prot · GK09116 · 1997-06-09 00:00:00 — Det var bra att vi fick besked om skall fastställa ett nationellt kriterium för betygetMycket väl godkänd. Jag är själv som en folkpartist idenna fråga, något kluven. Jag tycker att det samtidigtär ett steg tillbaka. som vi skapar en storfrihet finns det ändå rop efter reglering. Det stämmerinte riktigt.Jag är ofta ute på gymnasieskolor och träffar lära-re. Många lärare tycker att systemet är bra som det äri dag, att man lokalt fastställer kriterierna för exem-pelvis Mycket väl godkänd. Sedan finns den gruppsom tycker det motsatta, precis som , och som vill ha regleringen som sådan. Jag ärinte helt säker på att det just är detta som skapar rätt-visan heller. Jag tror att man måste vara tydlig i fram-för allt kursplanerna och målformuleringarna där.Man måste se över dem för att få ordning på detta.Lärarna bör i första hand titta på kursplanerna ochmålen där innan man tittar på betygskriterierna. Detomvända förekommer tyvärr också.Det nya betygsystemet synliggör problemen, ochdet tycker jag är bra. Förut sade man inte om en ettaatt det var icke godkänt, utan man sade i stället att detvar ett mindre bra betyg. har vi ett betygsystemsom visar problemen i skolan och om vi når de målsom regering och riksdag har fastställt.Jag skulle vilja ha besked från påhur hon ser på detta att ha fler betygsystem, om mannu kan förlänga en del av de korta kurserna. Då blirinte de äldre betygen så dramatiska som de kanskeupplevs . Skillnaden kan trots allt vara stor mel-lan Väl godkänd och Mycket väl godkänd när mansöker vidare till högskolan.Jag har en annan fråga gällande Gymnasiekommit-téns roll. Det hänvisas till att kommittén skall kommamed ett betänkande . Det skall vi i kommit-tén göra. Regeringen har lagt fram en hel del förslagom exempelvis antalet kärnämnen, längden på de trekärnämnena, som har varit inne påtidigare. Man talar om en modell med lärlingsutbild-ning och sådana saker. Min fråga är: Skall vi i tycka någonting om detta? Vår roll äratt följa utvecklingen i gymnasieskolan. Jag tycker attvi hamnar i en ganska märklig situation i kommitténnär regeringen säger att man skall göra en översyn avän det ena, än det andra. Då borde vi, med den kom-petens som vi besitter, också få möjlighet att tycka tilllitet om de förslag som regeringen eventuellt kommermed och framför allt att komma med många andraförslag som regeringen inte tagit upp. Jag tycker fak-tiskt att statsrådet gjorde en miss i utvecklingsplanen.Man borde där ha gett oss i Gymnasiekommitténtilläggsdirektiv.Man talar mycket om att det måste vara bättre ar-bete mellan kärnämneslärare och karaktärsämneslära-re och att vi skall använda tiden bättre, som MargittaEdgren var inne på. Det håller jag med om. Vi måste arbeta vidare med det ute pågymnasieskolorna. Men jag tror också att man måstevåga se över möjligheten att ha alternativa kurser ikärnämnena, framför allt i matematik, engelska ochsvenska där målen sätts lägre men där eleverna blirgodkända. Det tror jag är nödvändigt.Anf. 161 ():Fru talman! Visst finns det skolor som har storaproblem och som önskar att vi i skall lösaderas problem genom att ändra de förutsättningar somgäller. Dock är det ju så att skolan inte kan minskaarbetslivets krav, om även fortsättningsvisskall vara ett land som lever på att sälja sina produk-ter i konkurrens med andra länder. Det finns skolorsom har löst problemet med betyg och MVG elegantoch som en självklarhet. Observera att jag inte sägeratt det är en enkel uppgift, bara att det är möjligt.Skolministern säger nu att skall få iuppgift att utarbeta kriterier även för betyget Mycketväl godkänd, och jag tycker att det är sorgligt. Samti-digt inser jag ju, efter allt rabalder och allt diskute-rande om hur orättvist det är och hur lärare och skolorutnyttjar systemet, att det troligtvis är politiskt riktigtatt göra det. Men det är ju ändå ett underkännande avden lärarprofessionalitet som vi i Betygsberedningenbyggde så mycket på och som vi ändå på många håll ilandet