stödja intressen påplatsen.Anf. 64 ():Herr talman! Det nordiska samarbetet är väldigtviktigt. Jag tror att de nordiska frågorna måste öka iproportion i arbete. De borde också få ettstörre utrymme i arbetet med de europeiska frågorna.När man läser i Utrikesfrågor: Offentliga doku-ment m.m. rörande viktiga svenska utrikesfrågor från1996 ser man att fyra sidor handlar om nordiskt sam-arbete och hundra sidor rör Europafrågor. Risken äratt detta också speglar det engagemang som finns i deolika typerna av frågor. Jag hoppas att det inte är så,utrikesministern, men risken finns att detta är en rätt-visande bild. Jag tror att vi här i riksdagborde kunna prioritera de nordiska frågorna åtminsto-ne något.Det nordiska samarbetet har haft en stark förank-ring hos de nordiska befolkningarna. Vår gemensam-ma kultur och historia ger oss en naturlig samhörig-het. Till skillnad från EU har vi kunnat satsa på vikti-ga folkliga frågor, långt ifrån den byråkrati och deinstitutionella byggen man har inom EU. Det nordiskasamarbetet är mer nära och folkligt.För att lyckas med att förbättra det nordiska sam-arbetet tror jag vi måste utveckla organisationen nå-got. En ny och spännande förändring som gjorts innebär att de politiska partierna nuprioriterats. Jag hoppas att detta leder till ett nytän-kande och en nytändning i det nordiska samarbetet.Jag tror också att vi genom att arbeta mellan partiernakan försöka få bort revirtänkandet och bevakandet avde egna ländernas intressen och på så vis bredda för-ståelsen något. Det är viktigt att arbeta på flera nivåersamtidigt; mellan partierna, mellan parlamenten, påregeringsnivå och genom folkrörelserna. Det sist-nämnda är en viktig del i det nordiska samarbetet därvi kan hjälpa till.Den vänstersocialistiska gruppen där Vänsterpar-tiet ingår har lagt fram ett förslag som även kan gekvinnoorganisationerna möjlighet att söka bidraggenom för projekt i närområ-de. Det man tänker på först är kanske de baltiskaländerna. Detta är ett led i att förstärka jämställdhet-sarbetet mellan våra länder. Jag hoppas att förslaget,som har lagts fram i , kommer attbehandlas positivt. Förslaget lyfter fram frågan omsamarbetet som behövs mellan de ideella föreningarnaoch organisationerna i våra närliggande länder.Jag skall beröra kvinnorepresentationen i de bal-tiska ländernas parlament, som är väldigt låg. Kvin-nornas deltagande i de parlamenten är mellan 6 och9 %. Det gläder mig väldigt mycket att man i Valmie-ra nu kommer att hålla en nordisk-baltiskkonferens om jämställdhet. Detta är ett steg i rättriktning.Folkrörelsetraditionen i är en stor tillgång.Jag tror att den verkligen har hjälpt till att behålla ochbevara vår demokrati. I det lilla - i studiecirkeln, ilokalsamhället - har vi arbetat fram en stabil grund attstå på. Detta är någonting som vi genom det nordiskasamarbetet skall försöka sprida i våra kontakter medländer som är i uppbyggnadsskedet av sin demokrati.Det gäller bl.a. de baltiska länderna och menäven länder utanför . Samarbetet har ingagränser. Om man kan tala om exportpolitik i dessasammanhang så är det bra om vi skulle kunna expor-tera vår svenska folkrörelse. Med andra ord skall detnordiska samarbetet inte bara begränsas till frågorsom rör de nordiska länderna; den nordiska kulturen,den nordiska arbetsmarknaden, film och TV-områdena, närmiljöfrågor osv. Samarbetet bör ytterli-gare utvecklas till att gemensamt agera i EU och FNoch i utomnordiska frågor.Jag tycker att detta är särskilt viktigt nu när intealla nordiska länder är medlemmar i . Genom attge ökad tyngd åt det nordiska samarbetet kan vi gedem en plattform att agera från med större styrka änvad man kan göra som enskilt land. På något vis tyck-er jag att det känns riktigt att vi i , som är medi EU, även kan hjälpa och att driva des-sa frågor i EU.Herr talman! En fråga