prot · GL0945 · 1997-12-11 00:00:00 — Man vägrar inse att denprogressiva väg som valdes - det skall vi erkänna -när SJ en gång delades upp i ett transportverk och ettbanverk måste följas av fler steg i samma riktning omvi skall bli framgångsrika i arbetet med att bygga utvåra kommunikationer.En total avreglering av järnvägstrafiken, som vimoderater förespråkar, skulle leda till att även person-trafiken på järnväg konkurrensutsätts genom att olikaföretag erbjuds att på marknadsmässiga villkor opere-ra på det nationella bannätet. Självfallet skulle myckethöga krav på såväl säkerhet som tillförlitlighet ställaspå de operatörer som vill konkurrera om att trafikerabannätet.På godssidan måste kvarvarande konkurrensbe-gränsningar i form av företräde till bankapacitet - detsom vi kallar grandfathers right - naturligtvis undan-röjas om nya och starka operatörer skall kunna lockastill att satsa på järnvägen som ett framtidens trans-portmedel.Fru talman! I regeringens budgetförslag inrymstraditionsenligt anslaget till Delegationen för inköp avviss kollektivtrafik. För de kommande tre åren före-slås ett anslag om . Medlen avsesatt huvudsakligen täcka det underskott som vissaregionala järnvägslinjer genererar. Upphandlingenförutsätts ske i konkurrens, vilket enligt regeringensvokabulär innebär att endast företag som opererar påjärnvägen kan komma i fråga för att deltaga i upp-handlingen.För att verkligen belysa vilka trafikeringsmöjlig-heter som kan erbjudas på olika bansträckor ellermellan aktuella orter bör enligt vårt synsätt alla före-kommande trafikslag få konkurrera mot varandra idenna upphandling. Att trafiken efter en sådan upp-handlingsomgång skulle kunna upprätthållas medandra transportmedel till en betydligt lägre kostnadkänner vi oss fullt övertygade om. Intill dess att ensådan upphandling prövats avvisar vi hela anslaget förköp av interregional trafik från och med budgetåret1999.Långväga busstrafik har jag indirekt berört i av-snittet om köp av regional trafik. Jag vill återkommalitet grand till den frågan. Jag vill understryka vårakrav på att alla trafikslag skall ges rätten och möjlig-heten att på egna villkor fritt konkurrera om resenäreroch gods. Den stelbenta inställning som regeringenhittills visat på detta område genom att avvisa flertaletansökningar från bussföretag som erbjuder prismäs-sigt attraktiva resealternativ för dem som vill utnyttjadessa är för oss moderater obegriplig.Utbudet har ökat genom att några bussföretag -mest känt är väl i detta sammanhang - harskapat nya och prismässigt attraktiva busslinjer. Dettavisar att det finns stor efterfrågan på prisbilligt ochfrekvent reseutbud. Resvaneundersökningar somutförts bland resenärer som utnyttjat dessa lågprisre-sor visar att det huvudsakligen är nya grupper avresenärer som lockas till detta resealternativ. Andelensom annars skulle ha valt att utnyttja tåget är alltsåmycket liten.Regeringens ambition att skydda järnvägsmonopo-let skapar inte bara en konstlad marknad. Den för-hindrar och försvårar dessutom för betalningssvagagrupper att företa önskade och eftertraktade resor.Här hittar vi ännu en socialistisk paradox. Betal-ningsstarka grupper, där de enskilda individerna alltidkan lösa sina resebehov och fritt välja mellan att fly-ga, åka tåg eller ta den egna bilen, skyddas av densocialdemokratiska politiken. De betalningssvaga,som inte kan utnyttja något av dessa alternativ, för-hindras däremot att pröva det prisbilliga och prisvärdatransportsätt som den långväga bussen utgör.Fru talman! nya roll innebär som re-dan tidigare nämnts att en ökad flexibilitet i spåran-vändningen har möjliggjorts. Denna trend förväntasfortsätta. Från moderat håll är vi dock fortsatt kritiskatill den planering av nyinvestering som förordas avverket, och vi menar att det i några fall saknas sådanarelevanta investerings- och finansieringskalkyler somkrävs för en byggstart.Den moderata trafikpolitiken syftar till att effektivtoch miljöriktigt utnyttja befintlig infrastruktur och attmed