prot · GK0954 · 1997-01-23 00:00:00 — Vi deltar konkret ikampen mot arbetslöshet, miljöförstörelse och eko-nomisk brottslighet. Vi ger handfasta bidrag till ökadjämställdhet och öppenhet i . Vi deltar i arbetetmed att förbättra den inre marknaden och att utformaframtidens EU.Politiken måste söka sig över gränserna, för de-mokratins skull. Det var, tillsammans med det prak-tiska fredsbygget, den starkaste anledningen för mig,och jag tror för väldigt många med mig, att rösta ja ifolkomröstningen om medlemskap i . Jag anserfortfarande att det är just det här som äger sin giltig-het.Vår ekonomi och vårt näringsliv är tätt samman-vävda med andra länders. Låt mig bara påminna omatt de 20 största företagen i står för avvår export. Dessa företag har av sina anställdautanför . Hälften av det vi tillverkar säljer vitill andra länder. Av detta går tre fjärdedelar till Eu-ropa. Företagens och kapitalets värld är redan utangränser. Det är den verklighet vi lever i.Vad är då EU bra för? Vad är det bra för för oss?Vi har varit medlemmar och vi börjarse en del resultat.Medlemskapet har positivt bidragit till att förtro-endet för den svenska ekonomin har återställts. Vi äräntligen på väg att få balans i ekonomin. Räntan hargått ned , vilket motsvarar20 för en familj med ett vanligt vil-lalån. Matpriserna stiger inte längre utan sjunker.Alltfler ungdomar studerar i andra EU-länder, ochruntom i landet startas spännande projekt med EU-stöd.Mycket av det här beror på att vi faktiskt är med iEU. Jag skall inte helt undanskymma att också densvenska regeringen har del i dessa goda tendenser,men EU betyder väldigt mycket.Samarbetet mellan och djupnar . Vikommer naturligtvis att möta både sådant vi gillar ochsådant vi ogillar, och därför skall vi fortsätta att varabåde kritiska och konstruktiva. Vi skall vara med föratt förändra och förbättra EU. Den pågående rege-ringskonferensen ger oss ett utmärkt tillfälle till det.Det är regeringskonferensen som är dagens de-battämne, och det är också det som vi , under vårenkoncentrerar oss på inom EU. EMU är förvisso enväldigt viktig fråga. Det är en fråga som vi här i Sve-rige diskuterar parallellt med regeringskonferensen,och det skall vi göra på ett reflekterande sätt. Mendetta tillhör inte riktigt dagens debatt.Regeringskonferensen har pågått . Dehittillsvarande förhandlingarna har inneburit betydan-de framgångar för svensk del. Det visar att det går attpåverka EU, att det går att förändra EU.I det första utkastet till ändringar i Maastricht- ochRomfördragen - alltså - är avsnittetom sysselsättningen ett resultat av våra ansträngning-ar. Det stöds av en bred majoritet av medlemsländer-na, och inte minst är den öppning som visa-de för förslaget vid mycket glädjande.Huvudansvaret för sysselsättningspolitiken harnaturligtvis de enskilda länderna, men genom attförstärka på det här området ger vi bätt-re förutsättningar för en gemensam kamp mot arbets-lösheten. På det området förväntar sig med-borgare krafttag.Det råder även bred enighet bland medlemslän-derna om att förstärka miljösamarbetet. Miljökravenmåste genomsyra hela EU:s politik. Det här tänkandetär på väg att få genomslag, men våra ansträngningarmåste nu inriktas på att klargöra och förstärka en heldel av miljöfrågorna. Regeringens åsikt är att enskildaländer måste kunna gå före, t.ex. med strängare miljö-regler.Öppenheten och en fri tillgång till dokument skallenligt vår mening vara huvudregeln i unionen. På detområdet har vi också nått viss framgång, men mycketåterstår att göra.Helena frågade varför det var så svårt attnå framgång. För oss är det här självklarheter. Det ärdet dess värre inte för människor på kontinenten. Detär helt enkelt en kulturkrock. De kontinentala länder-nas synsätt skiljer sig väldigt mycket från hur vi ser påallmänhetens rätt till insyn och offentlighet i det sompolitiker och administratörer har för sig. Vi fortsätterden här kampen och kan ändå se steg framåt.Vi kan också notera framgångar vad gäller jäm-ställdhet och