prot · GK0973 · 1997-03-05 00:00:00 — Jag delar upp-fattning om hur viktigt det är med jämförelsepersoneroch att arbetsvärdering är ett bra instrument för attkomma till rätta med en del osakliga löneskillnader.Men jag är ändå inte nu beredd att föreslå några för-ändringar med anledning av detta. Regeringens upp-fattning är att det är lämpligt att avvakta den fortsattarättsutvecklingen innan vi tar några andra initiativ.Jag tycker det är glädjande att se att alltfler kom-muner i vårt land och även några län nu inför arbets-värdering på sina arbetsplatser. Jag tycker att det ärväldigt bra om denna utveckling kan fortsätta som ettverktyg för att lyfta bort osakliga löneskillnader. Imånga av de fall som JämO driver sker ju också för-likning innan fallen kommer upp i AD, och det tyckerjag är mycket positivt. Det bästa vore naturligtvis omvi slapp ha den typen av mål i Arbetsdomstolen.Anf. 50 ()replik:Fru talman! Jag hoppas också att man skall kunnanå resultat på ett bättre sätt. är detarbete som vi bedriver bl.a. här i i form avopinionsbildning väldigt viktigt. Man har blivit meramedveten om de här frågorna, och därför behöverfrågorna kanske inte så ofta gå till Arbetsdomstolen.Men jag tror ändå att det är ganska viktigt att vi harmöjlighet att få fram jämförelsepersoner på ett annatsätt och att man har en mera skärpt lagstiftning i dettafall. Jag får nöja mig med statsrådets svar.Anf. 51 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tror inte att vi har olika åsikter isak. Jag tycker också att lagen är viktig för denna typav frågor, men jag tror inte att man skall överdrivatron på lagen. Man bör också ställa stora krav påarbetsmarknadens parter att vara med och ta sitt an-svar i den här typen av frågor.Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag tänkte beröra männens roll i an-svaret för barn och hem. Visst kan man påverka den -helt klart - t.ex. genom ekonomiska villkor. harersättningsnivåerna sänkts i föräldraförsäkringen. Detär en av anledningarna, tror jag, till att småbarns-mammor arbetar mindre ute i arbetslivet och att små-barnspappor arbetar allra mest. Familjerna har heltenkelt inte råd att låta den som tjänar mest vara hem-ma. Det är tyvärr så, vilket alla talare har konstaterat,att kvinnor har lägre löner i dag.Jag tänker speciellt på pappamånaden. Man stimu-lerade pappor genom att ha en ersättningsnivå på90 %. har den sänkts till . Man har alltså tagitbort moroten, men man har piskan kvar. Det är intebra.Något annat som man kan påverka med är t.ex.den pappautbildning som ministern berörde. I fyra länhar man gjort undersökningar och satsningar på pro-jekt av olika slag. Detta har mest förekommit i sam-band med mödravårdsutbildning, men det förekom-mer också i samband med barnavårdsutbildning. Manhar nu kartlagt denna pappautbildning, och en slutsatsvar att papporna fick större förståelse för hemarbetet,vilket stärker jämställdheten. En annan slutsats var attpapporna tog ut en större del av föräldraledigheten,och det är ju just det vi vill. Därför är det viktigt attsatsa på sådant som t.ex. pappautbildning.Anf. 53 Statsrådet ()replik:Fru talman! Vi vet att kvinnor som grupp tjänarmindre än vad män som grupp gör, säkert av en radskäl. Jag tycker att vi skall försöka förändra det, menjag ser inget rättvisare instrument än inkomst-bortfallsprincipen i försäkringssystemet, och jag tyck-er att vi skall hålla fast vid den. Jag tycker inte helleratt man skall se pappamånaden som en piska. Det ärju ändå ett val man gör, dvs. att skaffa barn, och det ärett förmånligt val om man har möjligheten att få barn.Det hade varit väldigt glädjande om vi hade kun-nat behålla den högre ersättningen i pappamånadensom en morot. Men jag tycker ändå att det är en riktigprioritering att sänka den ersättningen nu för att sane-ra den ekonomi som var dålig för att sedan så små-ningom kunna satsa på nya verksamheter.Vi kan se att det är ganska många, i stort sett alla,som tar ut de som alla fäder får när de blirföräldrar, och där är ju inte