prot · GL0944 · 1997-12-10 00:00:00 — Jag undrar omIngbritt Irhammar menar att enprocentsmålet enligtregeringens sätt att sköta det här kommer att innebäraatt man når upp . Det kan juändå inte vara fallet.Vi menar i vårt yrkande att man verkligen skallsätta i gång . Även om vi får finnaoss i att det inte blir 1998 har vi krav gällande 1999och 2000, för att man skall komma på rätt väg. Det ärdet viktigaste i reservationen.Anf. 132 () re-plik:Herr talman! Jag uttalar mig inte om vad regering-en planerar vad gäller att uppnå återgången till enpro-centsmålet . Jag yrkade bifall till reserva-tion 7, där man tillstyrker motion U209 yrkande 2.Där finns kravet att man skall uppnå detta inom enfemårsperiod.Anf. 133 ():Herr talman! Det är svårt att välja i det här betän-kandet som omfattar hela världen vad man skall taupp för länder. , kurdernas område, Indonesi-en, , kunde jag tala om som jag har mig tilldelade.Jag har valt att tala om Ti-bet. Det är en ljushögtid på ,där man skall tända tusen ljus under stillhet. Man harbyggt upp en mandala av sand. Då valde jag att tala om . Detfinns mycket att säga härom som även gäller bistånd.Tibet behöver din hjälp, behöver vår hjälp ochTibet behöver hjälp, både ekonomiskt ochdemokratiskt. har i resolutioner stött iFN och på andra håll. I EU skriver man resolutionermot det sätt som tibetanerna förtrycks på. Själv är jagkritisk till ett-Kina-politiken, speciellt när det gällerTibet, eftersom det har varit ett självständigt land.Dalai Lama var statsöverhuvud när invaderadelandet 1949. Man var inte så intresserad i av attha utrikespolitiska kontakter, men man hade en deldiplomatiska kontakter. Det var ett självständigt land.Det finns ca 6 miljoner invånare, vilkas språk, religi-on och levnadssätt skiljer sig fullständigt från kine-sernas.Inflyttning av sju och en halv miljon kineser harförvandlat tibetanerna till en minoritet i sitt eget land.Det finns ett nytt inflyttningsprogram där 100-1 000kineser skall flytta in i i varje by eller liten stad.Det är ett sätt att förtrycka det tibetanska folket ochatt få en majoritet. De kineser som flyttar dit får för-måner som tibetanerna inte har och som kinesernainte har i sitt eget land. Kinesfamiljerna får t.ex. ha ettbarn till, eller om de redan har två barn men det andrainga rättigheter har så får barnet rättigheter när famil-jen flyttar till . Plats finns det ju, men det är intebara en fråga om plats. De dalar där man kan odla ärmycket begränsade. Man försöker föra in kor i ställetför tibetanernas jakar, man försöker föra in vete istället för tibetanernas korn. På det viset blir manberoende av gödsel och annat som gör att det skallkunna gro där uppe.1,2 miljoner tibetaner har dött som en följd av Ki-nas ockupation, av svält i fångläger, genom avrättningoch tortyr. De arresteras och torteras fortfarande där-för att de demonstrerar mot ockupation. Dearresteras och torteras om de har ett kort på DalaiLama i sitt hem.Dt finns en utbildningsaktion, en folkupplysning iklostren och av privata människor, en indoktrineringdär folk skall avsvära sig sin lojalitet mot ibland sinreligion, inte alltid men oftast, och framför allt motDalai Lama. Det här gör att många har börjat fly frånTibet, även om det är en mycket svår flykt. Fler ochfler kommer till Dharmsala i där exilregeringensitter.Tibetanerna har fått en än svårare situation. Manbygger upp militärläger runt hela , huvudstaden,osv. Man får inte heller längre använda det tibetanskaspråket i skolorna som man ibland fått tidigare. Mantvingas t.o.m. att undervisa i tibetansk historia påkinesiska.Miljöförstöringen i är enorm. Den innebärrisk för en ekologisk katastrof. Utsläpp, kalhuggningoch vårdslös hantering av radioaktivt avfall påverkarhela världen. Jag reste till med tre exiltibetanersom hade bott i och . Närde kom hem trodde de att det skulle finnas skogskläd-da berg, men dessa var i stort sett alla kalhuggna. Därbetar får och getter. Ni vet hur avbetningen går närdet är på det viset.Vi har fått en sak