prot · GL0942 · 1997-12-08 00:00:00 — Jag är övertygad om attde tjänstemän på i Norrkö-ping, som har tagit s.k. experter på området till sig,har blivit övertygande om att dessa givna prognoser ärsannolika. Man har ifrån fått orderom att det inte skall finnas fler anstaltsplatser i Sveri-ge än vad prognoserna anger. Det innebär ytterligarenedskärningar. Det är under det damoklessvärdet somKriminalvårdsstyrelsen nu tvingas agera.Många menar att denna situation kanske kan hjäl-pas upp av den elektroniska fotbojan. Man kan ocksåfölja förslag om att låta ävende straffade med upp till strafftid få glädjen attbara ha en fotboja - en elektronisk övervakning.Fru talman! Jag är dock alldeles övertygad om attdetta aldrig kommer att accepteras av en svensk all-mänhet. Vanliga svenska medborgare har rätt till ettskydd - och de kommer att hävda denna rätt. De somhar strafftider på över är i stor utsträck-ning sådana som har gjort sig skyldiga till misshandeloch annan brottslighet som naturligtvis måste krävasamhällets reaktion i form av fängelse eller möjligen inågon alternativ form. Vi moderater efterlyser sådanaalternativ och ger exempel på dem i den motion somjag läste ur. Vi är dock övertygade om att fängel-sestraffet kommer att finnas kvar, och att det är enlämplig samhällets och rättsstatens reaktion.Många delar av kriminalvårdens vardag finns medi den motion som vi nu bland andra skall behandla idenna ärendedebatt. Det konstateras bl.a. att halvtids-frigivningen äntligen måste avskaffas. Det är en faktorsom uppenbarligen inte tas med i de beräkningar jagnyss talade om och som består av gissningar ochprognoser. De renderar nedläggningar av fängelser.Vi moderater föreslår bl.a. att Kriminalvårdssty-relsen nu också gör en översyn av verkets inre organi-sation. Personalprogrammet för vidareutbildninginom kriminalvården bör kunna leda till effektivise-ring. Detta bör sedan komma de intagna till del. Tideni fängelset måste - inte bara bör utan måste - nämli-gen kunna utnyttjas på ett bättre sätt. När man harvarit med i verksamheten som förtroendevald underen del år och besökt praktiskt taget alla slutna anstal-ter får man klart för sig att den intagne har väldigtmycket tid till förfogande. Jag säger inte detta som ettförsök till rolighet, utan jag bara konstaterar att mangenom ökade resurser till kriminalvården skulle kunnage väldigt många människor där - det rör sig om5 000-7 000 - möjligheter att lära sig läsa ochskriva. Det gäller naturligtvis dem som inte kan läsaoch skriva - och de är rätt många. redovisa-des statistik som visade att det gäller var tredje inta-gen på en viss anstalt. Det är då inte fråga om bristan-de kunskaper i svenska, utan över huvud taget brist-fälligheter i vederbörandes tidigare skolgång. Att ickekunna läsa eller skriva, och sedan få den möjligheten!Det borde vi kunna ställa upp med. Det gäller dockinte svenskundervisning till de intagna som är dömdatill utvisning. Den resursen bör vi inte ha.Man måste naturligtvis också ta hänsyn till demsom verkligen är psykiskt sjuka och av olika skäl intekan finnas på samma avdelningar som det vanligasteklientelet. Kriminalvården och samhället har skyldig-het att differentiera de intagna, anser vi moderater.Sådana differentieringar är möjliga om det finns till-räckligt med platser. Det upptäcktes som sagt förnågra år sedan, när överbeläggningen var ett faktumpå vissa anstalter, att den resursen inte fanns.Moderaterna har naturligtvis också avsnitt omnarkotikans förbannelse på fängelserna. Det är orim-ligt att den som tas in på ett fängelse och kanske ald-rig någonsin har varit i kontakt med narkotika kom-mer in i en miljö där han eller hon bokstavligen tving-as in i ett narkotikaberoende.Fru talman! Jag skall erinra om att det inom kri-minalvården görs en del extraordinära undersökningaroch ges uppdrag som är utomordentligt intressanta. Vikunde läsa om detta i , och förmod-ligen i flera andra tidningar, ioktober. Jag skall