prot · GL0929 · 1997-11-18 00:00:00 — Det som sker i är mycketupprörande, och jag delar den frustration som ni kän-ner över att vi inte kan göra mer åt detta. Den frustra-tionen känner vi alla. Men man kan av den anledning-en inte säga att det ändå måste vara en sak för densvenska regeringen att veta hur skuldbördan skallfördelas, när det inte är någon som kan säga vem detär som står för de olika dåden. Vi vet ju faktiskt intedet, och jag har sagt i mitt svar att det är en oklarsituation. Kan bevisa det ena eller detandra så är det väl bra om det kommer fram, men jagkan det inte.Vad utomstående stater kan göra när en regeringinte vill ha omvärldens hjälp är ju inte mycket, därföratt utomstående stater kan ju inte gripa in hur somhelst i ett annat lands inre angelägenheter. Det går attgöra det via . som allvåldsanvändning har skett i har vi naturligt-vis diskuterat frågan med kolleger i säkerhetsrådet.Men det är bara att konstatera att det inte är någonrealistisk framkomstväg, eftersom det är så många avrådets medlemmar som absolut motsätter sig att frå-gan ens tas upp där. Det var väl också därför general-sekreteraren tog ett eget initiativ i frågan. Han uttryck-te sig inte särskilt starkt, tycker jag, men det kom attuppfattas som väldigt starkt i . Jag tror alltsåinte att säkerhetsrådet är en framkomlig väg, dessvär-re.Låt mig också säga att jag har redogjort för en delav den algeriska regeringens ståndpunkter. När jaggör det är det för att upplysa om hur de anser det vara.Därmed inte sagt att jag står bakom alla deras stånd-punkter, men jag tycker att de bör föras fram i debat-ten.EU kan göra en del i dialogen med ochgenom det handelsavtal som man håller på att för-handla fram, och MR-klausuler finns i alla sådanaavtal. Det allra viktigaste vi kan göra, återigen, är attåstadkomma en kraftsamling nationellt mot våldet ochterrorn i - ett tydligt uttalande om dialogensbetydelse när det gäller att söka sanningen. Eftersomjag är så övertygad om att det, med alla de blocke-ringar som finns, är nationellt i som proble-met måste lösas, så är det just den här förväntan påden algeriska regeringen och på alla andra politiskaparter som vi skall ha.Anf. 10 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Det är klart att det är en besvikelse atthöra att detta inte är någonting att ta upp i säkerhets-rådet därför att det är en död fråga, eftersom det är såolika syn på den i säkerhetsrådet. Man tycker att dethär vore den mest naturliga fråga att ta upp i ett så-dant sammanhang, då människor i ett av medlemslän-derna lider på det sätt som de gör. Jag får väl accepte-ra detta, även om jag har litet svårt att göra det. Jagförstår att även utrikesministern är besviken över attdet inte går att föra upp frågan den vägen.Utrikesministern har ytterligare en chans att sä-ga någonting om detta med skuldbördan. Var detegentligen rätt att förbjuda FIS att fullfölja valet1992? Hade det inte varit ett annat läge , för-hoppningsvis, om man hade följt den demokratiskaprocessen fullt ut? Jag tror nämligen att det hade varitbättre. Det hade inte varit en enkel situation, men jagtror ändå att det som händer är värre än det somhade blivit utgången om den demokratiska processenhade fått fortsätta.Jag återgår återigen till detta med sanktioner. Jagtror att det i slutändan måste finnas några signaler förnågon form av bojkott av algeriska produkter, t.ex.olja, gas eller vad det nu kan vara för något, för att deskall förstå att världen utanför menar allvar. I annatfall kommer dagar, veckor och år att rulla på utan attvi kommer att få se någon förändring. Jag tror tyvärratt det är så.Slutligen vill jag bara säga att jag har blivit kon-taktad av många svenska medborgare som är förtviv-lade över situationen i . Jag tror att utrikes-ministern har många med sig när hon nu skall fortsättaatt försöka öppna en dialog med de algeriska företrä-darna.Anf. 11 ():Fru talman! Det är naturligtvis omöjligt att uttalasig om skuldfördelningen, dvs. vem som är ansvarigför