prot · GL0929 · 1997-11-18 00:00:00 — Det är därför det skall bedrivas en juridiskstudie i anslutning till detta.Nu skall vi göra det som vi trodde att RÅ kundegöra men som faktiskt var litet för mycket begärt avRÅ. Jag har ambitionen att se till att vi , när vibörjar komma på rätt spår i frågan, också når ett resul-tat.Avslutningsvis vill jag peka på ytterligare en sak,som kanske visar på komplikationerna i det här sam-manhanget. Under det år då jag har arbetat intensivtmed frågan har jag deltagit i konferenser och semina-rier och träffat företrädare för brottsoffren. Bara derasaspekter på den här verksamheten är av det slaget attde kräver mycket noggranna överväganden.Anf. 18 (mp):Fru talman! Det är riktigt att allt är mer komplice-rat när man väl skall sätta i gång med det. Men i denrapport som RÅ gav ut föreslog manregeringen att det skulle finnas en vetenskaplig utvär-dering av den bedrivna verksamheten samt att detfortsättningsvis skulle genomföras en samordnad,rikstäckande försöksverksamhet. Det är där det harblivit ett glapp och stannat upp sedan rapporten kom1996. Jag hoppas verkligen innerligt att man nu tartag i det mycket skyndsamt.De som befinner sig ute i verksamheterna vittnarom att det måste göras klart vad begreppet "medling"står för. Jag har träffat på personer som i sin förvir-ring och sin iver att ta reda på detta har gått kurser påuniversitetet, där "medling" är ett helt annat begrepp.De har därför blivit litet besvikna. Det måste alltsåfinnas en betydelse bortom sanktioner och gottgörel-se. Vi måste vara ense om begreppet.Man måste i det här sammanhanget också kontaktabrottsofferföreningar. De menar nämligen att fråganom skadestånd måste utredas. Det är komplicerat.Andra viktiga aspekter är medlarnas roll, frivillig-heten och hur medlarna skall väljas ut - det är viktigtatt de som fungerar som medlare och har med männi-skor att göra har särskilda kvaliteter. Alla myndighe-ter runt om måste också fungera som nätverk, infor-meras och hjälpa till. Det är mycket som behöver ske,det är jag medveten om.Miljöpartiet och Socialdemokraterna hade en ge-mensam syn i de här frågorna vid debatten här i kam-maren. Medling är kärnan i att man reagerar snabbtoch ser till att träffas. Familjerådslag är däremot enutvidgning, som kräver än mer. Vitsen där är att fåden unge integrerad i samhället. Kan vi inte få tillstånd medling på ett bra sätt, går det ju inte att krävaatt det skall genomföras ett riksförsök med famil-jerådslag, som är än mer komplicerat och omfattar änmer rättsliga regler. Vi menar därför att vi bör tadenna etapp först och se till att det blir en bra verk-samhet och att vi får enhetliga begrepp för att sedan iett senare skede utvidga verksamheten. Den integre-ring av den unge som det handlar om går ju sedan attgenomföra inom ramen för socialtjänsten.Det finns också de inom Svenska Kommunför-bundet som menar att vi inte bör syssla med medling,utan att det är familjerådslag som gäller. Vi måste juockså vara eniga om vad vi vill, så att inte budskapenblir olika, eftersom det förvirrar dem som försökerstarta sådan här verksamhet.Jag är slutligen tacksam för att jag fick hjälp avbåde och , att vi tillsam-mans nu kan se till så att vi får en rikstäckande, braförsöksverksamhet med medling och att begreppenreds ut.Anf. 19 ():Fru talman! Både jag och är kan-ske unga - i alla fall i den här kammaren - och fortfa-rande litet otåliga. Jag tror att det ibland behöverfinnas de som är otåliga i sådana här frågor. Det kan-ske behöver finnas några unga som inte har sett hurtrögt systemet kan vara, som vill blåsa på litet grandför att man skall komma någonstans.Det var säkert ett svårt uppdrag som riksåklagarenfick. Men mig veterligt lämnade han inte någon mel-lanrapport - jag kan ha fel - som talade om att haninte klarade av uppdraget . Han fick på sig,och har förslaget kommit. Om jag inte minns felhar han i varje fall angivit en möjlig modell som manskulle kunna använda. Det är en färdig och klar