prot · GK0977 · 1997-03-12 00:00:00 — Detfinns ca 25 juryer i landet, och de utses av politiskaorgan, i främsta rummet landstingen.För några år sedan förekom det här i envänsterextremistisk pamflett som gjorde sitt bästa föratt missfirma ett antal politiker. Flertalet tyckte nogatt det var något som man fick leva med, men enperson gick till . Och Europadom-stolen gav ett fällande utslag. Man konstaterade attden svenska juryn, på grund av att den var utnämndav ett politiskt organ, också kunde komma att fåopartiskheten ifrågasatt. Det var alltså nödvändigtmed ett nytt förfarande. Detta har hängt över osssedan dess.1993 års domarutredning diskuterade problemetoch några andra tillvägagångssätt. Man kunde exem-pelvis tänka sig ett slumpvis urval. Man kunde plockaut folk från röstlängder, men det var inte något somdomarutredningen egentligen ville rekommendera.Man kom i stället fram till att man, om opartiskhetenhos en jury kan ifrågasättas, efter tillstånd från Högstadomstolen skulle kunna låta målet prövas enbart avrätten.I den här frågan har Moderata samlingspartiet lagtfram en kommittémotion. Det här har tagits upp posi-tivt av utskottet. konstaterar försitt vidkommande att förändringar nödvändigtvismåste komma till stånd, eftersom vi inte gärna kan haett system som strider mot ochmot vad har fastslagit.Det står i betänkandet att man inom departementethåller på att utarbeta en PM. Av allt att döma är detmer än riktigt, eftersom vi på våra dataskärmar här-omdagen kunde läsa att den här promemorian nukunde beställas. Jag har inte gjort det, men jag haringen anledning att tro att det inte skulle vara någon-ting på gång. Vi hoppas alltså att en lagändring kankomma att ske mycket snart.En annan fråga jag skulle vilja ta upp i det härsammanhanget är biografcensuren. Här föreligger enmotion, med som första namn, somgår ut på att biografcensuren bör avskaffas - den endaform av censur som förekommer i landet. Vi modera-ter har inte haft svårt för att ge vårt stöd till det härkravet. är vi liksom motionärerna inne påatt en höjning av åldersgränsen till bör ske närdet gäller offentlig visning av film. Jag ber med dettaatt få yrka bifall till reservation 1.I övrigt ingår vi i utskottsmajoriteten. Det innebäratt vi exempelvis inte nu anser det lämpligt att gåvidare med att skriva in de homosexuella när detgäller hets mot folkgrupp. Vi delar synen att mankanske inte speciellt skall peka ut en grupp på det härviset, särskilt som många i den kanske inte är så villi-ga eller intresserade av att hängas ut på det sättet, omjag får uttrycka mig så. Vi hoppas att den lagstiftningvi har ändå skall kunna vara till fyllest. Dessutompågår en utredning av de homosexuel-las ställning i arbetslivet. Vi får väl se om den lederfram till någonting och i så fall vad.Anf. 118 ():Fru talman! behandlar idetta betänkande den svåra avvägningen mellan rättenatt yttra sig fritt och rätten att slippa kränkning ochvåld.Jag skulle här vilja återberätta ett vittnesbörd jagfått från en kvinna som iakttog fruktansvärd polisbru-talitet . Det är uppenbart att våldet i vårtsamhälle har trappats upp, och det är väldigt oroande.I det här fallet var det en grupp unga kvinnor somoanmälda demonstrerade framför en porrbutik. Deblev brutalt slagna med batong av en stor polisstyrkasom kommit dit i flera polisbilar med pådraget blå-ljus. Flickorna ropade slagord mot pornografi och förkvinnofrid, men de hotade på intet sätt poliserna. Dehade krossat fönstret på en porrbutik. Men när poli-serna oprovocerade slog flickorna i huvudet medbatongen använde de sig av kroppsbestraffning, vilketsjälvfallet är förbjudet i vårt land.Poliserna gjorde inga försök att skingra demon-strationen genom att tala lugnt till demonstranterna.En stor grupp förbipasserande bevittnade brutaliteten.Man ropade förfärat: Skall ni ger er på och slå ungaflickor! Händelsen är polisanmäld och kan komma atttas upp av JO.Ett sådant polisbeteende skulle ha varit otänkbartför några decennier sedan. Varför, fru