konsumentpolitik, i särskilt hög grad vadgäller internationell krishantering. Där har det svensk-finska förslaget om fredsbevarande insatser och kris-hantering kommit att prägla förhandlingarna om dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.Herr talman! Ingen fråga inom unionssamarbetetkan som processen att ta in nya medlemmar i unionenlägga grunden för säkerhet och fred . Detkan knappast råda något tvivel om regeringens fastabeslutsamhet om att kraftfullt driva utvidgningen.På sina håll har det gjorts gällande att satsningenpå våra profilfrågor skulle stå i motsatsställning till ettkraftfullt agerande för utvidgningen. Det är naturligt-vis felaktigt. Utvidgningen påverkar de flesta frågorsom vi behandlar under regeringskonferensen.Elva nationer står närmast i tur för att komma medi EU. Vi inriktar oss på att förhandlingarna om med-lemskap inleds efter regeringskonferen-sens slut, alltså troligen . Proces-sen ställer stora krav på kandidatländerna, på EU ochpå de enskilda medlemsländerna. Det är angeläget attsåväl möjligheter som problem belyses på ett allsidigtsätt.För att få en samlad bild av utvidgningens kon-sekvenser för i första hand vårt land har regeringen beslutat att tillsätta en rad utredningar. Dessautredningar skall belysa konsekvenserna av EU:sutvidgning när det gäller säkerhetspolitiken, sam-hällsekonomin, jordbruket, regionalpolitiken ochmiljön. Utredningarna skall bedrivas skyndsamt ochvara färdiga . Fler sådana utredningar kan kom-ma.Herr talman! Fler länder som medlemmar av EUställer nya krav på . De institutionellafrågorna har ännu inte fått tillräcklig behandling iförhandlingarna.Framför allt tre delfrågor står i förgrunden. Detgäller röstviktningen i ministerrådet, hur kommissio-nen skall vara sammansatt och frågan om att ökaanvändningen av kvalificerad majoritet.Vi har ett gemensamt intresse av att EU inte blirhandlingsförlamat av omöjliga beslutsregler. Detgäller i synnerhet om och när unionen kommer attbestå av över 25 medlemmar. Denna insikt om detbeslutsfähiga EU måste också balanseras mot ett EUsom i huvudsak är ett mellanstatligt samarbete.När det gäller röstviktningen värnar denbalans som finns mellan små och stora länder i EU.Vad gäller frågan om kommissionens utformningtalar mycket för att varje land även i ett utvidgat EUskall bidra med en ledamot i kommissionen. För attbehålla effektiviteten i arbetet går det att göra föränd-ringar när det gäller t.ex. fördelningen av de enskildakommissionärernas arbetsuppgifter och kommission-sordförandens befogenheter.Redan i dag fattas många beslut inom EU medkvalificerad majoritet. Diskussionen om att vidga denkretsen gäller ett relativt begränsat område.Under de senaste dagarna har begreppet flexibelintegration kommit i ropet, alltså den anordning somskall möjliggöra för en grupp länder att gå före i sam-arbetet. Jag menar att en sådan anordning är realistisk.Det här är ett smörjmedel för den fortsatta utveckling-en inom EU. Men naturligtvis är också risker förknip-pade med detta. Den största risken är att samarbeteturvattnas genom en sådan anordning. Därför måsteman sätta upp strikta regler för en flexibel integration.Vår grundhållning är att ett sådant här samarbetemåste vara öppet för alla och också beslutas av alla.Om man har enhällighet i besluten kring en flexibelintegration har man också en större säkerhet mot attnågonting händer på bekostnad av enskilda ländersvitala intressen. Vi kan konstatera att denna vårgrundhållning inte delas av så många länder. Jagtycker att man måste lyssna på de andras argument.