mo-dell, om jag har läst justitieministerns svar rätt. Arbe-tet med den modellen borde komma i gång så fortsom möjligt.Jag tror att medling är mycket viktigt. Det är nå-gonting som de flesta föräldrar sysslar med i hemmetväldigt . De medlar mellan olika syskon. Sammasak sker i skolan. Jag har ganska lång erfarenhet somhögstadielärare. Jag har lärt mig att medling är enmycket framkomlig väg hos väldigt unga som utåt settkan vara helt oförsonliga.Längst inne har de allra flesta människor - hurunga de än är, och hur förstörda de än är av olikaproblem i samhället - någonstans i sitt innersta enmedkänsla för andra människor. Det är den man skallta till vara i medlingen. Jag tror att man kan kommaväldigt långt om man tar till vara de positiva krafternahos alla människor.På samma sätt är det med familjegruppskonferen-ser. Hur trasiga familjer och hur mycket misär ett barnän lever i finns det oftast någon som är beredd attställa upp. Jag tror inte att det finns många föräldrar,även bland dem som har problem, som inte är bereddaatt med hjälp och stöd från andra satsa på sina barn.Det är väldigt viktigt. Jag hälsar med tillfredsställelsejustitieministerns svar att arbetet skyndsamt, inomkort eller genast skall komma i gång.Anf. 20 ():Fru talman! Det är bra att justitieministern sade attdetta är en utomordentlig idé. Egentligen är det vadhela också har sagt. tycker både rege-ring och riksdag samma sak, och vi är otåliga och villse att arbetet kommer i gång. Det måste vara det rättasättet som här beskrivs att ta till vara på alla de godaidéerna, vaska fram alla modeller och få det samman-satt till någon typ av häfte eller idékatalog. Jag tror attdet måste till.Jag begärde ordet en gång till för att än en gångbetona att det behövs tydliga direktiv. Låt det nu intebli ett misstag igen, likt det direktiv som gick tillRiksåklagaren och som var svårt. Låt det nu bli tydli-ga direktiv till och Kommit-tén för brottsförebyggande arbete så att de vet exakthur de nu skall gå vidare och komma fram på dettaområde. Låt den särskilda utredaren arbeta parallelltoch nära tillsammans med dem som skall ha ansvaret.Slutligen vill jag säga att jag för min del tycker attdet är väldigt positivt att nu fårmedel för att genomföra den försöksverksamhet medfamiljegruppskonferenser där medling skall ingå ochhela familjen blir involverad. Jag menar också somJeppe att den modellen är otroligt viktig föratt ta till vara familjen en stödgrupp. Egentligen ärmedling en fortsättning på vanlig barnuppfostran,precis som den fortsätter sedan i skolorna. Det konsti-ga är att den har avbrutits när barnen kommer ut isamhället.Anf. 21 Justitieminister ():Fru talman! Det gläder mig att isitt andra inlägg på ett mycket bra sätt visade komp-lexiteten i frågeställningen. Det är så lätt att tro attbara genom att vi har en sådan enkel term som med-ling att det är någonting mycket enkelt, självklart ochavgränsat och att det bara är att genomföra det. gjorde en bra exposé över en del av defrågeställningar som är kopplade till detta.Till vill jag säga att RÅ klagadebittert under dessa över sin oför-måga att komma fram med en rapport. Det kom ingendelrapport, utan enbart en begäran om anstånd med attkomma med sitt förslag. Det är riktigt att han föreslogen modell. Men den är inte helt utarbetad, och denkräver dessutom lagändringar. Vi kan inte börja i denänden, utan vi måste börja med att pröva modellersom inte förutsätter lagändring. Annars kommer viinte fram i den här frågan.Med anledning av det som sadeom medlingens och även familjerådslagens roll villjag säga att jag helt delar uppfattningen att det är enbra metod att komma till tals med de unga och påver-ka dem. Vi vet av den erfarenhet vi redan har från denmedlingsverksamhet som pågår att det har effekt ochkan förändra inriktningen av barnets utveckling. MenJeppe Jonhsson gjorde ingen reflexion kring denproblematik som finns inbyggd i detta, nämligen attdet vid medlingen förutsätts medverkan från brottsoff-ret.Det