prot · GL0931 · 1997-11-20 00:00:00 — Perso-ner som drabbas av verksamheten på ett orättvist elleroförskyllt sätt skall ha upprättelse och i fall av skadaersättning, även om pengar sällan läker gamla sår.Mot denna bakgrund välkomnar jag och Centerpartieten generös hållning till ett dokumenterat behov avgranskning, demokratisk kontroll och insyn i denhemliga verksamheten, vare sig den är civil ellermilitär. Men denna inställning är inget skäl att av-veckla vårt självförsvar. Detta vore naivt och dess-utom att med berått mod göra oss mer eller mindreberoende av andra inom eller utom landet där dendemokratiska kontrollen är antingen omöjlig ellerosäker.När vi uttalat oss för granskning av säkerhetstjäns-ten har det syftat till att nå bredast möjliga enighetkring formerna för denna granskning. Kommissioner iall ära, men det avgörande är befogenheterna och vemeller vilka som utför arbetet, oavsett etikett. Det kangälla antingen ett eller flera befintliga organ eller ettnytillskapat, t.ex. enligt kommittékungörelsen. Perso-ner som granskar skall inte efteråt kunna misstänkasför att undertrycka informationer på grund av egenansvars- eller intresseanknytning till granskningsom-rådet. En granskning bör naturligen täcka in olikakunskaper och erfarenheter - så långt personval idetta sammanhang, som är oerhört viktigt.Det är bra att regeringen nu tänkt vidare efter be-slutet om uppdraget till i bl.a. fallet , nämligenatt undersöka vissa frågor rörande hanteringen avpersonuppgifter i samband med personkontroll enligtreglerna personalkontrollkungörelse. Nuföreslås att personkretsen vidgas i det sammanhanget.Det är bra. Vidare har tidigare aviserats åtgärder föratt öka insynen i och kontrollen av Säkerhetspolisensverksamhet. Det gäller, som jag nämnt i debatten,såväl gamla IB:s verksamhet - och i dethistoriska perspektivet - som det framåtriktade pers-pektivet gällande den löpande verksamheten vidSÄPO.Jag tror att det är viktigt att vi tar till oss att vi intelängre befinner oss i det tid och att vidärmed också skall förstärka den parlamentariskainsynen i och kontrollen över löpande verk-samhet. Däremot är det knappast meningsfullt attrepetera det som eller JK gjordeunder perioden 1987-1990.Jag tycker också att det är utmärkt att regeringennu är beredd att släppa sekretessen kring instruktio-nerna till . Det är bra att det blir tydlighet i detfallet. Man har känt sig litet ensam ibland när man hartittat på de papperna.Anf. 7 BO ():Fru talman! Justitieministern inledde, liksom jagoch några andra talare i den här debatten, med att slåfast att det behövs en säkerhetspolis. Det finns kanskede i som inte tycker det, och de får väl föraden debatten. Men på den här punkten är vi fullstän-digt överens. Hon tog upp att vi skulle få förändringari framtiden. Jag nämnde själv ett par tre sådana änd-ringar som borde äga rum. Jag hälsar t.ex. med till-fredsställelse att vi tycks vara överens om att de hit-tills hemliga föreskrifterna för bort. Det öppnades också en liten glugg vad detgäller frågan om undersökning av IB. Det är bra att vinu tycks vara sju partier i som är överensom att man skall utreda IB-affären mer än tidigare.Jag skall återkomma till frågan om formerna.Det finns något som jag ändå tycker är problema-tiskt med den här debatten och det som harhänt i Leanderfallet. De intresserade svenska medbor-garna vet att vi har enbestämmelse i grundlagen som säger att man inte fårregistrera någon enbart på grund av politisk åskåd-ning. Flera har åberopat att justitiekanslern grundligthar gått igenom detta. Bl.a. gjorde det isitt anförande. Hon pekade på de 1 000 akter somjustitiekanslern hade gått igenom ,inklusive Leanderfallet. Även den parlamentariskakommittén redovisar att man har tittat på en hel delfall.Men, fru talman, det problematiska är just att närLeanderakten efter lång färd äntligen släpps lös före-faller det nästan varje medborgare i vårt land som omdet har skett registrering enbart på grund av politiskåskådning.Jag har som har