prot · GK0953 · 1997-01-22 00:00:00 — Arbetarna på plantagerna drabbas i tusental avcancer, sterilitet och förgiftning. Det finns alternativ,KRAV-odlade bananer från plantager där gifter ochbekämpningsmedel är förbjudna, med de säljs bara ivissa affärer och i begränsad mängd. Där har vi somkonsumenter ett stort ansvar - men också ett politisktansvar - att försöka förändra en oansvarig produk-tionsprocess.I är inte arbetsmiljöproblemen ellerproduktionsproblemen av riktigt samma slag förmänniskor och miljö som i exemplet med bananerna.Men det finns många problem som måste lösas ochsom inte är förenliga med en hållbar utveckling.Fru talman! Här kommer ett exempel från svenskaförhållanden. I min hemkommun finns ettlokalt bageri, bröd, med ett tiotal anställda.Det är ett småföretag som försöker att klara sig i kon-kurrensen med de stora brödtillverkarna. När jag gåroch handlar mitt matbröd köper jag det lokala brödet.Det ligger på hyllorna tillsammans med brödet frånPågens i och från långt uppe i Norr-land. Det lokala brödet har fraktats , medande stora brödtillverkarnas fraktas ända upp till 100mil. Det som sedan inte går ihop med tanken på enhållbar utveckling är att det lokala brödet inte är billi-gare än det andra sortimentet utan ibland tyvärr dyra-re. Det beror dock inte på att den lokale bagaren harhögre avkastning på sin produktion, utan på att sam-hällssystemet gynnar en storskalig produktion framfören småskalig, liksom storkonsumenter av energi ochråvaror.Visionen och kunskapen om det hållbara samhälletmåste genomsyra alla samhällsområden och förankrashos alla medborgare. Det måste politiskt tillämpas avalla, inte minst av ministrarna i sina ställningstagan-den när de föreslår hur statens medel skall användasoch hur verksamheterna skall utformas.Det gäller t.ex. utbildningsminister ochforskningspolitiken. Satsning på resurssnål ochkretsloppsbaserad energiteknik liksom utvecklingenav biokemisk teknik och av en ekologisk-biologiskproduktionsprocess bör prioriteras.Det gäller arbetsmarkandsminister , som måste skapa bättre förutsättningar förutveckling av nya jobb i hela landet. Vi måste fåstopp på flyttlassen, som är lika stora som ,med den skillnaden att man inte flyttar till ettjobb utan med förhoppning om ett jobb.Det gäller kommunikationsminister , som måste hejda utvecklingen mot allt flertunga transporter på vägarna med sina rullande varu-lager. Vad är det som säger att företagens pricip medjust-in-time-modellen är en del av en hållbar utveck-ling?Det gäller bostadsminister , sommåste skapa förutsättningar för en ny- och ombygg-nation som är kretsloppsbaserad. Det duger inte medenstaka experimenthus i något bostadsområde, utandet måste ske på bredden och med en kraftfull forsk-ning som bas.Det gäller statsminister och nä-ringsminister , som på sina kombi-nerade statsbesök och handelsresor i sina samtal mednäringslivets företrädare, både de svenska och de somgästas, måste framhålla att de handelskontrakt somupprättas ställer största möjliga krav på en snål ener-gi- och resursanvändning och att produktionsproces-sen inte skapar miljöförstöring eller sker med oan-ständiga arbetsvillkor. Det är långt viktigare än attdiskutera och ge exempel på vad som menas medpolitisk stabilitet.Ett ekologiskt hållbart kräver en omställ-ning på många områden där ordet livskvalitet kanskefår en annan innebörd är och där den materiellakonsumtionen sker efter andra förutsättningar. Ensådan utveckling kommer naturligtvis Vänsterpartietatt jobba för, eftersom vi inte är nöjda med dagenskapitalistiska samhällsmodell. Jag personligen trormycket på en lokal och regional utveckling och levergärna efter mottot: Tänk globalt, men handla lokalt!Anf. 220 () replik:Fru talman! säger att han ifrågasät-ter marknadsekonomin och tycker att politikerna skallstyra mer. Sedan tar han exemplen med bananer ochbröd. Jag tycker inte riktigt att fullfölj-de sitt resonemang. Därför vill jag ställa frågan: Me-nar att vi politiker skall bestämma vilkabananer och