är inte självklart i alla lägen att brottsoffrethar lust att en gång till vara den som skall ställa upppå samhällets krav för att få en ung människa att avståfrån brottslig verksamhet. Vi måste se medlingenockså ur brottsoffrets perspektiv. Medlingen har enfunktion ur det perspektivet. Det är ofta så attbrottsoffer har behov av att öga mot öga möta densom förgreps sig mot dem för att själva kunna kommaöver den traumatiska händelse som väskryckningeneller inbrottet utgjorde. Men det måste ske påbrottsoffrets villkor.Det är en av de komplikationer vi har och orsakentill att en lösning i denna fråga inte går att realisera såsnabbt som med sitt beslut önsketänkte dettill. Vi måste hitta former som både ser till den effektvi vill ha på den unge brottslingen och också tar tillvara medlingens funktion i förhållande till brottsoff-ret. Det är därför jag tror att alternativen i familjeråd-slag och annat måste finnas med från början beroendepå att de tjänstemän som skall ansvara för detta måstekunna variera vilken form av åtgärd man vidtar bero-ende på hänsynstagande till bl.a. brottsoffret.Jag vill också svara på fråga omnär det kommer ett förslag till nytt system för brott-spåföljd när det gäller unga. Det blir en lagrådsremissi januari.Anf. 22 (mp):Fru talman! Jag vill bara avslutningsvis understry-ka hur viktigt det är med informationen till andraorganisationer runtomkring. Speciellt närpolisensverksamhet är grunden för ett tidigt uppmärksamman-de. Det räcker inte med ge medlaren en bra organisa-tion - om vi nu får till stånd det - utan polisen måsteockså ha en hög medvetenhet om att arbeta smidigtför att reaktionen skall bli snabb och verksam. Det vardet jag försökte säga tidigare.Tyvärr är det inte så på alla platser. Det är ett in-formationsproblem. Det är också viktigt att medlingenär känd för dem som kan se behovet av den och rådaparter att genomgå medling. Det kan också finnasmånga ställen inom polis, skola, vård eller hos enskil-da där man också måste ha kännedom. Om ettbrottsoffer kan se att han eller hon kan få medling ochär intresserad finns det bra förutsättningar för ettlyckat resultat. Det är också viktigt att brottsofferfö-reningar praktiskt stöder medlingen och i vissa fall ärmedverkande.Anf. 23 Justitieminister ():Fru talman! En av de viktiga uppgifterna i den för-söksverksamhet som BRÅ och skall starta är att forma ett samarbete mel-lan de olika instanser som måste finnas med och ock-så hitta formerna för att involvera frivilliga instanser.Mycket av medlingsverksamheten, eller de andraalternativen som måste finnas för att manskall kunna ta hänsyn till de inblandade individernasönskemål, förutsätter att det finns frivilliga som ställerupp. Det handlar om nätverk till den unge, stöd tillbrottsoffer och annat.Polisens roll i sammanhanget kommer alltid attvara central. Jag vet att polisen i sin nya problemori-enterade arbetsform i närpolisverksamheten tycker attdetta är principiellt viktigt och riktigt. På många hållär polisen aktivt medverkande i den här verksamhe-ten. På flera håll är det dessutom polisen som har tagitinitiativ och är drivkraften i det hela, och på andrahåll är man med som samarbetspartner. Men det finnssäkerligen de som ännu inte har sett dessa möjlighe-ter.Det är inte så konstigt mot bakgrund av att dettatill synes enkla begrepp medling är så stort, oklart,diffust och spretar i alla riktningar. blirdet ordning på det när vi har tagit den långa riktigavägen och inte försökt att ta genvägen.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1997/98:67 om patentpå livAnf. 