prot · GK0966 · 1997-02-14 00:00:00 — Därför är det viktigt att vifår fram förslag som gör att arbetslösheten minskar.Men för dem som är arbetslösa och står utanför ar-betsmarknaden är det viktigt att vi får en effektivarbetsmarknadsutbildning.Vi har ca 190 000 människor i åtgärder. Målet ipropositionen är 228 000. Kostnaden för hela arbets-marknadspolitiken är mer än 25 miljarder, varav 12miljarder enbart är för arbetsmarknadsutbildningen.Ett flertal undersökningar har visat att arbets-marknadsutbildningen inte är speciellt effektiv. Och iflera undersökningar har det tyvärr också visat sig attöppet arbetslösa har lättare att få jobb än dem som är iarbetsmarknadsutbildning.I en AMS-studie har det visat sig att av ut-bildningsdeltagarna hade arbete efter sex månadersutbildning medan av en kontrollgrupp sominte ingick i arbetsmarknadsutbildningen hade fåttjobb . Detta visar knappast på någoneffektivitet i arbetsmarknadsutbildningen.Det är glädjande att både ochjag anser att utbildningen skall vara effektivare. Menjag skulle vilja fråga arbetsmarknadsministern påvilket sätt det har framförts till AMS. På vilket sätthar det framförts till arbetsförmedlingarna? På vilketsätt har utbildningen förändrats när det gäller kvalite-ten? Och var i propositionen syns det att man satsarmer på kvalitet?Man får snarare en motsatt uppfattning när manser de kvantitetskrav som ställs i propositionen, dvs.att man skall öka det antal människor som är i ar-betsmarknadspolitiska åtgärder.Låt mig sedan ta upp en annan del av det som jagnämnde i min interpellation. Ute på arbetsförmedling-ar är man förtvivlad över volymkraven. Jag tror knap-past att det kan ha undgått arbetsmarknadsministernvid hennes besök ute på arbetsförmedlingar att denena arbetsförmedlaren efter den andra säger: Vi skullekunna få fler människor i arbete om vi inte hade dessahöga volymkrav.Detta tycker jag är frapperande. Jag hoppas att jagav arbetsmarknadsministerns svar kan dra slutsatsenatt det i fortsättningen inte är volymkraven som skallgälla utan kvalitetskraven, dvs. att man får in männi-skor som efter utbildningen har stor chans att få jobb.Som det är nu upplever människor att de går den enaarbetsmarknadsutbildningen efter den andra utan attfå något jobb. Det är en förhoppning att det blir feljobb.Det skulle som sagt vara intressant att höra på vadsätt arbetsmarknadsministern kan visa att volymkra-ven har minskat och att det är kvalitetskraven somgäller.Anf. 43 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Min första fråga tillbaka blir: Vad ärkvalitet? Är det högre kvalitet att vara hemma och haarbetslöshetsersättning än att befinna sig i någonarbetsmarknadspolitisk åtgärd?När det gäller arbetsmarknadspolitiska åtgärder:Är det högre kvalitet att gå på en arbetsmarknadspo-litisk utbildning, som i alla fall numera till i genom-snitt leder till jobb, att jämföras med den bor-gerliga tiden då genomsnittet var ? Vad är kvali-tet i den jämförelsen?Kent frågade på vilket sätt AMS nu skallfå beskeden. Det är så att AMS har krav påsig att göra en utvärdering av hur många man kan fåin i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, i vilka olikatyper av åtgärder de går, hur många som går på ar-betsmarknadsutbildning, vad som händer efter dennaarbetsmarknadsutbildning och hur många av dem somfår jobb. Denna utvärdering redovisar AMS.Jag svarade också inledningsvis att vi nu avser attstarta ett fristående institut vars uppgift skall vara attpå vetenskaplig grund utvärdera de arbetsmarknads-politiska åtgärderna, för det finns säkert mycket meratt göra där. Men det är ju så, när man får ärva enrekordarbetslöshet och dessutom ett stort budgetun-derskott, att man måste spara också på det här områ-det.Kent sade att det skall vara mer av arbets-marknadsutbildning som leder till jobb, som jag upp-fattade det. Då vill jag fråga: Vad får det kosta? Vari-från skall pengarna tas? Arbetsmarknadsutbildning ärju styckvis dyrare än andra