prot · GK09118 · 1997-06-11 00:00:00 — Den för-stärkningen kunde gott ha fått vara ännu större.Den högre utbildningen vid universitet och hög-skolor har tidigare fått en förstärkning med 30 000nya studerandeplatser. annonseras i propositionenytterligare 30 000 sådana platser. Det är bra. Menviljan att anslå medel står inte alls i proportion tillviljan att se till att de här utbildningarna verkligenleder till målet, som enligt regeringen är fler jobb.Inte heller har man gjort någon ordentlig analys avinom vilka områden det lönar sig att satsa på utbild-ning, som vägledning t.ex. för de nya studerandekate-gorierna.Lärarbristen är redan mycket stor. Någon förbere-delse för att se till att det finns kompetenta lärare somkan erbjuda de nya elevgrupperna goda studiebeting-elser har inte vidtagits.Forskarutbildningen får en ökning med drygt 200miljoner. Men det åtföljs av ett sparkrav på nästansamma belopp . Det är alltså ovisst vad densatsningen är värd för doktoranderna framöver.När det gäller forskning har vårpropositionen intemycket att bidra med. Det har sedan gammalt rått enobalans mellan tillämpad forskning och grundforsk-ning i . Den har förstärkts genom EU-medlemskapet och inrättandet av löntagarfondsstiftel-serna. har påpekat faran med en sådanobalans och föreslagit en överföring av medel och enkoppling mellan områdena i form av ett grundforsk-ningsavdrag om . Det skulle ge en fördubbling avantalet doktorandtjänster och en ökning av forsk-ningsrådens medel med . För den tillämpadeforskningen skulle det innebära ett mycket rimligtrationaliseringskrav.Regeringen låtsas emellertid som om problemetinte finns. I stället har vi hamnat i en situation därregeringen i årets budget minskade anslagen förgrundforskning och hänvisade forskningsråden tillmedel från forskningsstiftelserna, de gamla löntagar-fondsstiftelserna. Stiftelsepengarna skall användas tillmycket. fick en hel forskningsav-delningsbudget indragen i årets budget och hänvisa-des till att förhandla till sig anslag från MISTRA, enav forskningsstiftelserna.Bortsett från att regeringen inte borde ta på siguppdraget att dela ut forskningsmedel från forsk-ningsstiftelserna till olika projekt eller forskningsrådhar vi nu hamnat i en situation där harfråntagits möjligheten att hantera en viktig del avlandets forskningspolitik. Vi har inte ensvetat hur det har gått i förhandlingarna. Kanske skallvi börja med något slags gissningstävlan i riksdagen.Vilka partier tror att fick sinapengar? Och vad har MISTRA ställt för villkor för skall få pengarna? Regeringen kanske vet bäst -den har ju tillsatt styrelserna i stiftelserna. Men detskulle inte se alldeles snyggt ut om regeringen vanngissningstävlan. Då kunde man misstänka att vi verk-ligen har fått ett ministerstyre inom forskningspoliti-ken.I varje fall avslöjar regeringen inte utfallen i vår-propositionen. Halva året har alltså gått, och vi vetännu inte hur de anslag som tidigare hadeatt besluta om har hanterats . Det här är i självaverket oacceptabelt. Frågan är dessutom av stortprincipiellt intresse. Delar av möjligheteratt fullfölja sitt uppdrag har satts ur spel. Idén att delegera inte bara rätten utan också skyl-digheten att fördela statliga bidrag till forskningsrådoch statliga verk borde i varje fall granskas närmare.Situationen är olycklig, och de uppkomna brister-na i möjligheter att leda landets forsk-ningspolitik får den borgerliga regeringen naturligtvista en del av skulden för. Nuvarande regering styr nupengaströmmarna i något andra riktningar, men medlikartade brister i analys, planering och konsekvens-bedömningar för de verksamheter som man ekono-miskt stimulerar. Man har glömt att iordningställakanalerna och de områden som pengaflödet skall fåatt frodas, med risk för att de stora satsningarna får ettdrag av okontrollerad översvämning medan områdensom ligger längre från regeringens källor, t.ex. miljö-forskningen, drabbas av torka.När man i regeringsförklaringen säger att manskall inrikta politiken mot målet att