de olika dåden. Det är kanske huvudskälet till attkraven nu reses i och, senast för en veckasedan, i samt nu också i riksdag, lik-som säkert på många andra håll, på att få en interna-tionalisering och en somkan klarlägga vad som äger rum. Det kommer inte attkunna klarlägga allting, men det kommer att kunnavisa på vad som sker.Bakom den terrorvåg som vi har haft de senastefem åren ligger fortfarande det faktum att militärengjorde en statskupp, annullerade valen i januari 1992och förbjöd det parti som höll på att vinna de valenenligt de regler som gällde vid den tidpunkten.Att detta är bekymmersamt är helt klart. Jag harhär en helsidesartikel från den ansedda franska tid-ningen Le Monde. Tidningens Algerietkorrespondentredogör i artikeln för den massaker som ägde rum iBentalha , där ett parhundra människor - civila, försvarslösa, åldringar,kvinnor och barn, som utrikesministern tar upp -massakrerades. från denna stadligger den algeriska armén placerad. Den kontaktadesav människor som lyckades ta sig dit och påpeka vadsom hände. Det blev ingen reaktion. Några av demsom försökte väcka uppmärksamhet blev misshandla-de. Är det så konstigt att frågan om det finns ett sam-band uppstår? Är det så konstigt att frågan uppstår omvem som har intresse av att det fortsätter att framståsom en fundamentalistisk islamistiskt ensidig terror-våg som regimen måste ta itu med, med tanke på denskräck som finns i omvärlden inför islamsk fundamen-talism?Anf. 12 Utrikesminister ():Fru talman! Det kan i sådana här situationer varaväldigt svårt att acceptera realpolitiken och vad somgår och inte går att göra exempelvis i säkerhetsrådet.Jag förstår det väldigt väl. Det handlar om svåra mo-raliska frågor. Var det rätt eller fel att förbjuda FIS?Det kan vi ha en ny interpellationsdebatt om. Det ären väldigt svår fråga. Så här i efterhand finns det noganledning att ha en mängd dubier om den relativatystnad som rådde i omvärlden vid det tillfället.Vi känner frustration och undrar om vi ingentingkan göra. Jag tycker ändå att vi kan göra en del. Vikan verka för dialog och nationell samling mot våldet.Det är väldigt viktigt att vi gör det. Om en sådankraftsamling sker kan man räkna med internationelltstöd. Förhoppningsvis skulle en sådan kraftsamling tahjälp och stöd av det internationella samfundet inklu-sive FN, EU, internationella organisationer osv. Detär det jag hoppas på. Jag tycker att en ständig påver-kan för att det skall bli verklighet är viktigt.Under tiden är det väsentligt - det är det andra viskall göra - att man stöder det civila samhället, dvs.journalister, vetenskapsmän och organisationer. Deskall som säger naturligtvis ocksåkunna ha möten i . Jag skall ta med mig detLennart Rohdin sade om eventuella svårigheter att tasig hit.Sedan måste vi arbeta med ekonomisk och socialutveckling. Det är ändå på det viset man undanröjergrogrunden för den typ av vansinnesdåd som vi ser iAlgeriet . Detta arbete tror och hoppas jag ändåskall kunna komma i gång, så att vi kan se en föränd-ring. Det som pågår i är alldeles förfärligt.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1997/98:60 om med-lingsverksamhet för unga lagöverträdareAnf. 13 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att tydliggöra vem som skall få ansvaret för denrikstäckande försöksverksamheten med medling, omjag avser att verka för att entydig information om vadmedling innebär tas fram, om jag avser att verka föratt riktlinjer utarbetas om hur frivillighet respektivetvång iakttas i medlingsverksamheten samt juridiskaaspekter på denna, om jag avser att informera berördainstanser samt om jag avser att offentliggöra hur stortanslaget är till medlingsprojekt.Kia hänför sig till det tillkännagivan-de som gjordes av om attregeringen bör inleda en samordnad rikstäck-ande försöksverksamhet med medling.Frågan om medling har varitföremål för mångas intresse. Riksåklagaren fick imars 1994 den dåvarande regeringens uppdrag attkartlägga erfarenheterna av befintliga medlingsprojektoch