vilket bröd som Ockelboborna skall äta?Anf. 221 () replik:Fru talman! Nej, det menar jag naturligtvis inte.Men jag menar att de varor och den produktion somvi har skall baseras på ekologiska villkor. Man måstealltså betala för att utnyttja miljön, för miljöförstö-ringen, och om man inte har anständiga arbetsvillkorför de människor det handlar om. Det sker inte i dag.Det finns inte det intresset för det.Det är där politikerna kommer in. De måste varamed och sätta ramarna för en utveckling som skallleda till hållbart och utvecklat samhälle.Anf. 222 () replik:Fru talman! vill ändå utnyttja mark-nadsekonomins mekanismer vad gäller varor ochtjänster, osv. Då är inte så ifrågasättan-de gentemot marknadsekonomin, utan vill i ställetstyra med hjälp av miljöavgifter och annat. Det kanman mycket väl göra i ett marknadsekonomiskt sys-tem. Men vill man styra för mycket är frågan: Vem ärdet som skall besluta? Är det konsumenterna ochproducenterna som träffas på marknaden och beslutarom hur produktion och konsumtion skall se ut, eller ärdet vi politiker som skall gå in och styra i detalj?Anf. 223 () replik:Fru talman! Till stora besvikel-se måste jag nog säga att även vill haen marknad. Men naturligtvis är det konsumenter,producenter och de politiska målen som skall styrautvecklingen. Hur mycket eller hur litet politikernaskall lägga sig i beror på hur konsumenter och produ-center lever upp till målen för en hållbar utveckling.Det är ju faktiskt inte det producenten har somfrämsta mål för sin produktion. Det är något heltannat, och det vet även . 224 Kommunikationsminister ():Fru talman! Kära kammarledamöter som har orkatså här långt! skall byggas om till ett hållbartsamhälle. Det har varit temat för debatten under heladagen. En viktig del i det arbetet är att skapa ett håll-bart transportsystem.Owe var inne på detta tidigare, när han -som jag uppfattade det - gav exempel på i hans tyckeonödiga transporter. Jag delar uppfattningen att onö-diga transporter är något som vi naturligtvis inte skallgynna. Men för mig är ett hållbart transportsystemnågonting som skall vara såväl ekonomiskt som so-cialt och ekologiskt hållbart. Det är inte lätt. Det ärsvårt nog att nå ett av dessa tre mål, och det är ännusvårare att nå alla tre. Inte desto mindre är det nöd-vändigt.Transporter har inte något egenvärde, utan de skerför att näringslivet skall fungera effektivt, för attmänniskor skall kunna ta sig till jobbet men också föratt människor skall kunna leva ett rikt liv. Men i dagsker transporter till priset av många människors livoch hälsa och till priset av att vår miljö successivtförstörs. Så kan det inte fortsätta.Därför måste vi börja omställningen till ett ekolo-giskt hållbart transportsystem. I ett sådant transport-system behövs alla transportslagen. Flyg, sjöfart ochvägtrafik har alla viktiga roller att spela. Varje trans-portslag skall naturligtvis användas klokt, och varjetransportslag måste anpassas till att ge minsta möjligamiljöskador.Också järnvägstrafiken är en viktig del i ett håll-bart transportsystem. Därför föreslår regeringen nu attBotniabanan byggs och att staten skall satsa ytterliga-re, mer än , på ny- och reinveste-ringar i järnväg . Det handlaralltså om mycket stora investeringar i ett enda trans-portslag.Varför vill då regeringen att staten skall fortsättaatt satsa på järnvägsutbyggnader? Det finns de somsäger att det är att kasta pengarna i myrmarkerna. Jo,för det första måste framtidens transporter tillgodosenäringslivets behov av effektiva transporter, och äveni framtiden innebär det att basindustrin behöver välfungerande järnvägstransporter. För att de skall blieffektivare krävs att bärigheten ökar men också attjärnvägstransporterna i fungerar utan pro-blem. Det räcker alltså inte med att investera i Sveri-ge.Jag jobbar därför intensivt med att få med mig mi-na kolleger i de andra EU-länderna på att skapa trans-portkorridorer genom som skall öppna ävenför utländska operatörer. På så sätt kan vi effektivt setill att tågen går ända