skall varaett föregångsland när det gäller utveckling mot ettekologiskt långsiktigt hållbart samhälle låter det bra igröna öron. Att leva upp till en sådan deklarationkräver omställning av bl.a. forskning och utbildning.Det handlar om att utöka forskningsinsatserna inommiljöområdet men också att styra andra forsknings-verksamheter mot de nya målen - t.ex. inrikta för-svarsforskningen mot en civil forskning med sikte påmiljöarbete inom landet och utveckling av miljöan-passade produkter för svensk industri.Av det här syns mycket litet. Regeringen har intevarit tillräckligt aktiv och samordnat olika forsk-ningsinsatser inom olika departement så att utveck-lingen verkligen effektivt leds i den riktning somangavs i regeringsdeklarationen. Här har naturligtvisUtbildningsdepartementet en central roll och ett stortansvar.Miljöpartiet har i motionen givit exempel på hurdet som i regeringens budget bara står som nedskär-ningar kan ställas om till annan verksamhet inomandra sektorer. Försvarets forskning är ett exempel påhur man kan ta till vara värdefull kompetens, rikta denmot nya uppgifter, undvika att kasta människor i ar-betslöshet och vara sparsam med statens resurser.Herr talman! Analyser och förberedelser för deförslag som regeringen lägger fram i budgeten synsalltför otillräckliga. Det gäller i hög grad forsknings-finansieringen. Pengarna förefaller däremot vara välanvända när det gäller satsningar på den kommunalaskolan. Där vet vi vad som fattas och hur bristernaskall åtgärdas.Mer osäker är man när det gäller de många stude-randeplatserna vid högskolan och i vuxenutbildning-en. Vi vet inte om pengarna kommer att användas påett effektivt sätt och bäst gagna de människor somsatsar på de nya möjligheterna. Blir det bra utbildningpå rätt område, och leder den till fler jobb? fårman som svar på den frågan att det i varje fall är bätt-re att studera än att gå arbetslös. Visst, men det räckerinte. ställer krav på en mer genomtänktoch framsynt utbildningspolitik.Jag yrkar bifall till reservation 36under mom. 12.Anf. 196 ():Herr talman! Denna riksdag har sedan valet 1994fattat en lång rad beslut på utbildningens område.Sammantaget betyder dessa beslut att den andra ut-bildningsrevolutionen är ett faktum.När jag tog studenten var jag en av de15 % i min årskull som gjorde detsamma. Några avmina klasskamrater på mellanstadiet slutade skolanefter klass 7. Några gick en ettårig yrkesutbildning,andra lämnade skolan efter realexamen.Vad har då hänt med mina skolkamrater?De med högskoleutbildning har kla-rat sig mycket bra, med kvalificerade arbeten och bralöner. Realskolegruppen visar en ojämn spridning.Här finns många arbetslösa f.d. kontorister och arbets-lösa f.d. kommunalt anställda. Här finns småföretaga-re, sjuksköterskor, lärare och förskollärare.Bland kamraterna med en ettårig yrkesutbildningeller enbart sjuårig grundskola finner jag den mörkas-te situationen och den allra största arbetslösheten. Detvar många som fann sin näring inom träindustrin iSmåland. finns endast ett fåtal fabrikanter kvar.Även om man bor i finns inte Gnosjöandanöverallt. Det finns inga jobb till många lågutbildade.Den bild som jag tecknat av oss födda skullekunna översättas på många årskullar födda . Ändå har 1970-talets barn erhållit såväl nioåriggrundskola som gymnasieskola. De har fått upplevaden första utbildningsrevolutionen. De har gått på engymnasieskola som fullföljs av av ele-verna.Har vi då misslyckats med den svenska utbild-ningspolitiken när vi har arbetslöshet bland ungamänniskor? På den frågan vill jag svara både ja ochnej.Vi har fått ett utbildningssystem som kraftigt lyftkunskapsnivån i vårt land. Enligt OECD-rapporter harvi en mycket hög läskunnighet upp till pensionsål-dern. Vi har haft mycketgoda resurser inom skolan. Ändå har vissa eleverlämnat skolan med bristfälliga kunskaper. Skälen tilldetta är givetvis flera. Men såväl elever som lärarehar givit upp och i stället slagit sig till ro med att allainte vill läsa. Det finns ju alltid jobb