prot · GL0934 · 1997-11-26 00:00:00 — Men därför förbehåller vioss rätten att i alla lägen ta ställning till de samarbets-former vi skall ha. Det betyder också att samarbets-former kan förändras framöver.Vi har inga reservationer. Vi hade en motion därvi framförde en del synpunkter och några krav. Menvi tycker att de har blivit ganska väl tillgodosedda. Vitog bl.a. upp frågan om att vi skulle vilja ha en årligredogörelse. I stället har det lyfts fram att inga störreförändringar skall ske utan att det förekommer någontyp av samråd.Jag skulle vilja påpeka att vi upplever det som vä-sentligt att samråd förekommer under re-sans gång även om förändringarna inte är dramatiska.Det är ju viktigt att vi inte heller har glidande föränd-ringar så att vi sedan ser att det har skett en störreförändring än vi kanske hade räknat med. Så jag väl-komnar det man uttrycker om att vi skall finna någonform av samråd för riksdag och regering i de härviktiga frågorna.Vi har också påpekat, vilket jag menar är väldigtviktigt, att det civila samarbetet och det humanitärasamarbetet skall vara en viktig del av EAPR-samarbetet. Vi har från svensk sida visat en stark viljat.ex. att ställa polis till förfogande och att ställa rädd-ningstjänstens resurser till förfogande i olika krislä-gen. Vi tycker det är väldigt bra att man håller på attutveckla detta, att man studerar hur vi ytterligare skallkunna förstärka sådana svenska insatser. Jag tror att vihar mycket att bidra med i det här fallet. Jag yrkaralltså bifall till betänkandet.Anf. 25 Utrikesminister ():Herr talman! Jag ser tre viktiga skäl till varförSverige skall vara en aktiv deltagare i det euroatlan-tiska partnerskapsrådet, EAPR, och i det fördjupadesamarbetet inom Partnerskap för fred.För det första: Vi behöver i utveckla dengemensamma förmågan till krishantering. Konflikten idet har visat på behovet av attsnabbt vara på plats med relevanta militära fredsfräm-jande insatser efter beslut av FN eller Organisationenför säkerhet och samarbete i , OSSE.För det andra: Den har ambi-tionen att aktivt vara med i den process som skallbygga det nya . I samverkaralla över gamla skiljelinjer i ett prak-tiskt samarbete.För det tredje: Vi skall dela med oss av svenskaerfarenheter av militär krishantering och även demo-kratisk kontroll av totalförsvaret. Samarbetet skerinom områden på vilka vi har lång och god erfarenhet.Herr talman! I dagens kan och måste visöka säkerhet, inte mot varandra, utan med varandra.Målet för oss är en alleuropeisk säkerhetsordning.Genom att stärka och fördjupa demokratin, genom och mer fläta samman länder och folk och genomatt stärka gemensamma normer och institutioner föratt hantera intressemotsättningar kan vi närma ossmålet - en alleuropeisk säkerhetsordning.EU och dess östutvidgning är för mig en huvud-väg. Grundtanken med EU - att genom samarbeteskapa fred och utveckling - måste omfatta hela Euro-pa.OSSE är den centrala alleuropeiska säkerhetsfräm-jande institutionen. Dess främsta uppgift är attförhindra väpnade konflikter, hantera kriser samtbidra till europeisk rustningskontroll och nedrustning.Alla samarbetsstrukturer i - EU, , och - har sin roll att fylla i detdynamiska europeiska samarbetet. Vi kan och skalllösa alltfler uppgifter tillsammans och ta ett kollektivtansvar för säkerheten i hela Europa.Det sker främst genom att i ett förebyggande arbe-te söka förhindra att väpnade konflikter uppstår. Menvi behöver också stärka vår förmåga att genomförafredsfrämjande insatser på mandat från FN ellerOSSE. Det gäller inte minst när konflikter bryter utinom stater. Det är där vi främst finner de militä-ra säkerhetshoten.Konflikten i Bosnien har ytterligare understrukitbehovet av att snabbt finnas på plats - för att undvikaatt fientligheterna trappas upp och för att begränsacivilbefolkningens lidande. Men detta låter sig integöras om vi väntar med att planera för en insats tilldess att konflikten brutit ut.Därför skall vi vara förberedda. Vi skall planeraför