prot · GL0946 · 1997-12-12 00:00:00 — Då kan man träffa företagsledare som berättar omsina intressanta företag. Då kan det låta ungefär så härnär företagsledare berättar: Här i vår väldigt kun-skapsintensiva produktion arbetar vi med så väldigtkomplexa processer att det är svårt för en enskildanställd att ha all den kompetens som krävs. Därförmåste vi organisera arbetet på vår arbetsplats i teamdär vi sammanför olika kompetenser som klarar av dehär komplexa processerna i vår kunskapsintensivaproduktion. Det är en ganska vanlig utveckling i storadelar svenskt näringsliv, och det är en bra utveckling.Men det är klart att som skolminister tänker mandå ibland: Vad är mer kunskapsintensiv produktion,och vad är mer komplexa processer, än att arbeta medbarns och ungdomars lärande och utveckling? Ändåär det fortfarande så att det finns alldeles för mycketav ensamarbete i skolan, och det finns för litet av ettgemensamt arbete där vi sammanför olika kompeten-ser i mötet mellan barnomsorg och skola.Det är det vi vill ge förutsättningar för med de lag-förslag som ligger framme i . Vi vill geförutsättningar för ett bra arbete i arbetslag medgrundskolelärare, förskollärare, fritidspedagoger,barnskötare, speciallärare och andra personalkatego-rier som gemensamt kan besitta kompetenserna för attskapa en barnmogen verksamhet. En sådan verksam-het måste ta hänsyn till varje barns individuella förut-sättningar och ge varje barn möjlighet att utvecklasmaximalt utifrån sina förutsättningar.Det är viktigt att man lär av varandra. Men det ärockså viktigt att ta sin utgångspunkt i de olika erfa-renheterna för att tillsammans skapa något nytt. Det ärpå det viset som kvaliteten kan höjas.Det är ett spännande arbete som är på gång lokalt,och som vi nu kan understödja med de förslag tillbeslut som skall ta ställning. Det är roligtatt så många partier har kunnat samlas kring grundsy-nen om att stödja den verksamhet som pågår lokalt iperspektivet av en tioårig sammanhållen helhet. Cen-terpartiet, , och Kristdemo-kraterna ställer klart upp på en sådan gemensam ut-vecklingslinje, dock med några variationer inom den.Det är tråkigt att se att så tydligt skiljerut sig.Jag skall svara på några av de frågor som harställts i debatten. frågade om skyldighe-ten för lärare att rapportera om de upptäcker att detförekommer mobbning. Min syn är att lärare skall haen skyldighet att rapportera om man upptäcker att detförekommer mobbning. Jag kan inte se att man påannat sätt kan arbeta med att aktivt motverka allaformer av kränkande behandling. Jag menar att detmåste innebära skyldighet att ingripa, skyldighet attrapportera, skyldighet att förebygga, skyldighet attfölja upp. Det finns många olika moment som måsteingå i att aktivt motverka kränkande behandling. Nå-got annat kan jag inte tänka mig.Jag menar också att den här specificeringen avvilka åtgärder varje enskild lärare skall vara skyldigatt vidta bör framgå av den handlingsplan som rektornär ansvarig för att ta fram. Rektorn skall utarbetarutiner för hur skolpersonalen skall hantera mobb-ning, och där menar jag att den här typen av frågorbör behandlas. Jag har svårt att tänka mig att man kanta fram sådana rutiner för hur man aktivt skall mot-verka alla former av kränkande behandling utan att tain rapporteringsskyldighet när sådant upptäcks.Jag har också några kommentarer till . Jag tycker att det är intressant att höra attOla Ström så tydligt visar att han förstår att elever harväldigt olika behov och att de elever som är i behovav särskilt stöd nu också behöver extra resurser. Jagbeklagar att inte orkat vara med, ellervelat vara med, i det viktiga arbete som regeringenoch har bedrivit för att möjliggöra deextra resurser till kommunerna som särskilt skallgå till elever i behov av särskilt stöd.Men jag är väldigt glad att ändå anslu-ter sig till synen att elever måste få kosta olika mycketför att man skall kunna ge dem en likvärdig utbild-ning. Där går det alltså en skiljelinje, som gör Mode-raterna ensamma på den ena kanten