prot · GK0975 · 1997-03-07 00:00:00 — De flesta är medvetna om finanskrisen ochden negativa tillväxten som satte i gång när gick från statssekreterare till skatteminister.Anf. 28 TALMANNEN:Det var inte min avsikt att skulle ut-nyttja talmannens generositet till att angripa en talaresom inte har rätt till fler repliker. Därför får LenaKlevenås nu ordet för ett kort genmäle.Anf. 29 ():Fru talman! Jag vill bara konstatera att Bo Lund-gren inte förstår vad jag talar om. Självfallet är jag fören avveckling av kärnkraften. Den hör inte hemma iett ekologiskt uthålligt samhälle.Anf. 30 Finansminister ():Fru talman! Jag är av uppfattningen att ekonomisktillväxt är förenlig med en positiv miljöutveckling ochatt vi därigenom bl.a. kan få större resurser att sätta inmer aktivt i ett positivt miljöarbete. Men det är klartatt detta inte kommer till stånd av sig självt. Det storaproblemet med och moderat politik äratt om inte viljan och intresset finns, så blir det intenågon förbättrad miljö med en aldrig så hög ekono-misk tillväxt. Tvärtom kan utvecklingen bli negativ.Det är alltså oerhört viktigt att det finns ett engage-mang och en hög prioritet när det gäller miljösats-ningar för att de skall kunna leda till konkreta resultat.Lena Klevenås och jag är överens om att eftersträ-va en ökad välfärd för människorna, och där ingårmiljön som en viktig del. Hur man sedan mäter ochdefinierar denna välfärd har vi diskuterat och detkan vi fortsätta att diskutera. Det finns inga självklaraoch enkla mått. Jag är införstådd med att BNP-måttetär mycket bristfälligt i en rad olika avseenden. Jag harinte velat sätta likhetstecken mellan hög BNP och högvälfärd. Det är ju därför som vi arbetar med att ut-veckla andra mått på välfärden, som täcker in ettbredare spektrum än de rent ekonomiska variablernasom vi traditionell använder. Detta är ett arbete sompågår och som vi skall driva vidare.Så vi är nog överens om det grundläggande: Ökadvälfärd för människorna - ja, det skall vi åstadkom-ma. För mig är detta inte liktydigt med att samla såmånga prylar som möjligt på hög, absolut inte. Där-emot tror jag fortfarande att vi behöver resurser attsätta in på olika områden, t.ex. kulturen, utbildningen,forskningen, omsorgen och även fritid och rekreation.Allt detta kräver resurser. Om vi kan åstadkommadetta, är det en del i en ökad välfärd. Jag tror att vi igrund och botten kan vara överens om mycket.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1996/97:173 om an-ställningstryggheten för statligt anställdaAnf. 31 Finansminister ():Fru talman! Per har ställt en interpellationtill statsrådet om anställ-ningstryggheten för statligt anställda. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som skall svarapå interpellationen.Statligt anställda omfattas av ett trygghetsavtal.Detta gäller även för de arbetstagare som i sambandmed omlokalisering inte följer med till den nya orten.Detta trygghetsavtal ger ett omfattande skydd, vilketockså visar sig när man ser till andelen arbetslösainom avtalets tillämpningsområde. Arbetslöshetenuppgår inom detta område inte till mer än omkring2 %. Syftet med trygghetssystemet är att skapa förut-sättningar för att undvika arbetslöshet till följd avarbetsbrist eller omlokalisering.Statligt anställda kan sägas upp, t.ex. på grund avdemokratiskt fattade beslut i denna kammare. Om vigår tillbaka några decennier var det inte så. Då varstatliga tjänstemän oavsättliga och garanterade enlivstidsanställning. Det råder en bred politiskenighet om att vi inte skall gå tillbaka till denna typ avsystem.Det bästa sättet att säkra de statsanställdas rätt tilltrygghet i jobbet är att ha sunda statsfinanser. Ingetannat är lika viktigt. uppvisade de offentligafinanserna det största underskottet i hela OECD-området; av BNP. har därefter påförslag av regeringen genomfört ett mycket omfattan-de saneringsprogram. Vi är nu på väg att åter få stabi-la statsfinanser, vilket bl.a. kommer att öka trygghetenför de statligt anställda.