tillgodosedd egentligen som vitar upp i en motion. Vihar bett om att en särskild koordinator för skalltillsättas. Det görs nu av . Behovetav en sådan kom upp i samband med i . Även om posten i praktikeninnebär en ambassadörs rang försäkrar attdet bara är en koordinator. protesterar förståsoch betraktar det som en inblandning i landets inreangelägenheter.Vad vi också vill är att det internationella samfun-det skall hjälpa till med eller förmedla kontakter så attdet kan bli förhandlingar mellan och Tibet.Tibet har numera den uppfattningen - exilregeringen - att man vill ha autonomi,inte självstyrelse i riktig mening. Det är det endamöjliga eller tänkbara.Vi har också talat om att stödja tibetanska radio-stationer. Informationen är väldigt dålig, och mångaav dem som växer upp är analfabeter i i dag.Det finns en radiostation i , Voice of , somsänder mot . Genom dessa sändningar spridsDalai Lamas fredsbudskap och demokratisträvanden.Det sker genom en stiftelse i som samarbetarmed tibetanska journalister.Det är faktiskt värre med förtrycket i än vaddet har varit tidigare. Det är 20 gånger så många poli-tiska fångar av tibetanskt ursprung i förhållande tillderas antal som det är i . Vi vet också att varjedag avrättas människor i . En stor andel är tibe-taner, alldeles för många - varje avrättning är ju enför mycket.Vi har fått brev från människor i fängelser i man talar om förtrycket. Jag går inte in på det, vikänner väl till förtryckets ansikte.Det står på ett ställe i en tidning som jag har fått:Studera kinesiska, bli civiliserad. Det betyder att manser på det tibetanska folket som mindervärdiga, somoutbildade, som fångar, som okunniga. Men vi vet attde har en gammal kultur, vi vet att deras kunskaper ärstora på många områden. Därför bör man naturligtvislåta dem utveckla sin kultur.Det var en internationell parlamentarikerkongressi . Ungefär de saker som jag har framfört ochytterligare ett antal frågor vill man att regeringarna ivärlden skall föra fram så att vi kan hjälpa , attlandet får sin autonomi och deras mänskliga rättighe-ter försvaras.Jag har sett allt detta bara förvärras under det antalår som jag arbetat med Tibetfrågan. Det är alltså intenågon förbättring, bara försämring, med tvångssterili-seringar, fängslanden, tortyr, avrättningar. Man tryck-er tibetanerna ned i fattigdomsfällan mer än vad manbehövde göra.Tidigare behövde man inte hungra i , om detinte var missväxt. Men svälter barnen. De går pågatan och ber om den mat från enkla restauranger sommänniskor inte äter upp. Detta förekommer på mångaställen i världen. I är det i stort sett bara tibe-tanska barn som svälter, trots att tibetanerna är 6miljoner och kineserna är 7 ½ miljoner. Det är så gottsom inga kinesiska barn som är i den situationen.ÖstbiståndetAnf. 134 ():Herr talman! Jag skall tala om den del av betän-kandet som handlar om stöd till Central- och Östeuro-pa. Det är ett område där utvecklingen sker mycketsnabbt. när förändringarna börjadeanade vi aldrig att länderna i Central- och Östeuropaskulle ha en så snabb utveckling när det gäller demo-krati, mänskliga rättigheter, minoritetsrättigheter ochmarknadsekonomi. Allt har skett förbluffande snabbt.Här handlar det egentligen inte om biståndssamar-bete över huvud taget utan det handlar om Europasintegration, att nu kan komma samman och blienat där det inte går några skiljelinjer tvärs igenomkontinenten. Det finns inga Jaltalinjer eller Molotov-Ribbentrop-linjer kvar. Vi får en enad kontinent.De beslut som de västeuropeiska institutionerna -, EU och Nato - har fattat om att varaöppna för alla länder och demokratier ärutomordentligt centrala. Vi kan se just de västeurope-iska institutionerna bli alleuropeiska. På fredag-lördag är det toppmöte i . Då skall EUfatta beslut om att påbörja förhandlingarna för snab-bast möjliga medlemskap för de tio kandidatländernaplus . Förhoppningsvis kommer detta att gåväl. Det viktiga , inte minst för den svenska rege-ringen, är att se till att beslutet inte blir