prot · GK0960 · 1997-02-05 00:00:00 — 12.Huvudvotering:Kammaren biföll utskottets hemställan genom upp-resning.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.KU11 Justitieombudsmännens ämbetsberättelsevid /97Kammaren biföll utskottets hemställan.KU13 arbetsformer m.m.Mom. 7 (utgiftsområden m.m.)1. utskottet2. 1 (m)Votering:230 för utskottet74 för res. 145 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 142 s, 23 c, 21 fp, 19 v, 16 mp, 9 kdFör res. 1: 74 mFrånvarande: 19 s, 6 m, 4 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 6 kdMom. 10 (partirepresentation i olika organ)1. utskottet2. 3 (v)Votering:270 för utskottet19 för res. 316 avstod44 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 142 s, 74 m, 23 c, 21 fp, 10 kdFör res. 3: 19 vAvstod: 16 mpFrånvarande: 19 s, 6 m, 4 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 5 kdMom. 12 (debatter om utskottsbetänkanden i de gamlakammarsalarna)1. utskottet2. 5 (fp, mp)Votering:264 för utskottet37 för res. 52 avstod46 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 141 s, 71 m, 23 c, 19 v, 10 kdFör res. 5: 21 fp, 16 mpAvstod: 1 s, 1 mFrånvarande: 19 s, 8 m, 4 c, 5 fp, 3 v, 2 mp, 5 kdÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om samlad voteringPå förslag av förste vice talmannen medgav kam-maren att lagutskottets betänkanden LU7, LU8, LU9,LU10 och LU11 fick avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.9 § Skadeståndsansvar vid dammhaveriFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU7Skadeståndsansvar vid dammhaveri (prop.1996/97:46)Anf. 74 ():Herr talman! Kammaren skall nu diskutera skade-ståndsansvar vid dammhaveri. Frågan har föranlettsav proposition 1996/97:46, som regeringen har av-lämnat. Man föreslår där att den som är skyldig attunderhålla en damm för vattenreglering skall ha ettstrikt ansvar för de skador som kan uppkomma om detblir ett dammhaveri.Det här förslaget har inte föranlett några motion-syrkanden i sig. Det kan bero på att förslaget i stortsammanfaller med de allmänna skadeersättande reglersom vi har. Förslaget i sig är alltså intepå något vis revolutionerande.Regeringen pekar dock på att det kan finnas vissafördelar med att föra in en sådan här bestämmelse ivattenlagen. Bl.a. kan det ge en möjlighet att snabbareklara av ersättningsärenden. De som skall få skade-stånd kan på så sätt få det snabbare. Är det så, är detnaturligtvis enbart positivt.I har vi ca 6 000 olika dammar runt om ilandet. Av dem är 140 stycken stora dammar, som ärmer än . Det betyder att stora gruppermänniskor bor och verkar inom områden som är po-tentiella riskområden. Då är det naturligtvis oerhörtviktigt att de har en trygghet. Skulle något hända meden sådan här damm måste de kunna få ersättning förde skador som i så fall kan uppkomma.Den här frågan har Tom tagit upp i enmotion, där han pekar på att det inte finns ettfullgott skydd för alla som eventuellt kan råka illa utvid dammhaveri. Detta beror på att möjligheterna fördem som är ansvariga för dammen att försäkra sig ärbegränsade. De stora kraftbolagen har försäk-ringar som täcker upp till 2 miljarder norska kronor.Vid riktigt stora dammhaverier får man räkna med attersättningsanspråken kommer att vara betydligt störreän försäkringsbeloppet. Det kan betyda att man gårmiste om ersättning eller att man får för låg ersättningnär skadan skall regleras. Detta är naturligtvis intetillfredsställande.Vi anser att regeringen borde ha tagit upp den härfrågan i propositionen. Det har regeringen inte gjort. Istället har man hänvisat till att det på något sätt skalllösa sig frivillighetsvägen. Vi tror att det är absolutnödvändigt att regeringen ytterligare en gång funderarpå hur man skall trygga möjligheterna för alla att få utfull ersättning om olyckan är framme och ett stortdammhaveri skulle inträffa. Det är innebörden i reser-vation nr 1, som jag yrkar bifall till.Olle har i en motion tagit upp en frågasom i och för sig också är viktig. Han tycker att ska-dor som