talman, ökarvåldet i vårt samhälle?Det är troligt att de allt groteskare våldsskildringarsom vi omges med kan spela en viktig roll, inte minstför unga människor. Vi blir avtrubbade utan att vimärker det. Det måste åtminstone vara möjligt attskydda oss från det grova underhållningsvåldet.Centerpartiet anser att myndighetsåldern bör infö-ras som en ny gräns för tillträde till vissa filmer, efter-som det naturligtvis är särskilt viktigt att skydda ung-domar. Vi anser emellertid också att det är viktigt attbehålla filmcensuren. Det finns anledning att varatacksam för att vi därigenom skonas från de värstavåldsinslagen. Jag yrkar därför bifall till reservation 2.När nazister ropar ut sitt hat och uppmanar till för-följelse och t.o.m. mord på grupper av människor ärdet vissa folkgrupper som regelbundet utsätts. Dehomosexuella är en sådan grupp. Det är Centernsuppfattning att hets mot folkgrupp i lagens meningockså bör inkludera homosexuella. senare i debatten att mer utförligt motiveravarför vi anser att tiden nu är mogen för det.Jag yrkar också bifall till reservation 4 och i övrigttill hemställan i betänkandet.Anf. 119 ():Fru talman! Jag hade tänkt börja med att påminnaom den reservation som finns om biografcensuren. Nuhar redan gjort det, så jag inskränkermig till att liksom han yrka bifall till den konstruktionsom där föreslås, vilken innebär att man skyddar barnoch ungdom och behandlar vuxna människor somvuxna. Jag tror att det är en avvägning i den här frå-gan som många i det här landet spontant känner ärden riktiga, och det är att vi får ett beslut omdetta i stället för att skjuta det ännu längre fram i tidensom majoriteten verkar vilja göra.Jag skall i stället koncentrera mig på den viktigas-te av de frågor som tas upp i det här betänkandet,nämligen frågan om huruvida hets mot homosexuellabör behandlas på samma sätt som hets mot t.ex. judar,zigenare eller andra grupper under lagen om hets motfolkgrupp.Den här frågan var uppe , medsamma partier för och emot som . Precis som dengången är det viktigt att konstatera att det är en be-stämd fråga som saken inte gäller. Den gäller intehuruvida vi skall ha en hetslagstiftning eller inte. Dethar vi haft , tror jag. Principen att dettaskydd för utsatta minoriteter är nödvändigt har vadjag vet aldrig på allvar ifrågasatts här i riksdagen.Man kan, om man vill, föra en intressant princi-piell debatt om den här lagstiftningens berättigande.Den förs t.ex. just nu på Dagens Nyheters kultursida.Men den som vill avskaffa lagen om hets mot folk-grupp får begära ordet i en annan debatt. Vi utgår frånett läge där denna lag finns och är allmänt accepterad.Jag tror att det inte bara är här i som det ärså; det här överensstämmer nog mycket väl med vaden överväldigande majoritet av svenska folket tyckerom man får anledning att fundera på saken.Majoriteten, som jag alltså kommer att kritiserahär, vill inte avskaffa den här lagen. Skillnaden mel-lan majoritet och reservanter är att majoriteten intevill utsträcka denna lag till att också gälla hets mothomosexuella. I en rad europeiska länder innefattarhetslagstiftningen också sådan hets. Det finns ocksåett mycket gott skäl för det, nämligen verkligheten.Hets och hatpropaganda, ofta men inte alltid mednazistiska förtecken, bedrivs alltid mot vissa tydligtutpekade och bestämda grupper. Vi vet också mycketväl vilka det är, för det har varit samma grupper i allatider.Alla dessa grupper innefattas också av lagen omhets mot folkgrupp, med ett undantag: homosexuella.Det enda rimliga skäl jag kan komma på till att homo-sexuella inte innefattas i den svenska lagen är för-modligen den homofobi, eller vad man skall kalla det,som finns i samhället och som förmodligen var ännustarkare när lagen skrevs än vad den är . Jag kaninte bevisa det, men jag misstänker att man blundade för just denna del av propagandan motförment mindervärdiga människor som skulle dödaseller drivas ut ur samhället.I de nazistiska dödslägren var man inte lika disk-ret. Judar, zigenare, homosexuella