prot · GK0973 · 1997-03-05 00:00:00 — Den första satsningen är ett projekt i fyra lands-ting med pappautbildning, som har slagit mycket välut. Den andra är pappakam-panj, som används mycket flitigt ute på försäkrings-kassorna. Kampanjen är riktad både till blivandepappor och till arbetsgivare.Vi har också lyft fram männens roll i EU-arbetetoch bl.a. medverkat till ett direktiv som ger tre måna-ders föräldraledighet för vardera föräldern. Direktivetbygger på ett kollektivavtal, som har träffats mellanparterna på Europanivå. Det är bra att EU så tydligtuttalar det gemensamma ansvaret för barnen. Flernärvarande och aktiva fäder är nödvändigt för jäm-ställdheten. Det är självklart, men framför allt är detbra för barnen. Barn behöver en varaktig relation tillbåda sina föräldrar.Vi bedriver ett aktivt jämställdhetsarbete inomEU. har påverkat ett flertal beslut. Vi har varitmed om att utarbeta ett jämställdhetsprogram för åren1996-2000. Vi har drivit på för att andelen kvinnorskall öka i EU:s institutioner. Vi har krävt att ett jäm-ställdhetsperspektiv skall finnas med i alla aktiviteter iEU och ser nu att det börjar ske positiva saker. Sveri-ge har lagt fram förslag till fördragsändringar omjämställdhet i . Det ser nu utsom att flera av våra förslag kan få gehör.Fru talman! Den skrivelse om jämställdhetspoliti-ken som regeringen har lagt fram visar att väsentligaframsteg har skett , och ärvärldsledande på en rad områden. Men vi har fortfa-rande inte ett jämställt samhälle. Därför krävs ettfortsatt aktivt arbete för att undanröja alla former avdiskriminering på grund av kön, och det krävs ettfortsatt arbete för att fördelningen av resurser ochmöjligheter skall ske på lika villkor mellan kvinnoroch män.Jag har lyft fram tre viktiga områden där vi nu görsärskilda insatser: jämställdhet på arbetsmarknaden,våld mot kvinnor och männens roll i jämställdhetsar-betet. Det finns självfallet många, många fler områdensom är lika viktiga. För att jämställdheten skall fort-sätta framåt krävs att vi sätter upp nya mål, att viutvärderar tidigare beslut, att vi får mer kunskap omhur pengar och makt fördelar sig mellan kvinnor ochmän, och det krävs en politisk vilja för att få en rättvisfördelning. En majoritet av partier verkarställa sig bakom en sådan strategi, och det är minförhoppning att vi gemensamt skall kunna utvecklaarbetet för jämställdheten framöver.Anf. 32 () re-plik:Fru talman! Statsrådet sade att enligthennes sätt att se förutsätter jämställdhet i den lillavärlden jämställdhet i den stora världen. Jag skullevilja vända på resonemanget och säga precis tvärtom.Det är nämligen i den lilla världen som grunden skallläggas för att kvinnorna skall få den styrka och detsjälvförtroende som behövs för att de skall kunnaorka gå ut och påverka förhållandena i den stora värl-den. De måste alltså redan med modersmjölken fåmed sig ett jämställt tänkande. Det blir nämligenväldigt mycket svårare att påverka attityderna längrefram i livet.Jag kan vara helt överens med statsrådet vad gällersynen på männens roll i jämställdhetsarbetet. Det ärbara det att det här är fråga om faktorer som vi kan ståhär i riksdag och prata om tills vi blir blå iansiktet, men det är faktorer som icke låter sig påver-kas genom politiska beslut. Varken jag kan ha något inflytande över hur stor andelolika enskilda män tar av det obetalda hemarbetet.Varken eller jag kan påverka hurmycket papporna tar ledigt för att vara hemma medsina barn. Detta går icke att påverka med politiskabeslut, och det är just därför som vi hävdar att enskil-da personer måste ta ett personligt, moraliskt, prak-tiskt ansvar. Detta med att påverka attityderna är ettlångsiktigt arbete, som icke kan ersättas med tillfälli-ga projekt eller den typ av konstgjorda åtgärder sommånga partier här i vill se.Anf. 33 Statsrådet ()replik:Fru talman! sade att vi kundeprata om det här tills vi blir blå i ansiktet. Den blåansiktsfärgen får stå för ; jag pratarmig gärna het för dessa frågor, för jag tycker att de