uppkommer i andra fall än vid direkta have-rier borde föras in under begreppet strikt ansvar. Hanhar hemställt att skall besluta om detta raktupp och ned. I utskottet har vi konstaterat att vi intehar underlag att göra den bedömningen på det yrkan-det. Vi förutsätter att regeringen, när man läser mo-tionen och betänkandet, ser över de möjligheter somfinns att förbättra för de fall som tarupp i sin motion. Med det har vi moderater låtit ossnöja vid det här tillfället.Anf. 75 ():Herr talman! En grund för energi-politik är alla energislag skall stå för sina egna kost-nader. Principen att förorenaren skall betala sina egnamiljökostnader är en princip som slagits fast bådenationellt och internationellt. I miljökostnader ingårockså riskkostnader, dvs. att ifall en verksamhet inne-bär en risk skall man också stå för försäkringen förden risken. En stor dammolycka i har beräk-nats kunna medföra skador i storleksordningen 10miljarder kronor, och det är väldigt mycket pengar,plus skador för de personer som drabbas.Regeringens proposition är föranledd av en skri-velse från 1995, där manpåpekar det oklara rättsläget vad gäller ansvaret viddammhaverier och beträffande ersättningsfrågorna. Ipropositionen har man på ett tillfredsställande sättfaktiskt klarat ut rättsläget vad gäller ansvaret för ettdammhaveri. Däremot har man inte tittat på lösningarvad gäller försäkringsfrågorna. Utskottsmajoritetensäger i betänkandet att dagens försäkringsåtgärder ärotillräckliga. Men man anser att parterna kommer attkunna lösa detta.Vi tycker att det är väldigt olyckligt att man intehar löst ersättningsfrågorna som man harlöst frågan om ansvaret. Frågan om ersättning för demsom drabbas vid ett haveri är fortfarande oklar i dag.Vi kan tänka oss ett krav på obligatorisk ansvarsför-säkring upp till vissa belopp, eventuellt i kombinationmed ett system för riskdelning mellan vattenkraftsfö-retagen.Jag yrkar bifall till reservation 2.Anf. 76 ():Fru talman! I det lagutskottets betänkande som vinu skall behandla föreslås en ändring i vattenlagen.Denna ändring innebär att en dammägare som ärskyldig att underhålla sin anläggning för vattenregle-ring blir strikt ansvarig för skador som kan komma attinträffa vid ett eventuellt dammhaveri.Förändringen kommer att beröra flera reglerings-dammar men även övriga dammar som finns kringolika sågverk, kvarnar och gruvor. Storleken på dessavarierar. Den största är , och det upp-skattas att finns ett par tusen mindre dammar i landet.Ett brott på en sådan här damm kan innebära skadorpå skog, byggnader, förutom eventuella personskador,beroende på hur stora vattenmängder som då okont-rollerat skulle komma ut.Vattenlagen reglerar hur säkerheten pådessa dammar skall upprätthållas på ett tillfredsstäl-lande sätt. Historiskt sett har vi varit skonade frånstörre dammhaverier, men det har varit vissa inciden-ter . Senast skedde ett haveri 1985på en större damm, men inga större skador uppstod.Det har höjts röster om vem som bärdet yttersta ansvaret vid en eventuell katastrof som vinu talar om. Några särskilda bestämmelser som regle-rar detta finns inte. Skall man få ut ersättningmåste den enskilde skogsägaren eller villaägaren somdrabbats gå till domstol och där enligt skadeståndsla-gens regler påvisa att dammägaren har varit vårdslöseller att det finns uppsåt. Men det är heller ingengaranti att domstolen kan komma fram till att dettakan påvisas. Därför kan man med fog säga att rättslä-get för tillfället är i högsta grad osäkert.Fru talman! Det är av den anledningen som rege-ringen har lagt fram denna proposition och som genom detta lagändringsförslag vill tydliggöra idetta betänkande. Ändringen kommer att innebära attdet införs en bestämmelse i vattenlagen att den somäger en damm har ett strikt ansvar för skador som kanuppkomma vid ett dammhaveri. Undantag skall gällavid krigshandlingar eller liknande. Med denna änd-ring får vi ett tydligt svar på ansvarsfrågan. Som detär kan det vara svårt för en dammägare och ävenett