från basindustrierdirekt till sina destinationer på exportmarknaden iutlandet. Det var det första skälet.För det andra har järnvägen stor betydelse för attmånga människor skall kunna resa, både till och frånjobbet och för att besöka släkt och vänner. Ett socialuthålligt transportsystem kräver snabba, bekvämaresor som är tillgängliga för alla. Tåget är ofta en bralösning, särskilt i de mer tättbebyggda delarna av vårtland.För det tredje är tåget oftast en bra lösning frånmiljösynpunkt genom små utsläpp och en hög energi-effektivitet, dock inte lika hög som sjötransporterna.Detta gör att järnvägens bidrag till miljöproblemeninte är så stora. Men man skall komma ihåg att tågetinte är lösningen med stort L. Tåget kan dock ge ettbidrag till att vi skall kunna minska miljöproblemen.Därför är det viktigt att vi kan utveckla järnvägstrafi-ken totalt sett, som en del i att skapa ett miljöanpassattransportsystem.Samtidigt vet vi att det är dyrt att satsa på järnvä-gen. Det här året, 1997, satsar staten 9,4 miljarderkronor på . har fattat det beslu-tet. Det är medel som i huvudsak används till investe-ringar och underhåll. 288 miljoner går till SJ för inter-regional persontrafik. Detta skall jämföras med att SJbetalar ca i banavgifter. Det handlarom mycket pengar. Därför är det oerhört viktigt attjärnvägstrafiken blir rationellare och attraktivare iframtiden, så att vi får så stor nytta som möjligt för depengar vi gemensamt lägger ned.SJ har också kraftigt rationaliserat sin verksamhetsedan 1988. Huvudorsaken till att SJ:s ekonomi ändåär dålig är allt högre kapitalkostnader. Skall man sägadet på rak svenska innebär det att SJ har utökat sinverksamhet snabbare än intäkterna har ökat. Trots denstora satsningen på X 2000 har inte så många flerpersoner börjat resa med tåg. Naturligtvis spelar ock-så den djupa lågkonjunkturen en roll. Dessutom hardet gjorts ett antal olycksamma satsningar på biljett-system och biljettbokningssystem som inte har funge-rat tillfredsställande.Detta går att lösa, så låt oss inte fastna i en dis-kussion om SJ:s akuta penningproblem. Vi måste seutvecklingspotentialen i järnvägstrafiken och hur denkan bidra till ett hållbart transportsystem. Naturligtvisbehövs grundläggande spelregler som skapar rättvisamellan transportslagen och som gör det möjligt förjärnvägen att utvecklas långsiktigt. Det är också vik-tigt att samhällets stöd till järnvägstrafiken ges på ettsätt så att det blir effektivt och rättvist.Detta är de två viktigaste frågorna som nu har att knåda fram till dess lämnar sin slutrapport om järnvägstrafiken. Jaghoppas att på grundval av denna kommeratt fatta ett klokt beslut, som gynnar omställningen tillett hållbart transportsystem.Anf. 225 () re-plik:Fru talman! Det är två frågor som jag skulle viljaställa till kommunikationsministern när det gäller denhållbara utvecklingen.Den första gäller SJ:s aviserade neddragningar ochnedläggningar av vissa sträckor. Är det en bra sam-hällsplanering, samhällsutveckling och hushållning?Vad är alternativet? Är det buss och lastbil som skallta över på de aktuella sträckorna?Som kommunikationsministern sade håller man påmed viss utbyggnad. Det skapar också problem medtidshållning osv. Detta ligger SJ i fatet, och drabbarframför allt framkomligheten. Detta har ju inte änd-rats sedan SJ skulle bli företagsekonomiskt och intesamhällsekonomiskt lönsamt. Detta är ett problem förSJ.Anf. 226 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Är det bra hushållning att lägga nedlinjer? Ja, tror jag att den form vi har måsteersättas med någonting annat. Den form där vi talarom statens upphandling av olönsam trafik är i signågonting som låter ganska destruktivt. Jag tror måste hitta ett annat begrepp, en annan modell,för att få en bättre totallösning. Jag kan återkomma tilldet senare.Anf. 227 () re-plik:Fru talman! Begreppet tycker jag är oväsentligt.Det är ju trafiken som är det viktigaste, som jag serdet.När det gäller kommunikationsministern och EUoch det s.k. har det vad