inom industrin.Detta menar jag är ett misslyckande. Skolan harförväntat sig att någon annan löser problemet. Dettamisstag får aldrig upprepas. Skolan är inte en isoleradföreteelse i vårt samhälle. Skolan är en del av det, ochskolan är starten för att man skall fungera i ett mo-dernt samhälle.Mellan åren 1991 och 1994 tappade enhalv miljon jobb. Det får tydliga och brutala konsek-venser för många människor, såväl socialt som eko-nomiskt. Det får konsekvenser för vår gemensammaekonomi, för folkhushållet.Att bekämpa arbetslösheten har många pratat om idenna kammare under denna dag. Det är det överord-nade målet för regering och riksdag. Vi står fortfaran-de fast vid det löfte vi gav, att halvera arbetslöshetentill . Detta har denna kammare slagit fast. Viskall bl.a. göra det genom en andra utbildningsrevo-lution, genom stora satsningar på utbildningens områ-de.Vi socialdemokrater har valt kunskapsvägen föratt bekämpa arbetslösheten. Vi har gjort det för ut-vecklingens och tillväxtens skull. Vi har gjort det förtrygghetens och valfrihetens skull. Men sist och inteminst har vi gjort det för jämlikhetens och demokra-tins skull.Herr talman! Grunden till en skola för alla ärgrundskolan. När arbetslösheten ökat har kommunenspengapåse krympt och skolans ekonomiska resurserhar minskat. Allas rätt till en god skolgång innefattarockså de elever som har särskilda behov.Vi stärker kommunernas ekonomi med 20 miljar-der t.o.m. . Pengarna skall användas tillnämnda elever och inom omsorgen. Detta har Mode-raterna sagt nej till.Kunskapslyftet fullföljs och byggs ut. Den som är arbetslös och saknar gymnasiekompetens får enmöjlighet att studera ett första år med ersättning mot-svarande a-kassa. För en del innebär studierna delsämnesfördjupning, dels fördjupade yrkeskunskaper.Detta kan leda direkt till ett arbete. För andra kommerstudierna endast att innebära ämnesfördjupning.Vi har i motsats till och entro på alla människors förmåga till utveckling. Mendet gäller att möta varje individ efter individens en-skilda behov.Varför är då så viktigt om det inteleder direkt till ett jobb? Åter till den gamla klyschan:Alla kan väl inte gå på högskola.Nej, jag tror inte heller på en värld där högskolannäst intill blir obligatorisk. Men jag tror på en framtiddär ännu fler studenter skall tillbringa om inte flera årså dock vid en högskola.Moderaterna har sagt nej till ochvill satsa mer på kvalificerad yrkesutbildning. Ut-skottsmajoriteten ökar antalet platser i kvalificeradyrkesutbildning men satsar ändå på kunskapslyftet.Min fråga till är därför: Hur skall mankomma in på kvalificerad yrkesutbildning när mansaknar gymnasiekompetens? Vilken kunskap vill ni gedem som saknar gymnasiekompetensen? Vilka jobbvill ni ge dem som saknar gymnasiekompetensen ochdärmed möjligheten till kvalificerad yrkesutbildning?Kunskapslyftet kan alltså leda direkt till ett jobb.Det kan leda till kvalificerad yrkesutbildning eller plats på högskolan. Givetvis kommer framtidenskunskapskrävande arbeten också att öka behovet avhögskoleplatser. Med stöd av utskottsmajoritetenkommer högskolan att utökas med 30 000 platserår och 2000. Totalt har då inrättats 60 000 plat-ser . Detta är en utbild-ningssatsning med både bredd och topp, som stärkerSveriges konkurrenskraft för framtiden. skallkonkurrera med kunskap, kompetens och kvalitet, intemed dåliga löner och inte med dåliga anställningsför-hållanden. Därför skall vi här i kammaren fattabeslut som leder till att den andra utbildningsrevolu-tionen fullföljs.Härmed yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 197 () replik:Herr talman! Först och främst vill jag svara påIngegerd fråga om att vi säger nej tillkunskapslyftet. Nej, det gör vi inte. I vår budget har vii år 40 000 platser. Vi har reserv för ytterligare10 000 platser . Vi kritiserar att det inte ärrimligt att bygga ut ett kunskapslyft från 50 000 plat-ser till helt plötsligt 110 000 platser. Jag skulle viljaatt säger var dessa människorskall finnas. Vi måste väl vara överens om att manmåste vara motiverad till studier. Det måste väl ändåvara det väsentliga. Är man inte motiverad, om maninte vill studera, då vinner inte den som vill studeraeller samhället någonting.Ingegerd säger ingenting om hur manskall hitta lärare till alla dessa 60 000 platser somingår i det s.k. och de 60 000 platsernapå högskolan. Var skall ni hitta lärarna? Delar uppfattning att det ärbara att damma av pensionerade lärare, att vi skalllocka utländska lärare till och införa flerdoktorandtjänster? Är det rimligt? Är det så enkelt?