som vi skulle kunna samar-beta kring är hur vi kan rikta de ekonomiska sanktio-nerna mera rätt. Det gäller t.ex. . Det är en frågasom har diskuterats tidigare här . beslöt efter om en fullständighandelsbojkott av i syfte att förmå den irakiskaregeringen att göra sig av med sina massförstörelse-vapen. har det gått handelsbojkottenmot infördes. sitter krigets anstiftareSaddam vid makten, och fortfarande finns detmassförstörelsevapen kvar i . Regimen sitter alltsåkvar medan folket får lida helvetiska kval utan medi-ciner, mat och kläder i tillräcklig omfattning.Här skulle vi verkligen kunna göra någonting iNordensamarbetet. Vi skulle kunna samordna våraländers politik när det gäller handelsrestriktionerna.Jag tror att vi skulle kunna förändra situationen ge-nom ett samarbete för att försöka hjälpa de drabbadefolken. Gemensamt skulle vi kunna ta fram en hand-lingsplan så att barnen och den bofasta befolkningeninte behöver lida på grund av sanktionerna som iförsta hand vänder sig mot regimen och inte motfolket. Vi skulle kunna göra mer tillsammans än somenskilt land. Vi skulle kunna använda det nordiskasamarbetet även i kampen för mänskliga rättigheteroch demokratisering i hela världen, inte bara i Nor-den.I morgon kommer att diskutera dennordiska förankringen i . Jag hoppas attutrikesministern kan delta i det seminarium som vi hari morgon eftermiddag. Jag hoppas också att utrikes-ministern delar min uppfattning i dessa frågor.Anf. 65 ():Herr talman! Under dagens debatt har flera talareberört samarbete med Central- och Östeuro-pa. Det var som regeringen lade fram ettförslag till nytt program för samarbete medCentral- och . framhöll isitt betänkande att samarbetet intar en central plats isvensk utrikespolitik och att det är ett grundläggandesvenskt intresse att utvecklingen i dessa stater ledertill en fördjupad demokratisk kultur, ekonomiska ochsociala framsteg, förbättrad miljö och en ökad öppen-het mot omvärlden. Samarbetet syftar till att främjasäkerheten, demokratin och en bärkraftig utveckling ihela Europa.Utskottet konstaterade att en mångfald kontakterhåller på att utvecklas med dessa länder och att sam-arbetet inte enbart sker genom centrala myndigheterutan utvecklas på en mängd olika nivåer i det svenskasamhället. Enskilda organisationer, folkrörelser,kommuner och andra regionala organ spelar en viktigroll i samarbetet.Fyra mål ställdes upp, nämligen att främja en sä-kerhetsgemenskap, att fördjupa demokratins kultur,att stödja en socialt hållbar ekonomisk omvandlingoch att stödja en miljömässigt hållbar utveckling.I juni 1996 fastställde dessutom regeringen riktlin-jer för jämställdhet i utvecklingssamarbetet medtredje världen och i samarbetet med Central- ochÖsteuropa.Herr talman! Som utskottet påpekade i sitt betän-kande är det viktigt att det samarbetet utvecklas på enmängd olika nivåer. Jag tänkte därför ta tillfället i aktoch berätta om det samarbete som har utvecklats i minhemkommun - inte för att det samarbetetär unikt utan snarare för att lyfta fram ett av mångagoda exempel på det samarbete som pågår runt om-kring i vårt land. Det handlar om utrikespolitik somav tradition skötts på diplomatisk nivå, men som nuhåller på att bli en fråga med stark lokal förankring.Hudiksvalls kommun samarbetar med Rakkekommun i . Rakke är en liten kommun med2 546 invånare bosatta i 14 byar. Den största byn ärRakke med 1 432 invånare. Den ligger vid järnvägenmellan och Tartu. En sovchos och en kalk-stensfabrik var tidigare de största arbetsgivarna ikommunen. Sovchosen delas nu upp till privata jord-bruk, och kalkfabriken, som varit nedlagd sedan1992, drivs i mindre skala. I kommu-nen finns tre skolor, en lågstadieskola, en grundskolaoch ett gymnasium. En del av kommuninvånarnaarbetar med skogsarbete. Det finns 25 privata jord-bruk och flera privata