arbetsmarknadspolitiskaåtgärder och passivt kontantstöd. Då undrar jag: Hurskall det betalas? Och vad händer med de personersom med ert förslag inte kommer att vare sig kunna gåpå arbetsmarknadsutbildning eller delta i andra ar-betsmarknadspolitiska åtgärder.Enligt ert förslag skall man kunna gå på a-kassaunder en period, dvs. , och därefter föreslårni någon form av stupstock. Vad händer med dessapersoner efter de ? Det har jag försökt attfå svar på men inte lyckats. Det vore väldigt bra omKent här kunde tala om för alla dem som ärarbetslösa och som har varit så oroliga för den s.k.bortre parentesen, som ni ju är anhängare av och villtidigarelägga i förhållande till det förslag som förelågi höstas. Ni vill nämligen ha den bortre parentesenefter en period. Vad händer med de personer som dåinte får plats i vare sig arbetsmarknadsutbildning,arbetsmarknadspolitiska åtgärder av annat slag ellerens får sin a-kasseersättning?Anf. 44 ():Fru talman! Först en sidofråga: Är inte Socialde-mokraterna anhängare av den bortre parentesen? Jaghar för mig att den bortre parentesen var ett socialde-mokratiskt förslag som vi antog här i . Det är många fler än jag som undrar om So-cialdemokraterna nu är för den bortre parentesen. Detvore intressant att få höra av arbetsmarknadsministernvad som gäller. Vi är för en bortre parentes, det äralldeles klart.Jag trodde när jag gick hit att det skulle bli enganska lugn och trevlig interpellationsdebatt, för jaguppfattade att arbetsmarknadsministern och jag varganska överens om att det skall vara kvalitet i arbets-marknadsutbildningen. frågar arbetsmarknadsmi-nistern: Vad är kvalitet? Jo, kvalitet i arbetsmark-nadsutbildningen är att de människor som går påutbildning har en chans att få jobb, dvs. att man merinriktar sig på att låta människor gå på arbetsmark-nadsutbildning i företag där man vet att det finnsmöjligheter till arbete. Det är kvalitet. Kvalitet är inteatt gå på en arbetsmarknadsutbildning, att sedan varaarbetslös och därefter gå ytterligare en arbetsmark-nadsutbildning för att sedan vara arbetslös igen osv.Det är så det i många fall har varit.När man talar med folk ute på arbetsförmedlingar-na så säger de faktiskt, vilket arbetsmarknadsminis-tern måste ha hört, att om vi slipper kvantitetskravenoch får kvalitetskraven så blir det möjligt för väsent-ligt fler att få arbete. Vi hörde ju även i den tidigareinterpellationsdebatten, där stödpartiet till Socialde-mokraterna - - sade samma sak vadgällde den kommunala delen, nämligen att man vill habort kvantiteten och i stället få en högre kvalitet.Arbetsmarknadsministern talade om att det görs enutvärdering. Jag tycker att det är bra. Vi är helt över-ens om att det skall göras en rejäl utvärdering. Mendet krävs ju att vi får veta resultatet av utvärderingar-na. Det har ju ändå varit en socialdemokratisk rege-ringsperiod som har varat i två och ett halvt år.När det gäller de människor som inte får arbets-marknadsutbildning är det faktiskt så att redan medert förslag står ca 300 000 människor utanför arbets-marknadsutbildningen. Enligt de senaste siffrorna går188 000 personer på arbetsmarknadsutbildning medanresterande står utanför.Jag vill återupprepa den fråga som jag ställde tidi-gare. Är ministern beredd att se till att det blir merkvalitet, dvs. att satsa på det som givetvis blir ensnävare utbildning? Jag är fullständigt medveten omatt det nu kan bli färre människor som kommer i ar-betsmarknadsutbildning än tidigare, men det är juviktigt att ha en utbildning som leder till någonting.Meningen med all form av utbildning är ju faktiskt attden skall leda till någonting. Vare sig det är fråga omarbetsmarknadsutbildning eller vanlig utbildning,skall den leda till någonting. Avsikten med arbets-marknadsutbildningen måste väl vara att den skallleda till arbete. Om inte, skulle jag bli mycket förvå-nad.