prot · GK0994 · 1997-04-23 00:00:00 — "Detta sagt om adoptionsorganisationerna, som i17 år på ett utmärkt och klanderfritt sätt skött kontrol-len av att alla juridiska krav i adoptionsproceduren äruppfyllda, både i och i utlandet. Vad nu änbiträdande socialministern säger är det utom allt tvi-vel att det skall konstateras och kontrolleras att dejuridiska kraven är uppfyllda såväl i som igivarlandet. Det står fullständigt klart uttryckt i kon-ventionens officiella kommentar från Haagkonferen-sen. Hos de auktoriserade organisationerna finns denkunskap och erfarenhet som krävs för en snabb ochkompetent handläggning av den frågan, vilket ocksåLiselotte Wågö på ett utmärkt sätt har beskrivet. Detborde vara självklart för alla att beslutet om fortsattadoptionsförfarande måste ligga där. Den omotivera-de prövningen av medgivandet i detta sista, brådskan-de skede är regeringens påfund - inte Haagkonven-tionens.Fru talman! De som hävdar att det inte innebärnågra problem för socialsekreterare att skyndsamt, , utföra såväl prövningen av det tidigaremedgivandet som kontrollen av de juridiska kravensamt fatta beslut, är uppenbarligen dåligt insatta i hurdet fungerar i verkligheten.Jag har talat med ettflertal socialsekreterare om detta ärende. De är - miltuttryckt - inte glada, och de är överens om att dettakommer att medföra ett kraftigt merarbete och orsakaen fördröjning av ärendena. De anser att det egentli-gen endast är de största socialkontoren med egenjuridisk kompetens, t.ex. i och ,som har möjlighet att klara av kontrollen. För övrigatycks problemet bli näst intill oöverstigligt, om beslu-tet skall vara färdigt och bygga på ensaklig och grundlig utredning. I annat fall blir utred-ningen bara formell, och vad har vi då vunnit med denhär förändringen?Dessvärre tar inte utskottsmajoriteten hänsyn tillalla dessa problem, vilket jag verkligen beklagar. Vi iCenterpartiet anser att det är fullständigt självklart attdetta slutgiltiga samtycke även fortsättningsvis skallges av adoptionsorganisationerna. Jag yrkar därförbifall till reservation 1.I vår motion har vi också tagit upp problemet attmoderns samtycke till adoption enligt svensk praxisskall ha lämnats minst efter nedkomsten.Detta torde inte vara speciellt vanligt i givarländerna.Det kan ställa till problem, eftersom adoptionen dåmåste prövas enligt svensk lag och det faktiskt kaninnebära att den inte kommer till stånd.Vi vill från sida peka på detta, ochvi menar att svensk praxis inte får vara ett hinder förinternationella adoptioner. Jag står självfallet bakomäven reservation 2 men yrkar inte bifall till den.Anf. 18 ():Fru talman! Detta är en ganska inflammerad fråga,som vi har diskuterat mycket innan vi kommit framtill ett förslag till beslut. Min och Vänsterpartietsgrundinställning är naturligtvis positiv till adoptioner.Vi tycker att det är bra att man ställer upp. Vi ser ettstort mått av idealitet i detta. Vi har stor förståelse föratt adoptivföräldrarna vill att det skall gå snabbt ochutan fördröjningar när de har fått besked.Att vi är positiva visar vi i våra två reservationer,som bl.a. handlar om att vi vill förbättra de ekono-miska förutsättningarna för adoptioner. är detmycket svårt och kostbart. Man skall ha mycket peng-ar för att orka genomföra en adoption. Så detta ärangeläget.Men vi har också att ta hänsyn till givarländernaoch till barnets bästa. Vad som är barnets bästa kanman i och för sig tolka på olika sätt. finns som skall reglera dessa förhållanden,och enligt vår tolkning har vi troligen kommit framtill en bra kompromiss i den här frågan.Enligt vår mening har vi minimerat risken för för-dröjningar genom de skrivningar som finns i betän-kandet. Om man läser noggrant står det att det skalltill synnerliga skäl för att fördröja det ytterligare tvåveckor. Synnerliga skäl är det starkaste juridiskauttrycket när man betecknar skäl. Det finns vanliga,särskilda och synnerliga skäl. Vi tycker att detta är enacceptabel kompromiss.I hänvisar man till cent-ralmyndigheten, och