företag.Hudiksvalls kommun fick via ochKommunförbundet kontakt med Rakke kommun re-dan . och Kommunförbun-det ville kanalisera kommunernas engagemang tillGävleborgs vänlän Väst Viru län. Enligt önskemålfrån Rakke beslutade ifull politisk enighet att påbörja ettutbyta kommunerna emellan. Det handlade framförallt om att förmedla kontakter och ordna studiebesökför erfarenhets- och kunskapsutbyte. Hudiksvallskommun deltog med personal och förtroendevalda,och tjänstemän från Rakke besökte Hudiksvall.Forsa folkhögskola, som också ligger i , har tagit emot ett stort antal lärare somdeltagit i språkundervisning och gjort studiebesök ikommunens skolor. En lärare från folkhögskolan harvarit i Rakke och undervisat i språk.Jordbrukare i tog emot fyra unga jord-brukare från Rakke som praktikanter under tre veckorsommaren 1994. De kontakter som då knöts vararännu. Värdfamiljerna från har varit påbesök i 1995 skänkte tvåbrandbilar till kommunen i . Vid överlämnan-det fick brandmännen i Rakke en kort utbildning ombilen, och senare var två brandmän i förutbildning och studiebesök.Även på det kulturella området har samarbete fö-rekommit. En jazzgrupp som består av musiker frånHudiksvall och har med stöd från kommunengjort turnéer både i och i Estland.Jag anser att det är oerhört viktigt att ungdomarhar möjlighet att knyta kontakter över gränserna.Detta skapar förståelse hos dem för de problem ochden kultur som finns i våra grannländer och ute ivärlden i övrigt. har ettutbyte av feriearbetande ungdomar med de nordiskavänorterna Namsos, Kaskö och . Sommaren1996 deltog också en gymnasist från Rakke.Det samarbete som jag nu berättat om hade alltsåredan inletts innan regeringen och beslutadeatt avsätta medel till samarbetet med staterna i Cen-tral- och . Tack vare det beslutet blev detmöjligt för kommunen att utveckla och intensifierasamarbetet. Kommunstyrelsen beslutade i januari1996 att stödja något eller några av de projekt somRakke kommun framfört önskemål om. Kommunsty-relsens ordförande i besökte våren1996 för att diskutera tänkbara projekt. Han framför-de önskemål om att få samarbeta kring socialvård,miljö, energi och demokratiutveckling.Man ville lära sig hur socialvårdssystemet funge-rar i , hur man tar hand om föräldralösa barn,missbrukare och deras barn, åldringar och handikap-pade, vilka hjälpmedel som finns för handikappadeoch hur man planerar för den egna socialvårdensutveckling.Det ledde till att en plan för detta samarbete utar-betades. Personal från besökte Rakkeunder för att diskutera hur arbetet skulleläggas upp. reste fem tjänstemänfrån äldreomsorgen, individ- och familjeomsorgenoch omsorgen om utvecklingsstörda till Rakke. Därgenomfördes en fyra dagars utbildning som inleddesmed en diskussion om demokratiskt styrelseskick,lokal demokrati och offentlighetsprincipen. Däreftergav man en introduktion om vår socialtjänstlag, hälso-och sjukvårdslagen, äldreomsorg, individ- och famil-jeomsorg, missbruk och handikappomsorg. I utbild-ningen deltog omsorgsarbetare, lärare, logoped, om-sorgschef, hemmafruar - bl.a. en kvinna med ett ut-vecklingsstört barn - och dessutom en redaktör frånlokaltidningen. Steg två i den här utbildningsplaneninnebar att omsorgschefen från Rakke under en veckai fick möjlighet att fördjupa sinakunskaper om vårt sociala system, och därefter komäven de övriga deltagarna till Hudiksvall.I söndags avslutades steg tre i den planerade ut-bildningen. De tolv som deltog i utbildningen hade dåunder studerat verksamheten på detsociala området i , och gruppen hade dåockså utökats så att även en kvinnlig jurist som arbe-tar i Rakke kommun deltog.Rakke kommun ligger inom ett vattenskyddsom-råde, Pandivere, som är föremål för skyddsåtgärder.Området består av de bästa jordarna i och varunder Sovjettiden hårt exploaterat av intensivt jord-bruk. Undermålig