prot · GK09113 · 1997-06-03 00:00:00 — Dethandlar om en ökning av den s.k. informella sektorn -olika aktiviteter som naturligt ingår i ett socialt livmed mer tid för familjen, för barn och anhöriga, sam-verkan med grannar, olika former av miljöarbete,aktivt deltagande i kulturliv, studier, resor, osv. Dettai sin tur minskar trycket på den offentliga sektorn. Engrundtrygghet som är oberoende av lönearbete inne-bär att människor kan välja livsväg friare, vilket ökarrörligheten på arbetsmarknaden och höjer såväl kom-petens som prestationsnivå i människors arbetsinsat-ser. Under sådana betingelser ökar också möjligheter-na för enskilda och samhället att aktivt ta större del idet internationella arbetet för goda livsbetingelser i ettglobalt perspektiv. Sammantaget innebär dessa nyaförutsättningar ökade möjligheter till en långsiktigthållbar utveckling.Detta är bild av det framtida samhället som alltsåskiljer sig från regeringens. Det är framtiden i Miljö-partiets perspektiv. I ett sådant perspektiv blir kravenpå skolan naturligtvis annorlunda. Skolan skall förbe-reda för ett liv med hög livskvalitet i alla avseenden,varav yrkesföreberedelser är en liten del. Skolansvärderingar bör mer sammanfalla med de värderingarsom gäller utanför skolan. Människor skall få varaolika även i skolan, och den enskildes anlag och in-tressen skall vara utgångspunkten för all undervis-ning. Skolan skall utvecklas från en skola för alla för envar - en skola för livet varav arbetsli-vet bara är en liten del.Viss undervisning i baskunskaper, kärnämnen igymnasiet och motsvarande ämnen i grundskolanskall utgöra garantin för att alla invånare har tillräck-liga kunskaper och färdigheter för att kunna delta iden demokratiska processen och kunna tillgodogörasig nya kunskaper genom olika utbildningsvägar i ettlivslångt lärande. Dessutom skall kärnämnena getillräckliga baskunskaper för att alla skall kunna förstågrundbetingelserna för liv på jorden, de stora ekolo-giska srukturerna, sin egen position i ett historisktperspektiv och sitt ansvar inför kommande generatio-ner. Alla ungdomar skall lämna skolan med godsjälvkänsla, ett demokratiskt synsätt och väl utveckladförmåga att förstå och respektera sina medmänniskor.Och alla skall känna lust inför tanken på ett livslångtlärande.Det ligger en risk i att gymnasieskolans planeringinte tillräckligt uppmärksammar att gymnasiestudier-na sker i livet när så många centralalevnadsfrågor söker sina svar och sinnet är mer öppetän någonsin för starka konstnärliga upplevelser ochlivsfilosofiska frågeställningar. Utvecklingsplanen äralltför ivrig att binda gymnasieeleverna vid studie-bänken med fokus på nästa tenta och konkurrenskraf-tiga betyg. Livslångt lärande borde innebära att vi kanplanera inlärning över livet med hänsyn till vilkenperiod i livet som är den mest lämpade för olika erfa-renheter inklusive ämnesstudier.Betygssystemet är ett stort pedagogiskt hinder.Det gamla betygssystemet var som kunskapsmätareosäkert, med stor felspridning, och det var dåligt somprognostiskt verktyg för prediktioner av studie- elleryrkesframgång.Det nya betygssystemet är sannolikt ännu sämre idessa avseenden. Det är inte heller många som i dagtror att betyg är ett bra pedagogiskt hjälpmedel. Be-tygssystemet bör avskaffas, eller åtminstone ändrasradikalt. Betyg har ingen som helst funktion i framti-dens skola.I utvecklingsplanen förespås en översyn av kär-nämnenas innehåll. Vi i stöder förslagetom en översyn av innehållet i kärnämnena, men vitycker inte att de ändringar som utvecklingsplanenskisserar är bra - t.ex. borttagandet av estetisk verk-samhet och naturkunskap som kärnämnen.Sedan skall jag gå över till frågan om förberedel-ser för arbetslivet. Om man tar fasta på regeringensbetoning av utbildning som en förberedelse för an-ställning måste man, tyvärr, konstatera att en av desvagaste punkterna i utvecklingsplanen är analysen avden nuvarande och den framtida arbetsmarknaden.Det här är allvarligt med hänsyn