återge en artikel från den 28 okto-ber. Det handlar om f.d. fången sompå uppdrag av en myndighet studerat missbruket påfängelserna. Denne erfarne intern föreslår följande föratt få bort narkotikan: inga permissioner till dem somsitter än , övervakade permis-sioner samt åtskiljande glasvägg för dem som sitterkortare tid än och dessutom förbud mot kontan-ter i fängelserna.Detta kan låta drastiskt - t.ex. förbudet mot kon-tanter - men det är fullt möjligt att reglera. Egentligenborde det redan ha gjorts genom att vederbörandenaturligtvis får den summa pengar som hon eller hanskall ha. En åtskiljande glasvägg har man t.ex. i Nor-ge. Men det är omöjligt för en majoritet i justi-tieutskottet, och därmed för riksdag, att tatill sig den enkla åtgärden.Fru talman! Låt mig avsluta med att säga att vimåste föra en kamp mot narkotikan, inte minst påfängelserna.Anf. 90 ():Fru talman! har kriminalvårdeninte använt hela sitt anvisade anslag. Det tycker jag ärpositivt, särskilt eftersom vi vet att det beror på lägrebeläggning vid anstalter och häkten. Det beror ocksåpå försöksverksamheten med elektronisk fotboja somhar fallit väldigt väl ut. Vägen som man nu går motalternativa påföljder är något fantastiskt positivt. Detsparar en massa pengar åt samhället, och det är resur-ser som i stället kan användas till att förstärka Polisenmed.I betänkandet finns ett ärende som vi i Centerpar-tiet har ägnat oss åt under ett par års tid . Vi harnämligen velat ha ett kriminalvårdens hus på skulle finnas både häkte, anstalt och frivård somskulle kunna samverka och vara effektiva just när detgäller resursanvändningen. Det framgår i betänkandetatt det finns planer för en sådan gemensam enhet, somskall starta . Detta vill jagframhålla som något mycket positivt.Som sade finns det omfattandeproblem inom kriminalvården med intagna som harpsykiska störningar. Problemen tycks också ökasnabbt. Detta framhålls i reservation 38. Man måste seöver situationen mer allmänt för de psykiskt stördainom anstalterna. ges också möjligheten till ökaddifferentiering när det finns mer utrymme inom anstal-terna. Den vård och behandling som kan erbjudasmåste helt klart förbättras.Vi har från sida betonat vikten avatt de som döms till vård i stället för fängelse absolutinte får behandlas på samma avdelningar inom sjuk-vården som dem som har andra psykiska problem. kan någon som är dömd för våldtäkt och som harpsykiska problem befinna sig på en avdelning inomsjukvården där någon behandlas för psykiska problempå grund av våldtäkt. Sådant är fullständigt oaccepta-belt. Arbetet med särskilda stödavdelningar för intag-na som har särskilda problem på grund av personlig-hetsstörningar av psykisk särart måste intensifieras.I reservation 40 framhåller vi centerpartister attsåväl missbrukare som andra intagna skall ha rätt attslippa narkotika under tid då de avtjänar sitt fängel-sestraff. var också inne på den frågan.Vi vet att många av dem som döms till fängelse harnarkotikaproblem. Vi vet att risken är stor att de kanfortsätta missbruket inne på anstalten. Risken är ocksåstor att de börjar ett missbruk på anstalten. Det vill vikomma bort från.Däremot kan vi i inte ställa upp påden alltför låga ambitionsnivå som har imotion 504. Där menar man att man i första hand barakan se till att en anstalt i varje region skall vara frifrån narkotika. Vi vet att en klar majoritet av de an-stalter som tillfrågats om förekomst av missbruk sägeratt det sällan eller aldrig finns något sådant där.Kriminalvårdsstyrelsen bör utarbeta en åtgärds-plan och redovisa hur man skall komma åt problemetmed narkotikan. Det går att ta till vara internationellaerfarenheter. Vi vet att man internationellt användersig av narkotikahundar. Det är inte så att vi vill hatillbaka visitationspatrullerna. Men vi vill att det varjeår på varje anstalt skall ske ordentliga redovisningarför de narkotikabeslag som har gjorts. Det har inteskett. Vi vill utöka möjligheterna till