att utarbeta en eller flera modeller för hur med-lingsverksamhet för unga lagöverträdare skulle kunnabedrivas. Resultatet av detta uppdrag redovisades tillregeringen i en rapport . Rapporteninnehåller, förutom en beskrivning av bedrivna med-lingsprojekt, ett förslag till modell för medling. Riks-åklagaren menade emellertid att medlingsverksamhe-ten bör få utvecklas ytterligare innan statsmakternalägger fast formerna för en enhetlig medlingsverk-samhet. En särskild fråga är enligt Riksåklagaren ommedling är förenligt med en av de grundläggandeprinciperna för straffrättskipning, nämligen att rätts-väsendet ensamt ansvarar för de sanktioner som följerpå brott. Riksåklagaren föreslog därför att regeringenskulle ta initiativ till en vetenskaplig utvärdering avden bedrivna verksamheten, och vidare att regeringenskulle ge ett uppdrag åt arbete om en samordnad och rikstäckandefortsatt försöksverksamhet. Något närmare underlagför hur en sådan försöksverksamhet skulle genomfö-ras lämnades dock inte.På flera orter i landet pågår medlingsverksamhet.Dessa projekt har vuxit fram spontant och utan styr-ning. De olika verksamheterna bedrivs i olika organi-sationer och delvis med varierande målsättning. Med-ling bedrivs exempelvis av polisen, ,brottsofferjourer och i frivilligorganisationer. Det haräven tagits privata initiativ till medling. Som en kon-sekvens härav kan begreppet medling ha olika inne-börd beroende på i vilken form verksamheten bedrivs.Innan man inleder en försöksverksamhet måsteman först ställa sig vissa frågor. Hur skall försöks-verksamheten vara utformad? Vilken målsättningskall försöksverksamheten ha? Skall medling primärtutgöra ett alternativ till den traditionella lagföringeneller ett komplement? Vilken typ av medling skallomfattas av försöksverksamheten? I vilka organisa-tioner skall medlingsprojekten bedrivas? Utskottet harinte i sitt betänkande närmare redovisat sin uppfatt-ning i dessa frågor.Enligt min bedömning finns det inte tillräck-ligt med beredningsunderlag för att kunna dra slutsat-sen att viss medlingsverksamhet är bättre än annaneller att medlingsverksamhet bäst kan bedrivas inomen viss organisation. Målsättningen för försöksverk-samheten bör därför vara att få fram kunskap ommedling som kan tjäna som underlag för ett ställnings-tagande i fråga om medlingens roll i framtiden.Det är viktigt att försöksverksamheten kan kommai gång så fort som möjligt, och det förutsätter attmedlingsverksamheten kan bedrivas inom ramen förgällande lagstiftning. För att inte gå miste om de erfa-renheter som redan finns bör försöksverksamhetenutgå från de projekt som bedrivs . För att få ett såbrett underlag som möjligt bör flera olika typer avmedlingsverksamhet omfattas av försöksverksamhe-ten. Försöksverksamheten bör emellertid även omfattanya medlingsprojekt.Regeringen kommer att ge Brottsföre-byggande rådet och arbete i uppdrag att inleda en försöksverksamhetmed medling. och Kommit-tén för brottsförebyggande arbete skall välja vilka avde medlingsprojekt som bedrivs som skall om-fattas av försöksverksamheten. De skall vidare verkaför att ytterligare projekt påbörjas efter modell av demedlingsprojekt som valts ut.Det bör ankomma på attsamordna och i övrigt administrera försöksverksamhe-ten. och Kommittén förbrottsförebyggande arbete bör gemensamt svara föratt information om försöksverksamheten sprids. Detär viktigt att de lokala myndigheter som kan kommaatt beröras av projekten tar aktiv del i försöksverk-samheten.Uppdraget till bör ävenomfatta en uppföljning och utvärdering av försöks-verksamheten. Som framgår av årets budgetproposi-tion har frågan om försöksverksamhet med medlingtagits upp under anslaget för brottsförebyggandearbete.Regeringen avser vidare att tillkalla en särskild ut-redare som skall få i uppdrag att ur rättslig synvinkelnärmare belysa och analysera inte bara medling utanäven andra typer av verksamheter som är nära besläk-tade med medling, exempelvis familjegruppskonfe-renser. Utredningsarbetet