Över huvud taget är min syn på en förhandling vet vad man själv vill, att man lyssnar på andrasargument och att man för en konstruktiv diskussionom detta.Jag noterar att man väldigt ofta när man tillåter sigett intellektuellt reflekterande får rubriker om sig,eller också anklagas man här i kammaren för att svaja,kröka rygg och lägga ut dimridåer. Jag tycker att detär litet trist. Vi har ju ett mycket stort behov av attpröva oss fram. Det handlar om att faktiskt fungerasom mogna förhandlare och på det viset också vågapröva andras argument. Det gäller att göra det intebara i slutna rum utan också så att allmänheten fårreda på det. Här kan man tycka och tro på litet olikasätt. Vi vet vad vi vill, men vi vet också att man i enförhandling måste jämka något. Låt oss ändå resoneraom det finns andra lösningar att nå fram till det som viönskar.I fråga om flexibel integration kan det vara så , i det regelverk som måste omge denna särord-ning, också kan se på andra regler som kan göra detstrikt och tydligt, så att det här inte blir något som gårvåra intressen för när.Herr talman! Som utrikesminister ligger givetvisden gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken migvarmt om hjärtat. EU:s utrikespolitiska agerandemåste bli effektivare, och vi måste agera snabbare föratt kunna möta kriser och konflikter.Ambitionen att stärka gemensamma för-måga att hantera kriser är för mig ett svar på ett öns-kemål om en förbättrad global kapacitet för konflikt-hantering. Den rädsla för det som jag har märkt hosen del debattörer här från och Miljö-partiet förvånar mig. EU-länderna tar här på sig ettansvar. Vi gör det när vi går in direkt i fredsbevaran-de sammanhang, och då är det självklart att det skallgöras på FN-mandat eller på OSSE-mandat. FN skallnaturligtvis utgöra grunden i det här arbetet genomsitt globala ansvar, men FN kan inte axla hela ansva-ret för att genomföra alla de operationer som krävs.Praktiskt inriktat samarbete mellan FN och organisa-tioner i olika delar av världen, t.ex. det vi nu görtillsammans i Bosnien, är därför viktigt. Vårt fredsar-bete i EU och i FN står inte på något sätt i motsats-ställning till varandra, utan de kompletterar varandra.Sedan hoppas jag att rejäla steg tas under regerings-konferensen för att uppnå ytterligare effektivitet.Vi behöver reformer också på det inrikespolitiskaområdet och det rättsliga samarbetets område. Vibehöver utöka vår gemensamma förmåga att bekämpaden internationella brottsligheten, narkotika- ochmänniskohandel. På det här området uppmanaderegeringscheferna vid oss att gå vidare ifördjupade förhandlingar.Herr talman! Jag kan konstatera att begreppet re-geringskonferens är ganska okänt hos del av svenska folket, detta trots att det gjortsstora informationsinsatser. Det måste vi gemensamtråda bot på. Det är inte så att man skall känna tillbegreppet utan innehållet, vad den syftar till. Jaghoppas att partiorganisationer, folkrörelser, fackföre-ningar osv. skall föra ut information och stimuleradebatt så att vi kan ha en debatt där man inte är räddför diskussionerna utan prövande tar sig fram medargumenten, en debatt där frågorna inte delas in iantingen eller, svart eller vitt, utan där man prövandetar sig fram. Jag hoppas att vi har givit något av detanslaget under den här riksdagsdebatten.Anf. 42 () re-plik:Herr talman! Jag vill rikta en fråga till fru utri-kesministern som gäller just den flexibla integratio-nen. Jag skulle önska att vi fick ett litet mera visionärtsynsätt i denna fråga. Vi från kristdemokratiskt hållhar nu tagit ställning för en flexibel integration. Vimenar - och jag vill fråga om utrikesministern harnågon annan uppfattning - att en flexibel integrationskulle öka öppenheten i sammanhanget och respektenför de olika medlemsländernas eget sätt att vilja ut-vecklas. Det skulle leda till att man tillåter olika tem-po, dvs. att man inte hindrar länder att gå vidare ochinte heller tvingar länder att komma med. Det tyckerjag är en demokratiskt tilltalande tanke som Sverigeborde stötta. Delar utrikesministern den hållningen?Anf. 43 Utrikesminister () replik:Herr talman! Svaret är ja.Anf. 44 () re-plik:Herr talman! Eftersom utrikesministern sitter i depraktiska överläggningarna vill jag fråga om det inteär på det sättet att den praktiska utvecklingen visar attom vi inte skulle kunna institutionalisera och hitta enform för en flexibel integration, skulle vissa länderändå kunna välja att