24 Justitieminister ():Fru talman! har frågat statsrådetLeif hur han avser att agera vid ministerrå-det i fråga om kommissionens för-slag till direktiv om rättsligt skydd för biotekniskauppfinningar.Arbetet inom regeringen är så fördelat att frågorom patent, däribland skydd för biotekniska uppfin-ningar, faller inom mitt ansvarsområde. Därför svararjag på interpellationen.Interpellationen tycks utgå från den felaktiga för-utsättningen att det inte skulle vara möjligt att fåpatent på uppfinningar som omfattar levande materiaeller annat biologiskt material. När den nu gällandepatentlagen kom 1967 kunde man visserligen inteförutse de möjligheter som skulle öppna sig när detgäller mänsklig påverkan på levande organismerscellkärnor, men redan då, , var man välmedveten om vad exempelvis penicillinet inneburitför mänskligheten. Patentlagen anger därför att mik-robiologiska förfaranden och alster av sådana förfa-randen är patenterbara.Som vi alla vet har den vetenskaplig utvecklingensedan dess gått i en rasande fart, inte minst när detgäller bioteknik. Nya frågor uppstår allteftersom fors-karna gör nya landvinningar. Var går då gränserna förvad som kan patenteras? I vilka fall kan respekten förmänniskovärdet eller andra etiska hänsyn innebära atten uppfinning inte bör ges patentskydd? När bör mil-jöhänsyn eller djurskyddsaspekter sätta gränserna?Den nuvarande lagstiftningen ger inte något svarpå de frågorna. Det gör inte heller den europeiskapatentkonventionen eller Världshandelsorganisatio-nens , som innehåller den internationellaregleringen av området. Dessa konventioner har somutgångspunkt att biotekniken inte skall särbehandlas iförhållande till andra tekniker. Vissa undantag finnsdock. Djurarter och växtsorter kan exempelvis intepatenteras. Inte heller kan man meddela patent föruppfinningar vilkas utnyttjande skulle strida mot godaseder, dvs. mot allmänt accepterade etiska principer.Men vad detta närmare innebär anges inte, vare sig ikonventionerna eller i patentlagen.Det är därför enligt min uppfattning mycket väl-kommet att kommissionen utarbetat en direktivtextdär man klart anger vad som gäller och där man beak-tar också etiken, miljön och djurskyddet. Det sägs iklartext att man inte kan få patent på förfaranden förkloning av människor eller för modifiering av männi-skors arvsmassa. Kommersiell exploatering av vävna-der från mänskliga skall inte kunna patenteras,inte någonstans i Europa.Att modifiera den genetiska identiteten hos djur påett sätt som innebär lidande för djuret är inte heller enteknik som bör skyddas, såvida det inte handlar omangelägna medicinska ändamål. Detta gäller alla djur iEuropa och är särskilt betydelsefullt i dessa tider närexempelvis "monstertjurar" utvecklas för att ökaavkastningen i boskapsskötseln.Därför är det positivt med ett direktiv som på ge-menskapsnivå anger vissa grundläggande etiska prin-ciper och som sätter gränser för det patenterbara om-rådet. lämnar direktivet utrymme för denationella rättssystemen att tillämpa de moraliskaprinciper som kan variera från land till land.En målsättning för regeringen är således att enharmonisering kommer till stånd och att de materiellareglerna utformas med stor respekt för och hänsyn tillmänniskovärdet och andra grundläggande etiska vär-den, behovet av ett ekologiskt hållbart samhälle ochbiologisk mångfald samt djurskyddsaspekter. Detta ärockså den uppfattning som kommer att framföras vidministerrådsmötet.Anf. 25 ():Fru talman! Jag får börja med att tacka för svaret,även om jag tycker att denna inställning hos regering-en är mycket obehaglig. Den kommer dessutom attinnebära stora problem för många grupper i samhället.Varför är det så aktuellt med patent på framför alltdjur- och växtarter just nu? Jo, det handlar naturligt-vis om biotekniken. Det börjar bli dyrt att ta framdessa biotekniskt modifierade rapssorter, majssorteroch vad det nu kan vara. Därför vill man se till har så pass mycket skydd på dem att man kan fåigen pengarna.Jag ser inte alls samma problem som ministerngör, utan jag tänker på helt andra områden. ärdet här med växtsorter reglerat i en internationellkonvention som heter UPOV, vilket vi behandlat här iriksdagen för inte länge sedan. I konventionen sägs attjag som odlare har rätt att ha utsäde. Det sägs ocksåatt jag som växtförädlare har rätt att fortsätta att ut-veckla något som någon annan har tagit fram. Jag kanalltså