hur vi bäst kan möta utmaningarna vad gällermilitär krishantering. Svenskt deltagande fordrarsjälvklart också svenskt inflytande. Härom var förövrigt och jag överens när vitidigare diskuterade detta i . Då var detviktigt med ett svenskt inflytande när vi skulle delta ioperationer av typen IFOR. Detta tog också UrbanAhlin upp . har Miljöpartiettydligen ändrat uppfattning i den frågan, och det är förmig obegripligt.Det svenska deltagandet i haringenting att göra med territorialförsvar eller ömsesi-diga säkerhetsgarantier. Försvaret av sköter visjälva. Vi kan som militärt alliansfritt land aldriglämna säkerhetsgarantier åt andra. Men det är en heltannat sak när vi solidariskt ställer upp för att - påFN:s uppdrag - bevara internationell fred. Det gör visjälvfallet i nära samarbete med andra. Därför tyckerjag att reservationerna från och Vänster-partiet är ogrundade.Jag tycker också att det är något oroande närMiljöpartiets och representanter iutrikesutskottet inte kan skilja mellan å ena sidanterritorialförsvar och säkerhets- och försvarsgarantier,å andra sida samverkan för att genomföra fredsfräm-jande operationer på FN- och OSSE-mandat. Om niinte kan göra denna tydliga åtskillnad, hoppas jagverkligen att ni aldrig får något större inflytande,eftersom det skulle leda till mycket stora komplika-tioner.Herr talman! Samarbetet i är en del av ett förändrat Nato, ett Natosom håller på att förändra sig från att uteslutande varainriktat på försvar av sina medlemmar mot det tidiga-re sovjetiska hotet till dagens strävan att också bidratill hela säkerhet och att i samverkan ochöppenhet möta nya hot mot säkerheten.Det är i som det nya Nato kan taform. Det här är en struktur för att överbrygga skilje-linjer och minska betydelsen av olika säkerhetspoli-tiska val mellan Natomedlemmar och icke Natomed-lemmar - må icke-medlemmarna vara kandidater ellerej. Genom att delta i kan Sverigebidra till ett säkrare . Då stärks självklart ocksåvår egen säkerhet.Men det här innebär på intet sätt att vår militäraalliansfrihet träds förnär. Vår militära alliansfrihetbestår. Det är en hållning som har starkt stöd hos ensvensk allmänhet och här i . Det är den vägsom bäst tjänat vårt lands intressen tidigare, och detkommer den alltfort att göra, som den geross de bästa förutsättningarna att aktivt bidra till enfredlig utveckling såväl i vår del av världen som glo-balt. Men självfallet är alliansfriheten ett medel. Denär inget mål i sig.Vi välkomnar i detta sammanhang de förändringarsom pågår mot ett nyare Nato och att det gamla Natopå det viset något sjunker undan, men vi kan inte meddet säga att Nato nu plötsligt har blivit en helt annanorganisation. Nato är ju kvar som en organisation förgemensamt försvar för de samverkande staterna. Detskall vi respektera, och det är något som vi inte skallvara med i. Så enkelt är det. Men det som vi talar om , samverkan inom Partnerskap för fred, är faktisktnågot helt annat.Nu tycks det som om inte bara ochMiljöpartiet skiljer ut sig i sin negativa syn på dennasamverkan. Också och skil-jer ut sig, men på ett annat sätt. De tycks vilja attSverige skall bli medlem av försvarsalliansen ;inte nu men i den nära framtiden.Jag tror att det är olika motiv som driver Folkpar-tiet och . Hos skymtar en,tycker jag, väl optimistisk för att inte säga blåögd synpå Natos förändring. önskan om att Natoskall förändras är så stark att man är be-redd att inteckna den önskade förändringen för Sveri-ges del. Hos handlar Natoargumente-ringen mer om att utgöra en hävstång för den hosModeraterna ständigt förekommande önskan om attöka försvarsutgifterna, oavsett utvecklingen i våromvärld.För oss socialdemokrater och för regeringens delhandlar vägen mot ett säkrare om att ge ettkonstruktivt bidrag till allt det säkerhetsskapandearbete som pågår. Vi vill att skall deltaaktivt i det här spännande arbetet, och vi vill göra detutifrån en bevarad svensk alliansfrihet.Anf. 26 () replik:Herr talman! Detta är en intressant debatt