prot · GK09116 · 1997-06-09 00:00:00 — Man kan nogräkna med att det kommer att vara positivt för religi-onsämnet.Ingrid betonar att religionsämnet kanlämpa sig väl för etiska diskussioner. Det är mångasom har den uppfattningen. Då är det viktigt att manser till att ämnet har möjlighet att utvecklas. Jag vetatt många tycker att 30 poäng är för litet för att ämnetskall kunna utvecklas på ett nödvändigt sätt i gymna-sieskolan. Det är sådant som vi ansvariga politikermåste lyssna till.Ingrid är säker på att religionsämnet ock-så fortsättningsvis skall vara ett obligatoriskt kärnäm-ne i gymnasieskolan. Den socialdemokratiska rege-ringen är inte lika säker. Vi är inte heller säkra påmotsatsen, utan vi vill undersöka saken. De partiersom tänker sig att regera tillsam-mans med , och ,är dock säkra på att religionsämnet inte skall varaobligatoriskt i gymnasieskolan.Anf. 171 ():Fru talman! Det sista var en nyhet för mig. Jag ärinte så väl uppdaterad numera, eftersom jag inte sitteri utbildningsutskottet utan i utrikesutskottet. Det skallvi nog tala mer om i så fall. Jag tänker inte vara tyst idet sammanhanget, och inte heller någon annan frånvårt håll.Jag tycker inte att jag har fått svar på de frågor jaghar ställt. Jag har fått en bra utläggning rent allmänt.Jag vill återkomma till den nödvändiga kunskapen,både kunskapen om det egna kulturarvet och denomvärldskunskap som vårt internationaliserade sam-hälle kräver. Jag vet att jag har fog för att säga attsvenska ungdomar är udda jämfört med hur det är utei och i andra länder i världen när det gällerbristen på kunskap om den religion som är förhärs-kande i och om andra människors religion.Det är en stor brist, t.ex. vid affärsuppgörelser. Närman träffas vid en middag talar man inte om affärer.Då diskuterar man andra ämnen. Här saknas storakunskaper. Framför allt är det betänkligt om svenskarsaknar kunskaper och därför missförstår andra männi-skors sätt att agera. En sekulariserad svensk kanskeinte förstår hur mycket religionen betyder för dem.Den kunskapen behöver skolan förmedla.Hur tänker skolministern öka förståelsen för in-vandrarna? För många av dem betyder religionenmycket.Jag har inte alls fått något svar på min fråga omhur skolministern tänker kompensera för den kun-skapsförlust vi kommer att göra om religionskunskapinte är ett ämne för alla elever. Det är ingen annan-stans som man får denna kunskap.Anf. 172 Statsrådet ():Fru talman! Jag skall fatta mig mycket kort.Anledningen till att inte kan fåsvar på alla frågor är just den som jag har redogjortför, nämligen att ett utredningsarbete skall bedrivas.Innan dess är jag inte beredd att ta ställning slutgiltigti många av dessa frågor.Ingrid frågar hur vi skall främja förståel-sen mellan svenskar och dem som invandrat till Sve-rige. Det sker genom åtgärder på en rad områden somjag inte här tänker gå in på. Också religionsämnet haren viktig uppgift. Jag tror att t.ex. det arbete sombedrivs i , med barn, är ettväsentligt bidrag till utvecklingen av religionsämnet,så att det kan få en större roll i den förståelsen.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på interpellation 1996/97:335 omexport av försvarsmaterielAnf. 173 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder jag är beredd att vidta för att harmonisera båderegelverket för export av försvarsmateriel och desstillämpning med våra grannländer i ljuset av ökatsamarbete mellan försvarsindustrin i ochandra länder.Ett fördjupat internationellt samarbete framstårsom nödvändigt för att stärka den svenska försvarsin-dustrins konkurrenskraft. Riktlinjerna för krigsmate-rielexport reglerar den svenska försvarsindustrinsdeltagande i internationellt samarbete. Detta gälleräven regleringen av export till tredje land inom ramenför samarbetsprojekt.Huvudregeln är att slutproduktens identitet skallavgöra huruvida exporten skall bedömas i enlighetmed de svenska exportreglerna eller samarbetslandetsexportregler.Vår restriktiva grundsyn på krigsmaterielexportstår fast. I takt med