försenat så attförhandlingarna kan komma i gång möjligtefter årsskiftet.Det handlar alltså inte om ett biståndssamarbete,vilket ligger bakom en hel del av den kritik som vimoderater har och har haft när det gäller organisatio-nen av stöd till , men jag åter-kommer till det.Det har skett mycket, mycket glädjande ochmycket snabbt i . Det finns tvåområden där problemen är större än vad vi trodde.Det ena området är problemen med rättsstaten.Det har svårare att bygga upp en rättsstat i dessa län-der som har plågats av diktatur och rättslöshet underlång tid. Att bygga upp rättsliga institutioner ochokorrupta statsförvaltningar har tagit mycket längretid och har varit mycket svårare än vad vi kanskeinsåg i samband med de stora förändringarna i börjanav . Att den enskilde måste kunna få rättgentemot en överhet eller andra enskilda är oerhörtcentralt. Vi i underskattade kanske att detskulle ta så att växa fram. Detta är väl känt,och jag tänker inte gå in på det mera.Det andra området är de sociala problemen. Det ärnågonting som också underskattades väldigt mycket.Det fanns ju en föreställning om att socialismen hademisslyckats med praktiskt taget allting utom det socia-la som ändå verkade vara ganska hyfsat. Denna före-ställning levde kvar mycket också i öst, vilket gjordeatt man inte genomförde de reformer som var nöd-vändiga på det sociala området. Man levde kvarmycket i de gamla systemen. Sjukvården är fortfaran-de urusel. Jag tror inte att någon västerlänning överhuvud taget skulle vilja besöka en sådan sjukvård.Medellivslängden är kortare än i . Arbetarskydd saknades i de gamla socialist-staterna. Pensionerna var låga.Det mest upprörande var de människor som intefick plats i femårsplanen, de som inte bidrog till pro-duktionen. De ställdes helt utanför som barnen i barn-hemmen i . Man hade sitt värde bara som endel i produktionen. och hade fel i detmesta, och särskilt mycket fel hade de när det gälldeföreställningen att det sociala var en del i produktio-nen, och att den som inte var det och som inte bidrogtill femårsplanen ställdes helt vid sidan av samhället.Den svåra uppgiften nu är att lämna de urusla so-ciala systemen och gå över till de västliga socialasystemen. Man måste ha system som kan kombinerasmed utvecklingen, med kreativitet och som kan varauthålligt trygga. Detta har underskattats, och därförfokuseras nu mycket av arbetet på det här. Världsban-ken är den som kanske huvudsakligen är ledande påatt tala om vikten av att ha fungerande sociala systemoch inte leva kvar i de gamla.De gamla systemen går ut på att det sociala skyd-det sköts via subventioner. Kanske två tredjedelar avden ryska budgeten utgörs av sociala subventioner.De går på ett mycket ineffektivt sätt till de gamlastora fabrikerna som kan ha flera tusen anställda ellertill kolchoserna som inte gör någonting nyttigt. Avsociala skäl måste man ha kvar dessa mycket ineffek-tiva subsidier.Det behövs alltså en chockterapi också på det so-ciala området. Det centrala är en förändring. De län-der som inte har genomfört förändringar är de somhar de största problemen. Ett exempel på detta ärRumänien där man inte fick någon chockterapi ochdär det inte skedde någon systemförändring förränmöjligtvis . Där blev man kvar vid detgamla.Vi bör erinra oss att det bilaterala stödet, som vihar anledning att här mest diskutera, är ett led i enganska omfattande stödverksamhet som sker via EU,via , via , via Världsban-ken, via , via IMF och via en hel delandra organ. Bekymret här är naturligtvis koordine-ringen av detta. Detta stöd är inte ett långvarigt, ut-hålligt utvecklingsstöd, utan det är ett övergångsstödtill länder som skall bli fulla samarbetspartner medoss i . Man måste ha en koordination ochintegration av stödet.Det är bekymmersamt att vi i inte hellerhar någon riktigt bra koordination. Vi moderater harframför allt kritiserat två saker. Till att börja med harman lagt över delar av stödet på Sida i stället för attbehålla det inom UD som en integrerad del av