gått haft väldigtsvårt att förstå dem som hävdat att så inte varit fallet.I en radiodebatt , efter det attLeanderakten hade öppnats, hävdade en tidigare riks-polischef att det här inte var brott mot grundlagen. Jagkan ha fel, men jag tycker mig ha förstått att ocksåjustitieministern hävdar det. Och man måste väl ändåtolka , som hänvisar till JK:s granskningoch friande av på den här punkten, som att honanser att det inte har skett registrering på grund avpolitisk åskådning.Det här är ju högst hedervärda personer som jagtalar om: justitiekanslern, justitieministern och GunHellsvik, en gammal kollega från den förra regering-en. Hur kan det då komma sig att deras bedömning avvad som finns i Leanderakten inte tycks stämma över-ens med vad nästan alla vanliga människor tycker?Jag tycker att vi bör använda den här debatten till attreda ut vad det är som gör att man har så väldigt olikabedömning på denna punkt.Jag har trott mig börjaförstå litet grand vad det handlar om i den här delen.Jag kan säga det så, eftersom jag för egen del inte harägnat mig speciellt mycket åt SÄPO-frågor under desenaste decennierna och knappt alls tidigare heller.Man tycks egentligen mena något annat än det somstår i grundlagen, åtminstone läser man grundlagen påett helt annat sätt än vad som står i den. Det kanskefinns ett speciellt sätt att läsa det här grundlagsförbu-det som inte är tillgängligt utan speciella instruktionereller en speciell utbildning. Om det är på det viset ärdet förstås inte så lyckat i en demokrati. Har vi pågoda eller dåliga grunder bestämt oss för att ha ettgrundlagsförbud mot att registrera någon enbart pågrund av politisk åskådning skall självfallet grundla-gen följas.Jag skulle vilja ställa två frågor framför allt tilljustitieministern men även till : Uppfat-tar ni agerandet i fall och det som finns ihans akt som ett brott mot grundlagen eller inte?Skulle ni säga att det inte är ett brott mot grundlagentror jag att det är fler än jag som skulle vilja höraförklaringen till vad det är som har registrerats.Gun tog upp från vilket håll många avkraven på en undersökning av vad som har hänt undergångna decennier har kommit. Hon pekade på att detväldigt ofta har kommit från vänstergrupperingar på60- och 70-talen vilkas syn på demokratin var grumligeller negativ. Jag utgår från att hon har uppfattat attdet även finns kritik från annat håll. Ett exempel ärförstås liberalerna.Mig själv, om jag får säga det, fru talman, kanman anklaga för mycket, men beskyllningen att jagskulle ha varit speciellt undfallande mot extrema vänstergrupper eller grupper sombeundrade diktaturer på andra håll i världen tordeknappast kunna riktas mot mig. Det går att både varakritisk mot delar av det som Säkerhetspolisen harägnat sig åt och vara en fullgod demokrat.En aspekt i samband med Leanderfallet som jagskulle vilja höra justitieministern utveckla, och somjag själv tycker är oroande efter det att akten nu harblivit offentlig, är hur den dåvarande svenska rege-ringen resonerade när man instruerade sitt ombud attförsvara sig mot klagomål inför i . Det målet utföll ju medmycket knapp majoritet till svenska statens fördel. Jagställer frågan av flera skäl, men ett skäl, fru justitie-minister, är att justitieministern själv efter det attakten blev offentlig tycks ha uppfattningen att det intehade gått riktigt rätt till. Med reservation för att jaghar uppfattat det rätt tyckte hon att man kunde funderapå både ursäkter och skadestånd till Leander.Om det är så, hur kan det då komma sig att ensvensk regering instruerar svenska jurister att införEuropadomstolen i slåssintill sista tum för att man har agerat rätt i Leanderfal-let? Det är, fru justitieminister, ingen retorisk fråga,utan jag skulle vilja ha ett svar på den.Fru talman! Justitieministern avslutade med attcitera slutet av mitt första inlägg om att släppa inljuset. Det är bra det. Det fanns ett par punkter i hen-nes anförande som innebär att vi skulle kunna få meraljus. Men det räcker inte. Jag tycker att