jag förstårvarit ett misslyckande. Av de 14 prioriterade projek-ten i har finansministrarna sagt nej till fem.Alla är järnvägssatsningar. Det lyckade med en Euro-pasatsning på järnväg förstår jag är ett önsketänkandeav kommunikationsministern, och ingenting annat.Anf. 228 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Jag får väl skylla på den sena kvällen.Jag sade begrepp, men jag menade modell. Jag tror attvi måste ha en annan modell. På samma sätt som vihar en samhällsomfattande service när det gällerpost- och telefrågor kan man också tänka sig att hanågot motsvarande på järnvägssidan. Men detta är jagövertygad om att kommeratt klara ut på ett bra sätt.Det var inte TEN-projekten som jag menade närjag diskuterade Europapolitiken för järnvägen. Dethandlade om fraktkorridorerna, som är en oerhörtväsentlig del för att svensk exportindustri skall kom-ma till marknaderna.Anf. 229 () replik:Fru talman! Kommunikationsministern sade attBotniabanan skall byggas. Det är ett mycket positivtbesked. Men vi är litet brända och vet att ord ochhandling inte alltid är samma sak.I propositionen finns det faktiskt bara 2 miljarderkronor till , och inte en enda krona tillBotniabanan som ju tar vid där tar slut.Det talas i stället om regional medfinansiering. Menarverkligen kommunikationsministern att Västerbottensoch skall kunna plocka framuppemot för att klara hela Botnia-banans investering? För min del anser jag att det ärstatens ansvar att bygga den här banan, lika väl sombanorna i Syd- och Mellansverige.Anf. 230 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! För att inte föregripa förhandlings-mannen jobb skall jag undvi-ka att gå in i någon sifferexercis. Men naturligtvis ärdet meningen att det skall komma fram pengar genomregional finansiering och privat finansiering. Det finnsockså någonting som kallas för PPP som diskuteras ide här sammanhangen. har fåttregeringens uppdrag att förhandla fram en bra lös-ning, och jag är övertygad om att han kommer att göradet. Regeringen återkommer i vårpropositionen meddetaljer.Anf. 231 () replik:Fru talman! Jag förutsätter att de där detaljernahandlar om nära 8 miljarder, och det är ju inte så smådetaljer.Faktum är att avsnittet av norra stambanan mellanLångsele och är så backigt, krokigt och kur-vigt att godstågsvikterna måste reduceras från de här iSyd- och normala till 9 000ton på grund av detta. Att bygga bort dessa backar,krokar och kurvor längs stambanans sträckning ärväldigt oekonomiskt.Jag tycker alltså att det uteslutande är statens an-svar att se till att det finns en godsjärnväg som klararde tunga godstågen även upp till och fram-för allt ned från Norrland.Anf. 232 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Det finns ingen anledning till att maninte skall använda alla goda krafter för att få frampengar till den här typen av projekt. Jag har fått migmycket väl dokumenterat det stora intresse som fak-tiskt finns i regionen av att bidra till detta. Inte minsthar detta dokumenterats under dagens konferens i denstad där Botniabanegruppen har deklarerat sitt intres-se för detta. Sedan får ju den här salen bidra medmerparten av de pengar som behövs till Botniabanan.Anf. 233 () re-plik:Fru talman! Jag är glad över att kommunika-tionsministern under rubriken "En hållbar samhällsut-veckling på " ägnar så mycket tid åt järnvä-gen. Det är nämligen alldeles klart att järnvägen haren god framtid på lång sikt. Det är ett resurssnålt ochtrafiksäkert transportmedel. I många avseenden är detjärnvägstrafiken som kan effektiviseras genom stan-dardisering över osv.Men vi har ju redan formulerat trafikpolitiskaprinciper ett antal gånger , ochdessa principer har i praktiken inte genomförts.Kommunikationsministern talar om att vi måste börjaomställningen, men jag menar att vacker tal inte räck-er. När skall vi börja omställningen? Skall vi helatiden vänta på utredning efter utredning? Det måstebli ett konkret handlande.När kommer vi att ändra detta till mer konkurrenspå järnvägen så att