om mitt-fåran i de här frågorna. Om mittfåran förflyttar sig vetman aldrig när man hamnar i den. verkar vi juvara ganska många i den. Utrikesministern pekade vällitet grand på skillnaden mellan och Soci-aldemokraterna i den här frågan. Vi uttalar oss - ochhar också tidigare gjort det - om vad vi kan tänka ossför utveckling även för del om utvecklingengår åt rätt håll. Mittfårans förflyttning visar att Soci-aldemokraterna tar ställning till de frågorna när ut-vecklingen är där. Vi vågar uttala oss om den i förväg.Det är kanske en attitydskillnad, men jag tror att da-gens godartade säkerhetspolitiska läge i möj-liggör en större öppenhet i den debatten.Om vi är överens, utrikesministern, om respektenför varje stats rätt att göra sitt eget säkerhetspolitiskaval och konstaterar att de tre baltiska staterna haransökt om Natomedlemskap, tror jag att regeringen äröverens med oss om att detta inte utgör något hot motnågon stats säkerhet. Om ett Natomedlemskap för debaltiska staterna skulle vara stabiliserande för vårtnärområde, är det också i svenskt intresse. Det tyckerFolkpartiet, och av medierna att döma tycks det finnasregeringskolleger till utrikesministern som kan deladen uppfattningen. Det är möjligen övertolkat menligger ändå rätt nära till hands.Jag tycker att vi i dagens säkerhetspolitiska läge iEuropa inte behöver vara så räddhågade. Om vi tyck-er att det ligger i svenskt intresse med ett baltisktNatomedlemskap, skall vi också våga uttala det. Jagvill till utrikesministern ställa frågan: Varför skall vivara så räddhågade för att uttala oss om det som lig-ger i svenskt intresse? Det skulle dessutom gagna debaltiska staterna.Anf. 27 Utrikesminister ():Herr talman! Vad gäller de baltiska staternas öns-kemål om att gå med i de europeiska strukturerna harvi uttalat oss . Vi är med i EU. Där kanvi aktivt verka för att de länder som ansöker ocksåskall bli med i EU. Vi är inte med i Nato och vi utta-lar oss inte specifikt vad gäller själva den processen.Däremot har vi naturligtvis en principiell syn, nämli-gen att varje land har rätt att ta sitt eget beslut om sittsäkerhetspolitiska vägval. Där respekterar vi de bal-tiska ländernas beslut, liksom vi utgår från att de ochalla andra respekterar oss.På något vis var kontentan i an-förande en fråga om vi inte borde vara överens om attdet som är i svenskt intresse skall vi vara för. Det kanvi hålla med om.Anf. 28 () replik:Herr talman! Utrikesministerns senaste konstate-rande är förmodligen så långt jag kan komma i denhär debatten. För övrigt ser jag fram emot den fortsat-ta förändringen av mittfårans placering.Vi är ju inte med i Nato och ingen av oss före-språkar att vi skall söka medlemskap där. Men omutrikesministern verkligen menar att vi därför inteskall uttala oss, kan jag bara konstatera att det i rege-ringens skrivelse om EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet står att regeringen anser att utvidgningenav EU och utvidgningsprocessen inom Nato är positi-va inslag i skapandet av en alleuropeisk säkerhets-ordning. Då måste det väl vara positivt även med deenskilda stater som vill vara med i detta, framför alltom de utgör våra grannstater och är en viktig del förSveriges säkerhet.Anf. 29 Utrikesminister ():Herr talman! Det gäller nog att hålla ordning påbegreppen. Alleuropeisk säkerhetsordning är intesamma sak som Natoutvidgning.I Natoutvidgningen ligger både risker och möjlig-heter, men det finns inget automatiskt positivt i Na-toutvidgningen. Man måste naturligtvis bedöma hurden här processen förlöper. Det viktigaste vi har att setill är att processen med Natos utvidgning till flermedlemmar inte skadar den positiva dynamik som finns i när det gäller säkerhetssamarbete.Anf. 30 () re-plik:Herr talman! Utrikesministern gjorde ett litetmärkligt utfall alldeles på slutet när hon försökte tolkamotiven för våra förslag och våra synpunkter vadgäller Nato och Natos roll. Självklart är det alldelescentrala i vår positiva syn på Natoprocessen att