avlopps- och avfallshantering harbidragit till kraftig förorening av såväl yt- som grund-vatten. För att förbättra förhållandena har tio kommu-ner i området startat ett projekt för åtgärder inomavloppsvattenhantering, renhållning, sanering avgamla militärbaser, miljöövervakning, planering ochutbildning. Rakke kommun är framför allt engagerat iett delprojekt som handlar om avfallshantering. Det ärhär som kan bidra med erfaren-hetsutbyte i ett första skede. Bl.a. kommer en sopbilatt transporteras till Rakke.Personal från Hudik Kraft har besökt Rakke för attdiskutera energifrågor. På det området vill man ta delav vårt kunnande när det gäller tekniska lösningar föratt bl.a. klara en energisnålare uppvärmning av bostä-der. Både i fråga om miljö och energifrågor är manännu bara i ett inledningsskede, men intresset församarbetet är mycket stort hos kommunens personal.Det finns ett stort personligt engagemang hos mångatjänstemän, vilket underlättar arbetet.Demokratifrågor och jämställdhetsfrågor går somen röd tråd i det här samarbetet. Det är framför alltkvinnor som deltagit i samarbetet på det sociala om-rådet. Diskussioner om demokrati och svenska kvin-nors deltagande i arbetslivet och politiken blir ensjälvklar del av samtalen som förs. I och med att detär möjligt för kvinnorna från Rakke att besöka Sveri-ge ser de också att demokratin och jämställdhetenfungerar i praktiken och inte bara är något som vitalar om.Något som är oerhört positivt i det här samarbetetär den starka folkliga förankring det har. När besökarekommer från Rakke är de i stort sett in-bjudna till familjer i . Det är både tjänste-män och förtroendevalda som står för värdskapet ochdet knyts vänskapsband som består. Det är ocksåviktigt att poängtera att det är ett samarbete som inteär enkelriktat.Herr talman! Som jag sade inledningsvis har jaginte valt att berätta om samarbetet med Rakke för attdet är unikt, utan för att det av förklarliga skäl är detsom jag bäst känner till. Men det fungerar på liknandesätt i många kommuner runt om i . Genom attmedel har ställts till förfogande blir det möjligt förkommuner och organisationer att fördjupa samarbetetpå ett sätt som leder till ökad folklig förankring ochstor förståelse för att säkerhets- och förtroendeska-pande samarbete leder till gemensam fred och säker-het och till varaktig välfärd för oss alla.Anf. 66 ():Herr talman! Det har varit en lång debatt ochden är inte riktigt slut . Trots att det har sagtsmycket som har varit intressant och bra under heladen här debatten har jag ändå känt att det har saknatsnågot. Det är miljöperspektivet. En del har nämnt detoch jag tror att många är medvetna om det.När det gäller den hotbild och den värld som jagser handlar det till stor del om miljön. Jag sägerinte det för att jag är någon miljöfundamentalist ochinte kan prata om någonting annat. Det är inte riktigtså enkelt.Tittar vi på tidigare konflikter i vår värld har dettill stor del handlat om olja, och man har bråkat ommineraler, guld osv. Jag tror att det , lik-som just , kommer att handla mycket mer om resur-ser - mat, vatten, odlingsmark osv. Jag tror att vimåste försöka se de här nya mönstren. De är inte likatydliga för oss, därför att vi inte på samma sätt är vanavid den typen av konfliktbakgrund. Men vi måste läraoss att se dem, eftersom de kommer att bli allt tydliga-re.Ett av de stora problem vi står inför är ju befolk-ningsökningen. På något sätt kommer vi antagligen attkunna hejda den befolkningsökning vi ser . Frå-gan är bara vad som kommer att hejda den. Är det miljöförstöringen? Kommer viatt dö av kemikalier, utsläpp, kärnkraftsolyckor? Ärdet direkt livsmedelsbrist och svält som kommer attdrabba oss? Är det epidemier?Eller är det politisk planering som faktiskt kanhejda befolkningsökningen? Det kanske skulle varadet bästa - utbildning och familjerådgivning. Behövervi kanske en ökad medvetenhet om social och eko-nomisk rättvisa, behöver vi fördela de resurser vi har?