fortsätta att utveckla t.ex. en nejlika som finnstill en annan sort.Detta gör att vi får framsteg. Det harvarit mycket väsentligt för växtförädlingen och ocksågjort att vi har fått fram en stor och bred biologiskmångfald, även med sorter som passar i t.ex. Norr-land. Det är annars något som inte är så stort i sam-manhanget. innebär det att de som tar framdessa sorter inte har något speciellt stort skydd. att deras sorter kommer att kunna utnyttjas. Detinnebär också att de vill ta fram bra sorter, som de ialla fall har möjlighet att sälja.Det här är inte tillräckligt för dem som håller påmed gentekniken. De vill ha ett större skydd. MedUPOV, som alltså reglerar den normala växtföräd-lingen, och de här patentbestämmelserna för gentek-niken kommer vi att få den mycket märk-liga situationen att man kan söka patent på de gen-manipulerade sorterna men inte på sorter som tagitsfram på normal väg via växtförädling. Detta innebäratt det kommer att finnas ett försteg för de genetisktmanipulerade sorterna.Ser man på vad som modifierats , finner manatt sorterna framför allt gjorts resistenta mot be-kämpningsmedel. De stora firmor som ligger bakom,, etc. har ensidigt manipulerat påen gen. Det är en livsfarlig utveckling, och enligtmånga forskare kommer vi säkert att fåen backlash. Så fort man avlar på en gen får mannämligen problem - det brukar gälla generellt.Det här kommer alltså att innebära att det blirsvårt att få en modifikation. Vi kommer att få färresorter, en smalare biologisk bas, vilket också innebäratt vi blir mer sårbara. Det kommer t.ex. att finnasfärre sorter som är lämpliga i , där man intekan odla de genmanipulerade sorterna. Det kommerockså att innebära att de som håller på med växtför-ädling kommer att gå ifrån den konventionella växt-förädlingen och börja med genteknik i stället, efter-som den ger möjlighet till patent. Detta är en mycketstor fara, och jag undrar om ministern anser att det ärlika obehagligt som jag anser det vara.Den andra frågan gäller patent på enskilda gener.Även här ligger stora industrier bakom. Man villalltså ta patent på enskilda gener, t.ex. genen för ast-ma, för att kunna utveckla metoder ochläkemedel som man är ensam om. Enligt det här för-slaget kommer man att kunna ta patent på gener, omman vet på vilket sätt de skall användas. Redan i dagkan man se att det finns en sorts kapplöpning bland destora industrierna för att ta fram gener som skall pa-tenteras.Detta är också oerhört obehagligt, då det innebäratt forskningen kommer att försvåras . forskar man om allt man får veta, men i framtidenkommer man bara att kunna forska om sådant somingen har patent på. Delar ministern min uppfattningatt även detta är ytterst obehagligt och att direktivetdärför bör stoppas?Anf. 26 Justitieminister ():Fru talman! Jag är rädd för att har missuppfattat syftet med detta direktiv. Detsyftar inte till att skapa en ny reglering av patenträt-ten, utan det arbetar inom ramen för det som redangäller för patent. Direktivet skall inte ge ett störreskydd för gentekniska uppfinningar, som GudrunLindvall uttryckte det. Det är snarare tvärtom.Direktivet rör sig helt inom den rättsliga ram somde gällande patentreglerna ger. Allmänt sett kommerdet patenterbara området för bioteknik att bli snävaremed direktivförslaget än med den nuvarande ordning-en. Orsaken är att direktivet preciserar gränserna förvad som kan patenteras.Till skillnad från anser jag attbiotekniken är en utomordentlig teknik för att göra detmöjligt för vetenskapen att gå vidare och skapa t.ex.nya mediciner som gör att obotligt sjuka männi-skor kan få en bättre vård än tidigare, att utveckla nyaväxtsorter som kan odlas i delar av världen där hung-ern är stor.Det är sorgligt att inte förstår detviktiga här, nämligen att syftet med direktivet är attsäkerställa att gränserna för det patenterbara blir tyd-ligare, med iakttagande av bl.a. de etiska regler somsätter gränser för vad som skall vara möjligt att paten-tera. Detta påverkar inte