stöd av modernt och tillförlitligt prognosunderlagunderhålla och nyinvestera i objekt med bästa samla-de samhällseffekt. Genom att i huvudsak konkurren-supphandla såväl all den operativa verksamheten somalla investerings- och underhållsarbeten menar vi attfler kan få utbyte av samhällets gemensamma kostna-der.Fru talman! Jag instämmer i det yrkande som re-dan har framförts av Per Westerberg.Anf. 80 ():Fru talman! Detta avsnitt i debatten handlar i höggrad om den spårbundna trafiken. Järnvägstransporteroch spårbunden trafik i övrigt är för oss i Centerpar-tiet ett prioriterat område, då vi sätter stort värde påmiljöriktiga transporter som väl passar in i det ekolo-giskt uthålliga samhälle som vi strävar efter.Det framgår av utskottets betänkande att järnvägs-sektorn svarar för av transportsektornssamlade utsläpp av luftföroreningar och koldioxid.Förklaringen är naturligtvis att av transporternapå järnväg sker med eldrivna lok.På någon punkt har vi från sida ve-lat gå längre än utskottet. Det gäller bl.a. den fråga jagtidigare har varit inne på om järnvägens miljöanpass-ning. finns det drygt 700 dieseldrivna lokoch andra fordon i användning i landet. De drivs medmotorer jämförbara med motorerna i lastbilar ellerandra tunga fordon. Medelåldern på dessa fordon ärockså förhållandevis hög och luftföroreningarna frånenskilda fordon i vissa fall betydande, som framgår avutskottets redovisning. släpptes ca 80 000ton koldioxid ut.På det här området har en reserva-tion, i vilken vi förordar att inom ramen försitt miljöarbete skall initiera projekt som elimineraranvändningen av diesel i tågtrafiken. Vi bedömer detsom angeläget att inte tappa tempo i miljöarbetet ochanser det därför berättigat att söka påskynda det härarbetet. Vi har också pekat ut den s.k. Kustpilen Kal-mar-Vimmerby som en möjlig och lämplig sträckadär man borde kunna övergå till miljörik-tigare bränslen.Fru talman! En annan fråga som har varit viktigför oss i är . Vi har i för-handlingar med regeringen äntligen lyckats säkerställaInlandsbanans fortlevnad. Denna pulsåder för Norr-lands inland på över tusen kilometer, från tillGällivare, har en mycket stor betydelse för inlandetsmöjligheter att leva och utvecklas positivt. Genomåren har den här banan varit hotad, och vi har vidolika tillfällen arbetat mycket aktivt för att säkra ba-nans framtid.Nu finns en uppslutning kring ställningstagandetatt har ett berättigande och skall gesförutsättningar att bedriva trafik också i fortsättning-en, inte minst för att den fyller en funktion främstlokalt och regionalt men också i det nationella gods-trafiksystemet.För att trygga drift föreslår trafikut-skottet, i likhet med regeringen, ett fortsatt stöd tillbanhållningen genom ett bidrag på 50 miljoner kronorper år. Regeringen bör vidare få möjlighet att frånanslaget Investeringar samt drift och underhåll avstatliga järnvägar finansiera vissa investeringar påInlandsbanan för vilka medel också erhålls från EU.I vissa motioner tas frågan upp om det skulle varamöjligt med reguljär persontrafik på banan utöver denturisttrafik som bedrivs . för-hindras detta av ett avtal om busstrafik, som löper utår . ser gärna att IBAB, det företagsom bedriver trafiken, samt berörda kommuner ochtrafikhuvudmän också söker få till stånd en återuppta-gen persontrafik. Detta är i första hand en fråga förjust dessa aktörer.Fru talman! Jag vill avsluta mitt inlägg med att taupp en fråga som tyvärr har återkommit i debattenalltför ofta , nämligen frågan om hur statligamyndigheter, verk och bolag lever och regering att ta regionalpolitiskt an-svar. Bara har vi sett hur en radstatliga organ inte bara underlåter att leva upp tillkraven på regionalpolitiska hänsyn utan rent av upp-träder som värstingar, långt mycket värre än det priva-ta näringslivet, när det gäller att dra ned på verksam-het, lägga ned verksamhet, centralisera och på olikasätt underminera möjligheterna för hela attleva.Tyvärr finns det starka skäl att på den här punktenrikta kritik också mot