skall påbörjas i anslutningtill att försöksverksamheten inleds, och utredarenskall följa försöksverksamheten på nära håll.Jag utgår ifrån att dessa åtgärder kommer att ge ettgott underlag för att ta ställning till frågan om med-lingens roll i framtiden.Anf. 14 (mp):Fru talman! Tack för svaret, justitieministern.Men, fru talman, för att få igenom politiska förslag ärdet en lång, trägen, tålamodskrävande väg att gå. Ochnär man äntligen ser ett förslag i ett betänkande somantas av , tror man att det är klart. Då är detäntligen klart efter den långa väg man har vandratmed förslaget. Men just i detta fall, när det gällermedling och ungdomsbrottslighet, verkar det varalång väg kvar trots att vi här i har fattatdetta beslut. Det är det som förvånar mig i hantering-en av ärendet.Upprinnelsen till att det gick upp för mig att viinte kan lämna detta fast vi har fattat beslut här ikammaren, var att jag kontaktades av människor somhade sett betänkandet och funnit vad vi hade beslutat.De var väldigt ivriga att sätta i gång med medlings-verksamhet. När de då började undersöka hur deskulle gå till väga var det bara hinder på vägen helatiden. De kunde inte komma fram till vem de skullevända sig till och vad som skulle hända.Då tog jag fram betänkandet igen, för det hadegått ett tag - det var ju . Det står tydligt attregeringen får i uppdrag att genast utarbeta en sam-ordnad och rikstäckande fortsatt försöksverksamhetmed medling. "Genast" är ett begrepp för mig, och förjustitieministern är det kanske ett helt annat begrepp.Men "genast" måste åtminstone kunna definieras somatt det rör sig om en månad.Men ser vi också av svaret som justitieminis-tern ger att det inte har hänt någonting på denna tid.Det finns inte tillräckligt med beredningsunderlag föratt bestämma vilken medlingsverksamhet som är bästeller i vilken organisation medlingsverksamhetenskall bedrivas. Det finns fortfarande frågetecken. Vimåste söka ytterligare kunskap trots att Riksåklagaren1996 kom med en rapport om dessa försök. Det gälleralltså hur långt det skall ta innan den fortsatta för-söksverksamheten kommer i gång. Den skall senarebli underlag för ställningstagande om medlingens rolli framtiden.Detta gör att jag får en känsla av att detta inte ären viktig fråga. Man kanske helt enkelt inte vill. Nugäller att man skall utgå från de projekt som bedrivs . Det är dessa som de studerar som vill fortsätta attföra ut och bedriva verksamheten. För det finns somjag sade ett akut behov att göra något åt ungdoms-brottsligheten ute i kommunerna. Det finns ett behovav att känna att man tar del och att man kan göranågot effektiv . Då är förslaget om medlingett bra sätt att börja.Nu finner jag också i svaret att regeringen kommeratt ta upp detta . Då undrar jag, justitiemi-nistern, vad begreppet "" står för. Det är juväldigt bra om man får detta uttryckt , för de häruttrycken har visat sig inte stämma. BRÅ och KBAskall få detta uppdrag. Jag är litet bekymrad över attjust BRÅ får uppdraget. sker en organisationsför-ändring och ett byte av chef osv. som gör att det kanbli oro och att detta uppdrag kan försenas ännu mer.Dessutom ställs det många frågor bland dem somvill sätta i gång. Dessa frågor behöver utredas. Det gäller också orga-nisationerna, särskilt NÄPO, som på vissa ställen intealls vill samarbeta när det gäller medling.Anf. 15 ():Fru talman! En liten reflexion: Riksåklagaren ficki uppdraget att kartlägga medlingsprojek-ten. Riksåklagaren skulle vara klar med detta redanvid oktober månads utgång , alltså 1994. Detdröjde dock ända till , dvs. mer än tvåår , innan förslaget kom. Det här tyckerjag faktiskt är litet anmärkningsvärt. Det ligger näratill hands att då dra slutsatsen att den nuvarande rege-ringen inte tyckte att det var angeläget att ta del av deförslag som rimligtvis borde ha varit ganska klara vidregeringsskiftet . I det här sammanhanget tyckerjag också att det är befogat att man efterlyser effekti-va åtgärder mot ungdomsbrottsligheten. Det finns ettbehov