och utvecklings-störda skulle utplånas från jordens yta. Det var syftetbakom propagandan, och det var det man försökteverkställa innan nederlaget i kriget gjorde att man fickavbryta det hela. höjs röster i olika länder, också iSverige, för att det här var rätt och riktigt och bordefortsätta.De som utsätts för detta och de som tillhör degrupper som pekas ut, samma grupper nu som dengången, har rätt till det skydd som rättssamhället kange dem.Vi borde kunna befria oss från äldre tiders oviljaatt se hela sanningen om den nazistiska människosy-nen och den nazistiska hälsopropagandan och låta denlag vi har för att skydda människor mot sådant härinnefatta alla de grupper som vi av erfarenhet vetutsätts för denna propaganda. Det är inte fråga omnågon slumpartad eller godtycklig uppräkning, somlika gärna skulle kunna innefatta hundägare ellerriksdagsledamöter, utan det handlar om mycket be-stämda grupper som genom historien alltid utsätts församma typ av propaganda.Förra året framfördes några stödargument somskulle motivera varför ingen ändring av hetslagstift-ningen behövdes. Det sades t.ex. att en förändring varomotiverad. Lustigt nog säger man det igen ibetänkandet, på raden efter det att utskottet enigt harciterat en utredning från som häv-dar raka motsatsen. Någon sorts transportsträckamellan det ena och det andra kunde möjligen vara påsin plats.Det här preciserades aldrig och har intepreciserats heller. Noga besett gäller i så fall ar-gumentet att det skulle vara allmänt omotiverat ocksåför den lagstiftning vi har. Men det är ingen somvågar hävda det på allvar.Det hette också att det skulle vara en inskränkningi religionsfriheten att inkludera homosexuella i hets-lagstiftningen. Men samma invändning kan ju riktasmot den nuvarande lagstiftningen. Inte så att någonreligionsutövning är förbjuden, men att det faktisktinte går an att i religionens namn påstå exempelvis attjudar förgiftar brunnar, bryter ned folkmoralen ellervad det kan vara. Den här argumentationslinjen harmajoriteten vist nog släppt i år.Det hette också att de homosexuellaskulle känna sig utpekade. Det argumentet dyker uppigen. Men utpekandet sker ju i den extremt grovapropaganda som förekommer. Den är redan ett fak-tum. De homosexuellas organisationer, som ändå ärde man får lyssna på för att utröna hur det ligger till,upplever inte något som helst problem av det härslaget. Skall man använda ordval,hängas ut, kan man väl säga att är det några som skallhängas ut, t.ex. med straff om det behövs, är det desom bedriver hetsen. Men det går inte , därför attdet inte finns någon paragraf som gör det möjligt attställa just personer som sysslar med hets mot homo-sexuella inför rätta.Det hette också att behovet redantillgodoses av den lagstiftning vi har om ärekränkningoch förtal. Men det begriper faktiskt var och en - jagtror att majoriteten begriper det , för det kommerinte igen i argumenteringen detta år - att detta är ettalldeles orimligt argument. Den sortens brott handlarom smädelser mot enskilda personer. Man påstår attPettersson är en allmänt fördärvlig karaktär som inteborde få inneha något allmänt förtroende. Det är ensorts brott. Men att påstå generellt att människor ur enviss kategori har vissa föraktliga egenskaper ochborde drivas bort är något helt annat. Och detta täcksinte in när det gäller påståenden om homosexuella.Det lustiga i det här sammanhanget är att jag råka-de se att justitieutskottet - som också av någon förmig okänd anledning har fått en av de motioner sombehandlar den här frågan - med instämmande hänvi-sar till det försök till argumentering som konstitu-tionsutskottets majoritet lade fram , och somKU:s majoritet nu har släppt. Men i justitieutskottetsbetänkande lever det kvar. kan inteförsvara sig i den här debatten, men jag tycker attdetta illustrerar det intellektuella moras som de sommotsätter sig denna enkla förändring av lagstiftningenbefinner sig i.Det går möjligen att hitta någon annan sorts argu-mentering för att tveka och bromsa litet