Är inte risken uppenbar att man inte kommer att klaraav detta? Risken är ju uppenbar att det inte blir kvali-tet utan kvantitet.För mig, herr talman, är det ingen utbildningsrevo-lution om man satsar på kvantitet i stället för kvalitet.Det här är en kameral sifferexercis för Socialdemo-kraterna. På den vägen skall den öppna arbetslöshetenminskas.Sverige behöver mer av Gnosjöanda. Men då lärman i stället se över både arbetsmarknadslagstiftning-en och skattelagstiftningen.Anf. 198 ()replik:Herr talman! Det har i medier-na väckts en viss ängslan för att våra lärare inte kom-mer att räcka till inom och gymnasiet.Departementet följer givetvis kontinuerligt behovet avantalet blivande lärare. Vi vet att vi står infören babyboom. Men vi vet också att längre fram kom-mer antalet elever att sjunka.Givetvis tar vi vara på dessa signaler på oro. De-partementet har bestämt sig för att takontakt med såväl skolverk som se över det verkliga behovet av lärare.Alla högskolor har beretts möjlighet att äska plat-ser. De har fått äska platser efter den förmåga desäger sig ha att ta emot elever. Givetvis litar vi på atthögskolan själv skall kunna göra en bedömning av omdet finns kompetenta lärare.Vidare var det . Vi ser att förutsätt-ningen för en god utbildningspolitik är att den skallvara flexibel. Mitt parti kan inte svara på exakthur arbetsmarknaden kommer att se ut på 2000-talet.Jag har inte heller hört något annat parti göra det, ejheller SAF eller de fackliga organisationerna. Därförär det så oerhört viktigt med en bred och flexibelkunskapsutbildning.Vi erbjuder därför . Vi erbjuder nylärlingsutbildning inom gymnasieskolan. Vi erbjuderen kvalificerad yrkesutbildning och fler platser påhögskolan. Med denna valfrihet skall alla kunna bere-das plats i det livslånga lärandet.Anf. 199 () replik:Herr talman! Departementet följer frågan nog-grant, säger . Min konkreta frågaär ändå: Delar i hans uttalande? Genom att säga så trorjag inte att departementet egentligen följer frågan.Man är fullständigt nonchalant inför frågan. Man harskapat en glättad bild. Detta är ett jätteproblem förSverige. Ni löser inte problemet med det förslag somligger här. Det kommer att bli kvantitet i stället förkvalitet. Det är ingen betjänt av.Redan i dag är av de lärare som är anställdai och undervisar i matematik och naturo-rienterande ämnen inte behöriga. Hur skall ni klara av detta meddessa förslag? Detta är en luftpastej av stora mått.Det är intressant att läsa protokollet från debatten ihöstas om högskolan. Förslaget var då 15 000 till ihöst och 15 000 för . Regeringen angav då attskälet till att det inte blev en större utbyggnad varframför allt en brist på lärare. Har bilden verkligenändrat sig i så positiv riktning ? Jag trorinte det. Det är många pensionerade lärare man måstedamma av, och det är många man måste rekrytera frånomvärlden. Men då lär man se till att det finns ettskattesystem som lockar människor att flytta till Sve-rige. Det skattesystem vi har gör det dessvärreinte.Slutligen var det den moderna lärlingsutbildning-en. Det är bra att Socialdemokraterna äntligen börjartala om lärlingsutbildning. Men ni måste nog också setill att skaffa en modell som är en morot också förarbetslivet.Anf. 200 ()replik:Herr talman! Jag finner påståendenganska märkliga. Han hävdar att vi behöver fler ele-ver med högskolekompetens. När vi erbjuder flerelever högskolekompetens, kan han inte säga att detär bra. Då måste han säga att det inte finns