försäkringsbolag att bedöma hur stora ansvarsris-kerna kan komma att bli och vilka eventuella åtgärderman kan vidta för att eliminera de risker som kanuppkomma. Med denna ändring blir det helt klart vemsom bär ansvaret.Man bör dock betona, för att få balans i diskussio-nen, att riskerna egentligen är ytterst små för att detskall hända något. De svenska dammarna anses ha enväldigt stor säkerhet. Däremot tror jag att det är enallmän uppfattning att den som driver den här typenav verksamhet bör ha det yttersta ansvaret, göra ettriskbedömande och eventuellt kalkylera vad det kost-nadsmässigt kan innebära.Under utskottets behandling har det diskuteratsandra tillfällen, som också nämndes av föregåendetalare, då skador kan uppkomma. Där skulle jag viljakommentera motion från Moderater-na som vi i utskottet diskuterat under ärendets hand-läggning. vill gå ännu längre genomatt vidga begreppet ansvarsfrågan och vill att det skallomfatta tillfällen då man tappar ur mer vatten än vadsom är normalt och skador uppstår. Denna typ avskador kan vara nog så besvärliga för den enskilde.Det förslag som ligger på bord handlarenbart om dammar och brott som uppstår på dessa.Händelser av detta slag har tagits upp i en utredningom dammsäkerhet vid höga flöden. Det finns ett antalförslag till åtgärder som man anser skall kunna elimi-nera uppkomsten av skador. Bl.a. föreslås att länssty-relserna i berörda län kan ålägga kraftverksägarna atttappa ut mer vatten för undvikarisken att behöva göra stora urtappningar.Sådana här skador anser många är onödiga. Ettförslag kan eventuellt komma till kammaren så små-ningom av regeringen. Utskottet har i sin skrivningutgått från att man i den fortsatta beredningen avutredningen tar sig an de förslag som finns, övervägerdem och återkommer med eventuella klargöranden påområdet.Så till reservationerna. Den första reservationen ärfrån , m.fl. som tycker attdet inte är viktigt att fastställa ansvarsfrågan just nuutan vill börja från den andra sidan och slå fast enförsäkringslösning. Motivet är att det inte har någonbetydelse att slå fast att ett strikt ansvar skallgälla. Man vill titta på en försäkringslösning först.Men som det ser ut kan det också vara svårt fören dammägare att gå till försäkringsbolagen och få enförsäkring som går upp till hyggliga nivåer, eftersomman inte haft rättsläget klart.Utskottet menar, precis som regeringen, att manbör avvakta och se vilka ställningstaganden beslutetkommer att medföra. Sedan får man eventuellt åter-komma om det behövs kompletteringar.Reservation 2 är från . Hon harockså nämnt försäkringsfrågan och tycker att den börutredas. anser att princi-pen att varje energislag skall bära sina egna kostnaderskall gälla. Med det här förslaget fastställs nu att manfår ta ansvar för de kostnader som uppstår viddammhaverier, så det är ett steg i rätt riktning.Fru talman! vill jag yrka bifall till hem-ställan i betänkandet och avslag på reservationerna.Anf. 77 () replik:Fru talman! har nog missupp-fattat vår inställning när det gäller mom. 1 i hemstäl-lan. Vi står bakom förslaget till lag om ändring i vat-tenlagen. Vad vi begär i mom. 2 är ett tillkännagivan-de från till regeringen om att försäkrings-frågorna måste lösas så att enskilda medborgare kankänna trygghet om ett dammhaveri inträffar. Det skalldå finnas pengar som kan betalas ut som ersättning förde skador som uppstår för den enskilde.Vi har större ambitioner än vad och socialdemokraterna har i det här fallet. Mankan också vända på det och säga: större tilltro till att regeringen utan reaktion frånriksdagen löser dessa frågor. Den tilltron har inte vi,och det är därför som vi vill att skall göraett tillkännagivande.Anf. 78 () re-plik:Fru talman! Jag tror också att detta går att lösa. Ioch med att ansvaret nu förs över kommer det nogfram olika förslag till lösningar. fårman se om det behövs en komplettering. I grundenhar vi samma inställning, nämligen att vi vill skyddaenskilda markägare och villaägare vid ett eventuelltdammhaveri. Vi