ersättningen högre än vadden är . Jag tycker att fler män borde ta utpappamånaden utan att få högre ekonomisk ersättningför det.Jag hoppas också att landstingen kommer att ta tillsig pappautbildningen som en del i sitt ordinarie arbe-te på mödravårdscentralerna för att lyfta fram pappor-nas roll. Det sker en rad positiva saker runt om i vårtland.Vi hade ett seminarium här i om män-nens roll i jämställdhetsarbetet, där Landstingsför-bundets ordförande , som senareavgick, var med och rekommenderade alla landstingatt genomföra pappautbildning i sin ordinarie verk-samhet. Jag tycker att det är mycket positivt. Vi kanockså se att en rad kommuner gör aktiva saker förjämställdheten. I kommun har man bestämt sigför att föräldraledighet är en merit vid chefstillsätt-ningar. Det är också ett sätt att ge en morot för att flermän skall ta ett aktivt ansvar för hem och familj.Anf. 54 () replik:Fru talman! Ministern vet säkert hur svårt det varatt genomföra pappamånaden. Det behövdes faktiskten piska, men det behövdes också en morot. Det ärhelt självklart att vi nu har fått en generation medpappor som har börjat vara hemma. Det hälsar vi medtillfredsställelse, men vi skulle vilja se att fler valdedet och var hemma längre tid.Det är klart att det är fråga om att kunna prioritera.Om man nu vill prioritera barnen och jämställdhetenfår man göra det med de pengar man har. i att det inte var så viktigt att sänkamatmomsen, utan att man kunde satsa på barnfamiljeri stället.Anf. 55 Statsrådet ():Fru talman! Vi får försöka hjälpas åt att driva ettaktivt arbete och en bred debatt för männens ökadeansvar i hemmen och för det obetalda arbetet.Jag vill bara påpeka att när vi tittar på hur antaletdagar för vård av sjukt barn fördelar sig mellan kvin-nor och män, där ersättningen också är lika oavsettom det är mamman eller pappan som är hemma, ser viatt mammor och pappor delar lika på antalet dagar.Då kanske det inte alltid är en ekonomisk fråga att fåfler pappor aktiva i hemarbetet.Anf. 56 ():Fru talman! sade i sitt inlägg tidi-gare i debatten att framstegen är många på jämställd-hetsområdet. Med SCB-statistik, som ju redovisarfaktiska siffror, kan det här visas. Och det är bra attdet går åt rätt håll. Hur skulle för övrigt något annatvara möjligt?Men man kan på goda grunder fråga sig: Varförgår det så långsamt att uppnå verklig jämställdhet, närbehovet av bevisföring via SCB-statistik blir mindreoch mindre viktigt? Trots långtgående lagstiftning ochen tappert kämpande JämO har vi en lång väg att gåinnan vi i kan tala om verklig jämställdhetmellan kvinnor och män. Om det här synes de flestavara överens, så länge det handlar om läpparnas be-kännelse.Jämställdhetspolitikens mål kan inte uppnås utanatt både män och kvinnor deltar i arbetet. Och delta-gandet i den här debatten, fru talman, med elva kvin-nor och tre män som föranmälda talare är inte någotsärskilt bra exempel på gemensamma tag. Det är viktigt för män som för kvinnor att vi lyckas.I det ojämlika samhället, där kvinnan tar hela an-svaret för barnen, är mannen en av de stora förlorarna.Jag tillhör den generation som i detta avseende kanuttala sig med anspråk på att bli trodd.En viktig förutsättning för att uppnå jämställdhetär lika lön för likvärdigt arbete. Detta borde vara ensjälvklarhet, men så är det inte . Jag är t.ex.övertygad om att sjuksköterskorna skulle ligga i etthelt annat löneläge om männen utgjorde en majoritetav yrkesgruppen. Lönesättning inom sjukvården närdet gäller sjuksköterskor respektive tekniker talar sitttydliga språk. Liknande exempel finns det hur mångasom helst. Själv har jag en hustru som är sjuksköter-ska och en son som är kyrkvaktmästare. Ni kan självagissa vem som tjänar mest.Andra exempel på ojämlikhet finns det också gottom. Jag och mina medmotionärer i motion A817pekar t.ex. på att när arbetsgivare tvingas avskedaanställda på grund av dåliga tider eller behov av kost-nadssänkande rationaliseringar råkar oftast kvinnorvärre ut än män. Städerskor och kvinnor på lågavlö-nade