har sett blomma upp med anledning av attlärarna har fått uppdraget att utarbeta kriterier bl.a.för MVG.Sedan till frågan om roll. Både UlfMelin och jag har ju klagat på , och jagskulle vilja att statsrådet något kommenterade det,bl.a. utifrån att man tydligen har god kunskap om demissförhållanden som har rått. Jag läste i liten entidning från där man refererade till sådanasom tagit kontakt och menat att betygen sätts på sam-ma sätt som förut, att det relativa betygssystemet sitteri ryggmärgen. Men detta har alltså ickegjort någonting åt.Anf. 162 ():Fru talman! Också jag tycker att det är bra att vifår nationella kriterier för MVG.Skolministern sade att det tar tid att bygga upp dets.k. tysta lärarkunnandet och att det spelar en viktigroll i betygsättandet. Jag delar den uppfattningen. Dettar tid att bygga upp det kunnandet, men det fanns intemöjlighet att tillämpa det tysta kunnandet under detvå första årskurserna av de gymnasieår som de nyba-kade studenterna tillbringade i gymnasieskolan. Jagnoterade att skolministern inte med ett enda ord be-rörde min fråga: Vad gör man för de här eleverna,som har råkat i kläm därför att man har introduceratett nytt system, som drabbades av att lärarna intevågade ge MVG under de första årskurserna, somdrabbades av att man hade många korta kurser inled-ningsvis? Någon hjälp behöver kanske dessa eleverför att de inte skall hamna på sned i utbildningsväsen-det. Man bör ta dem till vara och ge dem en möjlighetatt komma in på högskolorna och universiteten.Kommer skolministern att verka för att man vid an-tagningarna till högskolor och universitet kanskeunder det här året och nästföljande år tar en speciellhänsyn till detta? Det skulle vara mycket intressant attfå ett svar på den frågan.Anf. 163 Statsrådet ():Fru talman! Det är ganska sympatiskt att är litet folkpartistisk i skoldebatten. Det stimulerardebatten och gör det också ganska intressant att debat-tera med delar uppfattningen att nationella betygskrite-rier inte är någon garant för en rättvis betygsättning,men jag har också grunduppfattningen att någon totalträttvis betygsättning inte är möjlig att genomföra menatt vi har att åstadkomma ett betygssystem som är sårättvist som möjligt.Jag tycker inte att det är att gå tillbaka att utarbetanationella kriterier för betyget MVG. Jag kan inteförstå varför det skulle vara annorlunda för det högstabetyget än för betyget VG eller betyget Godkänd, därvi ju har nationella kriterier. Nationella kriterier ersät-ter inte det nödvändiga och viktiga lokala arbetet medatt tolka de nationella kriterierna. Det är ett stöd,precis som nationella prov och kommentarmaterial tillbetygsättningen är ett stöd för lärarna i det viktigaarbete som ingår som en väsentlig del i lärarprofes-sionen, nämligen det svåra arbetet att bedöma kun-skaper och kunskapers kvalitet.Däremot tror jag inte att man som skallha förhoppningen att fler betygssteg skulle göra attbetygsättningen blir mindre dramatisk. Jag tror inte attvi har någon sådan erfarenhet som vi kan luta ossemot, utan betygsättning kommer även i fortsättning-en att vara ganska dramatiskt, hur dramatiskt avgörsav möjligheten att söka vidare till högre studier. Där-för har betygsättningen i avdramatiseratsi och med att de flesta elever kommer in på sittförstahandsval i gymnasieskolan. Det är bra, eftersomdet ökar elevernas förutsättningar att nå goda resultati sina gymnasiestudier.På motsvarande sätt har regeringen lagt framförslag om en kraftig utbyggnad av högskolan, vilketär det viktigaste stödet för de elever som anser att dehar fått en ofördelaktig konkurrenssituation i och meddet nya betygssystemet. Den viktigaste insatsen är attutöka möjligheterna för dem att komma in på högsko-lan.Jag tror tyvärr inte att det är något nytt att eleversjälva tycker att de borde ha haft ett högre betyg. Dethar inte bara uppkommit i den här situationen. Detkan säkert finnas enskilda fall där det har varit så, ochmed tanke på det är det ju tur att vi har ett nytt be-tygssystem