Är ministern beredd att övergå till att satsa påkvalitet i stället för kvantitet, även om det skulle in-nebära ett mindre antal åtgärder?Anf. 45 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Jag tror att jag måste be läsa de motioner som har skrivit, förav dem framgår ju inte alls det som sä-ger. Hur är det möjligt att satsa på kvalitet när mansamtidigt skall minska på åtgärderna för arbetslösamed ? Hur går den ekvatio-nen ihop?Kent säger att 300 000 människor nu stårutanför någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd.Ja, men hur många fler skulle då stå utanför om manskulle släppa volymkravet? Det skulle ju betyda attvar och en som gick på arbetsmarknadsutbildningskulle kosta mer, och det med en budget som enligtmoderaternas förslag är mindre än den som är i dag.Hur går det ihop? Det är någonting i ekvationen somär fel, . Jag skulle vilja få det utrett.Kent säger också att man skall utbildamänniskor för jobb. Javisst, tanken är ju att man skallrusta de enskilda inför den dag då jobben kommer, fördessa finns ju inte . Ni vill ju begränsa de arbets-lösas rätt till ersättning och dessutomtill samma ersättningsnivå som , eftersom ni intevill höja den. Det är väl inte så, , att nitror att när de har gått så väntar en mil-jon jobb, vilket sade men som är enfelaktig siffra? Jag upprepar min fråga: Vad händernär en arbetslös hamnar vid den stup-stock som vi nu länge har diskuterat och som vi nuhar beslutat att inte ha? Vi, socialdemokraterna ochregeringen, kan inte tala om vad som skall hän-da.Eftersom ni står fast vid den bortre parentesenmåste ni ju veta vad som händer med den arbetslöseefter de då de enligt ert förslag skall fåen a-kassa som är . Tag nu chansen och berättavad som händer med dessa individer när de 300 da-garna är slut? Jag tar gärna till mig goda förslag. Viskall nu se på detta och göra ytterligare analyser.Anf. 46 ():Fru talman! Jag är glad att arbetsmarknadsminis-tern är beredd att ta till sig goda förslag.Tydligen har regeringen bestämt sig för att denbortre parentesen inte skall gälla. Det är ett klart be-sked i dagens debatt, eftersom detta har varitoklart.Sedan blir jag litet förvånad. Ministern säger i sittsvar: "menar vidare en satsning på ettmindre antal kvalificerade utbildningar som ger störremöjligheter till jobb måste vara att föredra framförkvantitetsutbildningar." Jag delar den uppfattningen.När jag nu lyssnar på ministern vet jag inte vad jagskall tro. Hon säger att man skall ha en kvantitet närdet gäller utbildningar. Vad är det som gäller? Är detsvaret eller det som ministern nu säger i kammaren?Det vore intressant att få veta. Är det kvantitet ellerkvalitet som gäller?Jag förstår att angriper vårpolitik. Från har vi klart sagt - och detstår i vår motion - att vi vill satsa på en mindre ar-betsmarknadsutbildning, men på en utbildning medkvalitet. Vi tycker att det rimligt att folk som går enutbildning får jobb efter den.I övrigt är jag övertygad om att man med vår poli-tik som ger bättre villkor för företagare och lägreskatter inte får det stora problem som MargaretaWinberg har. Vi får då en lägre arbetslöshet än densom vi har . I slutet av vår regeringsperiod minska-de arbetslösheten med 1 000 jobb , nu ökarden.Anf. 47 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Fru talman! Om jag vore skulle jagstämma ned tonen litet grand när man talar om hur detvar . Det var faktiskt ni som såg tillatt denna höga arbetslöshet kom till stånd. Det varfaktiskt ni - på grund av att regeringen bestod av fyrapartier som alla skulle ha sitt - som såg till att budge-tunderskottet och därmed statsskulden skenade i väg.Därför är det också ni som bär skulden till den sane-ringspolitik som vi har tvingats föra och som äravslutad. Den har naturligtvis drabbat även arbets-marknadspolitiken. Det finns 7 miljarder mindre förarbetsmarknadspolitiken nu än vad det fanns för någraår sedan. På det viset har vi bidragit till att sanera denekonomi som ni raserade så i grunden. Det är motivet.Sedan har vi flyttat över pengar från arbetsmark-nadspolitik till reguljär utbildning. Det finns