när det gällerresurstilldelningen till skolan.Jag delar oro för effekternaav mycket höga avgifter i barnomsorgen och effekter-na av en extrem tidsstyrning av avgifterna i barnom-sorgen. vill jag hellre se att barnomsorgen ochförskolan skall erbjudas barn på premisser som liknarskolans, dvs. från barnens behov och inte i första handfrån föräldrarnas behov av omsorg. Men det är ocksåen kostnadskrävande reform, som det inte är möjligtatt driva förrän det finns möjligheter att fullt ut finan-siera den. Jag är inte beredd att lägga fram förslagsom gör att kvaliteten i verksamheten måste urholkas.Som själv säger är orsaken tillatt många avgifter har höjts förmodligen att kommu-nerna har haft dålig ekonomi. Då bör vi i första handåtgärda detta, och det är också det vi håller på attgöra.Avslutningsvis, herr talman, har jag några kom-mentarer till . Jag skulle vilja fråga Mo-deraterna och hur hon serpå kvalitetsutvecklingen i skolan. I Moderaternasprogram Land för hoppfulla skrev man att det störstahindret för utvecklingen i skolan är lärarutbildningenoch kravet på behörighet. Har ni den synen? Är det såatt kravet på behöriga lärare är ett av de största hind-ren för utveckling av skolan? Är det inte så att lärarnai stället är nyckelpersonerna för att utveckla och kvali-tetssäkra skolan?Hur ser ni på den nationella skolpengen? Vadkommer den egentligen att ge för belopp per elev?Hur många miljarder skall överföras från kommuner-na till staten och för att därifrån distribue-ras ut till de olika eleverna? Hur mycket pengarkommer varje elev att få av denna nationella skol-peng? Kommer det att räcka för att täcka kostnadernaför utbildningen? Och om det inte räcker, vem skalldå betala? Skall det betalas genom avgifter, som för-äldrarna betalar? Hur skall det glappet finansieras omskolpengen, som föreslår, inte räcker tilli alla delar av landet eller för alla elever? Min syn äratt elever kostar olika mycket, och det kostar olikamycket att bedriva skola i olika delar av landet.Anf. 24 () replik:Herr talman! Låt mig först ta upp det som skol-ministern inledde med när det gäller förskoleklasser.Jag delar mycket av synen på samverkan mellan barn-omsorg och skola. Men det finns en viktig skillnad: vihar skolplikt, men vi har gudskelov inte barnom-sorgsplikt. Jag förstår mycket väl att man behöverintegrera verksamheter och pedagogik, men se hur detser ut i skolan . Man får börja skolan somsexåring. I en klass kan det vara väldigt blandat. Bar-net har antingen gått förberedande som femåring,kommer direkt som sexåring eller börjar som sjuåringoch har eller har inte haft förberedande verksamhet.Detta ställer enorma krav på skolan att möta indivi-dens, elevens, behov när den kommer.Vi tycker att det är bra att skolan väljer att anpassasig efter eleven. Det är så vi vill att det skall vara. Detär därför som det känns så konstigt att göra en mellan-form och formalisera förskoleklasser. Varför inte göraskolstart ?Jag är ledsen att skolministern tydligen inte hördevad jag sade inledningsvis i mitt anförande för en ochen halv timme sedan om hur viktigt det är med indivi-duell anpassning och möjlighet till flexibilitet. Detinnebär att en sexåring som inte är mogen för det intebörjar skolan.Det är tråkigt att skolministern pekar ut att detfinns en skiljelinje, när det egentligen är så pass litetsom skiljer oss.En nationell skolpeng skall främst garantera val-frihet och likvärdighet. Jag tror att kommunerna,liksom , har kompetens att avgöra vilka behovsom de egna eleverna har och också tar det ansvaret.Tyvärr är det inte så mellan kommuner, inte ensinom kommunerna.Anf. 25 Statsrådet ():Herr talman! Problemet för är att hon säger många fina saker, som att sko-lan skall anpassa sig efter elevernas olika behov ochatt det är bra med samverkan mellan barnomsorg ochskola. Men sanningen är den att om man skall förenadet med en nationell skolpeng, som fördelas lika perelev, undergräver det ju möjligheten att ge en utbild-ning som är anpassad efter elevernas och individernasolika