ärviktiga.Om det är möjligt att få in ett jämställdhetstän-kande med modersmjölken välkomnar jag det. Detvore oerhört bra. Men jag tror inte på att vi kan drivajämställdheten framåt utan en aktiv jämställdhetspoli-tik. Jag tycker vi ser tydligt att jämställdheten gårfortast framåt i de politiska församlingar där vi harsatt upp mål för att utveckla arbetet och för att ställanya krav. Jag redovisade för någon vecka sedan ande-len kvinnliga representanter i styrelserna för statligamyndigheter och verk, och detta var i det samman-hanget oerhört tydligt. Vi har satt upp mål för att vivill dela på makten i våra myndigheter och verk. Vi är inte klara, men det går åt rätt håll.Jämför då de styrelserna med de börsnoterade företa-gen, där av cheferna är kvinnor. Det blir dåalldeles uppenbart att jämställdheten går fortareframåt där det finns en politisk vilja.Det är min fasta övertygelse att det visst går attpåverka människors beteende och attityder. Vi har iSverige jobbat aktivt i jämställdhetsarbetet på bredfront. Vi har gjort det med hjälp av en bra jämställd-hetslag, men inte bara med hjälp av en lag utan ocksågenom en bred debatt, en stark opinion och en omfat-tande folklig förankring av frågorna. Jag tycker att viskall fortsätta med detta.Anf. 34 () re-plik:Fru talman! Socialdemokraterna kan ju inte, hurgärna ni än skulle vilja, påverka sammansättningen ide privata bolagsstyrelserna. Däremot skulle ni möjli-gen kunna visa era jämställdhetssträvanden på deområden där ni faktiskt har makten.Jag tänker t.ex. på tillsättningar av statliga gene-raldirektörer. Ett mycket aktuellt exempel är den nyaekobrottsmyndigheten. Där sparkar regeringen i tyst-het den kvinnliga chefen för den nuvarande myndig-heten, som läggs ned, och tillsätter en ny generaldi-rektör, man, från ett helt annat verksamhetsområde.Mycket av det som ni ägnar er åt, ,är tom retorik.Jag ställde en fråga i mitt huvudanförande. Är detett paradigmskifte vi nu skådar? Är det så att lönerna ifortsättningen skall bestämmas i Arbetsdomstolen påtalan av JämO? Skall det inte längre vara arbetsmark-nadens parters uppgift att ansvara för lönebildningen?Det är inte fråga om några enskilda diskrimine-ringsfall, som statsrådet sade. Ta det här barnmors-kemålet. Det var ett pilotfall. JämO:s tanke var inte attlandstinget skulle höja lönen för en barnmorska med30 % eller var det nu kunde hamna, utan hon skullerepresentera hela barnmorskekåren. Jag vet inte hurmånga det kan röra sig om, men det är tusentals kvin-nor. Arbetsdomstolen kan tycka vad den vill omJämO:s arbetsvärdering, men den kan inte utanordnade pengar som skulle krävas för att betala de högrelöner som den må finna rimliga. Varifrån skall depengarna tas? Hur löser ni detta praktiskt? Har ni överhuvud taget reflekterat över vad det är som håller påatt hända och vilka konsekvenser det kan få för lö-nebildningen inom framför allt den offentliga sek-torn?Anf. 35 Statsrådet ()replik:Fru talman! Lönebildningen ligger framför allt påparterna. Jag tycker att det är oerhört viktigt att de tarett gemensamt och aktivt ansvar för de frågorna. Jagvälkomnar också det arbete som sker på flera håll ivårt land med att försöka komma åt osakliga lö-neskillnader. Men jag ser inget fel i att driva frågornapå flera plan. Jag tycker att JämO gör ett väldigt braarbete för att försöka komma åt osakliga löneskillna-der, som ibland beror på kön. Jag tycker också att dearbetsvärderingsprojekt som genomförs på en radområden är ett sätt att komma åt dessa löneskillnader- mellan olika yrken, mellan kvinnor och män ochmellan olika branscher. Jag tror inte på det som ettheltäckande system, men jag tycker att det är ett braverktyg. Det visar också att vi inriktar frågorna pånågonting som är viktigt, att vi skapar en debatt kringområden som vi vill förändra. Det välkomnar jag.Christel tycker att vi säger en sak ochgör någonting annat. Jag tar det som ett löfte om attChristel och jag i fortsättningen kommeratt göra allt vad vi kan, gemensamt, för att fler kvin-nor skall få tunga positioner inom de statliga myndig-heterna och verken och också i det privata näringsli-vet. Precis som säger rår intepolitiken på de börsnoterade företagen. Det är ju detsom är så synligt och tydligt: Där vi har satt politiskamål för att dela på makten och få in fler kvinnor ochkvinnlig kompetens på olika områden lyckas vi också.Jag välkomnar om vill vara med oss i detarbetet för att lyfta fram ännu fler kvinnor.