ett klartsamband mellan hög arbetslöshet och låg utbildning.Vi vill inte ha en eftersläpande låglönegrupp. Det ären modell som ni förespråkar. Men vi vill lyfta helafolket. På det viset skapas det mindre klyftor, ochmindre klyftor är bra för ett land. Där har vi ocksåolika uppfattning.Jag konstaterar att ni har kvar er idé om en bortreparentes. Det skulle man kunna acceptera om ni hadenågot svar på frågan vad som skall hända efteråt. Ominte, tycker jag att ni skall vara lika ärliga som jagvar. Jag sade att jag inte hade något svar, och därförskulle man nu inte införa någon bortre parentes. Detär uppenbarligen så att med en 75-procentig a-kasseersättning skall de arbetslösa medmoderat ledning - om det nu blir så, vilket för-bjude - inte veta vad som skall hända. De skall alltsåut i någonting som är fullständigt okänt. Det var ettklargörande svar i dagens debatt.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1996/97:127 ombeskattningen av låg- och medelinkomsttagareAnf. 48 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vad re-geringen avser att göra för att förbättra situationen förvad han kallar de "skattefattiga" och för att minskamarginaleffekterna i svensk ekonomi.Skattepolitiken har viktiga uppgifter i regeringensarbete för att återställa balans i samhällsekonomin.Den skall bidra till en effektivare resursfördelning ochen rättvis fördelning. Skattereglerna skall vara stabilaoch överskådliga samt motverka fusk. De skall varaförmånliga för företagande och stödja miljön. Skatte-reformen har lagt en god grund för ett sunt skattesys-tem.Regeringen har genomfört eller förbereder en radåtgärder för att förenkla reglerna och för att ge skat-terna en miljövänlig profil. Den politiken kommer attfullföljas. Det kommer dock inte att vara möjligt attgenomföra annat än begränsade förändringar av dettotala skatteuttaget . Sundastatsfinanser och stabila regler ger däremot godaförutsättningar för en långsiktigt uthållig tillväxt.Jag anser dessutom att det är mycket viktigt attskattesystemets regler är förenliga med de värderingarom rättvisa som omfattas av en stor del av svenskafolket. försöker i sin interpellation geintryck av att skattehöjningar slår extra hårt mot låg-inkomsttagare. Det är naturligtvis vilseledande.Skattehöjningar för höginkomsttagare med välbe-talda arbeten och på kapitalinkomster utgör en viktigdel av saneringsprogrammet. De bidrar med ökadeinkomster för det allmänna genom att bördorna däri-genom kan fördelas rättvisare. Regeringen har fortlö-pande redovisat för att saneringsprogram-met har en rimlig fördelningsprofil. Höjda skatter ochegenavgifter berör framför allt de av hushållensom har högst ekonomisk standard medan övrigahushåll främst träffas av minskade tranfereringar.Bo Lundgren uttrycker bekymmer dels för att såmånga hushåll behöver socialbidrag, dels för att en-dast av alla hushåll som är berättigade får soci-albidrag.Regeringen delar oron över att många hushåll hardet svårt att klarar sin ekonomi. Men det är inte eneffekt av skattehöjningarna i saneringsprogrammet,utan framför allt av arbetslösheten och utgiftsminsk-ningarna. Det är således de nedskärningar av transfe-reringarna som vi tvingats göra, inte höjda skatter,som främst bidrar till hushållens ekonomiska bekym-mer. Utan skattehöjningar kanske vi hade behövtsänka a-kassan till eller ännu lägre. Det är välingen som tror att detta hade minskat antalet hushållsom har ekonomiska problem och som behöver soci-albidrag.Jag vill vidare framhålla att det är felaktigt - ellerett missförstånd - att påstå att det endast är en litenandel av alla som är berättigade till socialbidrag somfaktiskt får bidrag. De allra flesta som har årsinkoms-ter under socialbidragsnormen har normalt inte rätt tillsocialbidrag. Det gäller exempelvis dem som studerarpå högskolan, ungdomar som bor hemma hos föräld-rarna men i undersökningarna ändå räknas som etteget hushåll, hushåll som har förmögenhet men lågainkomster, personer som