behov. Det försvårar också en integration mellanbarnomsorg och skola om barnomsorg och skola skallfinansieras ur olika påsar och på olika sätt. Då blir detomedelbart mycket svårare att nå det som talar om. Det är därför som hon blirsvaret skyldig i de här delarna.Det är en väsentlig skillnad om man avser att sän-ka skolstartåldern till med bibehållande avnioårig skolplikt eller om man vill göra det som ettsteg i att införa en tioårig grundskola, som därmedockså måste förändra sitt innehåll jämfört med dagensgrundskola, där förskolepedagogiken också måste gesen plats. Det är en väsentlig skillnad däremellan.Om man står på den linje som står påär man ute efter att ta ifrån många barn möjlig-het. Man säger att de skall klara sig med mindreoch tänker sig att det kanske ändå skall ge sammaresultat. Jag tror inte att det gör det. Det går inte attspeeda upp barns lärande och utveckling på det sättsom tycks tro i sin föreställningsvärld.Jag väntar fortfarande på svaret på frågan: Hur sermoderaterna på kvalitetssäkring och kvalitetsutveck-ling i skolan? Vilken roll har lärarna i detta? Är deviktiga för kvalitet i skolan? Om de är det, varförkrävs det då inte att de skall ha genomgått en lärar-utbildning och vara behöriga för att få arbeta somlärare?Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag är ledsen att repliktiden är såkort som så att man inte hinner svara påalla frågor. Men låt mig först ställa en fråga.Jag är fundersam över skolministern. Jag troddeatt socialdemokraterna skulle vara mera oroliga för attlikvärdigheten inte är så stor i skolorna mellan kom-munerna. Skolan har ju möjlighet att via kommunenanpassa resurser till dem som behöver dem. Vi tror atten nationell skolpeng är en grundplåt för att kunnagarantera likvärdigheten.När det gällde att det skulle bli mindre iskolan hade skolministern uppenbarligen inte hellernu lyssnat. När vi pratar om flexibilitet handlar detockså om möjligheten att gå längre. Det handlarom individen.Nu skall jag svara på frågan om kvalitetsutveck-lingen i skolan och krav på behörighet. Det är klart attvi skall ha behöriga lärare. Men skolministern vetsjälv vilken brist på lärare det är och snartkommer att bli. Det är därför vi säger att det måsteställas krav på kvalitet i skolan. Det är inte såintressant att bli lärare. Finns det då möjligheter attöka intresset för lärarutbildningen på andra sätt ochhitta andra ingångar? Det är därför som vi pratar omlärarcertifikat. Kan man hitta andra sätt att få brakompetens i skolan som ger elever det som de behö-ver för att nå sina kunskaper i de olika ämnena? Mankanske inte bara skall stirra sig blind på behörighet,just genom att lärare skall ha gått i en viss typ avskola, utan jag tror att det finns mycket mer erfaren-het. Tror inte skolministern det också?Anf. 27 Statsrådet ():Herr talman! svarar intepå frågan. Det är naturligtvis så att fler människorbehöver lockas att bli lärare och att läraryrket måsteges ett större värde i vårt samhälle. Men jag tvivlar påatt man når det genom uttalanden om att det är kravetpå behöriga lärare som är det största hindret för ut-veckling av skolan. Hur stimulerar ni det intresset omlärare får höra just att detta att de är behöriga är etthinder för skolans utveckling? Vem blir med de utta-landena uppmuntrad att söka sig till lärarutbildning-en?Jag tror att det behövs fler sätt att stimulera nyagrupper och fler människor att söka sig till lärarut-bildningarna. Vi behöver kanske fler ingångar i lä-rarutbildningarna, men det är någonting helt annat änvad talar om i Land för hoppfulla.När det gäller den nationella skolpengen säger nuCatharina att kommunerna kan läggatill pengar för elever som är i behov av särskilt stödeller som på andra sätt är dyrare. Då är min fråga: Hurmycket pengar skall dra in från kommu-nerna? Är det 50, 60 eller 70 miljarder? Hur skall dedras in? Skall de dras in lika från varje kommun?Eller skall kommuner som har dyrare skolkostnader,t.ex. därför att det bor många invandrare där, betala inmindre till