det av mångaskäl är synd att vi måste släpa den socialdemokratiskaregeringen och justitieministern steg för steg. Den enaveckan är det fråga om ett begränsat uppdrag tillRegisternämnden. vill man gläd-jande nog belysa mer av det som IB har gjort. Menvarför inte ta hela steget? Det steget kan i och för sigtas när som helst, men det kunde vara praktiskt att tadet under den här debatten.Anf. 8 ():Fru talman! Det är bra att regeringen tar några stegi rätt riktning för att belysa historien. Det är bra skall belysa IB:s verksamhet. Det är bra att manskall dra fram det gamla. Men i likhet med Bo Kön-berg säger jag: Varför inte löpa linan fullt ut ochtillsätta en kommission som vädrar ut allt det somförekommit av politisk åsiktsregistrering i vårt land?Det är ganska stor bredd på den opinion som nukräver en oberoende kommission som vädrar ut detunkna som här finns i vår historia. Svenska folket harrätt även till det mörka som skett i strid mot demo-kratins principer. Det är vi också skyldiga de mångasom har utsatts för rättsövergrepp utan att få veta ochutan att ha en chans att försvara sig. Det gäller tro-värdigheten hos det svenska rättssamhället, rättssta-ten, rättssystemet.Den senaste tidens avslöjanden om åsiktsregistre-ring som lett till övergrepp på personer är sannoliktvarken de enda eller särskilt udda. Det rör sig i flerafall om personer som haft viss vänsteraktivitet, mensom knappast ens haft en framskjuten position i detparti de tillhört eller sympatiserat med. De utsätts förregistrering och personkontroll. Då ställer man sigfrågan: Hur många andra med motsvarande eller hög-re aktivitet i olika vänstergrupper, solidaritetskommit-téer osv. har då inte registrerats och utsatts för per-sonkontroll?Det är bra att reglerna delvis har förbättrats, ochdet är bra att regeringen nu överväger att ta bort ocksåhemliga direktiv. Men det som varit måste genomly-sas för att inte misstänksamhet och trovärdighets-problem skall förgifta det politiska livet eller förhål-landena inom arbetarrörelsen. Även om vill att IB-rörelsen skall granska kommunister-nas aktiviteter på arbetsplatserna måste man väl sägaatt varje tillåtet parti har rätt att värva medlemmar påarbetsplatserna och organisera aktivitet bland denarbetande befolkningen. Det är inte någonting somkan monopoliseras av en viss riktning inom arbetarrö-relsen.Arbetarrörelsen och dess vänster har nästan underhela sin historia utsatts för polisiär uppmärksamhetoch polisiära angrepp i vårt land. Man kan läsa Au-gust Palms memoarer. Man kan konstatera att telefo-növervakning skedde redan av , somvar den första socialdemokratiska riksdagsledamoten.Man kan sedan se att register upprättades redan på20-talet, framför allt riktade mot kommunister menäven mot radikala socialdemokrater.På 30-talet tilläts den fascistiska Munckska kårenlägga upp vapenförråd, och den polischef som under-lät att angripa detta blev chef för hemliga polisen somdrog upp riktlinjer för det som skedde under andravärldskriget. Vanliga värnpliktiga, antifascister,kommunister och vänstersocialdemokrater sattes iarbetsläger. Men aktiva nazister inom officerskårenfick inte bara behålla jobben utan befordrades. Kom-munistiska arbetarhem och partiexpeditioner utsattesför husrannsakan 1940. Mängder av material beslag-togs.Under efterkrigstiden har verksamheten fortsattmed registrering, avlyssning och övervakning. Det varSÄPO, IB, C-byrån, järntriangeln. Det kanske ocksåfanns ett SAPO där det regeringsbärande partiet lätsin egen kamp för att värna sin dominans i arbetarrö-relsen växa ihop med statsapparatens hemliga verk-samhet. Här hade vi ett 50-, ett 60- och ett 70-tal medkärnvapenmotstånd, solidaritet med , Viet-namsolidaritet och under sena enungdomlig vänsterrörelse med flera olika schattering-ar. Registerverksamheten växte, men så också avslö-janden och kritisk debatt.Historien är inte enkelsidig. Man kan förstå en delav skedet mot bakgrund av överhetsstatens roll attförsöka stoppa hot mot privilegiesamhället, socialde-mokratins rädsla mot radikala utmaningar i arbetarrö-relsen men också det anda. Övervak-ningspolitiken hämtade näring också i kommunister-nas illusioner och i djupafelbedömningar om , dess förhållanden ochpolitik. Bland vänstergrupperförekom teoretiska utläggningar med revolutions- ochvåldsromantik som måste kritiseras som felaktigateorier, men så länge de blott var teorier inte kan ochinte får bekämpas med polisiära metoder. Felaktigaåsikter måste överbevisas med riktiga åsikter.