redovisar enlåg inkomst i näringsverksamhet osv. När t.ex. antalethögskolestuderande ökar ser det således ut som omfattigdomen ökar. Därför är uppgifter om hur mångasom har inkomster under socialbidragsnormen intenågon pålitlig mätare på antalet hushåll som har enekonomiskt utsatt situation - och de säger inget omhur många berättigade som inte får socialbidrag.Bilden av att många hushåll med heltidsarbete fårsocialbidrag är dessutom ofullständig. Även blandhushåll som i statistiska undersökningar räknas somheltidsarbetande finns det många där någon varitarbetslös en del av eller och där den egentli-ga orsaken till socialbidragsbehovet är arbetslösheten.Undersökningar som görs av förhållandena under etthelt år är inte särskilt bra om man skall förstå varförhushållen behöver socialbidrag. Man kan exempelvisha ett arbete med en god lönsom man betalar skatt på, medan man under det andrahalvåret är arbetslös och behöver socialbidrag. Detförvirrar statistiken, för det ser ut som att man samti-digt har arbetat, betalat skatt och fått socialbidrag.Det har varit mycket smärtsamt för regeringen attbehöva skära i socialförsäkringar och bidrag, men detfanns inga andra utvägar när de offentliga finansernas1994 befann sig i fritt fall. Genom att hushåll medarbete och god ekonomi får betala något högre skatteroch avgifter har dock neddragningarna kunnat be-gränsas. Politiken medför att vi minskar risken att denekonomiska krisen leder till den fattigdom och detelände som vi kan se i andra länder när de socialaskyddsnäten urholkas kraftigt. Att fler söker och fårsocialbidrag är också ett bevis för att det ytterstasociala skyddsnätet faktiskt fungerar som det varavsett i svåra tider.Samtidigt är det naturligtvis inte bra om upp tillvart tionde hushåll behöver socialbidrag periodvisunder året. Det är särskilt allvarligt om ungdomar,invandrare och andra mer permanent blir beroende avsocialbidrag. För många blir marginaleffekten ,dvs. de får inte behålla något av en ökad inkomst.Men problemen kan man inte lösa genom att sänkaskatterna och därmed urholka socialförsäkringarnaoch socialbidragen. De skall i stället angripas med enaktiv sysselsättningspolitik och åtgärder riktade tillsärskilt utsatta grupper. Regeringen har redan genom-fört ett flertal åtgärder i syfte att förstärka insatsernaför ungdomar och långtidsarbetslösa, och ytterligareförslag kommer att presenteras under 1997.Regeringen delar bedömning att detär viktigt för ökad sysselsättning att bevara låga sam-manlagda marginaleffekter av skatter, bidrag ochavgifter för personer som har låga inkomster. Skatte-reformen sänkte de genomsnittliga marginaleffekternabetydligt, även vid lägre inkomster.Jag vill dock påpeka att åtgärderna i saneringspro-grammet endast i begränsad utsträckning har ökatdessa samlade marginaleffekter för dem med lågainkomster. De flesta av dem har fortfarande efterförändringarna i samband med saneringsprogrammetsammanlagda marginaleffekter från inkomstskatter,bidrag och barnomsorgsavgifter på . Beräk-ningar som presenterades i den senaste långtidsutred-ningen visar att detta gäller för helårs- och heltidsans-tällda med inkomster på per år.Däremot väljer att bortse från mar-ginaleffekterna av inkomstberoende bidrag. Som jagnämnde ger socialbidragen för många marginaleffek-ter på . Ett konsekvent genomförande av densocialpolitik som förordar skulle juytterligare skärpa marginaleffekterna för många låg-inkomsttagare, och det kan inte kompenseras genomsänkta skatter.Det finns således inga belägg för Bo Lundgrenskrisbild av skattefattiga heltidsarbetande som måstesöka socialbidrag för att betala sina skatter och somhar marginaleffekter på . Problemen orsa-kas i stället av arbetslösheten, och det är också dettaregeringen prioriterar. Det är endast en väl avvägdekonomisk politik och insatser för de arbetslösa somkan lägga grunden för en hållbar ekonomisk tillväxtoch en hög sysselsättning. Lösa påståenden om bi-dragsberoende och vaga antydningar