talar ju här om saker som jag hoppasinte inträffar.Anf. 79 ():Fru talman! Det är bra att man nu lagfäster detstrikta ansvaret för skador till följd av dammhaveri.I min motion 1996/97:L8 har jag tagit upp fråganom en breddning av ansvaret. Det finns tillfällen dådet blir stora skador trots att det inte rör sig om ettdammhaveri. Det är när man undviker ett sådant ha-veri genom att t.ex. öppna dammluckorna för fullt. Dåkan det också uppstå stora skador.Jag bor vid . Även vid andra älvar iNorrland har denna typ av skador förekommit. I slutetav 80-talet och 1993 var man tvungen att släppa på såmycket vatten att stora skador uppstod på fritidshusoch villor för året-runt-boende.Kraftverksbolagen vill ha så hög nivå i dammarnasom möjligt när det går åt litet el.Man sparar för . Om dammarna är nästanfyllda och det kommer onormalt mycket regn samti-digt som det ligger is kvar i fjällen finns det risk förstora skador. 1993 blev det oerhört stora skador. Manvar t.o.m. tvungen att inta en katastrofberedskap medevakueringsplaner och sådant. Det fanns husägaresom inte kunde bo kvar i sina hus. Skadorna gick inteheller att reglera eftersom försäkringsbolagen sade attskadorna var onormalt stora. För en villaägare tog detnästan innan skadan hade klarerats mellan för-säkringsbolaget och dammägaren. Dammägaren bördärför åläggas ett ansvar även när det gäller sådanatyper av haverier eller vid stora utsläpp av vatten föratt undvika katastrofer.Man borde alltså ha gått längre. Utskottet harskrivit att man har sett på problemen och att manmöjligen skall återkomma, eftersom propositionenkanske inte medger en utökning av ansvaret. Jag förmin del emotser att man bedömer det helautifrån undvikandet av ett stort haveri, men då måsteockså ansvarsfrågan vara löst.Det blir nu något bättre när man lagfäster ansvaretvid ett dammhaveri, men det är tyvärr inte tillräckligtför den trygghet som de i som bor i älvdalarna bordekunna få känna. Jag får den här gången nöja mig meddet som har sagts från utskottet, men jag avser attåterkomma.Anf. 80 ():Fru talman! Jag begärde replik , men jaghar en kommentar till och social-demokraterna.Jag är medveten om att risken för ett dammhaveriär liten . Vi har ett gott skydd i . Men detfinns ju en risk. Det skall nu införas ett strikt ansvarför dammägaren. Däremot är inte försäkringsfråganlöst.En olycka kan vara av den storleken att det blirfråga om en naturkatastrof. Det kan bli aktuellt vid enstörre damm. Det kan då bli svårt att hitta en lösningom man inte har ett fullgott skydd för dem som drab-bas. Detta är orimligt. Man borde ha en lösning somliknar den som har skisserats när det gäller ato-mansvarighetslagen, vilken vi kommer att behandlaunder nästa ärende. Denna lösning åläggerdammägarna ett stort ansvar, men den ger också ettverkligt skydd för de som drabbas.Anf. 81 ():Fru talman! I och med att detta ansvar införs harnu dammägarna möjlighet att gå till sina försäkrings-bolag och försöka att få en lösning till stånd. Sedanfår vi kanske återkomma med en komplettering. Menvi har samma mål och jag, att desom eventuellt drabbas får ersättning. Men jag hoppasatt vi blir förskonade från dammhaverier.Jag tror inte att man kan göra en jämförelse medatomansvarighetslagen, men det får vi väl återkommatill.Anf. 82 ():Fru talman! Då vill jag bara fråga: Hur länge skallvi vänta?Anf. 83 ():Fru talman! Jag hoppas att det inte blir så länge.Vi får återkomma. För dagen kan jag inte lämna någotbesked.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )10 § Familjerättsliga frågorFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU8Familjerättsliga frågorAnf. 