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag delar jämställdhetsministerns upp-fattning att det krävs en aktiv jämställdhetspolitik föratt bryta ett könsdiskriminerande samhälle. Ett sätt äratt förstärka den icke-diskriminerande lagstiftningen.Vi har ju i det här samhället valt att låta parterna tahand om lönesättning, men när det gäller just diskri-minering i arbetslivet, där vi har en lönediskri-minering, har vi gått in och lagstiftat. För mig är dettaen mycket bra metod.Min fråga till jämställdhetsministern blir då: Var-för kan vi inte nu förstärka den här icke-diskriminerande lagstiftningen så att JämO har ett mereffektivt redskap när det gäller att ta itu med det hela?Min andra fråga har sin utgångspunkt i att jagtycker att det är bra att man inom EU jobbar medjämställdhetsfrågor, uttalar att papporna har ett ansvarosv. Men det vore ännu bättre om regeringuttalade i riksdag att så skall det vara inomSveriges gränser också. Vi har lagt fram ett förslagom att förlänga föräldraledigheten, den s.k. pappamå-naden, . Det härskulle direkt få ett genomslag när det gäller papporsmöjlighet att ta ut föräldraledighet. är ju hind-ren att man möter konstiga attityder på arbetsplatsen,och då underlättar det att ha en lagstiftning i botten.Visst är det bra att vi talar ute i EU, men låt ossockså tala i riksdag. Varför avvisar regering-en vårt förslag om att förlänga föräldraledigheten?Min tredje fråga handlar om AMS, men den fårjag återkomma till.Anf. 37 Statsrådet ()replik:Fru talman! Tiden var ute för re-plik; dock ej för jämställdhetsfrågorna. Jag tycker attdet är bra att vi har så många aktiva i debatten.Två frågor hann det bli. Jag tycker att den jäm-ställdhetslag som vi har i det stora hela är bra.Den senaste förändringen som vi föreslog i lagenträdde i kraft . Vi har på senare årgenomfört en rad förändringar i jämställdhetslagen föratt stärka den. Jag tror att det vore bra omlagen nu får sitta till sig och att JämO får enchans att pröva lagens styrka innan vi gör ytterligareförändringar. Jag är inte beredd att föreslå nyaförändringar. Därmed inte sagt att det aldrig kommeratt bli sådana, men den lag vi har har verkatsedan den 1 januari 1995 och jag anser att den kanverka ytterligare ett tag.Skillnaden mellan det direktiv vi har ställt ossbakom i EU och den föräldraförsäkring vi har är fak-tiskt stor. Det vi föreslår när det gäller föräldraledig-het här hemma i är också betalt. Den över-enskommelse vi har gjort i EU är inte betald utan baraett direktiv. Jag har inget emot att vi förlänger föräld-raledigheten för pappor, men skall vi genomföra ettsådant förslag skall det också finansieras. Då är det ettval mellan att bygga ut föräldraledigheten och attlägga pengarna på andra saker. Som har regeringen valt att lägga tillbaka pengar påkommuner och landsting för att bl.a. trygga kvinnorsarbetsmarknad när vi fick ekonomiskt utrymme fördet.Anf. 38 () replik:Fru talman! När det gäller föräldraledighetenhandlar det ju om att förändra fördelningen så attpappor har både en möjlighet och en skyldighet attutnyttja med sina barn. Det innebär ingenmotsättning mot satsningar på kommuner och lands-ting. De är välbehövliga, och tyckerockså att de skall genomföras.Vad jag menar är: Visst är det vackert att tala omvad vi stöder ute i EU, men det vore ännu vackrareom vi aktivt gick in och förändrade den svenska lag-stiftningen i den riktning som jag vet att både UlricaMessing och jag tycker vore bra, nämligen så att denledde till att pappor i större utsträckning var hemmamed sina barn.Jag