att den svenska försvarsindustrin iallt högre grad eftersträvar internationellt samarbeteär det önskvärt att en ökad grad av samsyn utvecklasmed våra grannländer på exportkontrollområdet.Inom ramen för gemensamma materielprojekt medvåra grannländer utväxlas information om synen påtänkbara mottagarländer. Det är angeläget att fråganom eventuell tredjelandsexport hanteras i ömsesidigförståelse och på ett för tillfredsställande sättsamt att entydiga signaler går till båda samarbetslän-dernas företag.Regeringen strävar efter att i dialog med våragrannländer och övriga medlemmar i nå en ökadsamsyn utifrån ett restriktivt synsätt.Anf. 174 ():Fru talman! Jag skall börja med att tacka för sva-ret. Jag kan konstatera att det är mycket kort och inteutlovar särdeles stora förändringar i framtiden.En stark och livskraftig svensk försvarsindustri ärett vitalt intresse för svensk säkerhetspolitik ochsvensk försvarspolitik. Säkerhetspolitikens hårdakärna består ju av den faktiska förmågan att försvaraoch värna vårt territorium. Inte minst de senaste för-svarsbesluten har skärpt kraven på denna förmåga.Återtagningsförmågan, möjligheterna att höja strids-förmågan i förband och att komplettera med materielberor i mycket hög grad på tillgången på en starkinhemsk industri inom försvarsmaterielområdet. Utaninhemsk industri har vi en dålig återtagningsförmåga.Vi får då en minskad trovärdighet för vår säkerhets-politik.Genom det senaste försvarsbeslutet har ocksåsvenska beställningar minskat ganska dramatiskt. Itakt med att vi får alltmer komplicerade dyra system,större verkansområden för varje enskild pjäs ochminskade anslag skärps kraven på samverkan medandra.Låt mig återge vad , arméchefen,konstaterade när han var på besök i mitt hemområde.Bofors framtid är utomlands, blev rubriken i . Svensk försvarsindustri och haringen framtid om man inte söker sig samarbetspartnerutomlands. Det var ett av de yttranden om framtidensom gjordes av . Sedan sade han följan-de: Utan detta utländska samarbete kommer vi inte attha kvar någon svensk försvarsindustri särskilt länge.Beställer vi små enheter får vi betala högre kostnader.Det är ju ett regeringsbeslut att vi skall sänka vårvolym.Jag tror att det är en mycket korrekt beskrivningsom här har gjort. Det är så framtidenser ut.Då kan man konstatera att ett av de viktigastehindren för samverkan i gemensamma projekt och förförsäljning av delsystem ligger i exportregelverketeller kanske snarare i tillämpningen av regelverket.Om man tittar på vilka länder våra grannländer,t.ex. , offererar till och marknadsför produkter ikan man rada upp en ganska lång lista på länder somsvensk industri är utestängda från. Man offererar tillIndonesien, , , , ,, , , ,, m.fl. Om vi skall göra samver-kansprojekt trovärdiga - skall vi göra det möjligt försvensk industri att samverka i ökad omfattning -menar jag att vi måste harmoniera regelverket mer änvad vi har gjort.Här skulle jag vilja fråga statsrådet om han anseratt dagens regelverk - eller tillämpningen av det - ärtillräckligt för svensk industri, eller skulle statsrådetvilja se några förändringar? Om vi inte förändrarregelverket eller tillämpningen av det, om vi inteöppnar för ökad samverkan, kommer vi att se en sot-död för den svenska försvarsindustrin. Det tror jagvore till mycket stor skada för hela nationens för-svars- och säkerhetspolitik.Anf. 175 Statsrådet ():Fru talman! säger att jag inte utlova-de några stora förändringar i mitt svar på hans fråga.Det stämmer. Jag utlovar inga stora förändringar.Tvärtom tycker jag att det regelverk som vi har är välavvägt. Det är det mest restriktiva i , enligtmin mening. Jag inser att det ligger väldigt mycket iden beskrivning som gör, dvs. att andraländer offererar till fler länder än vad vi gör. Det ärockså sant att vi behöver samarbete i ökad grad iframtiden på grund av systemets ökade komplexitet,de ökade utvecklingskostnaderna och det svenskaförsvarets minskade inköp.Ola drar slutsatsen att vi därför måsteharmonisera våra exportregler