kontorstjänster avskedas, medan poliser, militä-rer och högre tjänstemän i det privata näringslivet,som oftast är män, omskolas eller/och får avgångsve-derlag. Alla kan inse olikheterna i framtidsförutsätt-ningar.Personligen tror jag att också arbetstidsfrågan ärav allra största betydelse för hur jämställdhetsarbetetskall lyckas. Jag tycker att det är märkligt att fråganom hur arbetet skall fördelas inte upptar en större delav jämställdhetsarbetet. Att normalarbetstiden skallvara får inte vara någon absolut förutsätt-ning, därför att då kommer vi varken att lyckas medjämställdhetsfrågan eller att radikalt minska arbets-lösheten.Fru talman! Vi har alltså lagstiftning och JämO,och vi har därmed möjligheter att söka få rättelse vidfall av diskriminering. Ändå står utvecklingen alltförstilla. Positiva undantag finns, men också exempel påatt utvecklingen är negativ från kvinnors synpunkt ochdärmed självklart också ur männens perspektiv.I ett samhälle som av flera skäl bygger på att allakvinnor såväl som män förvärvsarbetar måste givetvisförutsättningarna i arbetslivet vara lika vad avser bådelön och övriga anställningsförmåner. Därmed skulledet också skapas mer realistiska förutsättningar för ettdelat ansvar för hem och barn. Aktiva åtgärder måstetill för att snabba på utvecklingen. Lagstiftning ochsanktionsmöjligheter räcker uppenbarligen inte till.Ett problem är sannolikt att alltför få känner till eller,ännu värre, möjligen vill inse hur illa det är ställt medjämställdheten i . Okunnighet kan motverkasgenom upplysning och opinionsbildning. Oviljan ärdet svårare att få bukt med, men det är i sig inget skälför att vi inte skulle försöka.Vi motionärer tycker nu att det är dags för en brettupplagd informations- och opinionsbildningskampanj,där bästa tänkbara expertis på marknadsföring ochfolkbildning bör anlitas. Allvarliga brister på jäm-ställdhetsområdet skall åtminstone inte få grundas påokunnighet om de faktiska förhållandena.Fru talman! Utskottet föreslår avslag på vårt för-träffliga förslag i motion A817, och därmed är detinte meningsfullt att yrka bifall till den. Däremot lovarjag att vi motionärer återkommer i frågan, och det ärjag, , , vonEssen, och . 57 () replik:Fru talman! Jag vill bara instämma i mycket av detAnders säger. Jag tycker att det är en angelä-genhet att fler män engagerar sig i jämställdhetsdebat-ten. Det är inte bara här i debatten nu som vi ser enavsaknad av män, utan det är också när det gällermotionsskrivande osv. Det är en viktig uppgift för ossatt se till att fler även här i blir engagerade.Det är ett lovvärt initiativ som och hansmedmotionärer har tagit.När det gäller informationskampanj är det ju ex-empelvis när det gäller pappaledighet en informa-tionskampanj i gång som regeringen har beslutat om,just för att få fler pappor att ta ut en del av ledigheten.Vi får se vad det innebär. Vi hoppas att den ger storaframsteg och att vi sedan kan gå vidare med att på-verka attityder så att vi får ett mer jämställt samhälle.Anf. 58 () replik:Fru talman! De kampanjer som görs för pappamå-nad och annat är mycket bra. Vad vi i första handskjuter in oss på i vår motion är frågan om att ökakunskapen om de faktiska förhållandena litet merabrett. Det finns faktiskt människor som tror, genom attstatistik visar att det är ganska bra på många områden,att vi har uppnått väldigt stora framsteg, medan det ärsämre på andra områden. Därför nämner vi folkbild-ningen som en metod och marknadsföring som enannan, litet mer modern metod. Det här kostar ju litetpengar. Vi tycker att det är angeläget och att detskulle vara verkningsfullt att öka den allmänna kun-skapen om förhållandena.Anf. 59 ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att det somskulle kunnat bli en intressant och framåtsyftandejämställdhetsdebatt dessvärre inte fått den bredd ochdet djup som ämnet behöver. Regeringens arbete medmainstreaming, att föra in jämställdhetsarbetet i hu-vudfåran genom att alla politikområden granskas urett jämställdhetsperspektiv, har