provtagning,bl.a. urinprov.Vi menar att de lagliga befogenheterna för perso-nalen att ingripa för att kontrollera förekomsten avnarkotika bör utökas. Regeringen bör återkomma medförslag till som kan tillgodose önskemålen.I reservation 42 behandlas BRÅ:s organisation.Fem partier står bakom reservationen, utom Vänsternoch Socialdemokraterna. Vi säger att vi inte har någotemot den sammanslagning som sker av BRÅ ochRikspolisstyrelsens forskningsenhet. Mankan mer effektivt använda sig av alla resurser på om-rådet. Men de medel som tillförs den nya organisatio-nen bedöms som otillräckliga, särskilt i fråga om deadministrativa uppgifterna som blir större i en meromfattande organisation.Vi tycker också att man borde ha gjort en ekono-misk konsekvensanalys totalt sett av organisationeninnan den presenterades. Vi är rädda för att om sam-manslagningen sker för snabbt, att vi inte kan upprätt-hålla den goda renommé som BRÅ faktiskt har. Detär en verksamhet som har ökat i anseende under sena-re år.Det är viktigt med forskningsmedel avseende eko-nomisk brottslighet. Men det bör i första hand vara enuppgift för universitets- och högskolevärlden att byg-ga upp en forskningsverksamhet om ekonomiskbrottslighet. Det är särskilt viktigt att den forskningsom kommer till stånd framöver med hjälp av medelfrån BRÅ sker utifrån ett väl genomarbetat forsk-ningsprogram. Jag yrkar bifall till reservation 42.Mycket mer måste göras för stöd till brottsoffer.Bl.a. behövs det ökad finansiering för att kunna hjälpabrottsoffren. Ett sätt att utöka medlen i brottsoffer-fonden är att låta alla som döms för brott - inte baradem som döms till fängelse i straffskalan - skall varamed och betala till fonden. Tyvärr har vi inte fåttandra att ställa upp på detta.Tillsammans med andra framför vi i reservation45 att det är oerhört viktigt att fångarna får vara medoch finansiera brottsofferfonden. Så var det i början,och sedan har det gjorts avsteg från principen. Vimenar att det finns en pedagogisk poäng i att fångarnabetalar till offren.Vi tror att det kan bli ökade resurser till kvinno-och brottsofferjourer i och med att det kan bli mermedel till brottsofferfonden. Vårt mål är en kvinno-jour och en brottsofferjour i varje polisområde. Nuräcker det inte. Polisområdena är så stora. Men i stäl-let kan man säga varje kommun.För att kunna bygga upp denna verksamhet behövsdet några som stöder den i starten. Det behövs ettstatligt stöd för det. Däremot tror vi inte att verksam-heten skall betalas med statliga medel. Vi vill värnaom de ideella krafterna.När det gäller att stärka brottsoffrens ställningbetonar vi medling, vittnesstöd, samrådsgrupper ochatt på alla sätt sätta brottsoffren i centrum. Ett sätt ärfaktiskt att se till att brottsoffren får de skadeståndsom har blivit utdömda. Så fort som ett mål har blivitsakprövat och domen har vunnit laga kraft måstestaten garantera att brottsoffren får det utdömda ska-deståndet. Jag har redan yrkat bifall till reservation 8och 42 tidigare i debatten . Men jag vill äventillföra reservation 28, som jag glömde i mitt förrainlägg. Självfallet står vi bakom alla reservationermed namn.Anf. 91 ():Fru talman! Det finns ett övergripande mål inomkriminalvården, nämligen att verka på ett sådant sättatt brottsligheten minskar och öka människornastrygghet i samhället. Det är viktigt att när det härjobbet görs som ledstjärna ha en human människosyn.Man skall anstränga sig att skapa en god omvårdnad,och den som sitter inne på en anstalt skall utsättas förett aktivt påverkansarbete.När allt detta sker är det viktigt med en hög säker-het, att tänka på respekten för den enskildesintegritet och säkerhet.Resultatstyrningen har prioriterats inom kriminal-vården. Den skall utvecklas, och de uppnådda resulta-ten och effekterna av verksamheten skall bli föremålför en bättre analys. Där har det funnits brister inomkriminalvården.Justitieutskottet konstaterar att underlaget i åretsbudgetproposition för bedömning av resultatet