Euro-papolitiken, vilket man borde ha gjort. Det var ettmisstag som skedde i samband med regimskiftet.Det andra som vi har kritiserat är att man, i ställetför att hålla ihop stödet ens inom Sida, splittrar manupp det genom att lägga den särskilda miljarden hosStatsrådsberedningen och statsministern. Det leddenaturligtvis till den splittring och de felsatsningar somvi kan se som ett resultat av detta. Det hade varitmycket bättre att ha ett samlat program för vårt nä-rområde , och nordvästra se det integrerat med de riktlinjer som vi diskute-rar här i kammaren på grundval av utrikesutskottetsberedning i stället för att göra allt på egen hand. Dettahar delvis lett till att de svenska skattebetalarnaspengar har använts för saker som bättre kunde hafinansierats på annat sätt. Då hade de inte givit deresultat som de har gjort.Herr talman! Därför borde man nu ta ett nytt greppom stödpolitiken i fråga om iskenet av Europaintegrationen. Vi har fört fram dettaoch avgivit reservationer. Jag yrkar inte bifall tillytterligare reservationer.Anf. 135 ():Herr talman! samlas EU:s regeringsche-fer till sedvanligt toppmöte. På dagordningen stårutvidgningen av EU. Länderna i Central- och Östeu-ropa och i är kandidatländer.Sverige har haft biståndssamarbetemed dessa länder som förhoppningsvis har underlättatför dem att så snabbt bli kandidatländer till EU. Ettvänortssamarbete har också vuxit fram på lokal ochregional nivå mellan och länderna framför alltkring . Det har också bidragit till att stärkade mål som sattes upp för biståndssamarbetet ochfolkligt förankra detta bistånd.Herr talman! är det ojämförligt störstalandet i norra . Den oerhörda potential somfinns i ett nära samarbete med måste tas tillvara. anser att både och Ryss-land har mycket att vinna på ett närmare bilateraltsamarbete.Centerpartiet vill se en samlad svensk Rysslands-politik. Regeringen bör återkomma till ochredovisa ett förslag till en samlad Rysslandspolitik.Låt gärna det avlagda ryska statsbesöket bildaavstamp för en sådan politik. Ömsesidig insikt ombehovet av ett nära bilateralt svensk-ryskt samarbeteär en god grund att utveckla samarbetet från.Utskottet skriver väl om behovet av utbyggda re-lationer med och besvarar centerpartietskonkreta yrkande. Jag önskar att den stora samsynsom manifesteras i utskottets betänkande ger rege-ringen mod att bilateralt inom EU-kretsen driva enaktiv, samlad och framtidsinriktad Rysslandspolitik.Sverige och har som grannländer och militärtalliansfria EU-länder en särskild möjlighet att utgöraen bro mellan och . Målet måste vara attgöra en väv av ömsesidiga beroenden mellan Ryss-land och resten av för att långsiktigt förankraRyssland bland demokratiska stater.EU bör successivt öppna den inre marknaden förRyssland och bjuda in till det närmare poli-tiska samarbetet parallellt med EU:s historiska ut-vidgningsprocess med länderna i Central- och Östeu-ropa inklusive , där EU i likhet med Natoägnar stor möda åt att utveckla ett särskilt partnerskapmed som är än mer utvecklat än dagenspartnerskaps- och samarbetsavtal.Samarbetet med i Östersjökretsen, i , på nordiskt plan, i EU-kretsen ochinom Partnerskap för fred förhindrar oss inte att ocksåbygga ut de bilaterala kontakterna. anseratt både och har mycket att vinna påett närmare samarbete. Huvudsakligen bör vi koncent-rera oss på stöd till reformprocessen, demokratiut-veckling, investeringsfrämjande insatser, miljösamar-bete, stöd till utveckling av infrastruktur på telekom-munikationsområdet, säkerhetsfrämjande insatser påtull- och gränsbevakningens områden, insatser för attstödja uppbyggnaden av rättsväsendet och bekämpan-det av den grova kriminaliteten, åtgärder för att under-lätta handel och resande, akademiskt och kulturelltutbyte samt mellanfolkliga kontakter.Sverige bör i första hand prioritera sina insatsertill de angränsande delarna av , inklusiveKaliningrad. Det är också bra, vilket jag har noterat ibudgetpropositionen, att man håller öppet för samar-bete även i andra delar av Ryssland.Samarbetet