SJ. Det är naturligtvis förståe-ligt att man kraftsamlar på sträckor typ , där ett stort befolkningsunderlag ger under-lag för täta turer och en god lönsamhet. Men det finnsockså en fara att SJ fixerar sig så starkt på dessa hu-vudstråk att man glömmer möjligheterna och förplik-telserna i andra delar av landet. Jag tänker då bl.a. påde mera begränsade ambitionerna hos SJ vad gällerturtäthet och snabbhet på viktiga förbindelser i andradelar av landet. Det får inte bli så att stora pengarsatsas på att rusta banstandard, bygga dubbelspår ochsnabbtågsanpassa banor och att dessa banor sedaninte utnyttjas fullt ut.Ett exempel på detta kan man just nu se i minahemtrakter i södra , där stambanan rustasupp till en mycket hög standard som SJfaktiskt drar in tåg efter tåg. drog SJ in tvåav dagtågen, och inför årsskiftet har det aviserats nyaindragningar, den här gången av nattåg. De två tågsom tidigare funnits i vardera riktningen slås nu sam-man till ett i vardera riktningen, och de skall enligtuppgift köra värdshus förbi sådana betydande tätortersom och , då de, som det heter, passe-rar vid en olämplig tid på natten.Därmed skulle den enda kvarvarande möjlighetenatt åka nattåg norrut eller söderut från ellerLjusdal tas bort. har många människor vitt-nat om svårigheten att boka plats på nattågen, trots attplatser bevisligen har funnits. Jag har själv vid ettflertal tillfällen upplevt dessa svårigheter. Många tåghar därför också rullat halvfulla. Det faktumet harnaturligtvis bidragit till att SJ nu uppenbarligen intelängre anser sig kunna upprätthålla de för människoroch företag mycket viktiga nattågsförbindelser i Häl-singland som fram till nu har funnits från ochBollnäs, då med främst och somdestinationer söderut och med övre somdestination norrut.Mycket starka protester riktas nu mot SJ för planerar att lämna denna del av vårt land heltutan nattågsförbindelser. Jag instämmer i den kritiken.SJ:s uppträdande riskerar att åter urgröpa förtroendetför landets helt dominerande järnvägsföretag.Fru talman! Jag vill med detta yrka bifall till Cen-terns reservation nr 11 och i övrigt bifall till utskottetshemställan.Anf. 81 ():Fru talman! Järnvägstrafiken bör ha goda möjlig-heter att utvecklas för både gods- och persontrafik.Vårt medlemskap i ger nu nya möjligheter till attförbilliga och effektivisera järnvägssystemet, somhittills karakteriserats av mycket nationellt tänkande.Teknisk standardisering och enklare gränspassagerkan ge järnvägen ny konkurrenskraft. Den tekniskautvecklingen ger möjligheter till ett europeiskt nät avhöghastighetståg med hastigheter upp till 350 kilome-ter , snabbtåg med hastigheter upp till 200kilometer , intercitytåg, regionaltåg ochgodståg.Avreglering och avskaffande av monopol skulleockså gagna järnvägssektorn. Detta har Folkpartietenvist hävdat . Den borgerliga regeringenlyckades också 1994 få ett riksdagsbeslut om avreg-lering av järnvägssektorn. Tyvärr hann det inte ge-nomföras i praktiken innan den nya socialdemokratis-ka regeringen återinförde monopoltänkandet genomen av sina s.k. återställare.Det är angeläget att följer med i den tek-niska utvecklingen så att höghastighetståg kan kon-kurrera med det så miljöskadliga flyget på de mestfrekventerade sträckorna. Förbättrade och delvis nyabanor för höghastighetståg bör övervägas på sträckor-na Stockholm-Jönköping-Köpenhamn, och Köpenhamn-Göteborg-Oslo. Korrektavärderingar av de samhällsekonomiska kostnadernamåste ske för att optimala investeringar skall kunnagöras och en optimal trafikfördelning uppstå. Det härär förstås en långsiktig vision.Under många decennier har det i olika ordalag ta-lats om att trafiken skall bära sina samhällsekonomis-ka kostnader, dvs. betala sina miljökostnader, olyck-skostnader och trängselkostnader. Denna grundprin-cip har formulerats på olika sätt i 1963, 1978 och1988 års trafikpolitiska beslut men har i praktikenännu inte genomförts. I samband med trafik-politiska beslut reserverade sig , eftersomman redan då insåg att den socialdemokratiska