någralärare. Därför skall vi neka eleverna att komma in påhögskolan. Det är kanske därför har sagtnej till den nya högskolan i var det lärarna på och gymna-siet. Vi har inte fått in de siffror som harredovisat, dvs. De signalervi har fått har visat på att det istorstäderna kommer att finnas fler obehöriga lärareän tidigare. Vi vet däremot att en bit in på 2000-taletkommer behovet av lärare att öka på grund av pen-sionsavgångar.För mig är den moderata skolpolitiken ettenda stort nej. Det är nej till satsningen på kommu-nerna. Det är nej till satsningen på , ochdet är nej till bl.a. den nya högskolan i den borgerliga kompanjonen hadevarit här , hade vi kanske i denna kammare förförsta gången fått höra en gammal välkänd svenskschlager: "Säg inte nej, säg kanske, kanske, kanske.För då kan jag kanske bli din vän. "Man kan nog inte ensam gå fram med den utbild-ningspolitik som står för. Denutgör ett elittänkande. Man bryr sig inte om - UlfMelin har inte heller svarat på detta - hur man villgöra för de människor som står utanför.Jag vill sluta med att citera en rapport som OECDnyligen har lämnat ifrån sig angående den eftergym-nasiala utbildningen: "Vi har funnit den eftergymna-siala utbildningen i i livskraftig tillväxt ochutveckling. En kombination av kraftfulla statligasatsningar och ökad självständighet för högskolornaär grundvalen för en utveckling där både rikstäckandestrukturer och regionalt förankrade innovationer ärframträdande drag. "Med andra ord: Mycket väl godkänd.Anf. 201 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja att ändå kommenterar litet grand förslaget om attslopa timersättningen för SFI:n, ett så pass omhuldatoch av integrationsministern prioriterat område. Jagskulle vilja veta vilka motiven är och vad hon anserom de tänkbara konsekvenserna av förslaget.Anf. 202 ()replik:Herr talman! skallfå ett mycket rakt svar. Under de år vi har suttit iregeringsställning har vi tvingats fattabeslut som har varit oerhört svåra och där vi har vetatom från början att de kan få svåra konsekvenser förden enskilde. Beslutet är en besparing. Vi vet ocksåatt det för den enskilde kan få svåra konsekvenser. Vihar öppnat möjlighet för andra vägar och gjort andraprioriteringar. Det är så vi har fått hantera den knapraoch magra budget som vi har haft till förfogandeunder de gångna åren.Anf. 203 () replik:Herr talman! Det som är förvånande är att det ärfråga om en utsatt grupp. Vad jag kan förstå är detfråga om en halvering av stödet. Det är också engrupp som det är oerhört väsentligt att locka till studi-er för att de skall kunna integrera sig i det svenskasamhället och få större möjligheter på arbetsmarkna-den.Det gäller , i och för sig ganskamycket pengar, men i förhållande till budgeten på dethär området är det ändå en spottstyver.Anf. 204 () replik:Herr talman! Jag tycker att är litet för litet oroad över de bristande förbe-redelserna för att ta hand om de 60 000 högskolestu-derande och de 110 000 vuxenstuderande vid gymna-sie- och . En sådan här storsatsning bordeha kopplats till en förberedning. Man borde dels setttill att det finns lärare, dels gjort den omställningsom behövs för att få nya typer av undervisningsme-toder och organisationer som passar den här nyagruppen av studerande.Man skulle också ha behövt en bättre analys avhur den framtida arbetsmarknaden ser ut. Jag tror inteatt man bara kan hänvisa till att ingen vet. Skälet tillatt ingen vet är delvis att man faktiskt inte har lagtmanken till för att försöka ta reda på saker och ting.Bra beskrivningar av åldersavgångar inom olika sek-torer som , vården, transportsektorn osv.skulle kunna vara till hjälp. Dessutom bör regeringenkunna styra litet av den framtida arbetsmarknaden.Man har naturligtvis visioner om vilka de stora ar-betssatsningarna kommer att vara i framtiden.Jag tycker alltså att det är litet för lättvindigt attvifta bort problemet och säga att det löser sig. Detförvånar mig också att Socialdemokraterna inte ibörjan av mandatperioden visste om att