om att skatternaborde sänkas hjälper oss däremot inte att minskaarbetslösheten.Anf. 49 BO ():Fru talman! Jag hoppas att jag också får dra övertiden litet grand. Det får jag naturligtvis inte, menändå.Jag ber att få tacka för svaret. Jag tänkte först taupp en sak som är lika i den här debatten jämfört medden vi hörde tidigare. försöker legiti-mera sin bristfälliga politik genom att påstå att eko-nomin befann sig i fritt fall 1994. om att arbetslösheten uppkom 1991-1994. Låtmig, för att undvika den debatten, som inte minstskatteministern brukar excellera i här i kammaren,citera två personer som jobbade i dåvarande om vad som egentligen har orsakat denkris som vi har upplevt i början av 90-talet.Kjell-Olof har skrivit: Vi hade nu kommitdärhän att den tredje vägens ekonomisk politik höll påatt bryta samman. Vid nästa anhalt väntade arbetslös-heten.Klas , som också arbetade i Finansdepar-tementet, där han var planeringschef, har skrivit: Jagvill understryka att dagens problem med hög arbets-löshet och finanskris i första hand är en följd av 1980-talets överhettning och inflation.Det vore klädsamt om dagens regering tog ansvarför sin egen politik och dess effekter.Inte oväntat anser att de högaskatterna i , och de kraftiga skattehöjningarnasedan regeringsskiftet, inte medför några problem iekonomin över huvud taget. Skattehöjningar på70 miljarder kronor - i det närmaste perhushåll - skulle inte förorsaka några problem.Det förhåller sig ju tvärtom på två sätt. Dels harförutsättningarna för en stark tillväxt och tillräckligtmånga nya jobb försämrats avsevärt. Skattepolitikenär en av huvudorsakerna till att arbetslösheten nustiger och stiger och når nya rekordnivåer, ThomasÖstros. Det är klart att detta inte bara drabbar demsom blir arbetslösa. Det drabbar också dem som harett arbete och en löneinkomst. De drabbas av att våragemensamma resurser med så många arbetslösa blirmindre än de skulle kunna vara. Dels kostar arbets-lösheten i form av stöd till dem som blir arbetslösa,och därmed blir skatterna ännu högre.Den socialdemokratiska regeringen driver, Tho-mas , en skattepolitik som uppenbarligen syftartill att finansiera massarbetslösheten, inte till att be-kämpa den. De som drabbas hårdast av denna politikär naturligtvis de arbetslösa och de låg- och medelin-komsttagare som har minst marginaler och som kän-ner mest av de kraftiga skattehöjningarna. Och vad ärdet för skattehöjningar egentligen? Den största en-skilda skattehöjningen är höjda egenavgifter somrelativt sett drabbar låginkomsttagare allra hårdast.Det är en ren inkomstskatt. Sjukförsäkringen är juredan fullt ut finansierad. Det handlar om löneskatter.Det handlar om energiskatter, som slår hårdast motbarnfamiljer. Det handlar om fastighetsskatten, somoftast slår hårdast mot de större familjerna.De flesta hushållen betalar eller mer i olikaskatter. Det som blir kvar räcker inte till, utan manblir utlämnad åt att politiker skall klara uppgifter.Man har själv inte ekonomiska möjligheter att göradet. Det gäller pensionen, äldreomsorgen, barnomsor-gen och bidragen när pengarna inte räcker till. Närpolitikerna inte klarar sina åtaganden, är man utläm-nad. Det finns ingenting. Man kläms åt. Det blir säm-re pensioner, sämre förutsättningar för offentlig ser-vice och vård och högre skatt. Det visar ju att ThomasÖstros modell totalt har misslyckats. Att komma ursituationen är svårt. Marginaleffekterna är för mångabetydligt högre än vad låter påskina.Inser inte att det är viktigt att gehushållen kontroll över sin egen ekonomi? Tyckerskatteministern att det vore rimligt att driva en politiksom gör att de allra flesta kan leva på sin lön?Anf. 50 Statsrådet ():Fru talman! kan inte undvika att gåin på orsaker till krisen. Då måste jag naturligtvissvara på hans idéer om det. Det är väl få, kanske departier som stödde politiken och de somsatt i regeringen , som har en an-nan uppfattning än den att var i fritt fall underden borgerliga regeringsperioden.