till att så stor upp-märksamhet ägnas skolans yrkesförberedande roll. Istort sett nöjer man sig med det vanliga påståendet omhur föränderlig den nya arbetsmarknaden är och attarbete kräver mycket större och bredarekunskaper än tidigare.Naturligtvis skulle det vara intressant att utifrånförväntade åldersavgångar inom stora arbetsområden,t.ex. hemtjänst, sjukvård och transporter, få ett esti-mat, en uppskattning, av hur många arbeten somkommer att bli fria inom låt oss säga en tioårsperiod.Vi skulle också vilja ha en uppskattning av de framti-da behoven inom olika yrkessektorer och därtill av deframtida yrken i som man kan förvänta sig atten aktiv politisk ledning kommer att verka för. Rege-ringen skall ju inte bara följa utvecklingen utan ocksåstyra den i vissa delar. Här borde regeringens utveck-lingsplan vara mera klargörande och inspirerande.Låt mig avslutningsvis nämna två problem somutvecklingsplanen mer eller mindre förbigår.Från regeringens sida satsar man alltså stort påutbildning. Det handlar om 110 000 nya vuxenstudi-eplatser. Dessutom blir det 60 000 nya grundutbild-ningsplatser vid universitet och högskolor under denärmaste åren. Därtill kommer de stora kullar somfr.o.m. gör att antalet platser ökar i grundskolan.Men är det lärarbrist i . Det ärnaturligtvis olyckligt att inte utbildning av lärare harskett före utbildningsexplosionens början.Lärarbristen och behovet av fortbildning av lärareborde ha uppmärksammats betydligt mer i utveck-lingsplanen.Vidare: Hur skall man klara dyslexiproblemet -det kanske största problemet i och gym-nasiet vad gäller möjligheten för alla barn och ung-domar att bli delaktiga i det som skolan kan erbjuda?I går dyslexiåret mot sitt slut. Det har skettmycket, men mest har det varit fråga om insatser föratt informera om vad dyslexi är och om vilka metodersom finns för att hjälpa dem som har specifika läs-och skrivsvårigheter. Här är i har fråganknappast berörts. I utvecklingsplanen inskränker mansig till att referera till en tillsatt utredning.Herr talman! Den svenska och gym-nasieskolan är i många stycken bra, men där finnsstora brister. Det är en bra bit kvar tills vi på allvarkan hävda att vi har inte bara en skola för alla utanockså en skola för envar.Jag yrkar bifall till reservation 5 under mom. 1samt till reservation 8 under mom. 3 och 6.Anf. 63 SKÅNBERG (kd):Herr talman! I inledningen i den skrivelse som vi behandlar sägs det att skrivelsen skall vara rege-ringens policydokument för skolan. I den decentrali-serade beslutsordning som vi lever med på sko-lans område är alltså utvecklingsplanen en viktigmöjlighet för regeringen att ange statsmakternas in-riktning i viktiga skolfrågor. Indirekt kan den på detsättet vara viktig när det gäller att påverka kommu-nernas planeringsarbete och det lokala utvecklingsar-betet. Jag tänker ta upp några frågor där jag tycker attregeringen skulle ha varit tydligare eller där vi krist-demokrater har en annan inställning än regeringen närdet gäller skolans framtid.Nytt i utvecklingsplanen är att förskolan ocksåfinns med. När det gäller det måldokument för deyngre förskolebarnen som regeringen planerar att tafram är det viktigt att påpeka att inte alla yngre för-skolebarn kommer att omfattas av det här. En storgrupp yngre förskolebarn får sin omsorg ordnad ihemmet eller på annat sätt, vid sidan av förskoleverk-samheten. Måldokumentet får därför inte utformas såatt det kan uppfattas som att det handlar om en små-barnsskola. De barn som inte omfattas blir ju då ettslags B-lag som riskerar att komma på efterkälken iförskolans verksamhet för sexåringar eller i skolan.Det är viktigt att slå vakt om den öppna förskolan,som ofta är ett bra alternativ för barn som är hemmamed sina föräldrar eller med sina dagbarnvårdare. Vikristdemokrater anser att den öppna förskolan skallvara tillgänglig för alla barn i åldern sominte deltar i annan förskoleverksamhet.När det gäller skolstarten vill jag upprepa vad vikristdemokrater har