gå vidare vid sidan om EU. Detbetyder att man går på sina egna villkor, och vi släp-per inflytandet om vi inte är beredda att diskutera enflexibel integration.Anf. 45 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag kan instämma i vad säger även i det avseendet. skullejag vilja säga att vi just nu diskuterar denna frågaväldigt intensivt. Men den kommer att vara ett undan-tag i EU-arbetet framöver. Det här är inte lösningenpå EU-frågorna, utan det kommer att vara en särord-ning när vi inte kan hantera frågorna på ett normaltsätt.Anf. 46 () replik:Herr talman! Först vill jag tacka utrikesministernför svaret när det gäller offentlighetsprincipen, att detär kulturkrocken som hindrat att nå längre än manhittills gjort.Jag har ytterligare ett par frågor till utrikesminis-tern. Det pågår en diskussion om att en östutvidgningförutsätter en omfattande förändring av beslutsfattan-det. Är detta också regeringens hållning? Har ni inomregeringen diskuterat det krav som finns och somriktats också här i kammaren på en folkomröstning iSverige efter det att IGC-förhandlingarna avslutats?Anf. 47 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag tror att intag av de elva ländersom nu är kandidatländer innebär en så stor föränd-ring av EU, att det måste ske förändringar även ibeslutsreglerna. Jag tror att det annars blir mycketsvårt att få det att fungera.Huruvida vi skall ha en folkomröstning eller inteär en diskussion som pågår i parlamentet. Min prin-cipiella inställning är att detta är en fråga som bästlämpar sig för ett riksdagsbeslut. Det är den princi-piella inställningen. Sedan är det ytterst en fråga förriksdagen själv att ta ställning till beslutsformen.Anf. 48 () replik:Herr talman! Om regeringskonferensen inte lederfram till de omfattande förändringarna, innebär det attöstutvidgningen inte blir av eller att det sker i lång-sammare takt? Jag skulle önska, och jag vill uppmanaregeringen till det, att man är beredd att fatta ett poli-tiskt beslut om att ifall regeringskonferensen inteleder fram till omfattande förändringar i beslutsfat-tandet börjar östutvidgningen ändå därför att den är såviktig. Den är oerhört viktig för fred och säkerhet iEuropa.På den andra punkten kan jag konstatera att jagdelar uppfattningen att det skall vara ett riksdagsbe-slut som komprimerar och ratificerar IGC-förhandlingarna.Anf. 49 Utrikesminister () replik:Herr talman! Östutvidgningen, att EU skall kunnaacceptera ytterligare medlemsländer omfattande del av , är en fråga av historiska dimen-sioner. Den får inte missas. Det är därför som vi ocksåmåste förbereda oss för den situationen. Även omöstutvidgningen formellt inte finns med på agendanför regeringskonferensen är det ändå någonting sommåste genomsyra allt vi gör på konferensen. Östut-vidgningen för mig är väsentligare än den ena ellerden andra förändringen under regeringskonferensen.Anf. 50 () re-plik:Herr talman! Det var en formulering som utri-kesministern hade som gjorde mig litet bekymrad. Detvar att vi kunde förutse en förhandlingsstart med denya medlemsländerna . Det måsteväl ändå vara och den svenska regeringensambition att man skall kunna påbörja förhandlingarnaredan i höst. Om man klarar av att vara med i rege-ringsförhandlingarna med de nuvarande medlemmar-na eller kanske något längre in ,borde det finnas en möjlighet att komma i gång medförhandlingarna med de nya medlemsländerna . Att det skall ske behöverinte innebära att det måste dröja ; det kankanske gå något fortare.Flexibel integration tycker jag att vi inför oss själ-va skall erkänna är det område som vi förberett ossminst för. Vi hade inte regeringsskrivelsen, och när vii behandlade riktlinjerna inför förhand-lingsarbetet tog vi egentligen inte upp någon diskus-sion om flexibel integration, ingen av oss. Alla sjupartier i får känna sig träffade. Då har vianledning att på denna punkt något noggrannare än påmånga andra punkter där vi väl vet våra positionerfundera kring detta. Det blir med nödvändighet litetmer