bör ha en bred säkerhetsfrämjande in-riktning. Aktuella områden är stöd till reformproces-sen och demokratiutvecklingen, investeringsfrämjan-de insatser och miljösamarbete, särskilt när det gällerreaktorsäkerhet och hantering av radioaktivt avfall.Därför är det viktigt att det tidigare miljösamarbetetfortsätter.Centerpartiet anser slutligen att regeringen bör tainitiativ till att utreda förutsättningar för att utvecklaett bilateralt samarbete med på totalförsvar-sområdet. När vi behandlade frågan i utskottet var dettill en början en stor förvåning över om detta kundevara möjligt, men efter hand som vi diskuterade frå-gan blev inställningen alltmer positiv. Vi skriver ock-så i betänkandet att det redan finns kontakter på total-försvarsområdet. Vi i anser att de är braoch att de bör utvecklas.Anf. 136 ():Herr talman! I en tidningsartikel för se-dan skrev chefen för , StaffanHerrström, så här: har stora problem menockså en väldig potential. Få uppgifter kan vara vikti-gare än just denna, att medverka till att trygga frihetoch välstånd i ett demokratiskt Ryssland.Det tror jag är någonting som vi alla i dennakammaren kan vara helt överens om. Samarbetet iRyssland är ju hörnstenen i vårt samarbete med Öst-och Centraleuropa.Det är glädjande att det är så stor uppslutningkring detta samarbete. Det framgår också av detmycket ringa antalet reservationer i betänkandet. Jagskall därför inte förlänga debatten så mycket utan villinstämma i det mesta som ochHelena har sagt här tidigare.Jag vill bara fästa uppmärksamhet på den utvär-dering som har gjorts av samarbete medCentral- och och som överlämnades tillregeringen . Utvärdering-en visar ju att resultaten av samarbetet är mycket godaoch att det svenska samarbetet är ändamålsenligt,effektivt och flexibelt och successivt har förbättrats.Utredaren konstaterar bl.a. att mellan åtta och nioav tio projekt uppvisar goda eller mycket goda resul-tat. Bara ett par projekt kan betecknas som misslyck-anden. Detta är, med den kännedom som vi har omden här typen av projekt, ett mycket gott betyg. Utre-daren pekar dock på två områden där det finns behovav utökade satsningar. Det ena gäller stödet för endemokratisk utveckling, särskilt samarbetet på rätt-sområdet. Det andra gäller jämställdhetsperspektivet.Utredaren konstaterar att den sociala utvecklingen ärvärre än befarat, vilket särskilt drabbar kvinnorna, ochatt det därför finns skäl att forma ett nytt mål för sam-arbetet, nämligen att främja social trygghet. Dettatycker jag är viktigt också från utgångspunkten i re-servation 21 om insatser för barn, som fyra partier harställt sig bakom.I den nämnda tidningsartikeln pekar på att det inte är någon nyhet att den socialamisären i är stor i de flesta tänkbara avseen-den. Han skriver att nästan hälften av barnen i Ryss-land lever i familjer med i må-nadsinkomst. Då kan man lätt föreställa sig att det förmånga av dem är mycket, mycket värre. Detta ärbakgrunden till reservation 21 om insatser för barn,som jag härmed vill yrka bifall till.Anf. 137 HANS ():Herr talman! Jag skall till att börja med också yrkabifall till reservation 21, som handlar om barnensutsatta situation i vårt närområde.Jag skall säga några ord om Central- och Östeuro-pa. Sedan tror jag att kommer att reso-nera en del närmare om Barentsregionen.Vi har i vårt budgetalternativ lagt 200 miljonerkronor ytterligare på det här området, 100 miljonertill Barentssamarbete och 100 miljoner för särskildainsatser i Central- och Östeuropa.Det som ligger i botten är naturligtvis en del avdet som flera andra har nämnt. För att uppnå en godsäkerhetspolitisk miljö är det oerhört viktigt att be-kämpa brott, utveckla rättsstaten och främja demo-kratiska intressen. Det tar tid att bygga upp en stabildemokratisk infrastruktur. Här kan man göra insatser,och regeringen har ju föreslagit en del insatser, ju-ristutbildning osv., på olika håll.I övrigt handlar det till stor del om miljö- och in-frastrukturfrågor. Här har vi uppenbara intressen somvi