som gör det möjligt att pröva för ett högrebetyg och att de betyg som en gång är satta inte ärsatta för evigt.Ulf klagar på att jag inte har gett tilläggsdi-rektiv till den parlamentariska kommittén som följergymnasieskolans utveckling. Jag tycker att det ärganska naturligt. I utvecklingsplanen, som inte är enproposition, lägger inte heller regeringen fram någraförslag, utan regeringen har för presenteratsin syn på den utveckling som skolan och gymnasie-skolan bör ha. Därefter har vi också avise-rat att ett beredningsarbete sker innan en konkretproposition kan läggas fram. Jag räknar med att resul-taten av kommitténs följande av utvecklingen i gym-nasieskolan kommer att vara ett väsentligt underlag idet beredningsarbetet.Anf. 164 ():Fru talman! Jag skall säga något om anledningentill att jag tog upp frågan om gymnasiekommitténsroll. Vad gäller utvecklingsplanen som sådan kan välregeringen ha mycket allmänna synpunkter och enallmän hållning, men jag menar att man är mycketdetaljerad i de förslag som gäller gymnasieskolan, hurman kan tänka sig en modern lärlingsutbildning, skall minska antalet kärnämnen och se över pro-gramstrukturen och kursplanen. Jag tycker då attgymnasiekommittén hamnar i en litet lustig dager omkommittén inte skall få tycka till om detta. Våra di-rektiv är att vi skall följa gymnasieskolans utveckling.Det vore därför bra om skolministern kunde ge ettsvar på frågan om vi får komma med egna förslag ochsynpunkter på det som tas upp i utvecklingsplanenplus en del andra saker. Vi skall ha sammanträde , så jag skulle i så fall kunna ha med mig endagsfärsk nyhet till sammanträdet. ,kommitténs ordförande, är ju också här och kan tamed sig statsrådets synpunkter.Det är väl ingen tröst att få höra att man kan gåvidare och komma in på gymnasieskolan eller högsko-lan trots att man inte har fått ett rättvist betyg. Vad ärdet för en tröst? Felet är väl att ni tog bort pröv-ningsmöjligheten man går i skolan. Dethade ju faktiskt hjälpt i det fall som togupp.Jag tror att det vore bra med fler steg. Det är minuppfattning.Jag tror slutligen att det är viktigt att vi från rege-ring och riksdag är ganska tydliga mot Skolverketmed att man inte bara kan få direktiv utan att mansjälv måste ta tag i de frågor som är så pass uppenba-ra. Jag tror att vi är överens om att det finns en hel delatt göra. skall inte sitta och vänta på att fåbesked från regeringen, utan det borde man ta itu medsjälva. Så borde det fungera.Anf. 165 Statsrådet ():Fru talman! Vad gäller vill jag sägaockså till och att detinte är sant att inte gör någonting av deresultat man får från sina studier och uppföljningar.Det är ändå riktigt att bör haen mer aktiv roll än vad man har haft, och detär också den inriktning som regeringen har aviserat iden nationella utvecklingsplanen.Till kan jag säga att jag redan har serve-rat en dagsfärsk nyhet, nämligen att jag avser att geSkolverket i uppdrag att utarbeta nationella kriterierockså för betyget MVG. Det kanske får räcka somnyhet.Det är självfallet den parlamentariska kommitténsegen uppgift att tolka sina direktiv, men i direktivenstår inget om att lägga fram förslag. Däremot är detbra, och det hoppas jag att håller med om,att samtliga partier i den parlamentariska kommitténhar haft möjlighet att nära följa resultaten av införan-det och praktiken av den nya gymnasieskolan. Där-med har man också haft en bra grund för att utformasina motioner med anledning av den nationella ut-vecklingsplanen, som vi debatterade här i förra veck-an.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på interpellation 1996/97:346 omreligionsämnetAnf. 