Även försvaret har bidragit med sin del i sanering-en av de offentliga finanserna; sålunda har beslutfattats om att lägga ned F 15 i . Detta harskett utifrån en försvars- och säkerhetspolitisk analys.Regeringen har mot denna bakgrund beslutat om attstimulera sysselsättningen i , bl.a. genomatt viss statlig verksamhet skall lokaliseras dit.Per andra fråga handlar om vad regering-en avser att göra gentemot de statligt anställda sominte vill eller kan flytta med till . Dennafråga hanteras av de myndigheter som har perso-nalansvar och av den partssammansatta trygghetsstif-telsen.Trygghetsstiftelsen är tillbaka enga-gerad både i det som sker i och i det somkommer att ske på de myndigheter som skall flyttaverksamheter till . Syftet är naturligtvis atthjälpa dem som inte önskar flytta att få ett nytt jobbpå den nuvarande bostadsorten.Låt mig slutligen svara på Per fråga omvilka viktiga skillnader som finns mellan ochSöderhamn. Frågan är något svårförståelig, eftersomden föregående texten innehåller en jämförelse mellanArboga och och inte mellan ochSöderhamn. För regeringens del är det dock utslags-givande att både och har problemmed sysselsättningen. I har regeringenpresenterat ett förslag som syftar till att minska arbets-lösheten på orten. Vad det gäller arbetar förnärvarande en statssekreterargrupp med frågan.Anf. 32 PER ():Fru talman! Jag får tacka finansministern för sva-ret på min interpellation.Jag börjar med att konstatera att det från tid tillannan uppstår arbetslöshet, därför att företagen intekan expandera eller därför att ekonomin och struktur-förändringarna i världen i övrigt resulterar i sådan.Detta kan motverkas av klok ekonomisk politik. Mendet är inte den typen av arbetslöshet som vi diskuterarvid detta tillfälle, utan här handlar det om en arbets-löshet som regeringen själv ger upphov till.I en tidigare interpellationsdebatt, för någon tim-me sedan, hävdade , om jag förstod dethela rätt, att staten ändå står vid sina förpliktelser förtryggheten och stabiliteten. Då gällde det vården ochskolan. Men för dem som jobbar på F 15 och dess-utom för dem som jobbar på en del statliga myndighe-ter här i just nu framstår detta svar som ensmula svårförståeligt.Det är dumt att lägga ned F 15 i . Detär dumt av försvarspolitiska och säkerhetspolitiskaskäl. När i sitt svar hänvisade till att detvar dessa enormt starka skäl som hade resulterat i attnedläggningen faktiskt var motiverad, talade hanrimligtvis mot bättre vetande.Fru talman! Det är inte bara dumt att av försvars-och säkerhetspolitiska skäl lägga ned F 15, utan det ärockså dumt med tanke på utsatthet.Nedläggningen av F 15 resulterar i att ännu fler män-niskor än de som redan är arbetslösa i Söderhamnkommer att förlora sitt arbete. Detta är det grundläg-gande problem som ger upphov till vår diskussion.Nu leder emellertid, som så ofta, den ena villanvidare till den andra. Först skapar regeringen självotryggheten genom att stänga F 15 för att därefterskapa ny otrygghet för dem i , som ärtänkta att fylla hålen efter dem vid F 15. Vid närmareeftertanke skall de ju helst inte göra det, för hela tan-ken bakom utflyttningen är ju att det är jobben somskall flytta medan de som har jobben här i Stockholmvackert skall finna sig i att ställa sig i arbetslöshet-skön. Annars blir det ju nämligen inga tillskott tillarbetstillfällena i Söderhamn.Jag menar, fru talman, att detta är en otillständigpolitik. Den är otillständig gentemot alla dem som harsin näring på F 15 , och den är otillständig gen-temot alla dem här i , som plötsligt får redapå att de förväntas bli arbetslösa för att deras arbetenflyttas till en annan ort.Fru talman! Det finns bara en enda anständig lös-ning på de bekymmer som regeringen nu har försatthundratals människor i, på toppen av all den övrigaarbetslöshet som är ett så stort bekymmer för land ochfolk, och det är: Säg att nedläggningen av F 15 ärfelaktig! Det är det beslut som ligger längst ned i dendiskussion som och jag nu skall föra.Det bästa sysselsättningsstöd som kanfå är att få