sagt. Vi anser att skol-starten skall vara flexibel. Det bästa sättet är att redanfrån början låta varje barns behov och förutsättningarvara styrande. Föräldrar, förskollärare, fritidspedago-ger, lärare och andra berörda måste samarbeta vidövergången mellan förskola och skola. Vi avvisaralltså en obligatorisk skolstart . Barnär olika mogna och har olika förutsättningar.Enligt en undersökning gjord av Kommun Aktu-ellt avvisar tydligen också en majoritet av föräldrarnaobligatorisk skolstart . Det är bara3 % av sexåringarna i undersökta kommuner somkommer att börja skolan . Vi vill att skolpliktenockså i fortsättningen skall vara nioårig. Eftersom sågott som alla dessutom går treårigt gymnasium gåralla i praktiken i skola.Det är inte tiden som generellt måste utökas, utandet är innehållet, kvaliteten och individualiseringensom måste förbättras. Över huvud taget behövergrundskolans kvalitet och vikten av att alla får möj-lighet att klara betyget Godkänt i alla ämnen lyftasfram. och har uttryckt sittstora ogillande av betyg över huvud taget. Därför kandet vara viktigt att markera den principiella grundin-ställningen till betyg. Vi kristdemokrater tycker attbetyg är bra. Betyg är något som är positivt. Betyg ären feedback, en återkoppling, till en arbetsinsats somman har gjort. Ett betyg är ett värdepapper, något detär möjligt att läsa av och som gör det möjligt tävlamed sig själv. Vi tycker att det skulle vara fler steg ibetygen, inte färre. Vi tror dessutom att det skullevara möjligt att avhjälpa problemet med Godkänt ochIcke godkänt genom att få in fler nivåer, så att denelev som för ögonblicket inte kan prestera så mycketändå har betygssteg att kämpa sig fram till.Det är bra att skolan nu genom de satsningar påkommunerna som görs i vårbudgeten kan få meraresurser. Det är viktigt att de här resurserna användspå rätt sätt. Vi anser att satsningarna i första handmåste göras på lärare och skolledare, som har ennyckelroll när det gäller att utveckla det pedagogiskaarbetet.Så till frågan om etik, om att fostra våra barn ochungdomar efter goda och vettiga levnadsregler och tillett sätt att förhålla sig till medmänniskor.När vi talar om skolan ligger det alltid en fara i attgeneralisera. Det ser ju så enormt olika ut och detfungerar så olika vid olika skolenheter. Vi vet attvåld, mobbning, främlingsfientlighet, skolk och van-dalism på alltför många håll mer eller mindre faktisktär en del av skolans vardag. Vi kristdemokrater ärövertygade om att arbetet med att motverka dessaföreteelser måste ta sin utgångspunkt i det etiska per-spektiv som beskrivs i skolans värdegrund. Dethandlar här, menar vi, om att omsätta skolans värde-grund i praktiken. Det handlar om att skapa ett klimati skolan där varje person - såväl ett barn som en vux-en - möts med respekt och själv bemöter andra medrespekt. Det finns ju en vilsenhet bland barn och ung-domar när det gäller normer och värderingar.I både lärarutbildning och fortbildning bör etiskafrågor få en betydligt mera framskjuten plats än de har. Det vore intressant att höra vad skolministerntycker om det. Jag vill också fråga: Är direktiven utredning om en ny lärarutbildning färdiga? Jaghar inte sett några sådana direktiv, och det har inteheller gjort. Vi är intresserade av attfå veta litet mera om den saken.När det så gäller elev- och föräldrainflytandet iskolan ser vi positivt på försöksverksamheten medlokala styrelser med föräldramajoritet i grundskolan.Utvärderingen får visa om det också lett till ett merdirekt inflytande och ansvarstagande, så att föräldrar-na ses som en mer uttalad resurs för skolan.I motsats till regeringen anser vi kristdemokrateratt föräldrarna bör ses som självklara deltagare i ut-vecklingssamtalen även på gymnasiet. Ungdomarnaefterlyser mer föräldra- och vuxenkontakter, intemindre. Vi avvisar också gymnasiestyrelser medelevmajoritet. Vi menar att vuxna inte skall abdikerafrån sitt vuxenansvar när det gäller övergripandebeslutsfattande. Eleverna skall