fallit platt till marken.Vänsterpartiet har motionerat om en övergripandeparagraf i riksdagsordningen som säger att varje ut-skott i sitt arbete skall beakta jämställdhetsperspekti-vet. Sättet att arbeta med jämställdhetsskrivelsen iriksdagen visar på nödvändigheten av en sådan över-gripande paragraf.Det är, fru talman, häpnadsväckande att arbets-marknadsutskottet, som enligt riksdagsordningen haratt bereda ärenden om arbetsmarknadspolitik, regio-nalpolitik, arbetsrätt, arbetstid, semester, arbetsmiljö,statlig personalpolitik samt jämställdhet mellan kvin-nor och män i arbetslivet, sett det som sitt kompeten-sområde att uttala sig om föräldraförsäkringenspappamånader, om nödvändigheten av sex- och sam-levnadsundervisning i skolan, om idrottsfrågor, för-svarsfrågor, flyktingfrågor och, sist men inte minst,roll i FN. Den enda fråga som arbetsmark-nadsutskottet inte ansett sig kompetent att behandla ärfrågan om kvinnovåld. Det flertal motionsyrkandensom väckts med anledning av skrivelsen harhänskjutits till justitieutskottet.Det kom till min kännedom i går att kvinnofrids-propositionen kommer att beredas av arbetsmark-nadsutskottet. Visar inte detta förfarande på det para-doxala i riksdagsordningen? Frågan om kvinnofridbehandlas som en arbetsmarknadsfråga! Är det månneen arbetsmarknadspolitisk fråga? Nej, självklart inte.Kvinnovåldskommissionen behandlar pornografi,könsstympning, , invandrade kvinnor,jämställdhetslagen, m.m. Kvinnofrid är med andra orden fråga som angår vartenda utskott i olika delar. Detminsta man kan göra - i väntan på att riksdagsord-ningen ändras - är att remittera propositionen tillvartenda utskott för yttrande.Majoriteten i arbetsmarknadsutskottet verkar dockhelt tillfredsställd med detta sätt att arbeta. Låt mig dåsäga: Det är inte ! Utskottet avstyrkersåvitt jag kan se vartenda motionsyrkande. är läget i vad gäller jämställdhetenbra - ingenting behöver göras. Det finns tillräckligtmed kunskap på departement, statliga verk och myn-digheter, och det behövs därför inte något tillkännagi-vande.Om det nu finns tillräckligt med kunskap - varförkänner jag mig då så missnöjd med arbetsmarknadsut-skottets betänkande? Jag känner helt enkelt inte igenmig i det som utskottet beskriver som min verklighet.Visst finns det fler kvinnor i maktställning i politi-ken och i näringslivet, fler kvinnor som är ministrar,landshövdingar och företagsledare. Men trots det ökararbetslösheten mer bland kvinnorna än bland männeni . Var tredje ung ensamstående mammaär utan jobb. 60 000 ensamstående småbarnsmammorlever under fattigdomsgränsen. Många av de lågavlö-nade kvinnorna, ofta invandrarkvinnor, har de tyngsta,mest monotona och förslitande jobben. Det är blandkvinnorna som sjukskrivningar, arbetsskador ochförtidspensioneringar ökar mest. Löneklyftorna mel-lan kvinnor och män växer.Min verklighet säger också att sänkningen av bo-stadstillägget för pensionärerna slagit hårdare motkvinnor än mot män. Min verklighet säger mig attinkomstprövningen av änkepensionerna ensidigt riktarsig mot kvinnor utan att finansen har föreslagit någrasom helst åtgärder i enlighet med jämställdhetsdirek-tivet. Maktförhållandena mellan könen har inte för-ändrats.De lagar som reglerar livet i behöver inteheller granskas ur ett jämställdhetsperspektiv, sägerutskottet. Berätta då för mig varför! Varför behöverinte t.ex. utlänningslagen granskas ur ett jämställdhet-sperspektiv? Det sitter mellan 2 000 och 3 000 bosni-er med kroatiska pass och väntar på utvisning. Cirkahälften av dem är kvinnor. En del av dem har blivitutsatta för systematiska våldtäkter av myndighetsper-soner som ett led i krigföringen och den etniska rens-ningen. Bosniska kvinnor som överlevt har vittnat.Kvinnorna fördes in i ett biografliknande rum ochplacerades på ett bord. Militär och polis satt runtomkring och tittade på medan kvinnorna våldtogs -efter gång.En sådan kvinna kan inte gå till polisen för att fåupprättelse - det var kanske den polisman som honfår träffa som tillsammans med sina