socialnämnden är en cent-ralmyndighet. Det kan aldrig ett adoptionscentrumvara. Så kan det inte tolkas. Så enligt vår mening harvi kommit fram till en hyfsad kompromiss, även omjag i och för sig förstår invändningarna och att mankan bli irriterad över vissa klantigheter i byråkratin.Jag vill sedan ta upp en helt annan sak, nämligenkönsdiskrimineringen vad gäller åldergränserna, somman inte vill passa på att ta bort. Haagkonventionenhar inga krav på åldersbestämmelser för adoptivför-äldrar. Däremot har åldersgränser definierats i svenskpraxis, och det tycker vi är typiskt byråkratiskt,krångligt och felaktigt. För att få adoptera ett barn fårkvinnan inte vara och mannen inte över 45år. Men det omvända går inte. Om kvinnan är 41 åranses hon mer olämplig än en man som är , t.ex.Detta är väldigt bakvänt, och det skulle man ha tagittag i och rättat till.Sådana här bestämmelser spiller över också påandra områden. Man kan säga att detta är en rekom-mendation just i det här fallet, men vi har t.ex. någon-ting som heter mormorsupproret och som gäller fos-terbarns placering. Mormödrar och morfäder harmycket svårt att få adoptera sina barns barn om dethar hänt en olycka eller så. Jag vill göra er uppmärk-samma på att den här åldersprincipen är ganska all-varlig. Därför tänker jag yrka bifall till vår reserva-tion, och jag hoppas att flera tycker att det här är endum regel som bör tas bort.Utskottets bedömning är att ingen lagändring be-hövs, och det har vi heller inte krävt. Vi kräver ändrar på praxis, på rekommendationen. Det kanregeringen göra. Det räcker alltså med ett tillkännagi-vande från till regeringen för att åstadkom-ma en ändring här.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till vårreservation som avser åldersgränserna. I övrigt yrkarjag bifall till utskottets hemställan.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningatt det är viktigt att vi får en översyn av kostnadernaför adoption och en jämförelse mellan dessa och and-ra kostnader vid barnlöshet. Man bör ha någon formav samstämmighet mellan dessa kostnader.Men jag kan faktiskt inte begripa vad just den sa-ken har att göra med artikel 17 c i Haagkonventioneneller hur det skulle underlätta hanteringen om manfick ordning på kostnadsersättningen. Jag vill be StigSandström att utveckla detta något.Stig säger också att juridiken i ut-trycket "synnerliga skäl" skulle innebära någon sortsgaranti för att socialnämnderna kommer att hanteradetta på ett snabbt sätt. Jag vill fråga får socialnämnderna för straff om de skulle väntaen eller i en sådan här process?Anf. 20 () replik:Fru talman! Jag tog upp frågan om ekonomin föratt visa positiva inställning till adop-tioner. Vi i tycker att adoptioner är bra- det skall inte missuppfattas.Liselotte Wågö frågar vad socialnämnderna får förstraff om de bryter mot de synnerliga skälen. Jag kaninte svara på det, men jag antar att det vore tjänstefel. "Synnerliga skäl" är ju något väldigt starkt.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag förstår att inte kansvara på frågan. Socialnämnderna får nämligen ingetstraff. Det nämns ingenting om sanktioner över huvudtaget, utan det är någon sorts önsketänkande att dettaskall kunna hanteras skyndsamt. Jag önskar också det,om nu beslutet skulle bli så olyckligt att man väljer attlåta socialnämnderna hantera detta. Det är oerhörtviktigt att detta går snabbt.Men här läggs faktiskt hela ansvaret på social-nämnderna, och kan ju inte varaomedveten om vilken oerhörd arbetsbelastning som föreligger där. Den här delen är inte prioriterad . Socialnämnderna har annat, mer akut, att hante-ra. Risken är därför alldeles uppenbar att hur man änuttrycker detta från sida - att det skallfinnas synnerliga skäl för att det inte skall dröja i merän och att det skall vara skyndsam hanteringosv. - är det bara slag i luften. Det är nämligen ären-debelastningen och arbetsbelastningen i stort som äravgörande för om socialnämnderna över huvud tagetkan hantera de här frågorna inom stipulerade tider.