av nytänkande, av nya infallsvinklar och fram-för allt av konkreta förslag. Medlingen är ett sådantförslag. Jag tycker att det är bra att justitieministernnu tar tag i detta.Vi moderater har under den här mandatperiodenlagt fram ett flertal förslag som vi tror skulle kunnaförnya kampen mot ungdomsbrottsligheten. Dethandlar om att man ser litet nytt på det hela. Flera avdessa förslag är faktiskt värda att ta upp. Där skullejag vilja vädja till justitieministern och hoppas att hontar det till sig.Det finns ett uttryck som jag fick lära mig när jagvar barn: Det är bättre att stämma i bäcken än i ån.Jag tycker att det är mycket befogat när man tänker påungdomsbrottsligheten. Något annat som sades var:Att inte reagera är faktiskt att göra de unga en björn-tjänst. Att låta det gå så långt innan man reagerar attde unga hinner utveckla ett kriminellt beteende är heltfel väg att gå. Medling och familjegruppskonferens ärtvå metoder som vi moderater vid upprepade tillfällenhar fört fram som värda att pröva.Då utskottet diskuterade det här ställde sigmajoriteten bakom medlingen. Men när det gällerfamiljegruppskonferensen nådde vi inte riktigt ändafram, som någon har sagt. Där var det faktiskt samtli-ga partier utom Socialdemokraterna och Miljöpartietsom ställde sig bakom.I det betänkande som kammaren då enigt ställdesig bakom står ordet "genast", som sade. I justitieministerns svar på den här inter-pellationen används orden "". Jag vet intevilket som är snabbast, "genast" eller "".Men min förhoppning är att justitieministern ser tillatt det som skall göras utifrån riksdagsbeslutet i vårasfaktiskt genomförs utan dröjsmål.I statsrådets svar tas även familjegruppskonferen-ser upp. Det tycker jag är bra. Jag hoppas att dennaform av medling kommer att prövas i . Godaerfarenheter och väl utvecklad metodik finns atthämta - inte minst från . Om viljan finnsatt ta till vara den kraft som finns i den unges närhetoch i nätverket kring den unge, är jag övertygad omatt betydligt fler av våra unga som kommer snett kanräddas från fortsatt kriminalitet. Medling och familje-gruppskonferens är till för att ta vara på de godakrafter som finns i den unges närhet. Det handlar ävenom egenskapen hos den unge att känna medkänslamed en annan människa. Det är något som jag trorfinns hos i stort sett alla människor.Förslag till ytterligare åtgärder i kampen mot ung-domsbrottsligheten har vi lagt fram i vår motion Åt-gärder mot ungdomsbrottsligheten. Min förhoppningär att justitieministern är beredd att ta till sig ävenandra förslag i denna motion.Vi väntar här i denna kammare, och i justitieut-skottet, på ett kommande förslag som om jag intemissminner mig skulle heta Nytt påföljdssystem förungdomar. Jag vill ta tillfället i akt attfråga justitieministern: När kommer detta förslag omnytt påföljdssystem för ungdomar?Anf. 16 ():Fru talman! Även jag vill tacka för svaret. Jag villockså säga att jag tycker att det var bra att ställde den här interpellationen om medlings-verksamhet för unga lagöverträdare. Vi blir då uppda-terade i fråga om vad som har hänt sedan riksdagsbe-slutet. Det fungerar också som en påtryckning. Vi fårse vilka planer regeringen har på det här området, ochdet är jätteviktigt. Jag är också otålig när det gäller attdetta skall komma i gång i stor skala. Det har jag variti , så jag har en annan historisk bakgrundän och . Vi drev dethär redan under vår förra icke-socialistiska regering.Det kom tyvärr inte längre än till ett direktiv till Riks-åklagaren att utreda det här, så vi kan ha litet dåligtsamvete även från tycker jag. Det har gåttväldigt långsamt, och vill vi att det skall gå fortare.Så skulle jag vilja sammanfatta det hela.Nu blir det ett uppdrag till Brottsförebyggande rå-det och arbete.Det är viktigt, men jag tycker att det är lika viktigt attdirektiven för detta uppdrag blir väldigt tydliga. An-nars blir det väldigt svårt att veta hur man skall jobbamed den här frågan.Jag menar att det måste ske i stor skala och vararikstäckande, så