166 Statsrådet ():Fru talman! har frågat om jag ärberedd att verka för att religionsämnet förblir ett obli-gatoriskt kärnämne för alla gymnasieelever.Ingrid påstår att regeringen i utveck-lingsplanen för förskola, skola och vuxenutbildningföreslagit att religionsämnet skall förlora sin statussom kärnämne i gymnasieskolan. Vad regeringenfaktiskt har sagt är, att en utredning bör göras av kon-sekvenserna av att utnyttja den sammanlagda omfatt-ningen om 90 gymnasiepoäng i de tre kärnämnenareligionskunskap, naturkunskap och estetisk verksam-het för att studera antingen ett av dessa ämnen ellerämnet historia.Självfallet varken kan eller vill jag föregripa resul-tatet av ett sådant utredningsarbete.Ingrid säger att religionsämnet som endel av blocket med samhällsorienterande ämnen igrundskolan har förlorat mark iform av nedskärningar av timtalet och när det gällerinnehållet. Hon frågar på vilket annat sätt jag tänktförsäkra mig om att eleverna får den nödvändigakunskapen om sitt eget kulturarv och den omvärlds-kunskap vårt internationaliserade samhälle kräver.Religionskunskap är ett eget ämne med egenkursplan och följaktligen särskilda mål som skalluppnås respektive strävas mot. Det är resultatet avundervisningen, dvs. frågan om målen och inte tidenför undervisningen i ett ämne, som är central i en mål-och resultatstyrd skola. I utvecklingsplanen har rege-ringen redovisat sin avsikt att stärka kvaliteten i sko-lan.Läroplanerna anger den värdegrund som skolanskall vila på och ger på så sätt utgångspunkten förskolans arbete med normer och värderingar. Lpo 94slår fast att skolan har en viktig uppgift när det gälleratt förmedla och hos eleverna förankra de värden somvårt samhällsliv vilar på. Förtrogenhet med Sverigeskultur och historia skall befästas genom undervisningi många av skolans ämnen. Läroplanen anger som enav skolans huvuduppgifter, att undervisningen i olikaämnen skall behandla de etiska perspektiven och geen grund för och främja elevernas förmåga till per-sonliga ställningstaganden. På motsvarande sätt angerläroplanen att ett internationellt perspektiv är viktigt iundervisningen.Ingrid frågar även hur jag har tänkt migatt öka förståelsen för de invandrare som har en annanreligion än vår och deras förståelse för vårt sätt atttänka i etiska frågor. Slutligen frågar hon hur jag hartänkt mig att kompensera den kunskapsförlust som,enligt hennes uppfattning, blir följden för de eleversom inte väljer religionskunskap.Läroplanen anger tydligt att skolan skall främjaförståelse för andra människor och förmåga till inle-velse. Stor vikt fästs vid undervisningens etiska di-mension. Alla vuxna i skolan måste vara förebildergenom att själva följa och tillämpa våra gemensammaetiska normer i det vardagliga skolarbetet. Genom attelever med olika bakgrund, erfarenheter, kulturer ochsociala tillhörigheter undervisas tillsammans i vårsvenska skola ges goda förutsättningar för dem attutveckla ömsesidig förståelse för varandra.Den kunskapsförlust som skulle kunna uppstå ge-nom att tre kurser om totalt 90 gymnasiepoäng inteblir obligatoriska, bör vägas mot den fördjupade kun-skap som kan vinnas genom att eleven i stället, inomramen för 90 gymnasiepoäng, får tillfälle att ägna sigåt ett ämne som bygger på frihet att välja kurs inomett av fyra områden. Av utvecklingsplanen framgårdock att regeringens avsikt är att utforma kärnämnenaså att de ger de medborgerliga kunskaper som behövsför framtida samhälls- och yrkesliv. Detta är ett ex-empel på sådana överväganden som bör ske i en ut-redning av konsekvenserna av en eventuell förändringav gymnasieskolans 30-poängskurser.Anf. 167 ():Fru talman! Jag ber att få tacka så mycket för sva-ret på min interpellation. Jag skall kommentera deolika frågorna litet grand något längre fram.Jag menade här att regeringen hade kommit medett förslag. Jag ser nu att det än så länge bara befinnersig som en idé i en utvecklingsplan. Jag skrev inter-pellationen relativt snabbt efter att det kommit framnågot om detta i pressen och insåg då inte riktigt attdet inte hade kommit längre än till en idé i en utveck-lingsplan.Nu vill jag redan från början fråga: Hur långt här utredningen kommit? Är den redan i gång?När menar man att utredningen inom Utbildningsde-partementet skall vara färdig?Vi har varit angelägna om att det skulle vara enparlamentarisk utredning. Men det blir tydligen intefallet. Då undrar jag om