inomkriminalvården och effekterna av verksamheten ärbetydligt bättre . Men utskottet sägerockså att det dock hade varit av intresse om regering-en också redovisat sina slutsatser beträffande frågan ivilken utsträckning verksamhetens mål har uppnåtts.Utskottet säger också att det är viktigt att programmenfår den kvalitetssäkring som beskrivs i propositionenoch att effekterna av programmen följs upp. Det äringen större finess att göra fina verksamhetsplaneroch programplaner om man inte ser till att det blirsom man har tänkt sig.Folkpartiet liberalerna har några reservationer fo-gade till betänkandet. Vi menar att det inte har gjortsså mycket som vi tycker att det skall göras när detgäller utbildning i fängelserna och de psykiskt störda.Vi menar också att man måste göra mer för attminska narkotikaproblemen i fängelserna.När det gäller utbildningen är det mycket viktigtatt de intagna får använda sin tid till så meningsfullsysselsättning som möjligt. Jag brukar säga att deskall ha mindre tid för att vika bakplåtspapper ochanvända mera tid för att bättra på sin grundkompetensnär det gäller att läsa, skriva och räkna. I skolorna ärdet som har dyslexi, och det är så illa att detär minst fler som har de problemen i ettfängelse. När en vanlig person med grundutbildningsom inte är kriminellt belastad har svårt att få ettarbete, hur skall då en person som har kommit ut frånett fängelse och inte ens kan läsa och skriva ordentligtha någon reell chans att få ett arbete? När så inte skerhar samhället misslyckats med att få den människantillbaka till samhället. Därför har vi en reservation omutbildningen.Vi har också en reservation om intagna med psy-kiska störningar. Utvecklingen är tyvärr den att allt-fler har psykiska problem. gjordes enutredning på två anstalter i , och denvisade att så många som av dem somsatt inne där hade psykiska störningar av olika slag.Problemet är att vi inte har de resurser som vi skullebehöva ha för att ta hand om dessa interner som harpsykiska problem. Därför är det viktigt att öka sinaansträngningar på det området.När det gäller narkotika på fängelserna är vi någrasom har reserverat oss därför att vi menar att man hargjort det mycket svårare att kontrollera flödet av nar-kotika. Jag tillhör dem som menar att det var olyckligtatt avveckla visitationspatrullerna inom den svenskakriminalvården. Där har man förlorat viktig kompe-tens, och därmed viktig information. Det är bara attbeklaga att inte redovisarordentligt hur det ser ut med narkotikaflödet efter detatt visitationspatrullerna försvann. Vi får hoppas verkligen kommer upp till bevis och talar om hurdet står till.När det gäller står Folkpartietliberalerna också bakom detta att man skall bevakadetta så att det blir ett bra resultat av förändringen.Fru talman! Av de sju reservationer som Folkpar-tiet har kommer jag för vinnande av tid att yrka bifallbara till reservation 49, som gäller mom. 55, omstärkt ställning för brottsoffren.Brottsoffren är en grupp som man upptäckte förbara ett tiotal år sedan. Då insåg man att det är någonsom blir drabbad så fort det begås en kriminell hand-ling. Det är först somman har försökt att på olika sätt stärka den som blirdrabbad, inte bara materiellt utan inte sällan ocksåbåde fysiskt och psykiskt. Vi har då infört möjlighetenatt få någon form av ersättning, även om det inte är såmycket. Brottsofferjourerna infördes , och sedandess finns det också möjlighet att få hjälp från frivilli-ga, alltifrån vittnesstöd till samrådsgrupper och annat.Vi i tycker att det är viktigt att stöttabrottsofferjourerna. Det fanns en målsättning att detunder 1995 skulle finnas en brottsofferjour i varjepolisdistrikt, och det uppfylldes i princip för ett par årsedan. Det finns ca 90 brottsofferjourer, men de flestahar inte möjlighet att halvtidsanställa någon, utan alltär grundat på ideellt arbetande personer. Folkpartiethar fått reda på att det är bara ett femtontal som fi-nansieras genom kommunalt