med dem som gäller ivår omvärld, men där håller jag inte med längre. Jagmenar att den svenska försvarsmaterielindustrinsattraktionskraft vad gäller att samarbeta med andramåste bestå i att den är duktig, att dess produkter ärframstående och att dess tekniska nivå och förmågaatt utveckla bra produkter till låga kostnader är avbästa klass. Det är däri dess attraktivitet skall bestå.Vi skall inte konkurrera med generösare exportreglertill diskutabla länder. Det är inte där konkurrenskraf-ten för svensk industri i denna bransch lika litet som iandra relevanta branscher skall ligga, enligt min me-ning.Jag tror att det finns för dåligt självförtroende idenna bransch. På de områden där svensk försvarsma-terielindustri är verksam är den högtstående. Där ärden vid fronten. Där är den en attraktiv samarbet-spartner.Vi eftersträvar ökad samsyn med andra länder ochminskade skillnader, men vi tänker inte anpassa våraexportregler efter dem som gäller i de mest expansivaländerna i . Däremot resonerar vi hela tidenmed andra länder, inte minst våra grannländer. Vijämför våra bedömningar. Min prognos är att olikhe-terna kommer att minska och att våra sätt att bedömanya uppdykande konflikter kommer att bli mera snar-lika.Jag vill inte på det sätt som gör för-stora betydelsen av skilda exportregler. Skillnadernaär betydande, men de stora marknaderna i industri-världen och i är öppna för Sverigesom för andra länder. Det finns ett antal länder därut-över. Det är tillräcklig grund för ett kraftfullt samar-bete.De vi samarbetar med - de samarbetsprojekt detgäller - skall ta fram de allra bästa produkterna somskall konkurrera med de allra vassaste konkurrenter-na. Då duger det inte att samarbeta med de näst bästa,de tredje bästa eller de fjärde bästa. Man måste varamest slagkraftig. Om de svenska företagen är i absoluttoppklass kommer de att vara attraktiva på egna meri-ter och inte på grund av att det svenska regelverketingår i en sorts generositetstävlan med omgivningenvad gäller länder av den typ som räkna-de upp.Anf. 176 ():Fru talman! Statsrådet säger att vi inte skall tävlamed de mest expansiva länderna i . Den upp-fattningen delar jag. Jag tror inte att vi behöver tävlamed de mest expansiva länderna. Vi kan ändå öppnamöjligheterna till ökad samverkan och ökad export.Jag tror inte att vi kan klassa som ett av demest expansiva länderna i när det gäller ex-portsidan. Jag tror inte heller att vi kan klassa Finlandsom ett av de mest expansiva länderna. Det är tvåländer som säljer till fler länder och områden än Sve-rige gör.Det blir ju problem för svensk försvarsindustri,t.ex. för som tillverkar luftvärnspjäser. Detvarv som vill projektera en ny kryssare, jagare ellervad det nu kan vara för typ av stridsbåt vill inte tafram två olika serier - en med mycket bra Boforspjä-ser och en annan med andra pjäser, som kan offererastill de länder som inte är tillåtna för svensk export. Dåväljer man i stället att göra en enhetlig serie utansvenska pjäser. Vi ser hur norska varv nu monterar inandra pjäser. Kanadensiska varv monterar in andrapjäser. Detsamma gäller australiensiska varv, därföratt har sagt nej till export till vissa länder.Effekten av detta blir att den svenska försvarsindust-rin sakta stryps och att man tappar betydande kompe-tens.I debatten om försvarsexport talar vi alldeles förlitet om den säkerhetspolitiska betydelsen av en starksvensk försvarsindustri. Vi har tidigare tagit för givetatt vi kan ha en stark inhemsk industri oavsett exportoch samverkan med andra. Detta kommer inte att varamöjligt . Om vi inte öppnar för hyggligtharmonierade regler vad gäller export kommer svenskindustri inte att vara så intressant som samarbetspart-ner; det gäller nästan oavsett den tekniska kompeten-sen. Då stryper vi möjligheter till teknikutveckling,spin-off-effekter och ett antal jobb inom viktiga om-råden i Sverige.Jag skulle vara mycket glad om statsrådet kundeöppna upp och konstatera att samverkan med andra ärså pass viktig också för vår egen säkerhetspolitiskaframtid här i att vi är beredda att kompromis-sa också i fråga om de svenska ståndpunkterna. Jagtror aldrig att vi kan nå ända fram till en harmonieringom vi från början säger att vi icke kommer att ruckapå våra ståndpunkter.