Natoär helt avgörande för möjligheterna att klara två av deeuropeiska centrala säkerhetsproblemen - dels Bosni-en, dels integrationen av både grannländeroch självt i det gemensamma europeiska ochvästliga samarbetet. Där har Nato en mycket centralroll. Det är svårt att se hur en sådan integration ocksåav skulle kunna ske under trygga formerutan ett Nato och utan ett starkt amerikanskt delta-gande i den europeiska kontinentens säkerhet. Det ärdet alldeles centrala motivet.Debatten om mittfåran är litet lustig. Det här be-tänkandet var ju ursprungligen ganska enhälligt. Mensedan kom det väl en order uppifrån som gjorde attSocialdemokraterna i slutändan ville avstyrka demoderata kraven - och även , tror jag - istället för att besvara dem, som vi under de gångnaåren brukat göra när vi har diskuterat säkerhetspoliti-ken i . Kanske är det valåret som spökar.Slutligen har jag en fråga till utrikesministern somhon säkert förväntar sig. Jag har ställt frågan mångagånger och även har ställt den: Är detändå inte riktigt och viktigt att , inte minstinför president besök, uttalar sin positiva synpå Natoprocessen och de baltiska ländernas Natomed-lemskap för att därmed tydligt och klart till Rysslandskicka den väldigt viktiga signalen att har enåsikt i frågan och att vi ser positivt på detta?Anf. 31 Utrikesminister ():Herr talman! Vi kommer naturligtvis att användapresident statsbesök till att tala om våragrannländers situation och om samarbetet mellanRyssland och de baltiska staterna. Det är alla sam-hällsområden som vi då kommer att ta upp, naturligt-vis även det som har med säkerhetspolitiskt samarbeteatt göra. Vi kommer där, liksom tidigare, att klargöraatt vi respekterar de baltiska staternas rätt till ett egetsäkerhetspolitiska vägval och att vi utgår från attockså skall göra det.Moderaterna tycks driva linjen att man automa-tiskt skall vara positiv till ett större Nato, ett Natomed fler medlemmar. Jag tycker verkligen att det äratt se saken alldeles för enkelt. Från svensk synpunktfinns det faktiskt också negativa ting i den här ut-vecklingen. Det är alltså inte bara fråga om positivating. Man kan inte ensidigt se detta från sökarländer-nas synpunkt. Därför har vi betonat att det är hurNatoprocessen går till, hur den hanteras av Nato, somvi måste följa, bedöma och reagera på. Det viktigasteär då att den positiva säkerhetspolitiska dynamiken iEuropa inte går förlorad under den här processen.Det är inte så, som säger, att manautomatiskt skall säga ja till Natoutvidgningen utanatt egentligen göra en analys utifrån svenska intressenoch utifrån ett helhetsperspektiv vad gäller Europa.Anf. 32 () re-plik:Herr talman! Det alldeles centrala i vår analys äratt Natos utvidgningsprocess är bra för Rysslandsgrannländer och för självt därför att det ärmycket viktigt att skapa en förtroendefull samverkanöver de gränserna. En förtroendeklyfta, en klyfta avrädsla, kan inte leva kvar i mellan och självt. Det är den alldelescentrala delen. Här har Nato sin alldeles viktiga upp-gift, inte minst i norra . Därför bidrar det tillatt stärka säkerheten för oss alla kring Östersjön.Det är också viktigt att i resonemangen med presi-dent Jeltsin ta upp det här och säga att serpositivt på detta och att vi gör denna värdering av detutvidgade Natosamarbetet. Om vi inte gör det, fram-står det som att vi inte har en uppfattning i frågor somför norra säkerhet är alldeles avgörande.Sverige kan inte bara passa och säga att det härinte angår oss, att vi inte har någon djupare synpunkt;detta utöver det självklara att varje land har rätt att taställning. Det är alldeles självklart. Men att därutöverinte ha en uppfattning om värdet av detta tror jag voreett misstag. Det gäller att använda inte minst presidentJeltsins besök. Det finns också starka krafter i Ryss-land som ser positivt på Natoutvidgningen just därföratt man ser detta som en möjlighet för attkomma in i samarbetet. Det kan man komma in i baraunder förutsättning att man gör det tillsammans