naturligtvis få störreinflytande när det gäller uppläggningen av sina studi-er, planering, schemaläggning, val av kurser, m.m.Så till frågan om antalet kärnämnen i gymnasiet.Här anser regeringen i utvecklingsplanen att man skallutreda konsekvenserna av att minska antalet kärnäm-nen i gymnasiet. Man tänker sig att tiden för religi-onskunskap, naturkunskap och estetiska ämnen skallkunna slås ihop och bli valbar mellan de tre ämnena.Detta kallar man utveckling av kärnämnen.Vi vill redan nu varna för en sådan modell. Närdet gäller kunskapen om våra kulturella rötter, sombefästs t.ex. i ämnen som religion och historia, sesredan i dag stora brister. Alla de tre nämnda område-na behövs för allmänbildning och hela personlighe-tens utveckling. Det har talats om folkbildning. Attlåta eleverna välja mellan naturkunskap, religionskun-skap och estetiska ämnen handlar knappast om folk-bildning eller att stå upp för ett bildningsideal och slåvakt om det humanistiska kunskapsarvet. Det innebären utarmning.När det just gäller religionskunskapen vet vi att dereligionsmöten som vi har i talar förbehovet av en djupare kunskap om de olika religio-nernas likheter och särdrag. Alla elever behöver, ävenpå gymnasiet, få verktyg att bearbeta sina egna tankarnär det gäller de stora existentiella livsfrågorna. Debehöver en referensram, som de redan får i grundsko-lan, som utvecklas på gymnasiet för att ta ställning tillsin egen nationella religion, förstå hur den har påver-kat och ännu påverkar samhället med tusenårigt per-spektiv.Eleverna behöver också bearbeta andra världsre-ligioner, nyandliga företeelser som dyker upp, ochderas anspråk, som oftast står i motsättning till dennationella religionen och identiteten. Den etiska med-vetenheten behöver utvecklas genom djupgåendeetiska diskussioner, inte minst i ett läge där teknikensoch vetenskapens framsteg aktualiserar nyaetiska problem.Herr talman! Vi måste slå vakt om det humanistis-ka arvet. är religionskunskapen i stort sett detenda ämnet där det är möjligt att föra en diskussionom etiska perspektiv och vårt ansvar inför framtidagenerationer. Vi anser därför att religionskunskapenskall vara kvar som kärnämne och att en mer djupgå-ende analys behöver göras i utredningen av vad detinnebär att förändra antalet kärnämnen över huvudtaget. Hur tänker sig regeringen den fortsatta hante-ringen av den här frågan, fru skolminister?Vi går mot slutet av mitt anförande. Jag skall baranämna några ord om hur vi ser på den moderna lär-lingsutbildningen. Vi ser positivt på att regeringen villinföra en sådan. Men vi anser att den arbetsplatsför-lagda utbildningen måste finnas med från början ochvarvas med teoretiska studier under hela utbildningen.Vi tror att det är en förutsättning för att lärlingsut-bildningarna skall få den omfattning och kvalitet somär önskvärd.När programstrukturen på gymnasiet ses över an-ser vi att ett nytt nationellt program med speciellinriktning på företagande och entreprenörskap börinrättas.Herr talman! Jag yrkar bifall till Kristdemokrater-nas reservation 6 under mom. 1. Den tar också upphemkunskapens betydelse, poängsättningen inomvuxenutbildningen och rätten för alla elever att full-följa sina gymnasiestudier upp till ålder.Anf. 64 ():Herr talman! Som utbildningspolitiker välkomnarjag den debatt om utbildningspolitiken som har ägtrum , vilket också togupp i sitt anförande. De diskussioner som följt i köl-vattnet av den debattartikel som publicerades i en avStockholmstidningarna är välbehövliga,inte minst för att möta den sortens argument somframfördes i artikeln.Om det som står i artikeln vore sant, om det voreså, att människors möjligheter till utveckling styrs avderas medfödda begåvning, skulle den första utbild-ningsrevolutionen, den som jag menar att vi har ge-nomfört under , aldrig ha på-verkat samhällsutvecklingen så starkt som den gjort.Om det vore så, att vi i utbildningshänseende likagärna kunde ge upp av befolkningen, skulle deframsteg som görs av