Är statsrådet beredd att rucka något på det svens-ka regelverket för att nå harmoniering?Anf. 177 Statsrådet ():Fru talman! Jag klassar inte och Finlandsom mest expansiva vapenexportörer. Skill-naderna finns, men de är inte så stora. Detta innebärockså att möjligheterna till samarbete med dessa län-ders producenter är mycket större. Det är viktigt medsamarbete och samverkan. Beroende på de regler somnu finns har det ju visat sig möjligt att samverka medproducenter i andra länder. framställerdet som att det ligger en död hand över detta; det ärinte korrekt. Det är ju tonläget i hela frågeställningen.Samarbete pågår, och det finns i många fall väl-mående sådana här projekt. Beroende på proportio-nerna mellan svenskt och annat inslag i de slutligaprodukterna och i de komponenter som det handlarom blir det en avvägning mellan de olika ländernasregelsystem. Detta regleras i avtal när dessa samarbe-ten ingås.Dagens regler, som styr det här, utarbetades underCarl Bildts regering. Jag tycker att de är bra i dessaavseenden. Men jag undrar vad vill. Är dessa regler dåliga? Bör deändras redan nu? De är fortfarande, trots allt, ganskanya.Anf. 178 ():Fru talman! Det säkerhetspolitiska läget förändrasväldigt fort . Och den tekniska utvecklingen påförsvarsindustrisidan går mycket snabbt. Det gör att vimåste se över regelverket, så att det blir lättare försvensk industri att samverka med europeisk industri.Vi ser också en förändring inom EU. Man diskute-rar mer och mer samverkan mellan olika industrier.Om vi vill vara med och ta en aktiv del i de diskus-sionerna måste vi vara beredda att också ompröva endel av vårt regelverk.De signaler som vi får från arméledningenom att svensk försvarsindustri inte har någon framtidom det inte blir ett starkt samarbete med utländskindustri har inte funnits tidigare. Detta talar för enförändring av regelverket, eller i varje fall av till-lämpningen av regelverket.I den lista över länder som och of-fererar och marknadsför sina produkter till finns detvissa länder som man kan vara tveksam till. Men detborde vara fullt legitimt för många av dessa länder attköpa svenska vapen, så att de kan försvara sig. Likaväl som vi lägger ut utvecklingsuppdrag på israeliskförsvarsindustri borde vi kunna sälja svenska systemtill . Lika väl som vi har haft svenska vapen föratt befria och svensk trupp borde vi kunnaofferera och sälja svenska försvarssystem dit. Detfinns god anledning att se över tillämpningen av da-gens regelverk.Anf. 179 Statsrådet ():Fru talman! säger att vi bör vara medoch ta en aktiv del i diskussionerna kring dessa frågor.Jag skulle vilja uppmana att vara medoch ta en aktiv del i diskussionerna om den svenskavapenexportpolitiken i . Jag vill uppmana dematt inför den svenska opinionen redovisa vilka stånd-punkter de har och att delta i debatten om ,, olika länder i och annat.Den svenska försvarsexporten kan inte fortsättaoch kan inte utvecklas om den inte har förtroende ibreda folklager. Den är alltid utsatt för kritik. Den äralltid ifrågasatt. Men det är påfallande tyst från mode-rat håll när den kritiseras. Jag tycker att moderaternaskall vara med och ta en aktiv del i diskussionen, somOla uttrycker det, om dessa frågor.Min åsikt är att svensk vapenexport måste gå i taktmed folkopinionen. Jag menar att den gör det. Menjag tror att den utvidgning som ser ut attvara ute efter skulle vara i otakt med opinionen. Pådet sättet skulle den äventyra den uppslutning som vihar , och därmed kanske möjligheterna att ha denhär typen av vapenexport över huvud taget under-grävs. Man kanske slår bakut, och det bli precis tvärt-om.Det skulle vara intressant att få en uppräkning avfler länder som tycker att det skulle varabra att exportera till. De få ganska små länder som nunämndes - och - kan ju inte räddasvensk försvarsindustri från den sotdöd som OlaKarlsson varnar för. Det måste finnas fler och störrekunder. Hur är det med ? Hur är det medländerna kring ? Hur är det med ,, osv.? Det skulle vara intressant atthöra i en annan debatt.