rege-ringens förslag var otillräckliga för att uppnå de prin-ciper slagit fast.Fru talman! Det stora problemet, som fortfarandeär mycket aktuellt, är att de olika transportgrenarnainte belastas av kostnader för miljöskador, trafiko-lyckor och trängseleffekter. När trafikanter och trans-portköpare inte betalar rätt kostnader kommer trans-portsystemet att utnyttjas ineffektivt. Valet av trafik-slag kan bli ineffektivt. En felaktig kostnadsbild bi-drar även till en icke optimal lokalisering av olikatyper av anläggningar i näringslivet.För varje år som går medan statsmakterna gör ut-redning efter utredning utvecklas verkligheten efter depriser som faktiskt gäller på marknaden och efter vadman tror faktiskt kommer att gälla . Dågäller inte några principuttalanden - hur kloka de änkan vara. Det är nu som regeringen måste känna etttungt ansvar för att lägga fram skatteförslag som förutvecklingen i riktning mot ett långsiktigt hållbartsamhälle. Det behövs inte många långa utredningarför att veta i vilken riktning man måste gå. Det sombehövs är i stället litet politiskt mod. Detta är avgö-rande för järnvägens utveckling, och jag hoppas attregeringen tar tillräcklig hänsyn till detta i den trafik-proposition som har aviserats till våren 1998.I dagens debatt behandlar vi också frågan om sta-tens köp av interregional persontrafik på järnväg.Från sida har vi beklagat bara har framskrivit beloppet år för år och sedansett vilken upphandling som pengarna räcker till. Vianser att principen för upphandlingen måste vara skall köpa upp den trafik som är samhällseko-nomiskt lönsam som den är företagseko-nomiskt olönsam. Regeringen borde ta fram ett under-lag utgående från denna princip, som för övrigt intebehöver begränsas till järnvägen.Moderaternas uppfattning i denna fråga förvånarmig, eftersom jag trodde att vi båda ville bygga påsamhällsekonomiska kalkyler. Här har debatten sagt att man inte alls bör upphandla inter-regional persontrafik på järnväg . Mendet skulle ju definitivt missgynna miljövänliga ochtrafiksäkra transportmedel och göra att vi tar för litenhänsyn till miljöskador och trafikolyckor.Fru talman! är en intressant järnvägmed en spännande historia. Vi i har sedanlänge värnat om att den skall kunna användas förgodstrafik, turisttrafik och persontrafik. kommer strax att närmare behandla hur vi serframtiden för Inlandsbanan.Fru talman! Jag står förstås bakom re-servationer till detta betänkande, men för att sparakammarens tid yrkar jag inte bifall till någon av dem.Anf. 82 () replik:Fru talman! Med viss förvåning noterar jag Len-nart Fremlings inpass om vårt ställningstagande närdet gäller att köpa upp den interregionala trafiken.Uppenbarligen bygger hans resonemang på att haninte lyssnade på vad jag sade. Jag sade att vi inte ärberedda till detta innan den här metoden har prövatsoch givit utslag i fråga om vilka merkostnader man fårom man stelbent håller fast vid att i alla lägen upp-handla järnvägstrafiken i stället för att pröva alterna-tiven. Det kan vara t.ex. busstrafik, taxibilar ellernågot annat som på några delsträckor kan klara de häruppgifterna. Intill dess har vi sagt att vi avvisar ansla-get.Om tycker att det är en tokigväg kan jag bara nämna att vi med ekonomin somledstjärna har konstaterat att vi måste våga prioriterade trafikslag som tillgodoser resenärernas behov medrimliga ekonomiska kostnader.Anf. 83 () re-plik:Fru talman! Det är alldeles uppenbart att svaghe-ten i dagens trafikpolitik bygger på att vi inte tar till-räcklig hänsyn till miljöeffekter och trafikolyckskost-nader. Här är det uppenbart att järnvägen missgynnas.Om man hade ett ordentligt underlag med samhälls-ekonomiska kalkyler skulle järnvägens kostnader intealls bli så stora i förhållande till vägtrafiken. Därfördrar jag slutsatsen att en utredning skulle landa på snarare borde satsa större belopp än de avsattapå denna trafikupphandling. Då menar jag att det påkort sikt måste vara fel att föreslå att detta beloppavskaffas. Den här upphandlingen