84 ():Fru talman! Betänkande LU8 behandlar ett antalmotioner från allmänna motionstiden , som berörfamiljerättens område.Jag kommer här bara att beröra vad som har tagitsupp i motionerna L404, som är en kommittémotionfrån , och en enskild motion, L417, frånAnnika , också moderat. I båda motionernaföreslås att arvsrätten för kusiner återinförs.Först en liten bakgrund. Enligt äldre svensk rätthade kusiner arvsrätt. Denna arvsrätt upphörde år1929 i samband med att lagen om Allmänna arvsfon-den infördes. Ett skäl till denna lagändring var att dendittills gällande arvsrätten för kusiner innebar risk fören uppsplittring av jordbruksfastigheter och andraproduktionsenheter på många små enheter, något somansågs inge allvarliga betänkligheter från nationale-konomisk synpunkt. Det är uppenbart att det nämndaargumentet mot arvsrätt för kusiner, vilket kan ha haftfog för sig då, är relevant.Familjen är den mest grundläggande gemenska-pen. Att återinföra arvsrätten för kusiner kan bidra tillatt stärka släktbanden.Nuvarande arvsrätt efter en ogift innebär att det iförsta hand är den avlidnes bröstarvingar, dvs. barnoch barnbarn, som ärver. Finns inga bröstarvingar,går arvet till den avlidnes föräldrar och deras avkom-lingar, alltså syskon och syskonbarn. I sista hand gårarvet till den avlidnes far- och morföräldrar och derasbarn, dvs. farbröder, fastrar, morbröder och mostrar.När det gäller en gift person som avlider är det natur-ligtvis den efterlevande maken eller makan som ärarvsberättigad.I januari 1988 gjordes ändringar i ,som innebär att den efterlevande maken har rätt tillarv framför makars gemensamma bröstarvingar. Omdet inte finns några sådana nära släktingar, som jagjust har beskrivit, tillfaller arvet Allmänna arvsfondenoch kan användas för ändamål som kan ha varit heltfrämmande för den avlidne. Visst kan kusiner t.ex.ansöka hos Allmänna arvsfonden om avstående, dvs.att arvet skall gå till kusinerna i stället.Ungefär 60-80 ansökningar inkommer tillKammarkollegiet, som har hand om Allmänna arvs-fonden och beslutar om avstående om värdet inteöverstiger . I övriga fall beslutarregeringen. Jag har försökt att kontrollera detta, ochdet framgår att det inte är självklart att kusiners an-sökningar om avstående bifalls. 1994/95 gick ca 157miljoner kronor till Allmänna arvsfonden. Bara 9miljoner kronor gick till dem som ansökte om avstå-ende, dvs. att pengarna inte tillföll Allmänna arvsfon-den.Fru talman! Frågan man kan ställa sig är natur-ligtvis om medborgarna känner till att de kan ansökaom pengar, dvs. att Allmänna arvsfonden avstår frånpengar. Av antalet ansökningar att döma verkar detfaktiskt inte som om medborgarna känner till detta.Det normala för oss moderater är att släkten, dvs.även kusiner, självfallet skall ärva när ingen annansläkting finns kvar, och inte den allmänna arvsfonden.Det normala kan enligt oss moderater inte vara som kusin skall besöka ansöka om att få ärva ensläkting. Så är ju fallet i dag.Det pågår just nu en översyn av . Vitycker att det vore lämpligt att även ett återinförandeav kusiners arvsrätt togs upp i detta sammanhang.Fru talman! Med hänvisning till det anförda yrkarjag bifall till reservation 3. I övrigt yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 85 ():Fru talman! I motion L422, yrkande 4, anförs attvissa svenska ambassader utomlands har befogenhetatt förrätta borgerliga vigslar. Ännu har dock ingenambassad getts rätten att förrätta partnerskapsregist-rering.Verksamheterna vid ambassaderna styrs av Sveri-ges internationella åtaganden, bl.a. Wienkonventionensom säger att ett land är skyldigt att fråga efter värd-ländernas godkännande av den verksamhet som be-drivs på landets ambassader. För att besluta om att enambassad skall ha rätten att förrätta partnerskapsre-gistrering måste alltså inhämta värdlandetsgodkännande. Åtminstone har redan givit posi-tivt besked om partnerskapsregistrering på den svens-ka ambassaden i landet. Men utskottsmajoriteten haravslagit motionsyrkandet med motiveringen att detinte finns något behov av partnerskapsregistrering påambassader utomlands.Även om antalet homosexuella i befolkningen ärmycket mindre än antalet heterosexuella och efterfrå-gan därmed är mindre borde detta argument inte varaatt hinder för svenska utlandsmyndigheter att erbjudaalla svenskar samma service, oavsett personernassexuella läggning. Därför anser vi att regeringen börge denna rätt åt alla de svenska ambassader som i daghar rätt att förrätta vigslar och vars värdländer god-känner detta.