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på interpellation 1996/97:339 om detnationella rättssystemet och EU-reglernaAnf. 180 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vad re-geringen avser vidta för åtgärder för att bättre kontrol-lera att beslut som rör det nationella rättssystemetstämmer överens med de gemensamma reglerna påinremarknadsområdet. Hon anför beslutden om uppdragsarkeologi som ett exempel påbristande samordning av den svenska politiken påinremarknadsområdet.Jag börjar med att svara på frågaoch tar i fortsättningen också upp frågan om våraåtaganden i EU avseende uppdragsarkeologin.Regeringen har klart och tydligt angett vilka dessprioriteringar på den inre marknaden är i regeringensskrivelse (skr. 1996/97:83) om och den inremarknaden. En mycket viktig del i arbetet med inre-marknadsfrågor är det nationella genomförandet avgemensamt beslutade åtgärder. Det är av största viktatt gemenskapsrätten genomförs på ett komplett ochkorrekt sätt i samtliga medlemsstater. Olika nivåer avgenomförande bidrar till att den inre marknadens fullapotential inte går att utnyttja. De ekonomiska aktörer-na, framför allt de små och medelstora företagen, blirlidande.Det sagda gäller i högsta grad området för offent-lig upphandling, som är högt prioriterat av regeringen.Ansvaret för att våra nationella regler står i över-ensstämmelse med våra åtaganden på inremarknads-området vilar på dem som beslutar om reglerna. Förmyndigheternas del gäller därvid förordningen(1994:2035) om skyldighet för myndigheter vid ettmedlemskap i , den s.k. EU-förordningen. Yttersthar regeringen ansvaret för att våra åtaganden följs.Det finns inom fastställda ochväl fungerande riktlinjer för hur ärenden som berörEU-arbetet och däribland den inre marknaden skallberedas och handläggas. Sådana riktlinjer utvecklasfortlöpande mot bakgrund av de erfarenheter Sverigevinner genom EU-arbetet.Efter denna redogörelse går jag över till KarinFalkmers påstående om att regeringens handläggningav ärendet om uppdragsarkeologin skulle utgöra ettexempel på att regeringen skulle agera på olika sätt påEU-plan och på hemmaplan.Regeringen föreslog i propositionen Uppdragsar-keologi (prop. 1996/97:99) bl.a. förtydliganden ilagen (1988:950) om kulturminnen m.m. för att klar-göra vad skall beakta när den bestämmervem som skall utföra en arkeologisk utredning ellerundersökning. har godkänt förslagen (bet.1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230).Regeringen konstaterar i propositionen att övervä-gande skäl talar för att lagen om offentlig upphand-ling inte är tillämplig på verksamhet som utgör myn-dighetsutövning. För att bedöma om lagen om offent-lig upphandling är tillämplig vid utpekandet av vemsom skall utföra en arkeologisk undersökning är detsåledes av avgörande betydelse i vilken omfattninglänsstyrelsens beslutsfattande är att anse som myndig-hetsutövning. I propositionen slås fast att övervägan-de skäl talar för att beslut om särskildutredning, arkeologisk förundersökning respektivesärskild undersökning i alla dess delar är att anse sommyndighetsutövning.Eftersom lagen (1992:1528) om offentlig upp-handling inte är tillämplig i de fall det är fråga ommyndighetsutövning blir slutsatsen att länsstyrelsernainte är skyldiga att företa upphandling innan det be-stäms vem som skall utföra uppdraget. Det är såledesinte, som gör gällande, fråga om attundanta verksamhet som borde omfattas av regler omoffentlig upphandling.Med hänsyn till de arkeologiska uppdragens spe-ciella karaktär bör inte varje beslut föregås av upp-handling. Däremot skall i de fall somden bedömer det vara lämpligt låta flera institutionerlämna förslag på den arkeologiska utredningens ellerundersökningens närmare utformning och kostnad.