Är det det som kommer att göra det möjligt? Eller ärdet kanske rent av krig? Kommer vi att döda varandraoch därmed begränsa befolkningsökningen?Många av de här scenarierna är ju inte så roliga attöver huvud taget diskutera. Men jag tror att vi måstefundera över dem i alla fall.Det finns några konflikter som jag har funderatkring. är en sådan konflikt. För de allra flestahandlar konflikten i om etniska, historiskaoch kulturella problem. Jag funderar på om det kanvara helt andra saker också, eller kanske bara andrasaker.År 1950 bodde det 2 1/2 miljon människor iRwanda. bodde det 8,8 miljoner männi-skor i . Det är så många. Där föd-des också flest barn per kvinna i världen under enperiod. Trots att produktionen av mat ökade, minska-de den per person med till1990. Då skall man komma ihåg att levnadsnivå ochmatkonsumtion inte var så hög från början. ärockså ett av de 27 länder i världen som har svårastproblem med vattenbrist.Kan man kanske tänka sig att de här sakerna är enstörre anledning till de konflikter som blossade upp?Jag tror att det är så. Även om en del hävdar att det ären del av konflikten tror jag ändå att vi måste funderaöver det.På samma sätt tror jag att man kan dra parallellertill konflikten i det . Där handladedet inte om matbrist, utan om ekonomiska resurser.Till skillnad från tidigare konflikter om olja eller så,handlade det här om arbetstillfällen, ekonomi och omfattigare och rikare delar av samma land. Det är säkertinte den enda anledningen, men en av dem.Det finns väldigt många fler runt om i världen somhar börjat prata om att social och ekonomisk rättvisaoch demokrati är förutsättningar för konstruktivt mil-jöarbete. Jag skulle vilja säga att det faktiskt också ärtvärtom. Konstruktivt miljöarbete är en förutsättningför demokrati och social och ekonomisk rättvisa. Vimåste börja se kopplingarna åt andra hållet också.Det har precis kommit en skrivelse med en redo-visning av miljöarbetet, som ju egentligen inte allshandlar om detta. Där skriver regeringen att en för-stärkt fördelningspolitik är ett viktigt instrument fören hållbar utveckling.Jag önskar och hoppas att det här inte är tommaord. Det måste vara så att de resurser som vi har ge-mensamt på jorden fördelas mer rättvist. Tyvärr serdet inte ut så - inte i och inte i världen.Löneklyftorna i ökar, och klassklyftor ochinternationella klyftor i världen ökar. Förhållandenanär det gäller resursförbrukningen har inte förändrats.20 % av världens befolkning konsumerar fortfarande80 % av alla resurser.Allt det här finns kvar. Därför är det så viktigt attde ord som jag ändå tror att vi har lyckats formulera iSverige förvandlas till konkret verksamhet.Det finns faktiskt några konflikter som vi kan seframför oss. är ett land med en enorm utveck-ling. Landet har av jordens befolkning ellerungefär 1,2 miljarder människor, vilket är ganskamycket. Vad gäller miljön har av världensdricksvatten och av skogarna. Visserligen ökarinkomsterna i , men de fördelas på ett sådant sättatt klyftorna mellan människorna ökar. Konsumtioneni ökar, men ökningen sker hos ett fåtal personer.Mellan 1949 och 1989 ökade vattenförbrukningeni sex gånger. av det vatten som man an-vänder går till jordbruket. Man odlar mycket ris, och80 % av spannmålsproduktionen kräver konstbevatt-ning. Det är en ohållbar situation med tanke på detbehov av dricksvatten som alla de människor somföds i kommer att ha. är en stor del avKinas vatten förorenat. av vattenunderskot-tet beror på direkta miljöproblem i landet.Det förekommer också andra konkreta problem.Man gör om jordbruksmark till industrimark, heltenkelt därför att man tjänar mer pengar på det, vilketminskar produktionen av spannmål o.d.