medsina grannländer, utan spänningar i detta.En parallell är ju integration efterkriget, då samma fruktan och spänningar låg kvar,men det hanterades på ett skickligt sätt.Anf. 33 Utrikesminister ():Herr talman! Processen vad gäller Natoutvidg-ningen är en mycket ömtålig fråga. Det har inte minstNato självt visat, genom hur man har satt upp kriterierför processen och hur man inom ramen för den pro-cessen har tillskapat inte bara det organ som riks-dagsdebatten handlar om, dvs. det euroatlantiskapartnerskapsrådet, utan också ett speciellt organ församråd just med . Det går alltså inte bara attmed automatik säga att Natoutvidgningen är bra ochatt skall förstå det. Inte ens Nato självt ar-gumenterar så enkelt. Det är många hänsyn som manbehöver ta.Jag måste konstatera att det i den delen är en storklyfta mellan och oss. Vi kan inte auto-matiskt applådera ett större Nato. Vi måste bedömasteg för steg vad det här står för, om vi skall göra envettig bedömning från svensk utgångspunkt.Anf. 34 () replik:Herr talman! När upplöstes och detkalla kriget var över fick man ibland i denna kammareett intryck av att neutralitet och alliansfrihet var över-spelade, att det inte fanns någon orsak att upprätthålladen politiken i . Jag tycker att det har skett enviss tillnyktring på den punkten. Vi ser att stormakts-motsättningar dyker upp då och då, som på , iIrak, och Kaukasien.EAPR- och PFF-samarbetet ses ju som viktigadelar i skapandet av en alleuropeisk säkerhetsordning.Jag kan inte för min del utesluta kärnvapenpolitikenfrån den alleuropeiska säkerhetsordningen. En kraftigreducering av kärnvapnen och ett kärnvapenförbudskulle vara ett medel för att förbättra säkerhetssitua-tionen i på lång sikt. ställde sigOSSE:s parlamentariska församling bakom förslagetom en kärnvapenfri korridor i . I en sådankorridor skulle naturligtvis en kärnvapenfri zon iNorden ingå.Är regeringen beredd att verka för att Nato ochRyssland i sina överläggningar inom ramen för detråd man nu har skapat tar upp diskussioner om enreducering av och ett förbud mot kärnvapen i Europa,t.ex. genom att skapa en kärnvapenfri korridor?Anf. 35 Utrikesminister ():Herr talman! På kärnvapenområdet har engod tradition av att vara mycket aktivt. Vi är ocksårespekterade för detta världen över. Vad det handlarom är att ständigt finna nya vägar för att reduceraantalet kärnvapen i världen, för att komma till enkärnvapenfri värld. Det arbetet fortsätter vi aktivtmed.Det har i och för sig ingenting med Nato och Na-toutvidgningen att göra just . Frågan är mer global,och det är på det globala området man skall hanteraden. Zoner kan också vara inbegripna i detta arbete.Det har varit bra i många andra delar av världen ochborde inte vara helt omöjligt i , även om det ärmycket mer komplicerat i . Man får arbetamed det från den utgångspunkten.Jag vill då säga till att dagens dis-kussion handlar om fredsfrämjande insatser. Det ärvårt deltagande i Euroatlantiska partnerskapsrådetsom dagens diskussion handlar om. Det har inte nå-gonting som helst med kärnvapen att göra. Fredsfräm-jande insatser på mandat av FN och kommerinte i närheten av det yttersta avskräckningsmedelsom försvarsalliansen har, nämligen kärnvapen.Anf. 36 () replik:Herr talman! Kärnvapnen har ingenting med Na-toutvidgningen att göra, säger utrikesministern. Mendet är naturligtvis så, som Nato har slagit fast fleragånger, att de nya medlemsstaterna skall godkännaNatos kärnvapenstrategi. Det är väl ingen som behö-ver hyckla om det. Därför är det nödvändigt att medkraft driva det som den iHaag har lagt fast, nämligen att användningen avkärnvapen är förbjuden enligt internationell humanitärlag. Dit har Nato naturligtvis inte kommit än.Vad är syn på utlåtandet från den inter-nationella domstolen i ?Anf. 37 Utrikesminister ():Herr talman! Som jag sade är mycket ak-tivt vad gäller kärnvapennedrustning. Vi har ocksåanvänt oss av Haagdomstolens utslag i FN-sammanhang, där det hör hemma. Jag kan försäkraBengt att vi kommer