vill återgå till min fråga om . Vi har upprepade gånger motionerat om att detmåste vara ett övergripande mål för att bryta den könssegregerade arbetsmarkna-den. Regeringen anser att detta skall vara en förord-ningsfråga där "verkar för" -inget övergripande mål som vi utvärderar mot, utankvinnors situation på arbetsmarknaden reduceras tillförordning och "verka för". Jag har svårt att förståmotiven kring detta, eftersom jag vet att ambitionen ärlika hos jämställdhetsministern och mig när det gällerde här frågorna.Anf. 39 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tycker att det vore mycket bra omvi blev duktigare på att dela på föräldraledighetenmellan kvinnor och män. Tanken med föräldraledig-heten är ju att den skall delas lika, med undantag avden pappamånad och den mammamånad som finnsoch som man inte får avsäga sig. Det är min förhopp-ning att alltfler småbarnspappor i vårt land också tartill sig den möjligheten. Det skulle papporna tjäna på irelationen till sina barn och för att utveckla sin kom-petens. Det skulle mammorna tjäna på, som komtillbaka på arbetsmarknaden mycket snabbare ochäven fick en chans att avancera och ta till sig sinakarriärmöjligheter. Men framför allt skulle barnentjäna på om fler föräldrar delade ansvaret hemma lika.Jag hoppas att den pappautbildning som jag nämnde,som vi har medverkat till i fyra landsting, permanen-tas på fler håll, eftersom erfarenheterna av utbildning-en visat att männens uttag av föräldraledigheten öka-de.Det är ett övergripande mål att skall bryta den könsuppdelade arbetsmarkna-den.Anf. 40 () re-plik:Fru talman! Om arbetet med att uppnå reell jäm-ställdhet skall ha framgång måste huvudstrategin varamain streaming. Om jag förstår saken rätt är de sjupartierna i riksdag helt överens om detta.Eftersom main streaming innebär att jämställdhet-sperspektivet integreras i alla politikområden är kon-sekvensanalyser av hur förslag påverkar kvinnor ochmän den metod vilken vi måste använda oss av. Där-för vill jag även fråga statsrådet om hur detta hargenomförts.Jag bortser nu helt från de skrivningar som finns iutskottsbetänkandet, eftersom min fråga till MartinNilsson tyder på att detta är tillyxade formuleringarsom kanske inte har någon grund. Därför vill jagdirekt fråga statsrådet: konsekvensanalyser gjortsav alla förslag, såsom den tillträdande socialdemo-kratiska regeringen utlovade skulle ske? Varförhar man i så fall oftast valt att inte presentera dessaanalyser i propositionen?Anf. 41 Statsrådet ()replik:Fru talman! I anförandet frågade om det räcker att uttala en god vilja för jäm-ställdhet för att det skall bli så. Jag skulle vilja svarapå den frågan och säga nej. Det är mycket enkelt attuttala sig för jämställdhet. Det är mycket svårare attgenomföra ett aktivt arbete. Jämställdhetsarbetetkommer aldrig att gå av sig självt. Precis som fråganom att värna demokratin aldrig gör det. Det krävs etttålmodigt, långsiktigt och envist arbete.Den socialdemokratiska regeringen har klart utta-lat en målsättning och ett löfte om att alla förslag skallgenomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. Vi hargjort det i tre regeringsförklaringar. Vi tar allvarligtpå den frågan. Den är viktig för oss.Men det räcker inte att uttala målsättningarna. Detkrävs också kunskap och utbildning för att kunnagenomföra detta. Vi har fått börja med att få all sta-tistik könsuppdelad. Det är en av förutsättningarna föratt kunna göra en jämställdhetsanalys på alla frågoroch förslag. Vi har inte lyckats med det på alla myn-digheter och verk . Men det går åt rätt håll. Allstatistik skall vara könsuppdelad för att vi skall kunnata till oss kunskap om hur pengar, möjligheter ochresurser fördelas.Vi utbildar också statsråd och statssekreterare ijämställdhetskunskap. Ett departement som harkommit långt i de frågorna är Utbildningsdepartemen-tet, som i budgetarbete, forskningsproposition ochsärproposition har gjort gedigna analyser ur ett jäm-ställdhetsperspektiv. Men svaret på frågan är: Det gåråt rätt håll. Det går olika fort, och på några områdenmåste vi skynda oss på att bli duktigare. Men målet ärhelt klart.Anf. 42 () re-plik:Fru talman! Jag uppskattar svarmer än utskottsföreträdarens, måste jag säga. Jagupplever att hennes svar är mer ärligt och uppriktigt.