behålla den flygflottilj som landet faktiskthar behov av. Det skulle som en icke oäven bieffekt fåsom resultat att ett antal hundra människor, som i dagjobbar på andra statliga myndigheter, skulle kunnasluta att oroa sig över sin egen framtid.Anf. 33 Finansminister ():Fru talman! Det är en ganska märklig interpella-tion som Per har producerat. Jag har lagt nedrätt mycket tid på att läsa den och försöka förstå den.Men jag måste säga att jag inte ens efter dessa an-strängningar har lyckats med detta.Det är väldigt förvirrat och oklart vad Per Unckelegentligen är ute efter. I själva interpellationen kom-mer han med långa utläggningar och gör en jämförel-se mellan och . Han undrar varförStockholm behandlas annorlunda än . Menden fråga som sedan ställs handlar plötsligt inte om enjämförelse mellan och , utan om enjämförelse mellan och Söderhamn.Jag undrar om Per själv riktigt vet vad detär han frågar om. Det är oerhört förvirrat och oklartoch därför också svårt att svara på en sådan här inter-pellation. Jag skulle vilja ge Per ett gott rådtill nästa gång han skriver en interpellation: Tag gärnaen medarbetare eller kollega till hjälp som får läsaigenom och ge synpunkter, så att vi kan undanröjaden här typen av konstigheter!Det är naturligtvis helt stilenligt att Per Unckelliksom andra moderater klagar över utgiftsbesparingarpå försvarsområdet. Det är utmärkt med höga offent-liga utgifter, om de går till försvarssektorn. Eller medBo Lundgrens terminologi - ni har ju samrått rättmycket, och jag åberopar därför vad som harsagt i interpellationsdebatter: Ökad ofrihet är utmärktom det handlar om ökade försvarsutgifter.Sammanställer man era åsikter blir detta konsek-vensen.Den enkla sanningen, Per , är ju att sane-ringen av det konkursbo som Per , Bo Lund-gren m.fl. lämnade efter sig har krävt mycket omfat-tande och delvis smärtsamma insatser i form av bådeutgiftsnedskärningar och skattehöjningar, för att viinte skall låna oss fram till de offentliga utgifternautan betala dem med egna inkomster.Javisst, även försvaret har fått delta i detta. Detskäms vi inte för. Jag menar att det var otänkbart attgenomföra den omfattande saneringen av konkursboetom inte också försvarssektorn hade fått bära sin del.När vi sedan har fördelat de besparingarna har vinaturligtvis försökt göra det på ett sätt som försvars-och säkerhetspolitiskt är så vettigt och rimligt sommöjligt. Då ingår som ett led i detta nedläggningen avF 15. Det står vi självfallet för. Jag förstår naturligtvisatt Per och inte accepterar det.Ni accepterar aldrig några besparingar på försvarsom-rådet. Det skall i stället ske desto mer i den socialavälfärden.Det är också en aning patetiskt att höra Per Unckelmåna så hett om anställningstryggheten just i det härfallet. Återigen hänvisar jag till vad kollegan klagade över bara ikammaren. Han sade att vi har en alldeles för storanställningstrygghet i det här landet och att arbetsrät-ten är alldeles för utbredd, stel, rigid och allt vad detheter.Vi vet ju att föreslår en mycketlångtgående uppluckring, för att inte säga nedmonte-ring av arbetsrätten och därmed anställningstrygghe-ten i det här landet. Det skorrar minst sagt falskt atthöra Per av opportunistiska skäl välja att lyftafram just anställningstryggheten i det här fallet, när vivet att i massiv skala vill montera nedanställningstryggheten i den offentliga sektorn och iden privata sektorn för miljoner löntagare i det härlandet.Sammanfattningsvis: Det är en oerhörd förvirringoch motsägelsefullhet som präglar ert agerande. Detgäller mellan och , det gällermellan vad Per säger nu och den politik sommoderaterna egentligen förordar och det gäller t.o.m.inom Per egen interpellation, där han intekan hålla isär de olika orter han drar in i polemiken.Per borde försöka bestämma sig för en linjeoch driva den någorlunda konsekvent.Anf. 34 PER ():Fru talman! Jag vet inte om det är meningsfullt atttala med finansministern, men låt mig ändå göra ettförsök.Finansministern begriper inte vad jag talar