t.ex. barn och vuxna med inlär-ningshandikapp inte ha kunnat ske. Om det vore så,att vi på arbetsmarknaden lika gärna kunde räkna bort25 % av befolkningen, skulle förmågor, begåvningaroch kompetenser som inte är av det mätbara slagetinte längre ha någon roll i arbetslivet.Det är snarare så, att krav på svårfångade förmå-gor, som social kompetens, ökar i arbetslivet. Ävenkunskaper av konstnärlig och hantverksmässig art bliralltmer efterfrågade i nya yrken och i nya branscher.Herr talman! Jag är övertygad om att vi alla härvägrar att träda tillbaka för den sortens ödesbestämdamänniskosyn som framfördes i artikeln. Men detbetyder inte att vi skall negligera de svårigheter ochde problem som många elever ändå har i skolan. Detär därför den skrivelse från regeringen som vi i daghar att behandla är så viktig. Den ger också en bragrund för en diskussion.Vid förändringen av styrningen i skolan, därkommunerna tog över ansvaret för genomförandet,blev uppföljning och utvärdering allt viktigare, ochdärmed också den typ av dokument som den nationel-la utvecklingsplanen representerar. Att vi på centralnivå inte längre detaljreglerar skolan får inte uppfattassom, och inte betyda, att vi träder tillbaka från ansvar.Vi är fortfarande skyldiga att sätta upp och revideramål och att utvärdera hur dessa mål skall uppnås.Den nationella utvecklingsplanen är ett viktigt do-kument i det arbetet. Regeringen avser att återkommatill med liknande dokument föratt på så sätt skapa möjligheter för elever, föräldrar,personal och kommuner att tydligt se vilken utveck-ling som vi på riksnivå vill se på skolans område ochhur vi ser på de uppnådda resultaten.I den plan som vi behandlar är de genomgå-ende nyckelorden kvalitet och likvärdighet. Låt miggå in på hur dessa nyckelord kommer till uttryck påfem olika områden.För det första gäller det skolans styrning och resul-tatuppföljning. Den ansvarsfördelning som vi i daghar är bra. Den statliga nivån skall formulera målenför skolan och följa upp och utvärdera verksamheter-na på nationell nivå. Kommunen har driftsansvaret förskolan. Den skall fastställa lokala mål och följa uppoch utvärdera dessa mål.För att garantera en likvärdig utbildning krävs attarbetet med att bedöma, värdera och utveckla kvalite-ten i skolan stärks på alla nivåer. För det krävs attbåde kommunerna och staten tar sitt ansvar för resul-tatuppföljningen. Kommunernas och skolornas upp-följningsarbete måste i högre grad än riktas motregelbundna bedömningar av skolans kvalitet.Det decentraliserade skolsystemet kräver också enstark central myndighet som aktivt följer upp ochhävdar utbildningens likvärdighet och kvalitet. Medden inriktning som finns i utvecklingsplanen får en förändrad roll och ett kraftigt utvidgat an-svarsområde. Elevens rätt till en utbildning av godkvalitet är central och måste få stöd av en aktiv till-syn. Detta är basen för förstärkta roll.Utskottsmajoriteten säger också nej till Moderaternasförslag om att inrätta ett fristående kvalitetsinstitut. Vivill inte splittra upp och försvaga , och vivill inte skingra kompetensen.För det andra är det fråga om kvalitet och likvär-dighet i förskola samt fritids- och skolbarnsomsorgen.I utvecklingsplanen liksom i utbildningsutskottetsbetänkande betonas att den sociala miljö och peda-gogiska stimulans som en pojke eller flicka möterunder barndomsåren är av stor betydelse för utveck-ling och lärande. Förskolan skall därför få sin rättmä-tiga betydelse som den första grundstenen i utbild-ningssystemet. Det skall göras bl.a. genom en integ-ration av förskola, skola och skolbarnsomsorg, där allpedagogisk verksamhet som rör barn och ungdomarskall bilda en helhet som sammantaget höjer kvalite-ten. Denna samordning kommer att formuleras både istyrdokument och i lagstiftning och tillsyn.För det tredje gäller det kvalitet och likvärdighet igrundskolan. resultat är internationelltsett ofta mycket goda. Det gäller inte minst i fråga omläsförståelse och kunskaper i främmande