bidrag. Då menar vi iFolkpartiet att man borde satsa några miljoner på attförbättra detta. Därför avsätter vi i vårt budgetalter-nativ . Det motsvarar ca 60 halv-tidstjänster.Fru talman! Vi i står, som sagt var,bakom alla reservationer, men jag yrkar bifall tillreservation 49.Anf. 92 ():Fru talman! När vi nu pratar om kriminalvården ärfrivården en mycket viktig del. Det är frivården somhar ansvar för de alternativa påföljderna, somskyddstillsyn, övervakning, samhällstjänst, kontrakt-svård och elektronisk övervakning med fotboja, somhar tagits upp tidigare. Omorganiseringen av krimi-nalvården kommer att innebära att samarbetetmellan frivården och den övriga kriminalvårdenstärks. Det är oerhört positivt och oerhört viktigt föratt en bättre återanpassning skall komma till stånd.Men det behövs också samarbete mellan frivårdenoch andra myndigheter; det behöver utökas för skall nå goda resultat.Fru talman! Den elektroniska övervakningen harinneburit att frivården får flera klienter och att derasprogramverksamhet har måst utvecklas. Det är därförockså oerhört viktigt att frivården får tillräckligt medmedel från kriminalvården för att täcka de ökadekostnaderna. Det är också viktigt att ett ökat använ-dande av fotbojan inte medför att arbetet med attutveckla andra alternativa påföljder minskar.Frivården har också en särskilt betydelsefull rollnär det gäller kvinnor som begår brott, eftersom fler-talet av de kvinnor som begår brott döms till påföljderunder frivårdens ansvarsområde. Man måste nu ocksåsatsa resurser på att utveckla behandling och påföljdersom är anpassade till kvinnors behov. Det är oerhörtviktigt, därför att kunskapen om kvinnor och krimi-nalitet är mycket eftersatt.Kvinnor som begår brott är oftast i en situation därde själva är utsatta för olika former av kränkandebehandling, misshandel och kriminella miljöer, ochdär behöver man göra insatser.När vi då kommer till frågan om fängelserna, harantalet fängelsedömda minskat, framför allt på grundav den ökade användningen av elektronisk fotboja.Medelbeläggningen på fängelserna har sjunkittill . I och med detta, fru talman, kommer en delanstalter att avvecklas, eftersom prognosen framåtockså visar att behovet av fängelseplatser har minskat.Vi i ser det som positivt.När man nu minskar antalet anstalter och skall haett effektivare datasystem är det oerhört viktigt att inteeffektivisera så att det blir en så hög beläggning somunder , utan att det fortfarande finnsluft i systemet så att människor kan placeras på deanstalter som har behandlingsprogram som är avseddajust för den typ av brott som de har begått.Framför allt är det också viktigt att rehabilitering-en förbättras. Fängelsetiden skallju kunna användas och kunna bli en vändpunkt förden enskilda individen. Kunskap och metoder som rörförändringsprocesser måste därför utvecklas kontinu-erligt inom kriminalvården, och insatserna skall gi-vetvis syfta till att motivera och förbereda den intagnaför ett liv utan missbruk och kriminalitet. Det är ocksåviktigt att man i det här arbetet använder sig av klient-och frivilligorganisationer, som ofta med sina kun-skaper och unika erfarenheter kan spela en stor roll.Dessa organisationers verksamhet med klienternainom fängelserna skall uppmuntras och dessutombåde utvecklas och intensifieras, men huvudansvaretskall givetvis ligga på kriminalvården.Inom fängelserna är det också samma sak som närdet gäller frivården, dvs. att kunskap och metoder ärdåligt utvecklade när det gäller kvinnliga brottslingar.Många av dessa kvinnor är också mödrar till barn somomhändertas, och detta skapar givetvis särskilda pro-blem, som man då inte har tagit itu med på ett sättsom skulle kunna förändra situationen för dessa kvin-nor.Vikten av utbildning har tagits upp tidigare i de-batten, fru talman. Många av dem som döms tillfängelse har låg utbildningsnivå. En stor grupp avdem är dyslektiker eller har inte kunnat tillgodogörasig undervisningen . De kanvarken