kolleger utfördevåldtäkterna. Kanske är det just den polisen och hanskolleger som skall upprätthålla ordningen och bevakafreden i just hennes by. Dessa kvinnor kan aldrig fåupprättelse. kommer att utvisa ett antal kvin-nor som våldtagits av polis och militär.En annan kvinna - det finns många liknande fall -som var politiskt aktiv i ett latinamerikanskt landtillfångatogs på en förstamajdemonstration och fördestill en militärförläggning. utsatteshon för den mest sadistiska tortyr man kan tänka sig.Hon utsattes för våldtäkt och gruppvåldtäkt. Efter treveckor slängdes hon på en soptipp; man trodde för-modligen att hon var död. Hennes familj gick, till-sammans med andra familjer, på sop-tippen och letade efter sina nära för att kunna begravadem. När de fann henne kände de först inte igen hen-ne - så illa tilltygad var hon. De tog hem henne ochvårdade henne. var hon tillbaka idet politiska arbetet. Då riktades hoten mot hennesson, och då gjorde hon det som varje mamma skullegöra i samma situation: Hon flydde och kom till Sve-rige. Men här får hon inte stanna.Myndigheterna, i det här fallet Utlänningsnämn-den, tvivlar visserligen inte på att hon blivit våldtagenoch torterad men, säger nämnden, eftersom inte någotland har systematisk våldtäkt som ett led i krigföringmåste det vara enskilda kriminella element inom detmilitära som våldtagit och torterat henne. Och det ärju fiffigt av , för om det är enskil-da män som våldtar är hon inte utsatt för förföljelsepå grund av kön och kan utvisas. Kom inte och säg attmyndighetsutövningen i inte behöver grans-kas ur ett jämställdhetsperspektiv!Statsrådet sade att alla kvinnor som ut-sätts för våld skall veta att de har samhällets stöd.Vilket samhälle stöder dessa kvinnor? Ja, inte detsvenska!Som en av de första nationerna undertecknadeSverige FN:s konvention om avskaffande av all slagsdiskriminering av kvinnor, och det är bra. Det ärockså bra att utskottet anser att det är självklart attvarje kvinna och man skall ha rätt att fritt välja part-ner. Men så tillägger man: Såvitt utskottet erfarit hardet inte från något annat håll riktats kritik mot Sveri-ges efterlevnad av konventionen. Vår kritik är obefo-gad, säger man. Låt mig då berätta!I finns en grupp kvinnor som är gifta ellersambor med män med utländskt ursprung. Männenhar flytt från sina länder och sökt asyl i . Un-der den långa väntetiden har de träffat svenska kvin-nor och inlett förhållanden som resulte-rat i gemensamma barn. Enligt svenska lagar måstemannen åka tillbaka till sitt land för att söka uppe-hållstillstånd. Förhållandet skall också prövas, med entvåårig prövotid.Enligt företrädare för invandrarmyndigheternamåste dessa män prövas extra noga "för att skyddakvinnorna". Prövotiden måste vara "fördet är först efter den tiden som man ser om förhållan-det håller". kan man enligt samma företrä-dare "inte hindra de svenska männen att ta hit sinautländska partner", vilket också styrks av att beviljar uppehållstillstånd för utländskakvinnor vars svenska partner har dokumenterad miss-handel bakom sig. Varför utsträcks inte svenskamyndigheters intresse av att skydda kvinnor till attgälla även dessa kvinnor?Handläggaren som hade beställt den här utred-ningen säger om de svenska kvinnorna: "Man slåssmed buller och bång för ett äktenskap, och efter två årsäger utlänningen: 'Adjö, adjö. Du trodde väl inte jagvar kär ? '"Behandlingen av de kvinnor som valt att leva ihopmed en utländsk man visar på ett kvinnoförmynderisom jag trodde att vi hade lämnat bakom oss. Att inteutskottet erfarit någon kritik mot efterlevnadav konventionen kanske beror på att enskilda inte harklagorätt. Uppfattningen när det gäller vår efterlevnadblir nog en annan om FN inför tilläggsprotokoll för attmöjliggöra klagorätt för enskilda.I konventionen om mänskliga rättigheter står det ien av artiklarna att det är en mänsklig rättighet att -utan diskriminering - erhålla lika lön för lika arbete.Det är en mänsklig rättighet - inte enbart en manligrättighet - att få lika lön för lika