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag vet bara så mycket att med an-ledning av den diskussion som har förts om de härfrågorna har det kommit försäkringar om att social-tjänstpersonal skall få utbildning på de här områdena,just i syfte att säkerställa en skyndsam hantering. Denopinion som har varit har alltså haft effekt. Jag ärsäker på att kommer att ta uppdetta senare när hon håller sitt huvudanförande.Anf. 23 () re-plik:Fru talman! Jag är alldeles övertygad om att StigSandström är mycket ärlig när han säger att man iVänsterpartiet är positivt inställd till internationellaadoptioner. Som säger är det väl ettsätt att visa på detta när man talar om att man vill gemer bidrag till adoptionsföräldrarna. också att han förstår att föräldrarna nu kännersig väldigt oroliga för att det här skall ta för lång tid.Men jag saknar i anförandet ett enda litet ord ombarnens situation, ! Det är faktisktbarnen som vi värnar allra mest, och det är barnensom kommer att fara mest illa av att det här kommeratt ta - för det kommer det att göra.Förutom att ta hänsyn till föräldrarna på det sättsom är dokumenterat i reservationer osv., säger att han vill ta hänsyn till givarländernagenom att följa . Eftersom denhänvisar till att det är den centrala myndigheten somskall fatta det slutgiltiga samtyckesbeslutet är detföljaktligen socialnämnderna som bör göra detta.Men, , i står detklart uttryckt att detta samtyckesbeslut får delegerastill auktoriserade sammanslutningar. Och det är precisdet som vi andra vill att man skall göra - nämligenlåta adoptionsorganisationerna fatta de här besluten.Hur mycket det än skrivs om "synnerliga skäl"kommer socialsekreterarna inte att få mer tid. Hurskall de hinna göra detta, och utveckla en juridiskkompetens som det har tagit adoptionsorganisationer-na att bygga upp och som icke finns i social-nämnderna?Anf. 24 () replik:Fru talman! Det var många frågor på en gång. Jagskall ta en fråga, den om barnens bästa. Jag tror attalla är ute efter barnens bästa, och det är också vadHaagkonventionen syftar till. Den tar hänsyn till bar-nens bästa.Men den tar också hänsyn till givarländerna, ochdet tror jag att vi skall ha stor respekt för. Tänk om viskulle vända på hela situationen - om var ettgivarland och t.ex. thailändare och sydkoreaner villeha barn från oss i ! I tror vi ju alltid attvi vet bäst. Skulle vi då inte gärna vilja ha en försäk-ran från den thailändska centralmyndigheten att alltvar okej, i stället för att en thailändsk adoptionsorga-nisation gav sitt medgivande om att allting var klart?Jag tror att vi får ha stor respekt för det som ligger iHaagkonventionens anda, och inte bara se till en part.Jag tror att detta är en hygglig kompromiss. Sedan ärdet praktiken som får visa hur lagen fungerar. Det vetvi ju inte förrän den prövats.Anf. 25 () re-plik:Fru talman! Haagkonventionenhar ju kommit till för barnens bästa, vilket i förläng-ningen är att uppfylla givarländernas krav. Det ärnämligen givarländerna som har krävt attadoptionerna måste gå etiskt och riktigt till väga.Jag vill att förklarar en sak för migoch för andra som har en annan åsikt. På vilket sätt tarvi i större hänsyn till ge-nom att följa ett av konventionens två olika sätt attgöra detta? I säger man: antingenen central myndighet eller auktoriserade samman-slutningar. Av vilken anledning tar vi större hänsyntill genom att välja det andra al-ternativet i stället för det första? I Haagkonventionenanses uppenbarligen inte att det finns någon som helstskillnad på dessa alternativ. I så fall hade man intetillåtit en delegation till dessa sammanslutningar, somi motsvaras av våra auktoriserade adoption-sorganisationer.Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag har inte allasvar på alla frågor. Men jag tror att givarländernakänner sig litet tryggare om en central myndighethanterar detta. Jag tror också att det inte är så storskillnad mellan det här förfarandet och om adoption-sorganisationerna hade fått sköta saken. Det är nämli-gen samma procedurer som skall uppfyllas. Men vifår återkomma i debatten med de ytterst ansvariga.Anf. 27 ():Fru talman! Att gå och vänta på ett barn är någotväldigt speciellt, vare sig det är ett biologiskt barneller ett adoptivbarn. Åtminstone tycker jag det, ochjag har själv både adoptivbarn och biologiska barn.Den stora skillnaden mellan att få biologiska barnoch adoptivbarn är att det biologiska barnet kommerefter . Ingen ifrågasätter i normalfallet deblivande föräldrarna. Alla gratulerar och önskar lyckatill.De blivande adoptivföräldrarna får ofta, eftermånga års försök att skaffa barn, kontakta socialtjäns-ten och ansöka om att få adoptera. gördå hembesök och bedömer de blivande föräldrarnaslevnadsförhållanden. En utredning genomförs, ochman fastställer om de sökande är lämpliga som adop-tivföräldrar. De sökande måste skaffa läkarintyg efter-som deras hälsotillstånd skall bedömas. Sedan de ärgodkända av skall de också godkännas igivarlandet.Sedan börjar en lång och ovissväntan. är de blivande föräldrarnaskyldiga att anmäla om omständigheterna väsentligtförändras medgivandet gäller, t.ex. omde blir arbetslösa.Efter utredning och väntetid, som i värsta fall kanta upp till , får de blivande föräldrarna beskedom ett barn. Enligt den konvention som vi skrivit påskall det då göras en slutlig bedömning av om adop-tionsförfarandet får fortsätta. Det är en prövning somenligt konventionen kan göras av en myndighet ellerav de auktoriserade adoptionsorganisationerna. Vi iMiljöpartiet har tagit ställning för att den sista pröv-ningen skall ske hos de auktoriserade organisationer-na som redan har den kunskap och den erfarenhet sombehövs.Jag förstår mycket väl de blivande adoptivföräld-rarnas oro över den här sista förändringen. Varjefördröjning betyder väldigt mycket. Barnen i mångaav dessa länder lever under förhållanden som vi harsvårt att tänka oss. Jag skall inte berätta om min egenadoption, men så mycket kan jag säga att med enväldigt liten fördröjning hade vi aldrig fått hem vårtbarn.Barnets bästa diskuteras ofta. Vad är det? Det kanman faktiskt fundera på när man tittar på den livssi-tuation de i många fall har och vad en fördröjning kaninnebära.Jag yrkar bifall till reservation 1.Fru talman! När det gäller den rekommenderadeåldern för blivande adoptivföräldrar anser vi att denskall vara jämförbar med åldern på biologiska föräld-rar. Eftersom vi inte har något sådant förslag i an-slutning till den här propositionen kan jag meddela attvi återkommer med ett sådant förslag längre fram. Detvi kan göra för dagen är att stödja Vänsterpartietsreservation om adoptivföräldrars ålder. Jag yrkarbifall till reservation 4.Fru talman! Det finns säkert ingen föräldragruppsom är så förberedd och så kontrollerad inför ett vän-tat barn som adoptivföräldrar. Först har det försökt attskaffa ett biologiskt barn . Sedan har det varitår av utredning och väntan. brukarde blivande föräldrarna delta i studiecirklar om barnoch om barnens hemländer.Miljöpartiet delar därför åsikten i reservation 5om att det är onödigt att i lag införa ett särskilt kravpå att de tilltänkta adoptivföräldrarna skall ha till-fredsställande kunskap om barn och deras behov ochatt det är som skall förvissa sig omdetta. Det är svårt att förstå att samhället skall be-handla blivande föräldrar så olika och t.o.m. göra det ilagtext.Jag har fått uppgifter från om i stort sett redan gör den här tillsynen och servilka kunskaper föräldrarna har. Det ingår på någotsätt i utredningen. Man behöver inte lägga in någraextra lagtexter och skärpa upp detta.Jag yrkar bifall till reservation 5 och avslag på re-geringens förslag på denna punkt.I reservation 6 anser reservanterna att regeringenbör göra en översyn av kostnaderna för internationellaadoptioner och se hur man kan stödja adoptivföräld-rarna. Det tycker vi är ett bra förslag, och vi ställeross bakom den reservationen också.Anf. 28 SKÅNBERG (kd):Fru talman! Det här ärendet är viktigt. Som vi harhört handlar det