skolministern är beredd attlåta den utredning som görs inom Utbildningsdepar-tementet genomgå en remissomgång? Det tycker vi ärmycket viktigt att få veta, därför att det är angelägetatt det här blir en debatt där svenska folket kan deltaliksom de som är intresserade av att det här ämnetbefästs. Det är nog få ämnen som har åstadkommit såmycket aktivitet från svenska folkets sida och ävenfrån riksdagsledamöter. Jag begärde vid ett tidigaretillfälle, när jag satt i utbildningsutskottet, fram demotioner som hade väckts i det här ämnet bara sedan1985, och det var verkligen en försvarlig lunta somjag fick i min hand.Jag skulle ytterligare vilja påpeka hur viktigt jagtycker det är att ge våra barn och ungdomar tidlösakunskaper som inte påverkas av den allt snabbareförändringstakten på många områden i vårt samhälle.Det gäller viktiga delar av vårt och andras kulturarvsom skolan kan förmedla via saga, poesi, litteratur,konst, musik och inte minst religion. Det som kanattrahera och inspirera människor och göra livet me-ningsfullt måste vara en väsentlig del av den världsom skolan skall göra tillgänglig för de unga.Jag har påpekat i min interpellation att jag anseratt det är oerhört viktigt att man får en mycket klaregen identitet och att skolan hjälper till att förmedladen. Naturligtvis är detta i mycket stor utsträckningföräldrars uppgift, men vi vet själva om vi har barn attdet inte alltid är lätt mellan yrkesarbete och det manmåste göra hemma att också få den tid som man alltidbehöver. Vi menar att skolan där behöver kompletteraföräldrarnas arbete.Jag har också nämnt hur viktigt det är att skapaförståelse när vi nu lever i en alltmer internationellvärld och när också världen har flyttat in i vårt egetland genom ett allt större antal invandrare och asylsö-kande som bor ibland oss. Det finns klasser därsvenska elever faktiskt utgör ett fåtal.Jag menar att man med religionskunskapens hjälpkan förbättra förståelsen för främmande kulturer ochför andras religion också genom att man har en klara-re egen identitet.Jag får i ett av svaren veta att man vill stärkakvaliteten. Det är klart att 90 poäng är bättre än 30 fördem som kommer att välja religionskunskap ellernågot av de andra ämnena. Men de andra, som överhuvud taget inte får detta, hur går det med deras kun-skaper?Anf. 168 Statsrådet ():Fru talman! Det är naturligtvis en svår uppgift attgöra avvägningen mellan de kunskaper som skall varaobligatoriska och gälla för alla och det be-rättigade kravet att nästan vuxna ungdomar själva fårutforma och göra val i sin utbildning i den frivilligaskolformen gymnasieskolan. Vi har i en heltsammanhållen grundskola, där alla elever läser sam-ma ämnen tillsammans, och det har ett mycket stortvärde. Vi har också gemensamma kärnämnen i gym-nasieskolan som jag vill försvara och som jag tyckerhar en väsentlig del i att gymnasieskolan också är enmedborgerlig utbildning och ger en tillräcklig grundför samhällsliv och arbetsliv.Men självklart har eleverna också berättigade kravpå att få göra val under sin gymnasietid, att själva fåvälja kurser och den utbildning som man vill skaffasig. Där måste det ske en avvägning så att inte vi, ivår iver att ge ungdomar all god undervisning, tarifrån dem möjligheten att också själva välja inriktningpå sin utbildning.Hur den avvägningen skall göras är jag inteberedd att ge det slutliga svaret på. Där behöver vigöra ett utredningsarbete. Jag vill inte föregripa det.Men jag vill ändå peka på den diskussion vi hadealldeles i den tidigare interpellationsdebatten omproblemen med de mycket korta kurserna i gymnasie-skolan. Självklart måste jag som skolminister varalyhörd också för den kritik och de problem som i när det gäller de korta kurserna i gymnasiesko-lan.Jag tror inte heller som att detfinns några riktigt tidlösa kunskaper. Jag tror snarastatt det är viktigt att religionsämnet och den etiskadiskussionen, värdegrunden i skolan, är tidsbunden iden meningen att det finns ett utrymme för den aktuel-la debatten, för det som