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till re-servation nr 2.Anf. 86 ():Fru talman! Grunden för demokrati och ett huma-nistiskt samhälle är respekten för människors likavärde och rättigheter. I vårt samhälle är detväldigt viktigt att vi värnar om både tolerans ochmänniskors lika rättigheter. Detta gäller olika grupper.Jag kan ge ett exempel från plenidebatten ,där arbetsformer diskuteras. Man tog uppdet faktum att det är de större partierna som mestrepresenteras i internationella sammanhang. Detta ären brist på respekt för människors lika rättigheter ochen brist på tolerans. Vi kan i många sammanhang seatt denna tolerans inte fullt ut fungerar som den bordegöra.En av de grupper som drabbas av brist på re-spekt för deras lika rättigheter och brist på tolerans ärde homosexuella. Vi kan tyvärr även se inslagav prorasistiska och pronazistiska grupper som börjarangripa denna grupp och öppet uttalar sitt förakt förden. Därför är det ännu viktigare att från statens sidavisa att man har lika stora rättigheter, oavsett om manär heterosexuell eller homosexuell.I dag är det många länder som seriöst diskuterarpartnerskapslagstiftning i en eller annan form, bl.a.Nederländerna, , och . Tren-den, att man i olika länder diskuterar äktenskapligaeller partnerskapsliknande lösningar, är väldigt posi-tiv.Den nordiska modellen står mot alternativet attintegrera homosexuella relationer i äktenskapslag-stiftningen. Dessa trender finns nämligen i vissa län-der. T.ex. är detta huvudlinjen i . IHawaii har en domstol förklarat att homosex-uella inte kan utestängas från äktenskap.Allt detta innebär att det blir viktigare för de per-soner som ingått partnerskap i olika former att vetavilka länder som erkänner partnerskapet. Detta är enfråga som måste lösas med en konvention.Det anknytningsvillkor som finns i part-nerskapslagen, dvs. att minst den ena parten måstevara svensk medborgare och ha hemvist här i landet,är orimligt och saknar allt berättigande. Det finns ettantal exempel på homosexuella par som har förväg-rats rätten till partnerskap på grund av denna regel.Ett exempel är och , svensk re-spektive belgisk medborgare, bosatta i , somtillbringar somrarna i . De planerar att bosättasig här permanent . De ville ingå part-nerskap , men kunde det inte i ochmed att inte ansågs ha sin hemvist här i Sveri-ge.Det finns också exempel på människor som även förgäves har försökt att registrera partnerskap påambassad. Mest uppmärksammat blev det par somnekades partnerskap på ambassaden i sommaren1996, men det finns också andra fall där folk fåttskrinlägga sina planer på vigsel; i , i Helsing-fors och på andra ställen.De homosexuella är en mindre grupp än deheterosexuella. De är i minoritet. I och med att de är iminoritet, finns det naturligtvis också färre fall somdyker upp. Men det är ingen anledning att de skalldiskrimineras. är det dessutom fullt möjligt attvissa ambassaders värdländer säger ja. är ettland som har givit ett positivt förhandsbesked om där på ambassaden skulle kunna förrätta part-nerskap. Ändå har man i inte utnyttjat möjlig-heten att förordna en partnerskapsförrättare i Tokyo.Jag yrkar bifall till både reservation 1 och reser-vation 2. Jag vill avsluta med att säga att det är avoerhörd vikt att vi, speciellt från statens sida, visar attvi är ett samhälle som respekterar alla människors likavärde och rättigheter och att vi är toleranta.Anf. 87 ():Fru talman! Vi diskuterar nu lagutskottets betän-kande 1996/97:8. Betänkandet berör sex motioner.Det berör översyn av sambolagstiftningen, regler förregistrering av partnerskap, bestämmelser för utseen-de av god man, rätten till laglott, återinförande avarvsrätt för kusiner och byte av efternamn. Jag tänkerfokusera på de frågor där vi har haft skiljande me-ningar i utskottet, dvs. där det finns reservationer.