om ratificering av Haagkonventionenom skydd av barn och samarbete vid internationellaadoptioner. Skälet har vi också hört. Det är att inter-nationella adoptioner skall ske under ordnade formeroch på ett etiskt godtagbart sätt. Det skall vara tillbarnens bästa.Här möts två behov när adoptivföräldrar som intekan få egna barn adopterar. Det är barnets behov, oftai ett fjärran land, och föräldrarnas behov av att fåslösa sin kärlek och sin omtanke på någon som behö-ver den.Vi här i har framför allt att se till bar-nets behov. Vi gläds med föräldrarna som får sinabehov tillfredsställda, men vi vill göra regler somskyddar de allra svagaste i den här situationen, nämli-gen barnen.Fru talman! Det har redan yrkats bifall till reser-vationerna 1, 5 och 6. Jag instämmer naturligtvis idessa yrkanden och skall motivera det.Först och främst gäller det reservation 1. Denhandlar om samtycke enligt artikel 17.c i Haagkon-ventionen. Vi kristdemokrater menar att det är olyck-ligt att någon annan än den auktoriserade adoption-sorganisationen skall göra den nya prövningen. Vimenar att de har dokumenterat att de kan pröva. Dehar de språkliga, juridiska och erfarenhetsmässigakompetenser som behövs. Dessa kan omöjligt spridaspå landets alla 288 kommuner. Det är omöjligt att såmånga kan ha samma kompetens som dessa mångåri-ga utredare på de auktoriserade adoptionsorganisatio-nerna har.Man kan också fråga sig vari adoptionsorganisa-tionerna har brustit, eftersom majoriteten inte vill gedem det förtroendet när t.o.m. givarländerna ochHaagkonventionen medger att det är en bra lösningmed en delegering till de auktoriserade organisatio-nerna.Det är alltså för barnets bästa som vi i reservation1 vill att de auktoriserade organisationerna skall fådetta utökade förtroende att göra den andra prövning-en. Det är därför att barnen - som sagts tidigare -lider som de är ifrån föräldrar som kan gedem deras fysiska och framför allt känslomässiga tröstoch hjälp, möta deras behov av anknytning och alltdet som man behöver i de tidiga veckorna. Varjevecka som det dröjer skadar barnen, och här handlardet inte om veckor utan ofta om månader och iblandännu . För barnens bästa måste vi välja densmidigaste lösningen, den som är beprövad, i ställetför någonting som vi har alla skäl att tro inte kanfungera med en kompetens spridd på 288 kommuner.Reservation 5 handlar om att ytterligare en gångmed lagens krav pröva de tilltänkta adoptivföräldrar-nas kunskaper om barn. Dessa föräldrar har dokumen-terat gång på gång att de är motiverade och att de ärkunniga. De har redan blivit prövade av socialtjäns-ten. Jag har anhöriga som har gått igenom det här, ochdet är en utomordentlig noggrann prövning. Vi som ärbiologiska föräldrar kan nog inte ana vilka frågor somställs och hur man går under ytan på ett förhållandeför att utröna att det är till barnets bästa.Det som redan utförs, och utförs väl, behöver intemed lagens hjälp utföras med tvång. Det är onödigt,orättvist och det är dessutom redan utfört på ett till-fredsställande sätt av . Det är naturligt-vis för barnets skull som det skall ske en prövning,men man behöver inte ytterligare understryka adoptiv-föräldrarnas oförmåga. De känner redan det smärt-samt att inte ha fått biologiska barn i många fall. Attdå ifrågasätta deras motivation eller kunskaper ombarn är att förstärka en traumatisk situation.Den sjätte reservationen handlar om kostnader förinternationella adoptioner. Här vill vi kristdemokratertillsammans med flera andra att det skall ske en över-syn av kostnaderna. Det är otillfredsställande att det iprincip bara är möjligt att adoptera för dem som haren mycket god ekonomi.Kommer ni ihåg när den förra finansministernWibble sade att alla borde ha en årsinkomst på ban-ken? Vilket skratt, för att inte säga hånskratt, det blevöver hela . Hur skall man kunna spara ihop enårsinkomst på banken? Det är ju bara inte möjligt. Detär väldigt få förunnat att kunna komma upp i det. Förmånga människor är efter skatt bra nära