patentlagstiftningen somsådan.Anf. 27 ():Fru talman! Det som ministern säger är faktisktinte riktigt. Precis som det står i svaret är det i daginte möjligt att patentera djur- eller växtsorter. Mendirektivet öppnar för detta. Det är det som är denstora skillnaden. kan man inte ta patent på enenskild växtsort eller på en enskild djursort. Man kanta patent på t.ex. mikroorganismer för penicillin, meninte på resten. Detta diskuterades mycket i sambandmed den senaste UPOV, dvs. Där vill man inte ha patent just därför att far-mer's privilege i så fall försvinner, och att det inte blirmöjligt att gå vidare med det material som finns.Detta öppnar för en helt annan lagstiftning än vadvi har haft. Det är bara i som man harhaft den här typen av lagstiftning, och där har manockså haft stora problem med den. Bl.a. hävdarmånga forskare att de inte kommer någonstans iforskningen. Detta stoppar forskningen i och med attdet blir intressantare att ta patent än att föra forsk-ningen framåt.Monstertjuren är inget exempel på genteknik. Denär ett exempel på samma sak som taxen, nämligen engenetisk variation. Monstertjurar finns även på Brue-gels tavlor. Det går alltså inte att ta patent på mons-tertjuren . Men om den hade framställts på ettbiotekniskt sätt hade det gått. Det är just detta somskillnaden. Den normala vägen går det inte. Om mantittar på avsikten med det hela kan man se att vissosäkerhet råder när det gäller möjligheterna att skyd-da biotekniska uppfinningar som rör växtmaterialeller vissa mikrobiologiska uppfinningar.Det finns många starka intressen som trycker påför att få igenom direktivet. Man vill få möjligheteratt skydda det som man biotekniskt har tagit fram,dvs. det som man har genmanipulerat. Det kan maninte göra i eftersom vi har UPOV-reglersom säger att det som är framtaget inte kan patenterasom det är en växtsort eller djurras. Detta är alltså denstora skillnaden.Detta kommer att få till effekt att de sorter som ärgentekniskt manipulerade och framtagna kommer attkunna ges patent och kunna skyddas på ett helt annatsätt än de normalt framtagna växtsorterna. Det kom-mer att innebära att de som håller på med framtagningav nya sorter kommer att börja använda gentekniken.Jag delar definitivt inte ministerns uppfattning attbiotekniken kommer att kunna leda till det som honframhåller.Man har pratat mycket om den gröna revolutionenoch trott att det har funnits enkla lösningar. Det tala-des tidigare om genvägar. Detta är biologiska genvä-gar som inte finns. Det kommer aldrig att gå att tafram sorter som klarar alla olika förhållanden somfinns på jorden. Jag och många med mig anser att denmöjlighet man har att skapa en livsmedelssäkerhet äratt ta till vara de sorter som finns på de ställen där deskall odlas, och sedan utveckla dem. Detta kommerockså att försvåras i och med patentdirektivet.Vad som sker nu är att industrin åker runt ochhittar sorter, gör en manipulation och får patent pådet. Man försvårar alltså för jordbrukare, framför allt itredje världen, att på normalt sätt och med normalväxtförädling ta fram sorter som är bra och som kanfungera med en stor livsmedelssäkerhet. Detta ärockså ett av de stora problemen med patenten.Det andra problemet med patenten är att för desorter som sprids till , t.ex. Round Up-ready soya bean, finns mycket strikta användnings-bestämmelser. Detta innebär att de här sorterna kom-mer att börja odlas i och slå ut de lokalasorterna. Det är inte alls säkert att detta är specielltförmånligt. Det har visat sig att de sorter man harutnyttjat inte har givit några stora skördeökningar.Vad som sker är att de lokala sorterna inte odlas,vilket minskar livsmedelssäkerheten. Jag skulle verk-ligen önska att regeringen tar sig en funderare på omdetta verkligen ökar säkerheten för gemene man.Anf. 28 Justitieminister ():Fru talman! Jag märker att det inte är någon me-ning med att försöka övertyga omvad den lagstiftning innebär som vi har när det gällerpatent på bl.a. gentekniska uppfinningar.