att man åtminstone stimulerar deolika polisdistrikten att sätta i gång med det här.Det finns, som påpekats här tidigare, ett stort in-tresse, men det finns också en väldigt stor osäkerhetvad gäller vilka vägar man kan gå fram. Därför tyckerjag att det behövs en katalog med tips och erfarenhe-ter, där man kan få reda på hur det har fungerat ochvilka människor man kan kontakta. Jag har besöktmedlingsprojektet i , och de har ständigastudiebesök. Det blir väldigt betungande för dem,även om de är intresserade av att sprida sina erfaren-heter.Jag håller med om att de rättsliga aspekternamåste följas. Det är bra att det kommer att ges direk-tiv till en särskild utredare och att det sker samtidigt.Rättssäkerhetsaspekterna får man inte blunda för. Detär oerhört viktigt. Det finns väldigt många duktigamänniskor på som kan dehär frågorna och som har juridisk kompetens. Jag haräven tips på namn, men det kanske jag inte skall läm-na från talarstolen.Det här bör alltså vara strukturerat, och man bör tamed erfarenheterna från de norska och finska med-lingsprojekten och även från de nyzeeländska famil-jegruppskonferenserna och medlingsprojekten somjustitieutskottet besökte. Jag vill också att det skrivsin som ett sorts tips till det kommunala brottsförebyg-gande arbetet och projekten, som vi vill att alla kom-muner skall komma i gång med.Anf. 17 Justitieminister ():Fru talman! och även i viss månJeppe klagar över att det går alldeles förtrögt att genomföra politiska initiativ. Ja, det kan detvara, särskilt om det politiska initiativet är litet opre-cist och valhänt. Vi har fått höra att det här finnsen historia som går - det kännerinte jag till, eftersom jag inte var med då. För migräcker det med hur den här frågan har hanterats underden tid som jag kan överskåda. Jag funderar ocksåöver varför så goda initiativ och idéer ibland går såsnett. Möjligtvis kan en förklaring vara att man troratt det finns genvägar, och det dröjer, i det här , innan man upptäcker att det handlar om senvä-gar.Det kanske inte var så klokt att ge ett uppdrag tillRÅ. Det var inte så att den nuvarande regeringen intetyckte att RÅ behövde snabba på med sitt förslag.Problemet var att det uppdrag RÅ hade fått var ettsvårt uppdrag - det kan jag säga utan att närmare gåin på varför. Det var därför det tog så . Manförstår kanske svårigheterna om man läser det yttran-de som kom från RÅ. Det visadepå allt det som inte var genomtänkt, allt det som inne-bär komplikationer när man skall gå in i ett juridisktsystem. Jag utgår från att ambitionen var att detta ickeskulle vara en verksamhet av oprecis karaktär, somvem som helst skulle få ägna sig åt hur som helst, utandet skulle vara en åtgärd som fördes in i det ordinarierättssystemet som ett alternativ eller ett komplementtill det repressiva system som vi har . Då krävsdet att man har tänkt igenom den rättsliga regleringen,vilka krav som skall ställas på de olika yrkesgruppersom blir involverade. Ingenting av detta fanns medefter funderande.Jag tycker att det här är ett litet misslyckande föralla de politiker som har varit inblandade. Det ärnämligen en utomordentlig idé. Dessbättre kan vikonstatera att andra ute i landet inte var riktigt likavalhänta som vi på riksnivån. Det finns verksamhetersom pågår nu på ett mycket stort antal ställen i vårtland. De är problematiska ur systematisk synvinkel,eftersom de alla ser olika ut. De har fötts utifrån ettlokalt behov och de lokala intressena.Jag har ambitionen att regeringen genom sitt age-rande inte skall sätta hämsko på de idéer och initiativsom tas ute i landet. Jag tror inte att vi i förväg vetvad som är det bästa, utan flera varianter kommer attvisa sig vara användbara. De kommer att kräva rätts-lig reglering i vissa delar, medan de i andra delar kanuppmuntras på helt frivillig basis, utan att vi lagstifta-re behöver lägga oss i. Det är det den här försöks-verksamheten går ut på. Vi vill vaska fram någramodeller för att se vilka vi kan överta i det rättsligaarbetet.