grand, t.ex.att homosexuella inte är en folkgrupp i samma meningsom etniska och religiösa minoriteter. Men detta ärmest en formuleringsfråga. Det här är en fråga somhar gått att lösa i andra länder, där man har ställtsinför samma typ av växande nazistisk och liknandehetspropaganda som vi nu har i . Det är klartatt det här går att lösa i också, genom enkomplettering eller omformulering av lagen. Det ärdet vi vill att regeringen skall få i uppdrag att se tillatt vi får.Ibland har jag fått intrycket att det inom socialde-mokratin - hur det är med vet jag inte,det kanske förekommer där också - till och från på-gått någon form av process i riktning mot att stödjadet här ganska enkla reformkravet. Om det är så harman tydligen ännu inte hunnit ända fram. Men detsista steget kunde med fördel tas i denna debatt. 120 ():Fru talman! Det här betänkandet tar upp någraviktiga och ganska komplicerade frågor. En av demsom berörs mest, och där flera reservationer har av-getts, är frågan om våldsskildringar och censur.Jag har personligen egentligen en viss sympati föratt vi skulle slippa biografcensuren. Men vi leverockså i en miljö där det förekommer spekulationsar-tade våldsskildringar i filmer. Jag menar att det inte ärklarlagt hur det påverkar människor, om det avtrubbarmänniskor. Jag tror inte att det är så lyckligt att en 18-årsgräns löser problemet. Det finns minsann männi-skor som råkar vara några månader som ärnog så avtrubbade inför våld. Därför tror jag att detför närvarande inte är rätt att man helt avskaffar vux-encensuren när det gäller biograffilm. Skälet är justatt det i realiteten fortfarande produceras ett spekula-tivt, mycket grovt och förråande underhållningsvåld.Naturligtvis finns det där våldet också i video-gram. Men eftersom mängden sådan film är storskulle det kräva oerhört mycket för att den skullekunna kontrolleras. Även om jag har varitinne på den linjen har jag tänkt om i den frågan ochkan i de styckena tills vidare stå bakom utskottsma-joritetens skrivningar.När det gäller den fjärde reservationen, och det ärden enda reservation som jag har satt mitt namn un-der, nämligen kriminaliseringen av hets mot homo-sexuella vill jag säga att jag i det stycket till fullodelar vad har sagt. För att kamma-ren skall vinna tid behöver jag inte upprepa de utom-ordentligt goda och bra framförda argument som hanhar givit kammaren.Anf. 121 ():Fru talman! Det kommer upp några intressantaoch viktiga frågor i det betänkande som vi diskuterar . En sådan är frågan om förhandsgranskning avfilm och video samt åldersgränserna i dessa samman-hang.Jag tycker att man måste börja med att konstateraatt våldet ständigt finns nära, ofta genom medierna.Vi har fått se och uppleva en brutalisering de senastedecennierna, framför allt i medierna men också iverkligheten, på gator och torg. Jag tror att man tar påsig ett mycket stort ansvar om man vill påstå att dethär inte skulle ha något som helst samband, att männi-skor inte påverkas över huvud taget av vad de ser ochupplever genom TV, video och film.Jag menar också att diskussionen kring yttrande-friheten är mycket långsökt. Man kan inte på något vispåstå att en förhandsgranskning där man är ute eftermycket extrema spekulativa våldsinslag på något sättskulle vara ett hot mot yttrandefriheten.Med ett sådant resonemang hamnar man, precissom jag var inne på i debatten om det förra betänkan-det, i den situationen att yttrandefrihet blir ett slagträoch ett argument för att acceptera mer våld, alltså ettnegativt instrument i kampen om att få ett mer civili-serat och mänskligt samhälle. Det vore väldigt tra-giskt, tycker jag, om vi fick en sådan utveckling attmänskliga fri- och rättigheter, t.ex. yttrandefriheten,blir slagträn för mer våld och mer spekulativt under-hållningsvåld i samhället. Det finns exempel i andraländer där man har gått ännu längre än vi har gjort iSverige på den vägen, och jag tycker att det avskräck-er.Jag vill gärna se frågan om en förhandsgranskningav video som en form av