Åsikter är inte handlingar. Rättssamhällets principmåste vara att döma för begångna gärningar och fak-tiska förberedelser för gärningar. Ty det riktigt an-märkningsvärda är ju att all denna övervakning, alldenna energi på registrering, avlyssnande, postöpp-nande, husrannsakningar och t.o.m. infiltration i or-ganisationer har inte lett till ett enda åtal. Man har intekunnat belägga en enda olaglighet eller brottsligttilltag mot rikets säkerhet. Men desto fler människorhar i lönndom anmälts som säkerhetsrisker, utsatts förangiveri och straffats med att stoppas i sin yrkes-utövning, trots att de inget annat gjort än uttrycktåsikter, visat sin solidaritet eller varit militanta i sinkamp för sina arbetskamraters intressen. Det harfunnits inslag av ett psykologiskt krig, ett utmålandeav en säkerhetsrisk för att hålla ned och trakasserabärare av åsikter man politiskt har ogillat.Fru talman! Jag har i min hand en kopia av ett do-kument som är upprättad i landsfogdes expedi-tion 1962. Jag vill citera för att ge ett exempel på vaddet hela handlade om. "För vinnande av upplysning om vilka personersom i samband med de nu förestående kommunalva-len inom Edert distrikt arbetar för kommunisterna,och vilka som förekommer som kandidater på kom-munisternas valsedlar (kommunalfullmäktige, lands-tingsmän och kyrkofullmäktige) får jag anmoda Ederatt på ett mycket diskret sätt om möjligt utforska:vem som före valet agiterar för kommunisterna,vem som eljest sysslar med deras valförberedelser,vem som vid de olika vallokalerna utdelar röstsed-larna,samt vilka som på annat sätt arbetar för kommu-nisterna vid valet.Uppgifter om namn och födelsetid samt bostad påifrågavarande personer med angivande av deras verk-samhet i samband med valet torde lämpligen sändasdirekt till Statspolisens 3:e sektion, , varviddenna skrivelse lämpligen bifogas eller makuleras.Ett exemplar av förekommande valsedlar tordesamtidigt biläggas.Gävle i landsfogdens expedition den 15 augusti1962.Christer "uppstår frågorna: Hur hotas rikets säkerhet avett öppet arbete för ett tillåtet parti i kommunala val?Hörsammade polisdistrikten begäran i skrivelsen? Ivilka register hamnade då dessa personer? Hur mångaav dem kom sedan på grund av dessa registeruppgifteratt ställas utan arbete? Fanns det ett godkännande frånhögre ort för skrivelser av denna typ?Jag vill vända mig till . Låt oss drafram hela denna övervakningens snuskiga historia iljuset. Låt oberoende och oförvitliga personer granskadetta i hela dess vidd. Låt oss vädra ut den unknahistorien, för att sedan kunna föra en öppen, frimodigdialog och debatt om vägval och om så är möjligtfinna vägen fram till samverkan för att skapa ett änmer öppet, friskt, demokratiskt och jämlikt samhälle.Anf. 9 (mp):Fru talman! Justitieministern poängterade i inled-ningen behovet av , försvaret för denna organi-sation och att förbättringar nu sker. Vi i Miljöpartiethar länge velat diskutera förbättringar och förändring-ar. Det är välkommet att detta nu sker pö om pö.När det gäller frågan om en säkerhetspolis, anserjag det självklart att organisationer och grupper somkan befaras bedriva politiskt omstörtande verksamhethär i riket, och där det ingår utnyttjande av våld ochhot eller tvångsmedel, skall övervakas. Men det ärinte så enkelt. Det måste föras en debatt kring föränd-ringar i regler för säkerhetspolisen och vad som skallvara målen, vilka faror som finns med verksamhetenoch vilka principer som måste lagfästas för att för-hindra att verksamheten går i en