Även om det inte är alldeles glasklart är det ändå etterkännande av att löftet om att granska alla förslag urett jämställdhetsperspektiv inte har infriats. Det skulletydligen mer ses som något slags målsättning för attett sådant här perspektiv skulle komma in, än att enfaktisk granskning av varje förslag skulle genomföras.För att lyckas med den här typen av granskning ochanalys måste man ha en kunskap som inte är tillräck-ligt stor ännu.Jag uppskattar naturligtvis att regeringen arbetarför att på olika sätt öka den kunskapen och hoppas attmålsättningen är att verkligen komma fram till att allaförslag skall kunna granskas. Jag anser att man åt-minstone borde kunna kräva att detta berörs i varjeproposition som lämnas till . I de fall därkunskapen ännu inte är tillräckligt stor för att kunnagenomföra detta bör man tala om det. Så långt manbara kan bör man anstränga sig för att få med den härtypen av analyser i propositionerna som kommer hittill . Vi behöver dem som en del av be-slutsunderlaget när vi skall fatta de slutliga besluten.Anf. 43 Statsrådet ()replik:Fru talman! Det handlar dels om kunskap från vårsida, dels om fakta, vilket jag sade i min replik. Vibehöver fakta på en rad områden för att kunna tahänsyn till kvinnors och mäns förutsättningar, till hurpengar och platser fördelas. Där har vi inte alla fakta . Vi skall få det. I takt med att vi blir duktigare pådetta, tillsammans med att vi får mer kunskap omkvinnors och mäns villkor, kommer det här arbetet attbli bättre och bättre. Det går olika fort. Jag nämndeUtbildningsdepartementet som ett område som liggermycket långt framme. Jag tycker att det är viktigt attsäga att det löfte vi har gett inte är något som vi non-chalerar, utan arbetet är envist och tålmodigt.Men det är också viktigt att komma ihåg att dethär är ganska nytt för oss. Den regering där parti var företrätt hade inte alls denmålsättningen. Hade vi hållit på med detta arbete i tioår, hade vi kommit mycket längre. Personligen tyckerjag att det skulle ha varit mycket intressant att t.ex. fåta del av hur ett förslag som vårdnadsbidraget hadeställt sig i en jämställdhetsanalys.Anf. 44 () re-plik:Fru talman! Statsrådet sade i sitttal att hon återkommer till arbetstidsfrågan. Men jagvill fråga statsrådet nu hur hon ställer sig till en ar-betstidsförkortning ur ett jämställdhetsperspektiv. Detär den absolut angelägnaste reformen för att kommatill rätta med arbetslösheten. Det handlar om hurmänniskor skall kunna uppnå balans i livet för attklara sociala kontakter med familjen och med arbetetoch att ta hand om sina barn samt om hur man skallminska förslitningsskador och långa sjukperioder.Det är inte på det sätt som sade isitt svar till mig, att beräkningar vadgäller utfallet av en arbetstidsförkortning inte stäm-mer. Det kan man se om man går till grannlandetFinland. Där har ett tjugotal kommuner infört arbets-tidsförkortning, främst i kvinnodominerade yrken.Där har utfallet fördubblats jämfört med vad manberäknade. Det är den första frågan: Hur ställer sigstatsrådet till arbetstidsfrågan?Min andra fråga gäller en konsekvensanalys avhur olika de sociala nedskärningarna drabbar kvinnoroch män. Vi behöver titta närmare på detta både inomfinanspolitiken och socialpolitiken. Kommer UlricaMessing att ställa sig bakom att det här görs? Detfinns ju inte med i regeringens långsiktiga strategi.Anf. 45 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag delar uppfatt-ning att arbetstiderna är en jämställdhetsfråga. PåArbetsmarknadsdepartementet följer vi antalet arbe-tade timmar i vårt land. När vi bryter ned dem konsta-terar vi att i vårt land arbetar småbarnspappor allramest. Vi ser också att många kvinnor som har småbarn av olika