läsa eller skriva på ett sätt som är acceptabelt.De har ingen rimlig chans ute i samhället om man inteanvänder fängelsetiden till att ge dem bättre utbild-ning.En grupp inom fängelserna, fru talman, utgörs avde långtidsdömda. Antalet personer som döms tilllånga fängelsestraff har ökat kraftigt de senaste åren.Regeringens antydan om att man tänker föreslå ettavskaffande av halvtidsfrigivningen för långtidsdöm-da kommer givetvis att innebära att den gruppen ut-ökas. Enligt regeringens egna beräkningar blir ök-ningen ungefär 100 årsplatser.Vi i är motståndare till denna för-ändring. Folk som arbetar med dessa människor ute ikriminalvården säger att de villkor som de långtids-dömda lever under skapar ett speciellt klimat. På-frestningarna och antalet konflikter mellan internernahar ökat. Våldet har trappats upp. Det innebär ocksåatt man får förstärka säkerheten ytterligare på anstal-terna. Man är inne i en situation som liknar den somhar funnits i amerikanska fängelser. Utvecklingen gåråt det hållet.Det ser vi inte som positivt. Man måste arbetamed de långtidsdömda på ett annat sätt för att de skallkunna återanpassas. Att avskaffa halvtidsfrigivningenockså för de långtidsdömda skulle inte bidra. Dekostnader som regeringen skriver om i budgetpropo-sitionen är ungefär 46 miljoner.Vi i anser att man i stället skullekunna använda de pengarna för att utveckla behand-lingsmetoder för kvinnor och inom frivården. Manskulle också kunna bygga besökslägenheter ute påvåra anstalter.Det finns en grupp, fru talman, som vi nästan ald-rig talar om när vi pratar om kriminalvård och fängel-ser. Det är en grupp som också drabbas väldigt hårtav straffet. Det gäller barn till dömda. Kriminalvårdenhar inget ansvar för den gruppen. Ansvaret ligger påsocialtjänsten, men är inte alltid inkopp-lad bara för att ett barn har en pappa - det är oftast enpappa - som sitter på anstalt. Det är en svår situationför barnen att ha en förälder på anstalt. De förståroftast inte sammanhanget. Det har ofta väldigt småmöjligheter att träffa och umgås med föräldern på ettnaturligt sätt.Man har börjat se detta problem inom kriminal-vården. Man har på vissa anstalter byggt besökslä-genheter för att barn och föräldrar skall kunna vistastillsammans under mer normala förhållanden och i enför barnen mindre påfrestande miljö. En målsättningmåste vara att alla slutna anstalter skall ha en sådanbesökslägenhet. Det är en satsning som skulle förbätt-ra för de långtidsdömda. Man skulle kunna användade medel som frigörs genom avskaffandet av halvtids-frigivningen.När det gäller de psykiskt sjuka såg man en tydligförändring när man gjorde en ändring i lagstiftningen1991. Fler psykiskt sjuka dömdes till fängelsestraff.Vänsterpartiet har ett särskilt yttrande. Det kommeratt behandlas i samband med ett annat ärende. Vikräver att den lagändring som gjordes 1991 skall tasbort. Psykiskt sjuka människor skall inte dömas tillfängelse. De skall få vård på de institutioner som äruppbyggda för det.Fru talman! Brottsofferfrågorna har varit uppe.Vänsterpartiet har i sin motion krävt att brottsoffer-jourerna skall få statligt stöd. talare har visathur viktiga brottsofferjourerna är och hur få som i dagfår kommunalt bidrag. Därför bör regeringen åter-komma med ett förslag till statligt stöd för uppbygg-nad och upprätthållande av brottsofferjourer ochkvinnojourer i hela . Vi anslog medel i vårbudgetmotion - 1 miljon. Vi vill öka anslaget tillbrottsoffer- och kvinnojourerna under innevarande år.Vi kräver att regeringen skall komma tillbaka med ettstatligt stöd.Fru talman! Jag måste säga att det är väldigt posi-tivt att utskottet ställer sig bakom två av förslagen ivår brottsoffermotion. Det blir ett tillkännagivande tillregeringen. Det ena förslaget innebär att regeringenskall se över möjligheten att driva in avgiften tillBrottsofferfonden för dem som är fängelsedömda. sker ingen indrivning om fängelsedömda struntari att betala de till Brottsofferfonden.