språk. Inommatematik och naturvetenskap har de svenska resulta-ten blivit bättre, även om det finns flera länder somhar bättre resultat än Sverige.Samtidigt kommer det, som vi också hört i dagensdebatt, alltfler signaler om att har svårtatt uppnå läroplanens mål. Detta är naturligtvis enoacceptabel och viktig signal. skalllägga grunden för ett livslångt lärande och ett aktivtdeltagande i samhällsutvecklingen. För att kommanärmare målet måste skolans inre arbete utvecklas ochkvaliteten i utbildningen sättas i fokus. Viktiga inslagär bl.a. den kommitté som har tillsatts för att utvecklaarbetet för att stödja elever med läs- och skrivsvårig-heter liksom uppdraget till att särskiltutvärdera skolsituationen för elever som har behov avsärskilt stöd, både funktionshindrade elever och ele-ver med mer dolda handikapp eller svagheter.En stor plusfaktor är naturligtvis också det omfat-tande resurstillskott som kommunerna kommer att fågenom vårpropositionen.När det gäller uppfattar jag att mångapartier för engagerade resonemang om hur grundsko-lan skall kunna bli bättre, även om de förslag ochlösningar som presenteras varierar mellan partierna.Jag skulle vilja säga att skiljer ut sig.Man återkommer med sitt i mitt tycke bisarra förslagom att förstatliga skolan, att staten skall ta hand omskolpengarna för att sedan dela ut dem igen till lan-dets alla skolor, dessutom samma summa till alla.Något mer centralistiskt har väl sällan skådats i skol-sammanhang. Det är ett förslag som står i en klassalldeles för sig själv.Min fråga till är: Hur kan ett förstat-ligande av skolan med den här konstruktionen bidratill bättre kvalitet? Möjligen skapar det fler byråkra-tiska jobb för det fördelningsverk som skall skicka utde pengar som man redan har ute i kommunerna.Och hur skall denna skatteväxling se ut? Hur stortbelopp skall kommunerna bli av med? Hur mångamiljarder rör det sig om? Hur stort, på ett ungefär, ärdet belopp som man sedan skall få tillbaka per elev?Hur blir det med elever med behov av särskilt stöd?Det vore bra om vi i kammaren kunde få svar påde frågorna om det som är ett huvudspår för mode-raterna när det gäller kvalitetsutveckling.Vidare när det gäller : är ni såoroliga för ökat elev- och föräldrainflytande och sätterdet i motsats till rätten att välja skola och det vanligainflytandet i vardagen, som alla har rätt till?Jag tycker också att det när det gäller grundskolanär intressant att se hur det som skulle kunna vara ettborgerligt regeringsalternativ om olyckan är frammeformuleras när det gäller skolstarten. Moderaternaförspråkar skolstart och nioåriggrundskola. förespråkar skolstartvid ålder och nioårig grundskola medan Folk-partiet förordar skolstart och tioåriggrundskola.Det vore bra om man kunde få en diskussion omvad som skulle kunna tänkas bli resultatet av en ge-mensam borgerlig politik.För det fjärde gäller det kvalitet och likvärdighet igymnasieskolan. Gymnasieskolan har under 90-taletgenomgått, som någon talare redan varit inne på, sinstörsta förändring någonsin och är nu inne i ett inten-sivt utvecklingsskede. Väldigt många gör sitt bästa föratt dagens ungdomar skall möta morgondagens sam-hälls- och yrkesliv med en bra utbildning i bagaget.Regeringen aviserar några förändringar i utveck-lingsplanen för att understödja en sådan positiv ut-veckling, bl.a. en översyn av de nationella styrdoku-menten för att tydliggöra varje nationellt programsinriktning och profil och därmed stärka programva-lens betydelse. Programmen med yrkesämnen skallstärkas till innehåll och uppläggning, och en ny mo-dern lärlingsutbildning med höjd ambition och kvali-tet aviseras. Det skall också prövas om en yrkesexa-men skall införas inom gymnasieskolan, allt för attförbättra kvaliteten och knyta arbetslivet närmaregymnasieskolans yrkesutbildningar.Kärnämnena skall behålla sin höga ambitionsnivå.Samtidigt annonserar regeringen, som bl.a. TuveSkånberg var inne på, att en utredning skall göras vadgäller antalet kärnämnen.