trevande. Det är därför bra att man nu är öppen iprocessen. Det är viktigt att man är öppen i en sådanprocess som vi själva formulerar vår egendefinitiva position när det blir litet klarare vad somavses. Sanningen att säga är ännu många av de tysk-franska förslagen oklara, såvitt jag förstår.Efter detta vill jag kraftigt opponera på en punkt,nämligen att den socialdemokratiska regeringen deltari kampen mot arbetslösheten i . Det är tvärtomså att den inte deltar. Ni höjer arbetslösheten påhemmaplan och struntar i EU:s rekommendationer.Det är väl inte att delta i den gemensamma kampenmot arbetslösheten.Sist och slutligen, herr talman, vill jag ställa enfråga till utrikesministern. Om nu jordbruksministernpersonligt kan ta ställning i frågan om det är bra ellerdåligt med en gemensam valuta, kunde det vara in-tressant att höra om också utrikesministern, som äransvarig för EU-frågorna, har en personlig åsikt ifrågan.Anf. 51 Utrikesminister () replik:Herr talman! När det gäller huruvida östutvidg-ningen skall kunna starta under det här året beror judet på när regeringskonferensen är avslutad. Inrikt-ningen är att den skall kunna avslutas vid , alltså . Då skulle det vara teoretisktmöjligt att förhandlingarna med kandidatländerna kanstarta . Visst, om detta går så är detbra. Det tycker även jag. Det handlar om vilken rea-lism det finns i den förutsägelsen.Tonläget i diskussionen om flexibel integration ärbra. Frågan är ganska knepig. Det handlar väldigtmycket om vad man vill få ut av EU-samarbetet ochockså vad man kan befara av ett sådant samarbete.Man måste hitta en god balans i hur företeelsen skallorganiseras. Det är viktigt. Det är ingen som i dagkan ange precis hur lösningen skulle vara. Det är ingetenskilt land eller någon enskild debattör som harkunnat säga det.EMU-frågan hör inte till den här diskussionen. Jagförhåller mig reflekterande till den frågan. Jag sermånga fördelar med att vara med i , men jag serockså att projektet kan komma att leda mycket längreän vad vi egentligen kanske är förberedda för. Om såskulle bli fallet är jag mindre positiv. Därför borde jagoch alla andra ta tid på sig att fundera ordentligt överEMU-projektet. En del har tagit tydlig ställning ochjag kan gratulera dem till det, men flertalet av oss ärfaktiskt fortfarande reflekterande i vår inställning.Anf. 52 () re-plik:Herr talman! Beträffande förhandlingsstartentycker jag att det är viktigt att och utrikesmi-nistern har en viljeinriktning. Det är en sak att göra enbedömning. Men jag är bekymrad över att det kan draut innan förhandlingarna med de nya med-lemmarna börjar. Men det måste likväl vara Sverigesposition att uttala att man skall sträva efter en för-handlingsstart i höst.Somliga av oss har reflekterat länge över EMU-frågan. Personligen tyckte jag att det var viktigt attgöra det redan innan folkomröstningen, eftersomEMU mycket tydligt och klart fanns med redan i Ma-astrichtfördraget. Jag och också mitt parti såg det somen mycket central fråga att ta ställning till redan innan1994 års folkomröstning. Jag tycker att det finns an-ledning för regeringen att ge sin syn på detta. Vi kanju inte föra en debatt i en för mycket centralfråga utan att regeringen har en ståndpunkt. Det ärmycket anmärkningsvärt att så inte är fallet.Slutligen beträffande sysselsättningsunionen ochkampen mot arbetslösheten vill jag framföra en farhå-ga. När statsminister löfte om enhalvering av arbetslösheten spricker vill jag verkligenvarna för att göra EU eller sysselsättningsunionen tillnågot slags syndabock. Det är det jag är så orolig förnär det gäller en del av den socialdemokratiska argu-mentationen kring denna fråga.Anf. 53 Utrikesminister () replik:Herr talman! Jag tror att vi får hantera EMU-frågan med stor ödmjukhet inför svenska folket. Detär ingen fråga där det är lämpligt att visa tvärsäkerhet.De allra flesta av oss vet inte riktigt vad EMU kom-mer att leda till. Det finns anledning att ge uttryck fördetta och att ha öppna sinnen.Göran Lennmarker talade