om.Svaret på vad frågan gäller är mycket enkelt: Varförskall vi lägga ned F 15 och göra människor arbetslösai , och varför skall detta i sin tur följas avatt man tvingar människor bort från de arbeten de hari ? Det är en slags dubbel arbetslöshetspo-litik, förorsakad av staten själv. Är det så vansinnigtsvårt att förstå för finansministern?Det kanske hade varit bättre att inte överlämnainterpellationen till finansministern, utan låta arbets-marknadsministern svara på den. Hon kan åtminstonestava till ordet arbetslöshet.Finansministern säger , vilket är en intressantskiftning från det ursprungliga svaret, att det var föratt sanera samhällsekonomin som F 15 i Söderhamnlades ned. Ut åkte alltså de högtidliga försvars- ochsäkerhetspolitiska argumenten.Då kan vi med andra ord föra över diskussionentill att gälla frågan: Är det en bra metod att sanerasamhällsekonomin genom att lägga ned flygförbandsom landet bokstavligen behöver för att i ställettvångsvis rycka upp människor med rötterna här iStockholm? Är det bra att dra på sig extra utgifter,uppenbarligen i hundramiljonersklassen, samt effek-tivitetsförluster i den statliga förvaltningen, för attlappa igen de hål som det första felaktiga beslutetåstadkom? Om vi kan lägga försvars- och säkerhets-politiken åt sidan genom att notera att det var dumtfrån försvars- och säkerhetspolitiska utgångspunkteratt lägga ned F 15 i , så har vi åtminstonerensat debatten en del.Då är frågan: Tycker att det är en brasamhällsekonomisk politik att bedriva den typ avflyttlassverksamhet som han nu förespråkar? Är detbra att lägga ned en statlig verksamhet som vi behöverför att i stället flytta dit en verksamhet som uppenbar-ligen fungerar bra i ? Om det skall ligganågon rim och reson i tidigare uttalandeom att staten ända är en stabil, säker, trygg och förut-seende arbetsgivare, måste det väl, tycker jag, ändåföljas av några praktiska konsekvenser i statens han-tering av sina anställda.Fru talman! ondgör sig över att dettaförhållningssätt till statens uppgifter skulle vara oför-enligt med en annan syn på arbetsrätten. Han rekom-menderade mig att ta hjälp av några medarbetare, ochjag skall med samma älskvärdhet be honom om att benågon medarbetare på fila enstund på argumentationen.Erik vet naturligtvis att dessa båda sakerinte har ett skvatt med varandra att göra. Det ena ärstatens roll som lagstiftare och ramsättare för arbets-marknadens villkor. Det är arbetsrätten. Där behövsdet stora förändringar som bl.a. EU-nämndjust nu i denna stund diskuterar.Det andra handlar om statens uppträdande som ar-betsgivare. Där är ni, , usla och värda detförakt som uppenbarligen många oroliga människor visar gentemot den politik som beslutet om F 15respektive beslutet om flyttning av statliga myndighe-ter från representerar.Anf. 35 BO ():Fru talman! Det är en sak att finansminis-ter av partitaktiska skäl försöker hålla påmed retoriken om vems fel det var och om vem somorsakade krisen. Det som är allvarligt är om det fak-tiskt skulle vara fråga om en brist på insikt.Nu är det säkert inte så. Men låt mig då en gångför alla i kammare klara ut vad det var somfaktiskt inträffade - inte minst för att harett djupt personligt ansvar för detta.För att dölja felen och bristerna i den egna politi-ken - liksom nu när man permanentar massarbetslös-heten och är inkompetent i fråga om att skapa förut-sättningar för nya jobb och tillräckligt hög tillväxt -drev man en politik som ledde Sverigetill det som jag har sagt att för avgrund.Vad inträffade? Vi hade skaf-fat oss ett antal strukturella problem som skapadeproblem när det gäller jobben i privat sektor. De ut-vecklades inte till fler. Vi hade sedan 70-talets börjanett antal problem vad gäller skattekilar och motsva-rande.Detta i sin tur ledde fram till att vi mot 80-taletsslut, trots det konstgjorda försöket att kickstarta eko-nomin genom den jumbodevalvering som åtminstone var en av arkitekterna för, åt uppeffekterna. Man gjorde ingenting för att förbättraekonomins sätt att fungera. Vi tappade marknadsande-lar. Vi hade en stor industrikris som tog sin början1989-1990, ungefär vid den tid då blevskatteminister. Då såg vi hur jobben började försvinnaoch underskottet började svälla. Det fortsatte natur-ligtvis innan vändningen kom1993, som själv har sagt här i kamma-ren.Till detta kom ytterligare en sak, och där kommerErik personliga ansvar in. varju ordförande i . 