skäl arbetar deltid eller halvtid. Någragör det frivilligt. Andra gör det för att få mer tid överför familjen och för att ge mannen en möjlighet attarbeta mer. Det gör det svårare för kvinnor att t.ex.utveckla sig på arbetsmarknaden. Man tappar pen-sionspoäng och man tappar i lön. Jag tycker därför attarbetstidsfrågan är viktig ur perspektivet att fler mänskall ta ett aktivt ansvar hemma och fler kvinnor kun-na få betalt för det arbete de gör.Men jag tror inte att arbetstidsfrågan är så enkelatt vi kan prata om en generell förkortning. Vi har ivårt land nästan en miljon kvinnor som jobbardeltid eller halvtid. Många av dem önskar gå upp i tidför att tjäna mer och kunna leva på sin lön.Jag tycker att det är viktigt att arbetstidsförkort-ningen i första hand skall riktas mot dem som jobbarfull tid och kanske mer än det, framför allt männen, såatt man kan släppa fler timmar till de kvinnor somönskar arbeta mera. Precis som det handlar om attdela på makt och möjligheter när det gäller jämställd-het tycker jag också att det handlar om att dela påarbetstid.Anf. 46 () re-plik:Fru talman! Det är många kvinnor som arbetardeltid, det är riktigt, och de flesta män arbetar heltid.En arbetstidsförkortning skulle göra att mer av dettaarbete överfördes till kvinnor så att de skulle kunnaarbeta heltid. Då får man en jämnare fördelning, ochdet är också från jämställdhetssynpunkt viktigare.Jag läste att statsrådet har pratat om arbetstidsför-kortning, t.ex. i , bl.a. från jämställdhetssyn-punkt. Jag hoppas att regeringen och åt sig att en arbetstidsförkortning är den absolutviktigaste reformen och att man genom lagstiftningbör försöka dela på jobben så att man sänker nor-malarbetstiden från 40 till 35 timmar i veckan.Anf. 47 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tror inte att förkortad arbetstidbland män automatiskt skulle leda till att kvinnor fårökad arbetstid. Jag tror att det också där skulle krävasstyrning och fördelning för att det skulle bli så.Jag tycker att det är väldigt bra att flera parter iavtalsrörelserna driver frågan om förkortad arbetstidoch ger sina medlemmar möjlighet att välja mellanhögre lön och kortare arbetstid. Detta ses ibland somen välfärdsfråga och andra gånger som en solidari-tetshandling genom att man kan erbjuda en arbetslösatt komma in på arbetsmarknaden. Jag välkomnardenna utveckling och tycker att parterna skall ta ettaktivt ansvar i arbetstidsfrågan.Jag vill också säga - jag glömde det i förra repli-ken - att jag självklart står bakom regeringsförkla-ringen och vårt löfte om att alla förslag skall analyse-ras ur ett jämställdhetsperspektiv.Anf. 48 ()replik:Fru talman! Jag återkommer till frågan om arbets-värdering. Det är någonting som har diskuterats gans-ka i det här samhället, medan lönediskrimine-ring ju har förekommit . Arbetsvärdering ärett sätt att uppmärksamma och komma till rätta medde här frågorna.Men det har visat sig attdet är ganska svårt att få manliga arbetstagare attställa upp som jämförelsepersoner. Vi såg ju t.ex. närdet gällde de barnmorskor till vilka det refereras iolika sammanhang att sjukhusteknikerna inte alls varintresserade av att ställa upp som jämförelseobjekt.Man kan förstå att också arbetsmarknadens partertycker att detta är jobbigt, eftersom de under många århar kommit överens. De vill väl inte bli uppmärk-sammade på att de kanske har fattat beslut och gjortupp om avtal som har varit lönediskriminerande gen-temot kvinnorna. Därför känner de sig förmodligenganska trampade på tårna.Vi har ett förslag om att man skall förändra i jäm-ställdhetslagen så att jämförelsepersoner skall tvingasuppge vilka arbetsuppgifter de har och hur det funge-rar. De skall också ha en möjlighet till kommunika-tion om den utredning som görs så att de på det sättettillförsäkras ett större mått av rättssäkerhet än vadsom finns i dag.Jag undrar vad statsrådet vill göra åtdetta och om det finns några funderingar inom rege-ringen på det här området.Anf. 49 Statsrådet ()replik:Fru talman!