enårsinkomst. Det gör att stora delar av svenska folketmed låga och medelstora inkomster aldrig får möjlig-het att hjälpa ett barn och sig själva att bli föräldrar.Samhällsstödet är , men det är ändå margi-nellt i förhållande till de stora initiala kostnaderna.Sedan kommer också stora kostnader flera gånger.Man vill säkert besöka landet som barnen kommerifrån, och det kanske mer än en gång. Det kommer attmedföra stora kostnader.Vi tycker att detta kan genomföras på olika sätt föratt inte vara kostnadsdrivande. Ett sätt är att täckakostnaderna för resa och uppehälle i givarlandet. Detbehövs en översyn för att detta allsidigt skall belysas.Anf. 29 ():Fru talman! betänkande angåendeinternationella adoptioner, som vi har att behandla , är egentligen till stor del av juridisk karaktär.Dock har delar av förslaget väckt en debatt som i mitttycke antagit överdrivet stora proportioner.Haagkonventionen har tillkommit för att tillför-säkra barn som adopteras bort till andra länder ökatskydd och större rättssäkerhet. Konventionen hartillkommit i ljuset av artikel 3 omatt alltid beakta barnets bästa.Sverige är i detta sammanhang något av ett före-gångsland, eftersom vi varit noga medatt internationella adoptioner skall ske på ett kontrol-lerat och säkert sätt.Eftersom har inspirerats avvårt svenska system för internationella adoptioner blirinte förändringarna särskilt stora, när vi nu bestämmeross för att ratificera konventionen. Det är för övrigtglädjande att vi alla är helt överens om att anta kon-ventionen.Under de senaste månaderna har många av ossriksdagsledamöter fått motta brev och telefonsamtalfrån oroliga adoptionsföräldrar.Anledningen till oron är den bestämmelse i kon-ventionen som säger att innan ett barn skall överläm-nas till sina adoptionsföräldrar skall ursprungslandetoch mottagarlandet ha lämnat sitt samtycke till attadoptionen får fortsätta. Detta samtycke, som vi harpratat så mycket om tidigare här , kan enligtkonventionen ges av en myndighet eller av auktorise-rad adoptionsorganisation. Det är upp till varje land,beroende på vilken juridisk tradition man har, attavgöra vilken instans som skall ge samtycket.Regeringen föreslår i propositionen att social-nämnden i adoptivföräldrarnas hemort skall haprövorätten. Nämnden har redan ansvaret, genomhemutredningen, att pröva adoptionsföräldrarnasförutsättningar att ta emot ett barn.Det är just denna del av förslaget som har väcktden stora debatten. Regeln om ett samtycke harkommit till på initiativ av barnens ursprungsländer.De vill i så hög utsträckning som möjligt garanterasäkerheten för det bortadopterade barnet.Utskottsmajoriteten delar regeringens uppfattningatt socialnämnden bör fatta beslutet om samtycke tillatt adoptionsförfarandet får fortskrida.Mot detta reserverar sig , av argumenten från reservanterna är att adop-tionsförfarandet skulle dra ut för mycket omsocialnämnderna fick samtyckesrätten.Jag har den största förståelse för att blivande ad-optivföräldrar, när de äntligen vet att det finns ett barnsom de kan få adoptera, upplever varje väntan sompåfrestande. Det är just därför som vi i betänkandetföreslår att det skyndsamt och senast inom två veckorfrån det att anmälan kom in prövas om samtycke skallges till att adoptionsförfarandet får fortsätta.En annan invändning mot den föreslagna lösning-en är att socialnämnden inte skulle ha den juridiskakompetens som behövs.Med hjälp och stöd av är jag övertygad omatt våra socialnämnder gör de kvalificerade bedöm-ningar som krävs. Det juridiska arbetet är en uppgiftför adoptionsorganisationerna.Jag vill påpeka att det jämfört med förhållandena måste bli en viss förlängning av adoptionen ge-nom att det krävs ytterligare ett beslut. Den förläng-ningen blir det oavsett vem som skall fatta beslutetom samtycke.En annan reservation handlar om problemet medvår lagstiftning angående moderns samtycke. Densvenska regeln om moderns samtycke är inte ny ochsyns inte ha inneburit att adoptioner till Sveri-ge inte kunnat komma till stånd.