skulle ju avskaffasenligt förslag.Tvärtom kanske vi kan bli ense. Om mansätter rätt priser på miljö- och trafiksäkerhet kanske vikan komma dit. Vi är ju överens om att man inte barabehöver upphandla järnväg, utan man kan använda dehär pengarna på annat sätt. Det som är viktigt är täcker upp där det skiljer sig mellan samhälls-ekonomisk lönsamhet och företagsekonomisk lön-samhet.Anf. 84 () replik:Fru talman! Jag är inte riktigt säker på att jag för-stod senaste inlägg. Vad han vill fåfram är uppenbarligen att vi på något sätt skall belysavilket transportalternativ som ur såväl ekonomisk sommiljömässig synpunkt är det vettiga. Som jag uppfat-tar det är vi i grunden ganska överens om att det inte ialla lägen måste vara järnvägstrafik.I mitt förra inlägg talade jag om att vänta intilldess att nya upphandlingsformer har prövats och visatvilka merkostnader vi har. Det, , ärväl ändå ett underlag i den här debatten för att disku-tera om vi är beredda på den eventuella merkostnaddet innebär att bibehålla järnvägstrafiken eller om vivill använda ett annat alternativ. Det krävs inga sofis-tikerade samhällsekonomiska analyser för att ta ställ-ning till den frågan. Det kan man göra vid en upp-handlingsomgång i ganska enkla former.Anf. 85 () re-plik:Fru talman! Vi är överens med om attdet behövs ett utredningsunderlag. Men riktningen ärju uppenbar: Det tas för liten hänsyn till miljöskadoroch trafikolyckor, och då måste man gå in och täckaden här skillnaden. På kort sikt måste man se tillskillnaden i fråga om de trafikrelationer där man haren samhällsekonomisk lönsamhet som det ärföretagsekonomiskt olönsamt att köra för det företagsom bedriver trafiken. Där måste samhället gå in ochtäcka upp kostnader för att trafik skall komma tillstånd; annars får man ett samhällsekonomiskt inef-fektivt transportsystem.Därför menar jag att det är uppenbart att man förde närmaste åren inte kan skära ned det här beloppet.Det skulle snarare höjas tills man har utrett i detalj vardet bör ligga.Anf. 86 ():Fru talman! Jag kommer att ägna större delen avmitt anförande åt . Men jag vill ändåbörja med att litet grand kommentera upphandlingenav interregional persontrafik och SJ:s prioriteringaroch prispolitik.Enligt budgetpropositionen är det trafikutbud ochde medel som beslutade för budgetåret1995/96 också utgångspunkt upphand-ling. Det betyder att det inte är mindre pengar somskall användas till upphandlingen.Samtidigt drar man in Norrlandståg, bl.a. försvin-ner ett tåg som går som heltåg från övre tillGöteborg. Det ersätts med ett tåg som skall kopplasihop och kopplas om i . Jag har ställt en fråga tillkommunikationsministern om detta. Hon påstår som resenär inte kommer att märka någon skill-nad. Men det är alldeles uppenbart att det är en klarförsämring, inte minst för de studenter som utnyttjardet här tåget. Det kommer att bli ett tåg utan sittvag-nar. Är man student är det inte alls ovanligt att manåker sittvagn trots att man åker hela natten.Samtidigt har man kommit fram till att efterfråganblir större än kapaciteten under vissa tider på året.Därför har man beslutat att ge ett tilläggsuppdrag delegation som skall undersöka om man skall upp-handla kompletterande nattågstrafik på övre Norrlandnär det är stor efterfrågan.Det här är självklart ingen bra lösning. För envanlig resenär, som kanske åker vid och andrasärskilda tillfällen, är det svårt att veta om det går etttåg eller inte. Kombinerar man detta med det minstsagt krångliga rabattsystem som SJ nu har infört - måste vara ute i förväg för att få utnytt-ja röd avgång - riskerar hela det här upplägget attleda till att färre resenärer orkar ta sig igenom byrå-kratin för att skaffa sig en tågbiljett. Det kommer attleda till att SJ får underlag för att ytterligare försämraden trafik som upphandlas. Så får det faktiskt inte gåtill.Nu har ansvaret för järnvägen flyttats från riksda-gen till regeringen. Då tycker jag att vi måste kunnakräva att regeringen ser till att SJ tar ett större ansvarför att öka antalet