konsumentgaranti. Man skallinte behöva riskera att se extremt, spekulativt våld omman köper en videokassett eller om man går på bio-film. Det här tycker jag är ett ganska rimligt ochgrundläggande krav: Man skall inte behöva känna kanske måste gå ut och kräkas för att det är sågrova våldsscener som det handlar om. I Sverigeklipper vi ju inte, när det gäller filmer, bort ett vanligtslagsmål eller om det kommer fram litet blod, utan detär ju mycket extrema bilder som det handlar om.För min egen skull, för mina barns skull och förmin omgivnings skull tycker jag att det vore en fördelom man kunde få den kunskapen om och den stäm-peln på videofilmer som man köper, så att man fak-tiskt slipper få in våldet i sitt hem. Det gäller natur-ligtvis också TV, men det är ändå svå-rare att reglera det. Det är naturligtvis det som ärbaksidan av denna diskussion över huvud taget: Detär svårt att reglera, och man kan naturligtvis intekomma förbi denna diskussion på ett lätt sätt.Den andra huvudfrågan i betänkandet är den omhets mot folkgrupp. Också i den förra diskussionenvar vi litet grand inne på homosexuella och diskrimi-nering av homosexuella. I denna lagstiftningsfråga ärfrågan ännu mera uppenbar och tydlig. Jag vill starktunderstryka det sade tidigare: Frå-gan om hets mot homosexuella har en så oerhört långhistoria i vårt samhälle och är så uppenbar att maninte kan komma undan den genom att säga att ensådan lagstiftning skulle innebära att man pekade uten särskild grupp på ett olyckligt sätt. Jag tycker attden argumenteringen är så svag att det skulle tjänadebatten och det socialdemokratiska partiet om WidarAndersson nu när han kommer in i debatten gjordeåtminstone ett litet försök att hitta en mer saklig ar-gumentation om varför vi inte skall föra in gruppenhomosexuella under lagen om hets mot folkgrupp.Det finns sakliga skäl, både i dagens samhälle ochhistoriskt, för att göra denna förändring. Det finnsockså, tycker jag, i väl-digt tydliga genomgångar av frågan som man inte kankomma förbi.Det finns en tredje fråga, som harskrivit en motion om, som kommer upp i detta betän-kande, och den gäller anspelningspornografi. Därfinns det en kommitté som faktiskt nu har tagit uppfrågan om barnpornografi på ett bra sätt, vad vi harerfarit, och det känns väldigt positivt att det har blivitså. Därför behöver jag inte heller yrka bifall till dennamotion.Däremot vill jag yrka bifall till reservation nr 3,Biografcensur och åtgärder mot våldsskildringar m.m.och reservation nr 4, Kriminalisering av hets mothomosexuella.Anf. 122 ():Fru talman! Först av allt vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på de fyra reser-vationer som är bifogade.Fru talman och ärade ledamöter av !Traditioner bör inte avvisas bara för att de är traditio-ner. behandlar vi sådana traditionstyngda storhe-ter som den förekommande förhandsgranskningen avfilm och videogram för offentlig visning som här-stammar och lagstiftningen om hets motfolkgrupp som härstammar från tiden efter andravärldskriget och som handlar om ett införlivande aven som antogs i FN-församlingen1946 och som införlivades 1948. När man behandlarsådana frågor bör man gå bakåt och sätta sig in i hurfäderna och mödrarna till denna lagstiftning - till vissdel fundament i vår demokrati - har tänkt och resone-rat. I centrum står ett väldigt starkt skydd för yttrande-och tryckfriheten. Att försvara yttrande- och tryckfri-heten och dess plats och stora utrymme i ett demokra-tiskt samhälle är väldigt viktigt.I tre olika reservationer vill reservanterna på olikasätt förändra förhandsgranskningen av filmer ochvideogram för offentlig visning. Jag kan inte finnanågra särskilt starka argument för ett sådant stortingrepp som att ytterligare begränsa yttrandefriheten,dvs. ytterligare förstärka censuren genom att införaförhandsgranskning av videogram. Jag finner hellerinte att tiden är mogen för att slopa vuxencensurenoch på det viset öppna för den flod av våldsfilmersom många befarar, kanske med rätta, att vi då kom-mer