arbete. bryteralltså mot den FN-konventionen.Det amerikanska ger varje årut en rapport där man granskar hur världens länderuppfyller de mänskliga rättigheterna. En sådan rap-port kom . prickades Sve-rige på två punkter. Den ena gäller en alltmer restrik-tiv flyktingpolitik som inte uppfyller kraven påmänskliga rättigheter. Den andra berör arbetsmark-nadsutskottets område. US State Department prickarSverige för brott mot konventionen om mänskligarättigheter på jämställdhetsområdet. Trots alla möj-ligheter, säger rapporten, är kvinnor underrepresente-rade på högbetalda arbeten. Kvinnornas löner harsjunkit från till av männens. Detta beror,enligt US State Department, på ordentliga nedskär-ningar i den offentliga sektorn. Den dåliga ekonomin,säger man och ger fackföreningarna en känga, harockså lett till att fackföreningar är mindre villiga attdriva jämställdhetsmål.Fru talman! Med denna prickning av pågrund av brott mot om mänskligarättigheter vad gäller lika lön för lika arbete yrkar jagbifall till reservationer 39, 41 och 45.Jag står självklart bakom alla våra reservationer som,om de hade bifallits, skulle föra jämställdheten fram-åt.Anf. 60 () replik:Fru talman! Ursäkta min sena ankomst till bänken.Så blir det ibland.Först och främst tycker jag att behöver korrigeras. Att sägaatt ingenting görs, och att utskottets betänkande signa-lerar att ingenting behöver göras är faktiskt en felaktigbeskrivning. Tvärtom är utskottets betänkande ochregeringens skrivelse ett starkt bevis på att mycketgörs. Det som skiljer oss åt är måhända att Vänster-partiet på många punkter redan nu vill ha tillkännagi-vanden och beslut om sådana saker som man i Rege-ringskansliet håller på att bereda och ta fram väl ge-nomtänkta förslag om. Där skiljer vi oss säkert åt.Det finns säkert mycket man skulle kunna önska iövrigt om hur exempelvis den här skrivelsen skulle haberetts. Det hade kanske varit en fördel om det så attsäga hade skett i mainstreamingens anda och nått uttill flera utskott. Jag tror också att propositionen omkvinnofrid som kommer kommer att spridas påflera utskott. Jag tror inte att den huvudsakligenkommer att hamna hos arbetsmarknadsutskottet, ävenom det inte är min sak att bedöma det.Alla lagar är självfallet inte könsneutrala. Det ärinte heller någon som påstår det. Det behövs göras enöversyn och en genomgång av detta. Vi lever medlagar som har funnits och som harpräglats av ett samhälle som huvudsakligen styrts avmän.Det är också viktigt att poängtera att många av desaker som tar upp är sådant som sesöver, även om jag inte vill ge mig in i enskilda fall.Det finns en utredning om frågan om anknytningsä-renden. Vi är många som är upprörda över det sätt påvilket kvinnor ibland behandlas på i samband medäktenskaps- och invandringsfrågor. En översyn pågår,och jag tror att det också kommer att komma förslagom förändringar på den punkten.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag ser att det har skett saker och ting.Jag är tillräckligt gammal för det - jag fyller 55 i år.Jag kan se vad som hände med min mormor, med minmamma och med mig själv och jag kan se mot vilkenframtid mitt barnbarn går. Jag har fyra generationerkvinnor att titta på. Så visst har det hänt saker ochting! Men eftersom jag är har jag inte längretålamod att vänta på att det verkliga genombrottet förjämställdhetsarbetet skall ske. Därför tycker jag attdet är viktigt att man beskriver en verklighet somockså jag, som 55-åring eller som 55+, kan kännaigen mig i.När det gäller riksdagsordningen, och för att riks-dagen skall kunna möta det regeringsarbete som på-går, tycker jag att det är viktigt att varje utskott skallha att beakta jämställdhetsperspektivet i sitt arbete.Det tycker jag skulle schyst mot regeringen, som jagvet arbetar hårt med detta.Man talar om granskningen av lagar i ett jäm-ställdhetsperspektiv. Det finns gamla lagar, och jagtycker att man skall titta över dem. Som många haruttryckt är de nämligen könsblinda. De är inte köns-neutrala - de är könsblinda.