konsumenternas efterfrågan fårstyra bättre och så att det kan bli en prissättning ochen priskonkurrens så att även vanligt folk kan få rådatt åka tåg?Anf. 234 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Det har faktiskt hänt någonting ävenföre vår tid i . De som fattade besluten mel-lan 1963 och fram till nu har också åstadkommit nå-gonting, inte minst när det gäller effektivisering avjärnvägstrafiken. Det skall man komma ihåg.Vi har påbörjat en stor omställning i och med denproposition som är framlagd. Det handlar om drygt30 miljarder kronor till investeringar och reinveste-ringar på järnvägssidan. Jag hoppas att somnu behandlar den planen kommer att vara välvilligoch bifalla regeringens förslag.Anf. 235 () re-plik:Fru talman! Vi vet att Kommunikationskommitténvar beredd att gå längre. När man sätter sig ned ochtittar på miljöeffekterna och trafiksäkerhetseffekternaoch gör samhällsekonomiska kalkyler ser man attkommittén var beredd att gå längre i omsvängningentill investeringar på järnvägssidan.Regeringen håller kvar ett konservativt synsätt påjärnvägstrafiken när den kommer med infrastruktur-propositionen. Skall man vara framsynt måste mansvänga ytterligare och göra ännu större satsningar påjärnvägssidan, menar jag. Sedan behövs det också enkonkurrens och prissättning så att inte så många tom-ma sittplatser åker runt. Det är faktiskt det som karak-teriserar mycket av järnvägstrafiken - tomma sittplat-ser åker runt. Man borde hellre fylla dem, även omvinsten på dessa resenärer skulle bli liten.Anf. 236 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Jag är den första att hålla med om attdet går att göra järnvägstrafiken mer effektiv. Det ärprecis det vi ägnar väldigt mycket kraft och tid åt. Dethandlar om tomma sittplatser, men också om tommagodsvagnar. Det skall man komma ihåg. Det gällerinte bara i - det gäller kanske ännu mindre iSverige än i andra delar av . Jag tycker att detär viktigt att inte glömma bort godstrafiken när mandiskuterar järnvägspolitiken och järnvägstrafiken.Omställningen pågår som sagt. Det är ett kontinu-erligt arbete där alla goda krafter måste bidra.Anf. 237 () replik:Fru talman! Kommunikationsministern påstod attjärnvägssatsningar är dyrbara. Jag skulle vilja påståatt ministern inte har någon grund för det. Beräkning-arna är felaktiga. Miljökonsekvensbeskrivningarnaoch miljökostnaderna finns inte invägda när manjämför vägtrafik, flyg osv. Ni måste tänka om ochgöra om för att få in andra parametrar i dessa frågor.Jag åker X 2000 från till . Där ärdet litet folk. Mellan och åker jag medlänstrafiken. Där är det mycket folk. Där drar man intåg. T.o.m. SJ gör det. Är det kanske så att vi satsarlitet fel? Det skall gå snabbt och bekvämt. I ställetborde vi se till att de som behöver åka tåg får göradet.Anf. 238 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! När det gäller kollektivtrafikens kvali-tet kan man nog fundera ganska mycket på vad som ärbra och dåligt. Det är många behov som skall till-fredsställas. Vi skall åka snabbt och bekvämt, tidta-bellen skall hållas och vi skall ha kollektivtrafiken därvi faktiskt bor och arbetar. Dessa behov går inte alltidatt kombinera med tåg. Vi måste faktiskt komma ihågdet också.De som vet detta bäst är de kunder som reser. Omman tycker att det är bekvämt tar man tåget och ärockså beredd att betala för det. Det är alltså kundan-passningen som är kollektivtrafikens stora och vikti-gaste konkurrensmål.Anf. 239 () replik:Fru talman! Det handlar också om hur staten satsarsina medel när det gäller den regionala trafiken ochSverigetrafiken.Låt mig ta upp en annan sak. Kommunikations-ministern talar sig varm för järnvägen. Jag tycker attdet är bra. Men har de tunga transpor-terna på väg ökat dramatiskt. Är det inte dags att sättastopp för det och se till att vi får en annan utveckling?Jag menar att man måste ta in andra kostnadskalkyleroch beräkningar när man tittar på de olika trafiksla-gens kostnadseffektivitet.Anf. 240 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Att