staten innan den betalar ut den nationellaskolpengen eftersom de nu skall lägga till pengarovanpå för dessa elever? Skall kommuner som finns iextrem glesbygd och därför har dyrare skolkostnaderinte heller betala in lika mycket till staten innan statenbetalar ut den nationella skolpengen lika per elev? Jagvill fråga om det här verkligen är ett brasystem.Anf. 28 () replik:Herr talman! beklagade att Folk-partiet inte var med och Socialdemokraterna idet s.k. saneringsarbetet. Det kanske ändå hör tillsaken att vi minsann också hade en stark budget,kanske ännu starkare än regeringen. Men jag är intesärskilt imponerad av det saneringsarbetet. Att höjaskatter är ju inte särskilt svårt. Det svåra är ju attprioritera, att få det att gå ihop. Att låta folk betalamer genom att höja skatter är ju inte något särskiltimponerande sätt att sanera budgeten.Jag skulle med lätthet kunna skrapa ihop 30 mil-jarder till kommunerna. Det skulle man nämligenkunna göra om man förbjöd kommunala bolag ochfick förbättrad konkurrens i upphandlingen. Dessabåda storheter motsvarar tillsammans ungefär 30miljarder, och dem låter vi bara rinna i väg. De peng-arna skulle kunna gå direkt till de viktiga områdena ikommunerna - skola, omsorg och annat.Många socialdemokrater har ju sagt att de priorite-rar skolan. Det tycker inte jag att man gör när man utei kommunerna pumpar in pengar i förlustbolag eller ärdålig på att upphandla i konkurrens. Då blir min mot-fråga: Är beredd att tillsammans medsina kolleger i regeringen föreslå det som jag nu talatom, så att vi snabbt kan få nya, friska, riktiga pengar ikommunerna att använda till skolan?Anf. 29 Statsrådet ():Herr talman! Jag sade i mitt anförande att jagtycker att det är trevligt att och sig till den syn som det harvarit mycket stor enighet om här i kammaren. Deninnebär att man inser att elever, för att få en likvärdigskolgång, har behov av olika sorters skolgång ocholika typer av stöd och därför måste få kosta olikamycket. Jag tycker att det är bra att tydligtfinns med i den gemenskapen.Min tveksamhet till gäller något annat.Det räcker inte med att bara säga bra saker eller varamed och fördela de resurser som finns. Det handlarockså om att kunna föra en politik som skapar resur-ser och som innebär hushållning med resurser. I dengrenen har tyvärr varit duktigare på attspela från läktaren. När man själv hade ansvaret iFinansdepartementet var resultatet inte särskilt lysan-de.Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag fick naturligtvis inget svar. Detär mycket lätt att tala om att man prioriterar en verk-samhet, men ordet prioritering innebär ju att manväljer någonting före någonting annat. Min kritik påden punkten mot Socialdemokraterna är att man ikommunerna sysslar med mycket som kommuner inteborde syssla med - låt vara att det inte riktigt hör tilldet här ämnet. Indirekt innebär det att man dränerarskolan och vård och omsorg på viktiga resurser. Dethandlar om att man i kommunerna pumpar in pengar iförlustbolag, och det handlar om att man är dålig påatt upphandla i konkurrens, m.m.Ylva faller här på eget grepp. Rege-ringen har ju varit minst sagt usel på att skapa nyaresurser. Det är färre som har jobb i änsom hade det när regeringen tillträdde 1994. Att ar-betslösheten sjunker beror ju på andra saker - utbild-ning och arbetsmarknadsåtgärder. Men det är faktisktfärre som är i arbete, och det är den främsta anled-ningen till att vi har den resursbrist som vi har iskolan. Fler riktiga jobb, bättre konkurrens och kon-centration på de viktiga uppgifterna i kommunerna istället för att syssla med en massa annat skulle varaden viktigaste insatsen för skolan och innebära detviktigaste resurstillskottet till den.Anf. 31 Statsrådet ():Herr talman! Nej, , det som gör att sko-lan har för litet resurser är inte det faktum att tillväx-ten i visserligen är stark men kanskekunde vara ännu starkare eller det faktum att det fak-tiskt skapas nya jobb men i en takt som borde varamycket högre. Nej, det beror på att vi under flera