man så rela-tivt snart skulle göra en så stor satsning. Då skulleman ha haft tid att förbereda sig. I varje fall bordeman kunnat observera babyboomen. Den borde hagått att prognosticera.Anf. 205 ()replik:Herr talman! Ett av de första områdena vi diskute-rade i utskottet och i den socialdemokratiska utskotts-gruppen var just lärarutbildningen. Utskottet har juockså landat i ett initiativ till en översyn av en nylärarutbildning. Den gäller samtliga stadier.Jag vill inte på något vis påstå att jag inte bryr migom kompetensen hos lärarna - tvärtom. Som jag sadei mitt anförande är den faktiskt grunden för hur ele-vernas framtid kommer att se ut. Därför vill jag hatron på att man på högskolan själv skall kunna hakompetensen att titta efter och se om man har de lära-re man vill ha. Det är ingen självklarhet att man ärden bästa bara för att man har en kvalita-tivt hög kompetens. Man kan se exempel från degamla universiteten på att det inte alltid är där som debästa föreläsningarna förekommer. De kan lika gärnaförekomma ute på de högskolor där det t.ex. finnsfärre professorer än på universiteten.Jag tycker att vi har varit medvetna omden babyboom som tog upp. Det harheller inte rått någon brist på lärare. Om vi tittar till-baka ett eller ser vi att det varit många flersökande till de lärarplatser som finns än vad det harbehövts lärare. De signaler vi har fått de sista dagarnagäller bara i storstadsområdena. Vi har inte fått såda-na signaler från landsorten. Det är därför departemen-tet avser att nu genast titta efter hur det verkliga be-hovet ser ut. Det stämmer nämligen inte med de tidi-gare signalerna.Anf. 206 () replik:Herr talman! är man åtmins-tone litet orolig. Enligt prognosen råder det brist på1 000 lärare i grundskolan.Ingegerd sitter ju inte i regeringen,utan i utbildningsutskottet som har tagit detta utmärk-ta initiativ att föreslå en utredning om lärarutbildning-en. Det får väl ändå tas som ett tecken på en brist attregeringen inte tagit detta initiativ något tidigare. har som sagt var handlat rätt -ingen klagan på Socialdemokraterna eller något annatparti i det avseendet. Där var vi eniga. Men det är litetanmärkningsvärt att man inte heller nu i vårproposi-tionen ser en ordentlig ekonomisk satsning på lärar-utbildningen. Det finns inte en krona satsad för attsätta i gång lärarutbildningen. Åtminstone det kundeman ha väntat sig nu när behovet faktiskt syns - anvi-sade och öronmärkta medel till lärarhögskolorna föratt intensifiera lärarutbildningen.Anf. 207 ():Herr talman! kan nu göra en rekordsats-ning på mer utbildning. Äntligen har vi råd med merpengar till skolan.Det är möjligt tack vare saneringen av statens af-färer. och regeringen har lyckats fåordning på statsfinanserna långt snabbare och merkraftfullt än vad många över huvud taget vågatdrömma om.Många har talat om att äntligen kommer depengarna. Det tycker jag är bra. Men jag måste juockså litet försynt få påpeka att det i den här kamma-ren bara är och Socialdemokraterna somi praktisk handling gjort detta möjligt. Jag får dess-utom påpeka att det här är ett arbete som har pågåttsedan 1993. är det enda parti som harorkat utföra arbetet hela vägen. Det har också lett tillatt vi nu faktiskt kan satsa mer pengar på skolan.Sverige behöver en andra utbildningsrevolution.Det instämmer jag i, och jag vill se gå ispetsen för det. Det är nämligen den väg som är möj-lig att gå för om landet skall lyftas ur denstora arbetslösheten. åstadkommer vi mer än200 000 utbildningsplatser . Det är ettoerhört kvantitativt språng, men vi måste också se tillatt det blir ett stort kvalitetssprång. Det är därför vit.ex. satsar på att inte bara bygga ut nya utbildnings-platser vid de nya högskolorna utan också ser till attdet blir forskningspengar där. Det skall finnas ettsamband mellan forskning och utbildning. Det ärdärför också har medverkat till merpengar i vårbudgeten för kvalitetssatsningar.De principer står för är decentralise-ring, valfrihet och mångfald, gedigen kunskap ochkvalitet.