industrin väljer att köra sitt godspå landsväg i stället för på järnväg har många orsaker.En av orsakerna är den förändrade strukturen på in-dustrin. Mycket av varorna från vår exportindustri gårpå järnväg. Det handlar om bulkvaror, tunga varoroch långa transporter. Men väldigt mycket av vårimport går på lastbil. Det beror på att det är andraslags varor som går den vägen. Detta är något somkan förändras , men det är ingenting som manförändrar över . Det betyder att järnvägensstorskalefördelar måste kombineras med en störreflexibilitet. Detta är något som vi måste arbeta på. Detgår inte att förändra över en natt.Anf. 241 PER () replik:Fru talman! Om järnvägarna skall lyckas med attfå mer resenärer måste tillgängligheten till biljettför-säljning osv. ökas och inte minskas.Jag har en kort fråga till kommunikationsminis-tern. SJ har beslutat att dra in biljettförsäljningenpå alla stationer med en omsättningen under 10 miljo-ner kronor. Det drabbar relativt stora stationer. Jagundrar vad kommunikationsministern har för upp-fattning i den frågan.Anf. 242 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Jag tycker att tillgängligheten ochkundanpassningen är mycket viktiga saker oavsett omdet är SJ eller länstrafiken som ansvarar för trafiken.Jag kan däremot inte lägga mig i den exakta organisa-tionen av de bokningssystem som SJ har. Men möj-ligheten att skaffa sig biljetter är självfallet en viktigtdel för att man faktiskt skall åka, oavsett om det ärbuss eller tåg.Anf. 243 PER () replik:Fru talman! Jag ställde frågan om vad kommuni-kationsministerns uppfattning är i den här frågan. Ärdet en riktig bedömning att stänga stationer med enomsättning som är ? Tillyttermera visso planerar man nu att sälja stationshu-sen. Jag passar på att fråga om kommunikationsminis-tern anser att det är en riktig politik.Anf. 244 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Staten och SJ äger väldigt många fas-tigheter. En del fastigheter bör SJ säkert fortsätta attäga, precis som andra statliga verk och myndigheterskall äga en del fastigheter. Men jag är inte alldelessäker på att SJ är den bästa ägaren eller förvaltaren avalla de stationshus som finns. Det finns många andraintressenter som kan använda dessa stationshus på ettmycket effektivare och bättre sätt, både för trafikanteroch kommuninvånare.Anf. 245 () replik:Fru talman! Kommunikationsministern talar omutvecklingspotential och effektivitet vad gäller järn-vägen. Vi är ganska överens om att vi skall satsa påjärnvägen. Men problemet är ju att folk inte harråd att åka, precis som var inne på.SJ är inte längre folkets järnväg. SJ går inte hellerihop. Det kan ju faktiskt ha ett samband med biljett-priset. Vi som är riksdagsledamöter har årskort. Pådet sätter har vi möjlighet att åka. Företag och myn-digheter kan säkert betala för sin personal. Mensvenska folket i stort har inte råd. Det är för dyrt.Ministern sade att det handlar om effektivitet ochatt hon håller med om att man skall göra det mereffektivt och därigenom sänka priset. Men hur, minis-tern? På vilket sätt skall kommunikationsministerngöra järnvägen till folkets järnväg? Att bara bygga utjärnvägar som sedan inte trafikeras med vagnar medfolk i är ju en ganska dålig politik.Anf. 246 Kommunikationsminister () replik:Fru talman! Jag tror att detta med folkets järnvägär en bra slogan, men man skall vara medveten om attvi egentligen aldrig har haft en situation där vi harhaft hela folkets järnväg. har inte gått tillalla samhällen i vårt land.Om vi tycker att det är viktigt att många männi-skor använder tåget handlar det naturligtvis om att detskall vara ett effektivt järnvägsföretag för att hållapriserna nere. Vi kan aldrig subventionera järnvägentillräckligt om den är ineffektiv. Jag vidhåller atteffektiviseringen är det bästa sättet att hålla prisernanere.Anf. 247 () replik:Fru talman! Det är ju det SJ har sysslat med sam-tidigt som man inte får ett resandeunderlag som räck-er för att få ekonomin att gå ihop.