årstid hade en katastrofal negativ utveckling av svenskekonomi. Det var inte bara den förra regeringens fel -det skall jag inte säga; det fanns många faktorer idetta. Men det var också ett ansvar för den tidigareregeringen.Det är detta som har lett till att vi har den situationsom vi har, där det fattas resurser i många sko-lor. När skolan tilldelades som mest resurser, 1992,var var tredje krona som spenderades i skolan lånad.Den situationen skall vi aldrig mer behöva hamna i.Den skulden betalar vi fortfarande på, och den har vihöga ränteutgifter för. Det begränsar möjligheterna attge mer resurser till skolan.När man talar om prioritering är det viktigt också vågar ta ansvaret och de ibland obekvämabesluten att se till att det blir en sådan prioritering ochatt man kan föra en ekonomisk politik som gör detmöjligt att sätta kraft bakom sina ord.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag tycker inte att jag fick ett heltsvar på frågan varför man inte i skollagen också tarmed rapporteringsskyldigheten när det gäller mobb-ningen. Skälet till att vi vill att den skall vara med äratt vi, utöver den övergripande paragrafen om attaktivt motverka, vill få tydliga instrument i skollagenatt sätta i gång arbetet.Tidningen visade attSkolverket har gjort en rapport där det sägs att sko-lorna tar lätt på mobbningen. Det framgår av den attfå skolor har lagt ned tid på att se över mobbningensomfattning och att mobbning ofta uppfattas som ettrelativt litet problem.Herr talman! Vi uppfattar mobbning som ett stortproblem. 100 000 barn känner att de blir utsatta förkränkande behandling i skolan. Man måste finna såstarka redskap som möjligt för att lösa det problemet.Därför vill vi ha in även denna del i lagstiftningen.Anf. 33 Statsrådet ():Herr talman! Formuleringen som är föreslageni lagstiftningen är att alla som arbetar i skolan ärskyldiga att aktivt motverka alla former av kränkandebehandling. Man kan naturligtvis också i skollagenräkna upp vad som inbegrips i begreppet "aktivt mot-verka". Jag menar att rapporteringsskyldigheten inbe-grips i det uttrycket. Jag menar också att skyldighetatt ingripa inbegrips i det uttrycket, liksom skyldighetatt förebygga och att följa upp. Man skulle alltså istället kunna formulera det så, att alla som arbetar iskolan är skyldiga att förebygga, ingripa, rapportera,följa upp och kanske ytterligare några verb som kaninbegripas i den samlade beteckningen "att aktivtmotverka". Jag tycker inte att det är en bra ordning attha den typen av detaljreglering i lagen. Den bör sna-rare göras i de särskilda planer för rutinerna för atthantera mobbningsfrågor som skall finnas på varjeskola och som rektorn nu blir ansvarig för.Jag räknar med att syftet med yr-kande kommer att tillgodoses och att det på alla sko-lor kommer att finnas klart angett att alla som arbetari skolan är skyldiga att rapportera när man uppdagaratt mobbning förekommer. Men man är inte baraskyldig att rapportera - man är också skyldig att vidtaandra åtgärder som att ingripa, förebygga och följaupp.Anf. 34 () replik:Herr talman! Det är bra att sägeratt rapporteringsskyldigheten men också skyldighetenatt ingripa osv. skulle ha kunnat stå i skollagen. Dåkunde man ju också ha skrivit in dem.Det är också intressant vilken uppföljningen avdenna lagförändring blir, tycker jag. Det är viktigt attverkligen följa upp den och se hur det här utvecklas,så att vi verkligen får ned de fruktansvärda siffror somgäller den otrygghet som barn känner i skolan. Jagtror att kan man lösa problemen med mobbning skulleman också kunna lösa många andra saker i skolan.Tryggheten skulle underlätta att lära sig saker, osv.Jag tror att det är en väldigt viktig fråga, som det integår att ta lätt på, som i sin rapport antyderatt en del skolor gör.Anf. 35 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan försäkra att jagtar frågan om mobbning i skolan på största allvar ochatt jag själv, regeringen och myndigheten kommer att följa vad som sker och vara bereddaatt återkomma med