att översköljas av.Som många har varit inne på har den andra frågan,den om lagstiftningen om hets mot folkgrupp, egentli-gen tillkommit som ett skydd mot folkmord. Det ärden legala bakgrunden. Detta skydd infördes i mångaländer . En väldigt stor och omfattande de-batt ägde rum i om hur denna begränsning avtryck- och yttrandefriheten - det är det det handlar om- skulle utformas och formuleras. Till slut stannademan för att enbart peka ut trosuppfattning och här-stamning. Och så har det varit sedan 1948.Då kan man säga att bara för att det har varit såsedan 1948 finns det ingenting som säger att vi inteskulle kunna ändra det , 1997. Det är ett riktigtpåpekande. Det är därför som det, inom många partieroch i dialog med medborgarna och de homosexuellasorganisationer och över huvud taget i den fria öppnadebatten i samhället, pågår ett ständigt prövande av defundament som det demokratiska systemet vilar på.Problemet är att peka ut ytterligare folkgrupper.När jag har satt mig in i den här frågan har jag kunnatfölja en debatt som blommade upp , som var mycket stor , som gälldekvinnor och som drevs av de mycket starka kvinno-grupper och krav på jämställdhet som då bröt framoch växte sig starka i det svenska samhället. Mångaförslag kom fram om att kvinnor skulle skrivas in somen särskild folkgrupp. Motiveringen var i stort settdensamma och på många sätt starkare.Håkan och andra med honom har lyftfram som till stor delhandlar om våld mot homosexuella.Om våldet skulle vara ett huvudargument för skall föras in i hets mot folkgrupp-lagstiftningenborde kvinnor stå långt före i kön, på grund av att enkvinna statistiskt sett mister livet, i stort settbara därför att hon är kvinna och är gift med enolämplig man. Det räcker alltså inte med det.Det finns också ett problem som vi inte kan bortsefrån, och det är om bara detta att man har sammasexuella läggning innebär att man utgör en folkgrupp.Nu vill jag inte ägna mig åt några juridiska eller poli-tiska spetsfundigheter kring vad som är en folkgrupp,men alldeles lätt är det inte.Den hänvisning bakåt till nazisterna och utrot-ningen av judar som gör bör komp-letteras. Det var naturligtvis många homosexuella sommiste livet, likt många fackföreningsledare och mångakommunister. Men inte heller de nämns i hets motfolkgrupp-lagstiftningen.Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall tillhemställan i betänkandet.Anf. 123 () re-plik:Herr talman! Alla som lyssnar på den här debattenförstår nog att inte tror på det hansäger. Det är ju så uppenbart att dessa argument intehar någonting över huvud taget med den här frågan attgöra. Indirekt visar han det själv, genom att han hän-visar till den debatt som fördes om att förebyggafolkmord, dvs. folkmord som ett resultat av hetspro-paganda mot utpekade grupper. Den hetspropagandasom ledde till folkmord handlade om judar, zigenare,homosexuella och utvecklingsstörda. Det var de kate-gorierna som det var fråga om.Jag kan passa på att hänvisa till författaren , som mycket tydligt har klargjort distinktio-nen mellan denna typ av hets och utrotningspolitikoch andra typer av förföljelser. Om man råkade tillhö-ra dessa kategorier fanns det inte en chans att kommaundan, därför att homosexuell eller jude är inte någotman väljer att vara. I nazisternas ögon var man det förevigt och skulle bort från jordens yta. En kommunist,en arbetarledare, en liberal chefredaktör eller vemsom helt kunde ju byta åsikt, kanske taktiskt, ochspela med ett tag och därmed klara sig undan. Deutgjorde naturligtvis inte folkgrupper i den meningsom nazister och likasinnade använde begreppet.Detta vet alla som sysslar med det här. Jag ärövertygad om att egentligen ocksåvet det.Jag har inte tid att i en replik gå igenom allt dethär. Men kom med ett riktigt argument, ! Jag tycker att det är genant för kammaren attbehöva uppleva att det sedan möjligen fattas beslutmed en majoritet, där inte ett enda argument till för-mån för majoritetens linje har kommit fram.Anf. 124 () replik:Herr talman!