riktning som inte ärönskvärd. Detta måste utgöra ett diskus-sionsämne i ett demokratiskt samhälle.Jag beklagar att vi inte kunde inta en gemensamståndpunkt för att tillsätta denna kommission för attgranska hela det historiska händelseförloppet. Jagförstår inte skälen. Man skall inte behöva diskuteravarför det skall finnas en öppenhet. Hemlighetsmake-riet med delar av historien skall utredas av justitiemi-nistern. Varför kan vi inte få detta granskningstill-stånd?Det har avslöjats att snickaren av , trots att statsmakten harförsäkrat att det inte var enbart på dessa grunder somhan avskedades från sitt tidigare arbete på Marinmu-seet i , utan han var av andra skäl som intekunde avslöjas en säkerhetsrisk. Många kontrollin-stanser sade att det var så. Detta visar att de somlänge hävdade att det skedde ren åsiktsregistreringäven efter den lagändring som ägde rum hade rätt.Det var tack vare en enveten rättsprofessor ochlättnader i den absoluta sekretessen för forskare att fåtillgång till registeruppgifter som sanningen kundevisas. Denna sanning mörklades vid rättegången iEuropadomstolen. Domstolen ansåg då att de kon-trollstationer som krävdes för att upprätthålla rättssä-kerheten fanns. Men det visade sig att det inte var så.Även i - efter arbete -har det visat sig att deras kontrollinstanser inte harvarit vad som har menats med det. Det var bara enkuliss.Men vad drar vi för slutsatser av detta faktum?Det är här vi drar olika slutsatser.Socialdemokraterna och har alltidhållit ihop i dessa frågor och alltid stöttat varandra.När det gäller registrering av vänsteranhängare, så vardet en grupp i det skeendet. Men det kan ske föränd-ringar så att det blir andra grupper i andra skeenden.Det handlar inte om det som kallar förrevolutionära vänstermänniskor. I en annan tid är detandra. Det väsentliga är hur registreringen har gåtttill. Vi måste dra nytta av dessa erfarenheter i framti-den.Som jag har sagt anser attdenna oberoende parlamentariska kommission är ettmåste för att få fram allt som döljs i mörkret - som idetta fall med . Det är så klart. Det ärdärför vi återigen har denna debatt. Reglerna omsekretessen hos måste förändras ytterligare.Det är bra att justitieministern säger att de hemligaföreskrifterna skall upphöra att gälla. Det var ocksåett krav.Vi är från sida inte nöjda med den nyin-rättade som skall garantera insyn.Representanterna från de politiska partierna är justsocialdemokrater och moderater, och de har alltid haftsamma åsikter i dessa frågor. Det är de som är repre-senterade i . Vi kräver att alla partiersom är representerade i denna riksdag skall få ingå iRegisternämnden.Det är oerhört viktigt att det sker en helhets-granskning av vad som skett fram till vår nutid. Allakopplingar mellan organisationerna skall också bely-sas. utredningar har endast granskat enskildaorganisationer. Dessutom har materialet i dessa ut-redningar gallrats och fördärvats. Vill man veta kanman inte få tag i fullständigt bakgrundsmaterial.Frågor som måste besvaras gäller hur materialmellan de olika organen utväxlades. Vilka var aktö-rerna? Vilka mandat hade de? Vilka mandat skaffadede sig själva? Vilka konsekvenser fick övervakning-en? Hur många människor drabbades, och på vilketsätt? Vilken kultur och mentalitet utvecklades inomoch mellan de hemliga organisationerna?Andra länder har öppnat sina arkiv. hargjort det på ett föredömligt vis. Varför kan vi integöra detta i , justitieminister ?Vad är det för hinder som fortfarande finns? Det ärdet som måste presenteras.Fakta har kommit fram. Det sipprar alltid ut, ävenom man försöker dölja det, genom människor somskriver böcker och genom intervjuer med de männi-skor som fanns med vid tillfället. Det som regeringensäger är rätt stämmer inte.Regeringen gömmer sig ofta bakom omsorg omrikets säkerhet, men skälen är kanske i stället att maninte vill ställa de socialdemokratiska partimedlemmarsom förekom till svars. Det finns ikoner som inte skallställas till ansvar.Enligt en tidningsartikel har 850 