att fortsätta att varamycket aktiva vad gäller kärnvapennedrustning, så attvi kommer till en situation med en kärnvapenfri värld.Men handlar det om fredsbevarande och freds-främjande insatser, och det har ingenting med kärnva-pen att göra.Anf. 38 ()replik:Herr talman! Först vill jag poängtera för utrikes-ministern, eftersom hon tog upp frågan, att Miljöpar-tiet anser att det är viktigt att vara med och ta ansvarför fred och fredsbevarande insatser. Vi har ocksåvarit positiva till och ställt oss bakom insatserna i Iforoch Sfor, just därför att vi anser att de var nödvändigai det skedet. Men vi anser också att det för varje insatsbehövs ett nytt beslut i . Vi anser inte behöver vara med i en permanent organisationför att ha insyn och påverkansmöjligheter. Det är väldär som skiljelinjen går när det gäller beslutetom EAPR och medlemskapet i detta.Jag har några frågor till utrikesministern när detgäller var EAPR befinner sig och vart det är på väg.Det står i betänkandet att EAPR befinner sig i ettutvecklingsskede, och utskottet utvecklar vidare vaddet kan innebära. Man säger att det skall vara en poli-tisk samverkan och att det finns andra ämnesområdensom det här rådet kan samverka kring, bl.a. kärnsä-kerhet och försvarsmaterielsamarbete. Det är enmängd nya frågor som kan dyka upp på bordet, ochdå skall man ha möjligheter att fatta politiska beslutpå mötena.Det innebär naturligtvis att det för intefinns särskilt mycket av insyn och möjligheter attpåverka, eftersom vi inte har den direktkontakten,såvitt jag kan uppfatta detta betänkande rätt. Jag villatt utrikesministern utvecklar detta.Anf. 39 Utrikesminister ():Herr talman! Om det är så att har missförstått besluten vad gäller fredsbevaran-de operationer vill jag klargöra dessa.Så snart det handlar om att skall sända utsvenska soldater i en fredsfrämjande operation kom-mer vi naturligtvis att förelägga det beslu-tet. Det är alldeles självklart. Vår samverkan inomEuroatlantiska partnerskapsrådet har över huvud tagetingenting med det att göra. De övningar som genom-förs tillsammans med Partnerskap för fred är vi ocksåmycket intresserade av att kontinuerligt informerariksdagen om. Vi kan göra det i utrikesutskottet och iförsvarsutskottet. Så sker för övrigt redan.Det som har missat, vilketär själva poängen, är att förutsättningen för att deoperationer som vi måste göra tillsammans skall blibra är att vi måste förbereda oss, samordna oss och hainsyn i planeringen. Detta framhöll med emfas när vi diskuterade frågan den15 . Om villläsa det står det i protokollet på s. 10 att det var såviktigt att så skedde. har vi ett organ för detta, ochdå vill inte att vi skall varamed.Att vara partnerland till Nato tycks vara enormtoroande för . Men kom då ihågatt vi i det här samarbetet är partnerland till ,de baltiska länderna, och . Är det likafarligt, ?Anf. 40 ()replik:Herr talman! Det är oerhört viktigt att få klarhet ivar regeringen står och vart regeringen är på väg närdet gäller Nato.Utrikesministern sade i sitt anförande att det var såviktigt att poängtera det nya Nato, men i det nya Natofinns ju de gamla stadgarna kvar i 5 §. Det innebärockså att man har kärnvapen till sitt förfogande. Jag ärmycket förvånad över den snabba utveckling somdetta samarbete har haft när det för regeringen gälleratt vara med i alla möjliga forum utan att ordentligtkunna redogöra för konsekvenserna och trovärdighe-ten i fråga om alliansfriheten. Vi har ju faktiskt fattatbeslut i riksdag om att vi skall bevara våralliansfrihet. Som jag ser det står det i motsatsförhål-lande till medlemskap i alla dessa organisationer, sominnebär ett tätt militärpolitiskt samarbete. Det inklu-derar också WEAG, vars konsekvenser jag ocksågärna vill ha förklarade.Jag tycker inte att jag har fått svar på mina frågor,utan jag har fått undanflykter i form av det positiva iatt vi måste vara med och samverka. Vi kan vara medoch samverka överallt. Men är det vårt politiska målnär vi har beslutat om alliansfrihet?