andra förslag till åtgärder om detvisar sig nödvändigt. Vi kan aldrig acceptera att barngår till skolan otrygga eller utsätts för mobbning. Vikan heller inte acceptera att skolans värdegrund inteomsätts i praktik utan i stället blir någonting som barastår i portalparagrafer och läroplaner. Det är heltoacceptabelt.Anf. 36 () re-plik:Herr talman! Till skolministern skulle jag vilja sä-ga att jag blev skolmogen när jag i andra klass mötteen lärarinna som såg mig, och som gjorde att detosynliga barnet blev synligt.Jag är glad över att skolministern delar min oroöver barnomsorgsavgifterna. Skillnaderna är nu såstora att vi med fog kan fråga oss hur mycket avgif-terna kan tillåtas att variera utan att vi kommer ikonflikt med kravet på lika tillgång till barnomsorgoavsett i vilken kommun man bor.Det känns också bra att skolministern så klartmarkerade att det är barnets behov som skall varastyrande.Jag är medveten om kommunernas dåliga ekono-mi, men jag skulle ändå vilja koppla det anförande jaghöll till min fråga. Vi vet också att barnkullarna iförskoleåldern kommer att minska ganska drastisktunder . Jag har någonstans läst - jagkan inte säga att jag har hunnit verifiera denna uppgift- att det kan bli möjligt att spara mellan 3 och 5 mil-jarder totalt på barnomsorgen. En del av de pengarnaär naturligtvis statliga bidrag.Jag vill fråga skolministern om hon är beredd attverka för att den statliga delen av pengarna får stannakvar i systemet, så att de barngrupper som är mestutsatta - jag exemplifierade med barn till arbetslösaoch invandrarbarn i mitt anförande - kan få ökadtillgång till barnomsorg.Anf. 37 Statsrådet ():Herr talman! De statsbidrag som tilldelas kommu-nerna är inte öronmärkta för olika verksamheter. Debygger på ett antal olika nycklar som grundar sig påsituationen i kommunen och de behov som finns där.När behoven av barnomsorg minskar ökar kostna-derna i , eftersom fler barn går in i grund-skolan. Där behövs undervisning, och kanske ocksåsärskilda insatser.Det är självfallet inte fråga om några minskningari statsbidragen till kommunerna. Tvärtom föreslårregeringen - har redan ställt sig bakomdetta i flera avseenden - en successiv ökning av re-surserna till kommunerna under de kommande årenför att möjliggöra kvalitetshöjning bl.a. i barnomsor-gen. Det är inte på något vis tal om att minska resur-serna.Med de förslag som nu skall ta ställningtill underlättar vi ytterligare för kommunerna att an-vända resurserna på ett effektivt sätt. Samverkan ochintegrationen mellan barnomsorg och skola ökar.Anf. 38 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att det skulle vara sköntom man kunde markera att det inte är frågan om någrakostnadsminskningar.Åtgärderna skall vidtas när barnet kommer till för-skolan. Det är oerhört viktigt att vi redan från börjanhöjer den generella kvaliteten. Det gäller inte bara förde utsatta barnen. Det behövs också ökad personaltät-het och minskat antal barn i grupperna. Vi behöveröka utrymmet för den pedagogiska verksamheten, därvi tar vara på barnens resurser och kan göra komplet-teringar för de barn som har de största behoven.Barnomsorgen får inte vara en fråga om förvaring,utan det skall vara en fråga om pedagogiskt arbete,växt och utveckling.Anf. 39 Statsrådet ():Herr talman! Som jag sade kan jag garantera att det inte bli några minskningar avstatsbidragen till kommunerna. Däremot hoppas jagatt kommunerna använder sina resurser på ett bra sätt.Om antalet barn i barnomsorgen minskar och antaletbarn i ökar bör resurser rimligen förasöver från barnomsorgen till . Det är ocksåvad man gör ute i kommunerna.De problem som pekar påser jag också allvarligt på. De visar på behovet avresurser för kommunerna, så att de kan satsa på detsom inte går i repris. Barndom går inte i repris. Barnsbehov finns här och , och de går inte att skjuta påframtiden. Därför är det nödvändigt att barnen priori-teras när det nu finns möjlighet att satsa nya resurser ikommunerna. Barn, gamla och sjuka har behov somvi inte kan skjuta .