personer skrivittill och ministern om att de villveta om de är registrerade, och i så fall ta del av ak-terna. Dessa har råkat ut för kränkande händelser. Dehar placerats på interneringsplatser. De har råkat utför husrannsakan, telefonavlyssningar, blivit avskeda-de eller gått miste om arbeten som de sökt.Jag vet inte riktigt formerna för den utredning somskall ske. IB-affären är som sagt inte alls färdigutredd,fastän JO och JK har intygat att det är så. Det harkommit fram händelser som visar på att så inte ärfallet.I den senaste visar man att hundra-tals värnpliktiga skulle spärras in i händelse av krig.Det var 70-talets åsiktsregistrering. Listorna skulleflyttas till , men de fanns kvar inom militären istället för att förstöras. Man fortsatte att registreraäven efter 1979. Människor vittnar om detta. Visstbehövs denna översyn.Lars-Olof Lampert har skrivit en c-uppsats. Hanhar även tillfogat nytt material. Han har utrett händel-seförloppet vad gäller sjukhusspionen i . Detär mycket bra beskrivet. Den som var sjukhusspionhar intygat att intervjuerna är riktiga och att uppgif-terna stämmer. Det är ändå bara en vanlig forskaresom har fått fram sådana uppgifter. Han har inte utgåttfrån någon utredning. Utredningarna är mycket sämre.Socialdemokraterna har fått passivt stöd av deborgerliga partierna och får det än . De tycker attdet var okej med en kartläggning av kommunisterna.Denna sysselsättning var överordnad begrepp sompolitisk åsiktsregistrering, politiskt spioneri och rätts-säkerhet.Den svenska personalkontrollen har utök-ats. Vi fick en ny lag 1996 - en säkerhetslag - sominnebär att även kommuner, landsting och privataföretag får kontrollera. För att undvika de misstag vihar gjort i historien måste vi ta fram i ljuset vad somhar förekommit och visa det.Anf. 10 ():Fru talman! En demokrati - en rättsstat - behöveren säkerhetstjänst. Skälet är att själva demokratinmåste kunna skydda sig mot omstörtande krafter. Omman tycker att säkerhetstjänsten är viktig följer ocksåatt man anser att det är viktigt att den fungerar somdet är tänkt att den skall fungera. Säkerhet och rätts-säkerhet skall upprätthållas. Jag upplever inte, somjustitieministern, att sviktar när det gällervikten av säkerhetstjänsten.I en demokrati är det medborgarna som är mak-tens uppdragsgivare. Här i , i regeringen, iverk och myndigheter är vi alla medborgarnas upp-dragstagare. Som sådana får vi naturligtvis aldrigutöva makten så att vi blir uppdragsgivarnas - med-borgarnas - fiende. Våra demokratiska ordningarskall vara ett skydd och inte ett hot.Det blir mer och mer uppenbart att medborgarelidit skada och utsatts för övergrepp genom . Då gäller det att riksdag och regering stårpå de kränktas och de skadelidandes sida. För attanvända ett numera ofta använt uttryck: Vi står i skuldtill de drabbade. Hur avslöjande det än kan bli måstebyken tvättas.Fru talman! Det känns mer än överväldigande attkonfronteras med alla de obehagligheter som vårnutidshistoria rymmer. Jag tänker på tvångssterilise-rade och lobotomerade. Jag tänker på rasbiologiskainstitutet. Jag tänker på naziguldet och juderegistren.Jag tänker på baltutlämningen och på samar-bete med under - det somsände norrmän i döden - för att bara nämna en del.Konfrontationen med allt detta är smärtsam. Vi troddeju faktiskt länge att just vårt samhällsbygge knappthade några skavanker.Som land och folk behöver vi gå till botten medvår nutidshistoria. Det gäller i högsta grad de förhål-landen som vi debatterar . Även om vi kan kännaviss ängslan över vad som kan komma att avslöjasmåste vår beslutsamhet vara orubblig.Fru talman! Det s.k. Leanderfallet har åter aktuali-serat granskningsfrågan. När nu akt lämnatsut har det talats både om struntuppgifteroch bagateller. Det har sagts att uppgifterna inteskulle ha lett till någon åtgärd från arbetsgivarenssida, inte skulle ha lämnats ut och inte skulle ha re-gistrerats. Efter att ha läst akten har nuvarande SÄPO-chefen uttryckt förvåning över att miste sinanställning.