upptar ungdomars frågeställ-ningar . Vi kan se att det på många skolor därman t.ex. har infört ämnet etik som lokal kurs finns ettmycket stort intresse från ungdomarna att välja detoch att delta i den diskussionen. Det tror jag är enväsentlig roll som religionsämnet kan fylla i gymna-sieskolan, att vara en arena för den viktiga etiskadiskussionen kring många av de värderingsfrågor somdet är en viktig uppgift för skolan att arbeta med.Jag är inte beredd att tillsätta en särskild utredningi denna fråga. Utredningsarbetet skall bedrivas inomUtbildningsdepartementet eller eller somen särskild utredning. Det har jag inte tagitställning till.Den normala gången är att det sker en remissbe-handling innan regeringen tar ställning till ett förslag.Jag ser ingen anledning till att ha en annan ordningför eventuella förslag om kärnämnenas utformning.Anf. 169 ():Fru talman! Jag vill tacka för beskedet om att detmed all sannolikhet blir en remissomgång. Det äroerhört viktigt i sammanhanget.Statsrådet sade att det inte finns några tidlösa kun-skaper. Jag vill mena att det finns tidlösa kunskaper.Det är viktigt att ta vara på det arv vi har och integöra våra barn urarva. Det gäller inte bara ämnetreligionskunskap. Däremot vill jag helt och hålletinstämma i att ämnet skall vara en arena för aktuelldebatt. Ämnet lämpar sig alldeles särskilt för det.Därför kan och bör religionsämnet spela en stor rollnär det gäller att utveckla elevernas etiska värderingaroch hjälpa dem till etiska ställningstaganden. Detskall inte begränsas till detta ämne. Men det finns noginget skolämne som lämpar sig så bra för sådanasamtal i en lugn och sansad ton, med ett visst tidsut-rymme.Jag vill hålla med om att det är alldeles för litetmed 30 poäng för obligatoriska kärnämnen. Det gällerdem allihop. Jag uttryckte min stora förvåning överdet beslutet när vi antog den nya läroplanen. Detskedde före vår tid. Jag beklagade det starkt, men detfanns då inget utrymme för en ändring.Jag skulle naturligtvis vilja se att ämnet fick mertid. Därför har jag påpekat att det är beklagligt atteleverna har med sig alltför ytliga kunskaper i ämnetfrån . Det har vi tagit upp i stor utsträck-ning i utbildningsutskottet jag satt därunder förra riksdagsperioden. Vi påpekade då att detför det första var oerhört viktigt att man såg till attutbildningen för lärarna i ämnet religionskunskap blevbättre. Det är skrämmande att höra att 1-7-lärare harett par veckors utbildning för en viktig del av ett så-dant ämne. Hur i all sin dar skall man då kunna fåtillräckligt djupa kunskaper för att sedan på ett intres-sant sätt ta upp ämnet med sina elever? Eleverna iårskurs 1-7 är oerhört intresserade och nyfikna på ettsådant ämne.Det har också visat sig att av de lärare somundervisade i religionskunskap inte hade utbildning iämnet. Det är katastrofalt. Har man följt upp det? Vibegärde från utskottets sida att utbildningen skulle blibättre och att lärarna skulle få fortbildning, särskilt iämnet religionskunskap med tanke på att värderingaroch etiska normer skulle få ett större utrymme och enmer uttalad plats i den nya läroplanen. Vilket resultat har man i så fall sett av det?Det är oerhört viktigt att alla elever i gymnasiet fårdenna möjlighet att vidareutveckla sina kunskaper.För det första måste det bli en förbättrad undervisningi . I och med att man har kursplaner bördet ha blivit bättre. Det var katastrofalt innan. Detfanns elever som över huvud taget inte kunde kommaihåg om de fått någon undervisning i religionskunskapinom SO-ämnenas ram. Då hade man ändå uttrycktmycket tydligt i läroplanen 1980 att avundervisningen i SO-ämnena skulle vara religions-kunskap. Det hade många lärare helt enkelt struntat i.Anf. 170 Statsrådet ():Fru talman! Det är huvudsakligen en fråga för ar-betsgivaren att ta ansvar för fortbildningen av lärare. nya läroplanen som började tillämpas i grundsko-lan har religionsämnet en egen kursplan ochegna betygskriterier. Effekten av den förändringen ärdet för tidigt att uttala sig om.