1985 avregle-rades kreditmarknaden. Det var nödvändigt. Men detskedde i en miljö med hög inflation, med ett stortavdragsvärde på grund av hög marginalskatt och meden förhållandevis litet kompetent bankinspektion. Detledde till att vi fick en våldsam ökning av hus-hållsupplåningen, vilket ledde till två saker. Dels blevekonomins fall ännu djupare och större 1989-1990och framåt, dels dolde vi problemen.När vi mest grundlade finanskrisen och det den gjordeför ekonomi kallades förvärldsmästare i ekonomi. Vi kunde nämligen inte sevilka problem som fanns.Erik var ordförande i med ansvar för skattereformen, som blevunderfinansierad - inte därför att man ville underfi-nansiera den utan därför att trodde att desvenska hushållens överkonsumtion utöver vad deförtjänade skulle vara beständig. Det var naturligtvishelt felaktigt.Det som sedan inträffade var att vi fick de upp-blåsta tillgångsvärdena. Alla kommer ihåg spekula-tionsekonomin, där fastighets- och aktiepriser steg.Sedan kom ett abrupt slut i och med att alla spekula-tionsbubblor sprack. Vi fick som lök på laxen ettvåldsamt fall i ekonomin utöver de strukturella pro-blemen och industrikrisen.Hushåll, företag och andra som hade lånat mycketförorsakade problem i banksektorn, där jag fick redaupp efter och hans kolleger. Det föror-sakade dessutom, , att människor sparadeoch amorterade så gott de kunde, vilket dramatisktminskade den inhemska efterfrågan under inledningenav 90-talet.Detta, , var krisens orsak. Om ni inteinser detta, speciellt de strukturella problemen - viinledde ju en reformering av ekonomin som ni sedanhar återställt - är det synd om svenskarna.Anf. 36 Finansminister ():Fru talman! Det här är en mycket märklig debatt.Utgångspunkten var anställningstrygghet för statligtanställda, men kommer in och brederut sig om 80-talets kreditavregleringar, skattereformerosv. och menar att allting som har gått fel i samhälletberor på mig. Det är en rätt larvig debatt.Jag tycker uppriktigt sagt att vi något så när skallförsöka begränsa oss till det som interpellationengällde. Det är krångligt nog, eftersom det är en oer-hört förvirrad interpellation som Per har ställt.Jag förstår att han behöver bistånd från Bo Lundgren.Ni skall kanske skicka in ytterligare några moderatertill bröders hjälp i den här debatten.De många orden och det välsmorda munlädret kaninte dölja den totala bristen på logik och konsekvens idet som ni säger. Per utgjuter sig i sin inter-pellation över att behandlas annorlunda änArboga men gör när han ställer sina frågor en salto-mortal och jämför i stället och påett sätt som är obegripligt. Han pläderar, som modera-ter alltid gör, för stora offentliga utgifter till försvars-sektorn, och hans vapendragare har baraför i kammaren sagt att ökade offentli-ga utgifter är tecken på en ofrihet i samhället. Ni fårpå den här punkten bestämma er för hur ni skall hadet. Skall vi ha ökad ofrihet genom stora försvars-satsningar?Per ondgör sig över den bristande anställ-ningstryggheten för en grupp statligt anställda, kopp-lat till Söderhamnsfrågorna. harBo Lundgren, i samklang med politikpå det här området, talat om hemskheten med denalltför utbredda anställningstryggheten i vårt land ochom behovet av att avreglera arbetsrätten och minskaanställningstryggheten. Vi hör också Per vär-na om några hundra statligt anställda - naturligtvisbehjärtansvärt, men vi vet att står för enhelt annan politik.Per var själv inne i kammaren för en stundsedan och talade föraktfullt om den offentliga sektornoch om vikten av att människor slussas till den privatasektorn för att slippa jobba i den förkvävande