om risken att socialde-mokraternas sysselsättningsmål skulle spricka. Hantalade om detta nästan som om det vore önskvärt,vilket det kanske är för rent politiskt.Men jag tycker att den frågan borde hanteras litetmera seriöst. Att bekämpa arbetslösheten är ingetpolitiskt spel. För oss är det en helt avgörande frågaför det svenska folket. Det är därför som vi har sattupp ett oerhört ambitiöst mål för denna kamp. Det ärockså därför som vi vill göra allt vad vi kan för att iandra organ försöka att få så stort genomslag sommöjligt för vår syn. I det sammanhanget är EU ettviktigt organ. Kampen mot arbetslösheten är social-demokraternas viktigaste fråga. Vi kommer inte attskylla på EU om vi inte skulle lyckas i den kampen.Självfallet ligger huvudansvaret här. Men man ärväldigt ensidig om man inte tror att också omgivning-ens agerande kan spela stor roll. EU-länderna, som vihar så många ekonomiska kontakter med, spelar hären ofantligt stor roll.Anf. 54 BO () replik:Herr talman! Det är sant som här har sagts att frå-gan om den flexibla integrationen är en kompliceradfråga. Det är också sant att vi har all anledning attförsöka att tänka igenom den. Ändå är jag litet för-bryllad över regeringens inställning. Om jag uppfatta-de det rätt innebär den att man är negativt inställd tillatt gå vidare med majoritetsbeslutsfattande, miljöskat-ter och kampen mot brottslighet. övervägerman att acceptera majoritetsbeslut om ett gemensamtmål, trots att man kan hamna i sådana situationer drabbas av saker som man absolut inte önskarsig. Jag undrar om regeringen på den här punkten hartänkt igenom frågan eller om man håller på att tänkaigenom den.Anf. 55 Utrikesminister () replik:Herr talman! Det som nu anförde ärett exempel på hur man kan blanda samman flexibelintegration med sättet att fatta beslut litet mera all-mänt. Flexibel integration måste handla om särlösningnär det inte går att komma fram på något annat sätt.Det är därför som jag tror att det ändå kommer attvara någonting som man tar till i enstaka undantags-fall.Sedan får vi diskutera för varje område hurmycket beslutsfattande med kvalificerad majoritet detskall förekomma och i vilka fall enhällighet och veto-rätt skall behållas. Detta är också en fråga där vi fårkänna oss för var gränsen går. Det gäller att hitta engräns mellan det som ofta är ett uttryck för effektivitet- dvs. att det går att komma fram utan enhällighet -och att EU skall vara ett i huvudsak mellanstatligtsamarbete, och då måste man ha enhällighet.Balansgången är inte enkel, men man får ta områ-de efter område. Men vi bör inte göra en samman-blandning med begreppet flexibel integration.Anf. 56 BO () replik:Herr talman! Jag vill peka på att jag i alla fall tillsvidare har en annan uppfattning om sambandet mellanatt man inte kommer fram på olika områden och kra-ven på flexibel integration. Jag trodde att vi gjordesamma analys på den punkten.Anf. 57 ():Herr talman! Jag vill vända mig till utrikesminis-tern i miljöfrågan. Vi kristdemokrater är otåliga be-träffande Europagemensamma åtgärder för miljön. Vitycker inte att det är acceptabelt att det händer så liteti en överlevnadsfråga. Som vi ser det är miljöfrågornablockerade både politiskt och formellt.Miljöfrågorna är alltså politiskt blockerade på detsättet att nästan varje åtgärd uppfattas som ett hot motden inre marknaden. Varje miljörelaterad fråga miss-tänks kunna vara ett förtäckt handelshinder.Miljöfrågorna har också en formell blockering ge-nom att det krävs en enhällighet för att komma vidare.Ett beklagligt men tydligt exempel på detta är oför-mågan att fatta beslut om en koldioxidavgift för attbegränsa luftföroreningarna, vilket har nämnts mångagånger i denna kammare.Herr talman! Kompromisser för att nå en efter-strävansvärd enhällighet är bra. Men när det gällermiljöfrågorna inom EU fungerar inte den modellen,eftersom det oftast är någon medlemsstat som avnågon anledning vill sätta en käpp i hjulet.Vi måste nå resultat på miljöområdet i regerings-förhandlingarna.