Även om lagen om offentlig upphandling inte är till-lämplig hindrar det således inte att ett förfarandeliknande det som gäller enligt denna lag i vissa fallskulle kunna tillämpas inför beslut om vem som skallutföra arkeologiska undersökningar. Det väsentliga äratt undersökningarna genomförs på ett sakkunnigt sättsom tillgodoser kulturmiljövårdens krav samt attresultatet håller en god vetenskaplig kvalitet och kananvändas av myndigheter, forskningen och allmänhe-ten.Utgångspunkten för bedömningskall vara att utredningarna och undersökningarna ärav god kvalitet och att de inte genomförs till en högrekostnad än vad som är motiverat.Något fog för att beslut skulle stridamot EG-regler finns det enligt regeringens uppfattninginte.Anf. 181 ():Fru talman! Jag tackar handelsministern för svaret.Jag undrar dock om det inte känns smått generandeför ministern att läsa upp denna text här i kammaren.Det svar som ministern just har läst upp för oss ärfaktiskt en illustration till det problem som jag harfokuserat och som min fråga gällde, nämligen diskre-pansen mellan vad regeringen säger är viktigt på EU-nivå och hur man hanterar frågorna inom vår egenhank och stör.Efter att ha beskrivit regeringens arbete på den in-re marknaden, och efter att ha slagit fast att det är avstörsta vikt att gemenskapsrätten genomförs på ettkomplett och korrekt sätt i samtliga medlemsstater,och då i högsta grad för offentlig upphandling, kon-staterar ministern frankt att i fråga om uppdragsarkeo-login i har regeringen bestämt att lagen omoffentlig upphandling inte gäller. Därmed gäller inteheller inremarknadsreglerna. I stället för att, somministern själv säger sig tycka är viktigt, se till attgemenskapsrätten genomförs på ett komplett ochkorrekt sätt - detta var ju i högsta grad viktigt föroffentlig upphandling - stoppar den svenska regering-en ned uppdragsarkeologin i en byrålåda märkt"myndighetsutövning".Det här är ingenting annat än en svensk manöverför att skydda uppdragsarkeologin mot såväl inhemskkonkurrens som inremarknadskonkurrens. Den svens-ka regeringen är i det här fallet lika god kålsuparesom de medlemsländer som man i andra sammanhangklandrar för senfärdighet och ovilja att fullfölja deninre marknadens regler.Både och jag vet att det är ett jät-teproblem att medlemsstaterna förhalar och försvårargenomförandet av den inre marknaden. Särskilt gällerproblemet den offentliga upphandlingen. Det är storaekonomiska värden det handlar om. Den offentligaupphandlingen inom EU ligger i storleksordningmellan 6 000 och ivärde, eller av EU:s BNP.För svenska företag och svensk ekonomi är detavgörande viktigt att bromsar och hinder för möjlig-heterna att konkurrera om den offentliga upphand-lingen inom EU avvecklas snabbast möjligt. Därförmåste reagera kraftfullt när olika medlems-länder hittar på specialregler för att internt få behålladen inhemska marknaden av varor och tjänster. Engrundförutsättning för att skall kunna ageramed trovärdighet inom EU är då att vi själva på hem-maplan avstår från att göra liknande manövrer.Jag vill fråga , som enligt min me-ning har ansvaret för att den inre marknaden skallfungera väl ur svensk synpunkt, vad göra för att bättre kontrollera förslag som kommerfrån olika departement så att de blir kongruenta medden inre marknadens regler.Anf. 182 Statsrådet ():Fru talman! använder ord som"generande". Hon menar att det skulle vara generandeatt göra på det här sättet. Hon säger också att rege-ringen för att slippa följa har bestämt sigför att stoppa detta i en byrålåda märkt"myndighetsutövning".Faktum är att den här frågan har utretts av kompe-tenta myndigheter, varit föremål för en bred remiss-behandling, gåtts igenom av noggranna jurister ochandra och sedan varit föremål för en politisk be-slutsprocess här i . Detta är ingen godtyckligprocess. Detta är inte i strid med några EG-regler. I såfall skulle ju alla andra antingen redan hatillämpat det eller ha hamnat i domstolen. Det har deinte. gör t.ex. det här genom ett offentligtmonopol.