offent-liga sektorn. Detta är ju i normala fall också den mo-derata politiken. Den politik som ni står för är enkraftig nedrustning av den offentliga sektorn genomstora neddragningar som drabbar vården, omsorgenoch utbildningen, och den innebär att många männi-skor som jobbar i stat, kommun och landstingskulle bli av med sina jobb. Per visar därfören total brist på trovärdighet när han uppträder på raktmotsatt sätt i just det här fallet, för att han av oppor-tunistiska skäl tror sig kunna vinna några enkla poäng.Låt mig beträffande försvarspolitiken säga att detinte är någon glidning i min replik i förhållande tillinterpellationssvaret. Det var nödvändigt att ävenförsvaret fick bidra till saneringen av konkursboetefter och . Vi står för detta, och viskäms inte för det. Allt annat hade varit otänkbart.Men när vi sedan inom den ram som vi lägger fast förförsvaret försöker hitta en vettig och ändamålsenligfördelning över landet, är det naturligtvis inte pånågot sätt i strid med de samhällsekonomiska intres-sena. Därvid har det tagits försvarspolitiska hänsyn.Då får man höra ytterligare en märklighet, nämligenPer tala om flyttlasspolitik - ett ord som nor-malt inte hörs från moderater. används också detargumentet mot de omstruktureringar som alltid måstegöras, kanske t.o.m. inom en mera frikostig försvars-ram. Det är ofrånkomligt att omfördelningar inomförsvarsramen ibland innebär vissa geografiska om-fördelningar.Jag måste säga att det sammantaget är en totalförvirring som präglar de moderata inläggen i den härfrågan. Det är bara dimridåer som sän-der ut när han börjar tala om 80-talets kreditavregle-ringar m.m. i den här frågan.Anf. 37 PER ():Fru talman! Mitt antagande i den förra replikenvar riktigt. Det är lönlöst att tala med tror att det i alla frågor är lämpligtatt ställa sig på någon sjaskig valrörelsepiedestal,förlorar det sakliga meningsutbytet allt innehåll. Detsom finansministern gjorde var,uppriktigt sagt, att han babblade i frågor som gällerhundratals människors anställningstrygghet. Det ärockså regering själv som är orsaken tillatt den anställningstryggheten är på väg att försvinna.Erik vet mycket väl att vi behöver om-strukturera svensk ekonomi. Det brukar han normaltstarkt ivra för, för att förbättra förhållandena, för attöka konkurrenskraften, slagkraften och tryggheten försvenska folket. Vad i hela friden ligger det för kon-struktiv omstrukturering i att lägga ned ett flygför-band som landets försvar behöver och som gör nyttaför sin bygd, som man rycker upp männi-skor från en annan del av landet för att fylla igen deluckor som lämnats efter flygförbandet? Därutöverförorsakar man vid detta skifte av arbetsplatser statli-ga myndigheter stora effektivitetsförluster. Vad ärdetta för omstrukturering värd namnet?Erik bör sluta att tala om märklig debatt,förvirrad interpellation och konstiga argument och istället se till saken där bakom. Han bör i stället försö-ka förstå något av hur de människor känner sig somhans egen politik rycker undan mattan för. Det ärdetta som den här frågan handlar om. Det är ingetkonstigare än att staten har ett ansvar att förhålla sigförnuftigt till sina egna kostnader och sina egna an-ställda.Erik har i de svar som han har givit här,fru talman, bekräftat att det som möjligen föreföllvara en lapsus eller en sinkadus var ett slags högstämtcrescendo i socialdemokratisk förvirring. Ni vet intevad ni har för er.Anf. 38 TALMANNEN:Jag vill påpeka att meningsyttringar från kamma-rens läktare inte är tillåtna.Anf. 39 BO ():Fru talman! Jag hade inte tänkt gå upp i den härdebatten. Jag tycker att det var larvigt av finansminis-tern att i stället för att ta en saklig debatt med PerUnckel om vad interpellationen gällde börja, somvanligt, skylla ifrån sig och tala om att den borgerligaregeringen ställde till med allt elände.Jag blev också litet lätt upprörd över att manständigt av politiskt-taktiska skäl gör de här missta-gen. Jag tyckte därför att det fanns anledning att klaraut vad som faktiskt hände .