tågresenärer. Det är i och för sig braatt man med snabbtåg kan locka affärsresande frånflyg till tåg mellan storstäderna. Men det är fel när detskall ske på bekostnad av vanliga passagerares möj-lighet att utnyttja tågen. Det är precis vad som händer.Man använder samma summa pengar, men man flyttardem från de sträckor som har ett något mindre tra-fikunderlag. Det är dock viktigt att de fungerar.Samtidigt är det extra viktigt att servicen fungerarvid större när det är ovana resenärer som åker.Då skall det sättas in extratåg. Jag tycker att vi har hel del exempel på hur det kankrångla till sig och att den service som SJ ställer uppmed behöver en verklig översyn, så att man sköter sittuppdrag.Sedan har vi . Vi tycker att det ärpositivt att regeringen tar ett steg framåt och faktiskterkänner att har en strategisk betydelseför näringslivet i inland. Det betyder ocksåatt man lyfter blicken litet grand och ser att det ärviktigt för utveckling av boende och sysselsättning ide 15 kommuner som berörs, från och nedtill Mora.Nu är det att fortsätta, att ta ett steg vidareoch diskutera hur den här viktiga resursen skall kunnautnyttjas och utvecklas. Först och främst tycker vi attInlandsbanan måste behandlas som en sammanhäng-ande transportled i hela sin längd. Det rör sig om1 . Det är en lång bana. Vi kan också konstate-ra att IBAB, det bolag som har jobbat med den, fak-tiskt har utvecklat till en mycket välfungerande kommunikationslänk. Man har gjort enlång rad förbättringar, och man har ökat godstrafikenmed . Man driver också en hel del viktiga ut-vecklingsprojekt.Det är också värt att notera att IBAB inom ramenför banunderhåll har lyckats rusta upp fler sträckor änsom ursprungligen var meningen på grund av att manhar haft lägre kostnader. Därför tycker vi att det ärviktigt att regeringen får i uppdrag att tillsammansmed berörda kommuner lägga fram en utvecklings-plan för . Man bör särskilt titta på hurregionens transportbehov , hur man utvecklarturismen och hur banan skall kunna spela en viktigroll i energiförsörjningen.I motsats till regeringen tycker vi att den utvärde-ring av IBAB:s verksamhet som gjorts visar att före-taget är effektivt och billigt när det gäller banunder-håll. Dessutom har man visat ett mycket större intres-se för att utveckla den här bansträckan till en bra ochattraktiv transportled i inlandet än vad andra järn-vägsparter har gjort. Därför behöver man pröva ytter-ligare möjligheter att förbilliga banunderhållet ochutveckla detta.Det finns också mycket starka skäl att skapa ettsammanhållet järnvägssystem med icke-elektrifieradebanor i inland. Enligt vår uppfattning ärIBAB den mest lämpade parten att förvalta och ut-veckla ett sådant system. Man behöver titta närmarepå hur södra , , ochalla tvärbanor skall kunna överföras tillsamma företag, så att man kan få en helhetssyn.Om man sedan tittar på persontrafiken finner manatt det är uppenbart att det tioåriga avtalet mellanstaten och länstrafikbolagen har bidragit till att det inte finns några förutsättningar att bedriva regul-jär persontrafik på den här banan eftersom det gårbussar parallellt. Det man kan se är att sedan man slötavtalet har busstrafiken fått betydligt färre resenärerän vad SJ:s motorvagnar hade innan avtalet trädde ikraft. Om man räknar ihop detta får man fram attvarje bussresenär subventioneras med 470 kr.Det är alldeles uppenbart att det krävs en bättresamordning av persontrafiken , både närdet gäller busstrafik och annan kollektiv persontrafik.Efter att avtalstiden har gått ut, , borde detsom vi ser det finnas förutsättningar att bedriva enreguljär persontrafik också per tåg, givetvis i samar-bete med busstrafik. Det skulle också förbättra möj-ligheten att driva en rationellare och mer attraktivturisttrafik på . är det en mycketkort period som man bedriver den härturisttrafiken. Själv var jag i i början avaugusti och tänkte att jag skulle utnyttja möjlighetenatt åka sträckan med Inlandsbanan.Men då hade man lagt ned verksamheten för säsong-en.