också delar med länderna på andra sidan Östersjön.Miljökatastrofer inträffar både i energiproduktionsan-läggningar och i industrier, såväl i samband medexploatering av råvaror som i samband med utsläpp.Trafikanläggningarna och bilarna är av mycket un-dermålig kvalitet ur miljösynpunkt. Det finns oerhörtmycket att göra som är intressant för vår kompetensinom det industriella området men naturligtvis ocksåför miljösamarbetet. Det finns också stor anledning attutveckla kommunikationer som kan bidra till handel,vilket också är ett gemensamt intresse för ochde länder som vi nu talar om.Vad vi särskilt har betonat och som också speci-fikt har tagits upp i reservation 21, som flera partierstår bakom, är en del negativa sociala konsekvenser.Det har varit ett oerhört fall i levnadsstandard ochlivsvillkor, inte minst i . Barnens situationhar blivit oerhört ogynnsam med tanke på den fattig-dom som finns både på landet och i staden. Mångabarn har drivits ut på gatorna och hamnat i en utsattsituation där de även exploateras sexuellt.Många unga kvinnor har gått över till prostitu-tionsverksamhet för att kunna överleva, och delvis harde dessutom importerats till . Hälsolägetoch den sociala situationen är miserabel på mångahåll. Där krävs det faktiskt omedelbara och snabbasolidariska insatser.En annan del av problematiken kring Central- ochÖsteuropa handlar om EU:s relationer och om EU:söstutvidgning. Den frågan skall jag inte beröra här,för det är ett stort eget område. Men låt mig ändå sägaatt det i kraft av denna utvidgning ju krävs att manöppnar marknaderna. Man öppnar sig på ett sätt sompå kort sikt faktiskt har lett till ett slags rövarkapi-talism. Det finns inga institutionella ramar för mark-nadsekonomin. Vi har sett väldigt snabba förflytt-ningar av förmögenheter och oerhört stark exploate-ring. Inte minst har detta drabbat arbetarklassen, ef-tersom det saknas rimlig lagstiftning, arbetsmiljölag-stiftning och sådant. Det här är också ganska hårtknutet till ekonomisk brottslighet och maffiavälde.Avslutningsvis vill jag säga att jag kan hålla medom att vår relation inte bör präglas av det gamla bi-ståndstänkandet i fråga om riktigt fattiga länder -även om vi har misär i olika avseenden på det socialaområdet in på husknuten. Här handlar det om gemen-samma intressen. Det handlar om ömsesidiga beroen-den. Det gäller att utveckla civila relationer mellankommuner, skolor och högskolor och inte minst ocksåinom näringslivet. Det gäller att utveckla besöksverk-samhet osv. Det hela måste baseras på ett konstruktivtgemensamt samarbete, på en sådan strategi.Då finns det, som jag sade tidigare, oerhört mångagemensamma intressen. har stor anledning attfokusera på miljö, energi, kommunikationer och in-frastruktur och att göra väldigt mycket mer för attutveckla handeln grundat på vår potential till exporttill, men också import från, det här området.Summa summarum: Det finns goda skäl att ex-pandera insatserna på det här området och att kombi-nera såväl kommersiella som statliga insatser. Jag troratt det kommer att gagna säkerheten i vår del av värl-den, och det kommer att gagna den befolkning somfinns i de länder som vi här talar om och som har liditunder en nedåtgående tendens . I vissafall har det varit rena raset.Men återigen vill jag yrka bifall till reservation 21som påkallar extraordinära och snabba insatser för attmöta de starka behoven hos barnen, som lider så illa istora delar av detta område.Anf. 138 ():Herr talman! har från början haft encentral plats i samarbetet med . Mil-jöproblemen ökar, och åtgärdstakten kan inte riktigthålla jämna steg - i synnerhet som man fortfarandehåller på att åtgärda gamla synder. De pengar rege-ringen anslagit till miljöåtgärder är fördelade på femår. I budget har vi i stället velat fördeladem . Det innebär en ökning med 130 miljo-ner per år.Men tillräckligt är det inte. Många industrier ochkommuner har dålig avloppsrening eller ingen av-loppsrening alls. Allt släpps ut i floder som rinner ut iÖstersjön.