prot · GK0977 · 1997-03-12 00:00:00 — Genom att borgensmannen förlorar sin regressrättmot gäldenären i och med beslutet om tvingandeskuldsanering uppkommer en, rent ut sagt, absurdsituation, som inte gagnar någon - möjligen gäldenä-ren. Enbart detta missförhållande vore nog för attupphäva lagen, enligt min mening.Herr talman! Borgensmannens situation avfärda-des vid den hearing som lagutskottet genomförde påföljande sätt, vilket tydligt beskriver den rent ansvars-lösa syn på borgensmannens ställning som präglarmånga anhängare av skuldsaneringslagen. Det sades:"Å andra sidan kan man fråga sig vad regressrät-ten är värd med tanke på att den som får skuldsane-ring är kvalificerat insolvent och skall i princip aldrignågonsin komma ur sin betalningsoförmåga. Detinnebär att regressrätten inte är någonting värd, ochdå är det ingen skillnad. Man kan inte utkräva någon-ting från gäldenären. Man kan som bekant aldriglugga en skallig. "Den principen är inte mycket värd. Litet raljantkan man också säga att den som är skallig inte alltidbehöver fortsätta att vara det.Den som går i borgen går i sorgen, men varför gö-ra det än sorgligare?Effekten av lagen är att gäldenären kan komma attdisponera medel eller tillgångar som han erhållit efterbeslutet om skuldsanering men som då inte gick attförutse och till vilka borgensmannen då inte har re-gressrätt.Visst har borgensmannen ett ansvar för den upp-komna situationen i och med att han eller hon harundertecknat en borgensförbindelse med detta ansvar,men detta ansvar är trots allt mindre än gäldenärens.Med införandet av skuldsaneringslagen har en situa-tion uppkommit som innebär att borgensmannenssituation har försämrats - något som riksdagsmajorite-ten tycks anse vara riktigt. Det gör dock inte vi.Herr talman! Med anledning av vad jag här harredovisat yrkar jag bifall till reservation nr 1.Anf. 219 PER ():Herr talman! Detta betänkande handlar alltså omtillämpningen av skuldsaneringslagen.Vid den hearing som lagutskottet hade den 3 de-cember 1996 framkom det mycket entydigt att lagenfyller ett stort behov. Jag trodde också att moderater-na skulle ta till sig den uppfattning som enhälligtframfördes vid det tillfället. Jag tror inte att detegentligen var någon part som uttalade sig motskuldsaneringslagen. var vid hearingenockså relativt flata eller tysta. framhärdar man iden uppfattning som man har framfört i sinamotioner, dvs. att skuldsaneringslagen skall upphävas.Det är också intressant att se vad man grundar sinuppfattning på. Det framkom med mycket stor tydlig-het när diskuterade borgensmannensproblem. Jag kan delvis instämma i att ett av de pro-blem som finns med skuldsaneringslagen är att bor-gensmannen kan råka ganska illa ut. Men ni hörde välvad han sade? Han talade om människor som grovtmisskött sin ekonomi. Trots detta visade han upp enartikel i dagens nummer av om ettpar. Jag vill inte säga att de personerna på något sätthar misskött sin ekonomi, och framför allt inte grovtmisskött den. De har hamnat i omständigheter övervilka de själva inte råder. De har blivit tvingade attsälja ett hus när de flyttade, och de fick inte ut mer änkanske hälften av vad de gett för det och hamnade dåi en situation som var ohållbar. Jag tycker inte att mankan skriva dem på näsan att de grovt har misskött sinekonomi.Vi anser alltså att det finns ett stort behov av enskuldsaneringslag. Det innebär emellertid inte att vianser att lagen i nuvarande skick fungerar bra i allaavseenden. Framför allt tillämpas lagen inte fullt ut såsom lagstiftaren menade att den skulle tillämpas.Främst kanske detta gäller domstolarnas ställningsta-ganden; de är enligt min mening alltför restriktiva närdet gäller att medge skuldsanering.Det är naturligtvis inte någonting som vi kan göranågonting åt utan att ändra lagen, så att den blir tydli-gare. I samband med det finns det vissa beloppsgrän-ser som kanske bör justeras. Jag anser att man har ettalldeles för högt belopp för att medge skuldsanering.Jag menar också - det var även på - att om de ekonomiska förhållandena ändrasför en person som har fått skuldsanering är det viktigtatt man kan ompröva detta på ett enkelt sätt och attden omprövningen inte skall behöva ske hos tingsrät-ten utan i så fall hos kronofogden.Något som har framkommit när revisorerna hargranskat detta är att steg 1, dvs. den frivilliga över-enskommelsen, inte har fungerat. Framför allt har dettagit väldigt mycket kraft från kommuner - man harställt väldigt höga krav på att de skall genomföraförsök när det gäller steg 1. Alla har inte lyckats meddetta eller inte orkat med det.Vänsterpartiet är ju ett parti som hyllar finansie-ringsprincipen, dvs. principen att när staten åläggerkommunerna uppgifter skall man också skicka med enpåse pengar. Så var det inte när man gjorde detta.Man ålade faktiskt budgetrådgivningen i de olikakommunerna att hjälpa till vid skuldsaneringen, menman bidrog inte med några pengar. Vi tycker att det ärviktigt att staten tar det ansvaret och ser till att varjekommun har råd att bistå med budgetrådgivning ellerrådgivning i samband med skuldsanering.Ytterligare diskussioner som kan bli aktuella föratt förbättra skuldsaneringslagen är att redan i steg 2,dvs. på kronofogdenivå, införa någon form av tving-ande skuldsanering. Jag tror att man skulle sparamycket pengar åt samhället om den myndighet somtrots allt är expert på människors skuldsituation ochderas behov av sanering, kronofogdemyndigheten,fick möjlighet att ta hand om beslutsfrågorna och detslutgiltiga beslutet.Tomas säger att skuldsanering har fun-gerat långt innan skuldsaneringslagen kom till. Det ärpå det sättet. Jag har själv arbetat med skuldsaneringåt privatpersoner och även åt företag. Men när detgäller privatpersoner använde man sig av den modellsom skuldsaneringslagen innebär. Men jag kan sägaatt utan lagen hade man vissa problem. Det fannsbanker som vägrade att gå med på detta, trots att manhade en avbetalningsplan , som skulle gebanken en hel del av kapitalbeloppet åter, men degick inte med på det. De resonerade ungefär somTomas och : om allaskulle göra så! Var skulle vi då hamna? Man är alltsåute för att statuera exempel, inte för att hjälpa männi-skor i nöd. Det är en förfärlig inställning, som inte harmycket med ett solidariskt samhälle att göra, tyckerjag.Hanteringstiderna är väldigt långa, pekar manockså på. Det beror på att man i steg 1 kräver så långautredningar och att kronofogden har haft väldigtmycket arbete med detta. Hanteringstider ochdäröver är inte ovanliga, och det är naturligtvis heltoacceptabelt i den situation som många människorbefinner sig i.Så till ett av de större problemen: skattemyndighe-tens agerande. Dagens Nyheters artikel visar med allönskvärd tydlighet att skattemyndigheterna inte ärsärskilt benägna att hjälpa till i samband medskuldsanering. Det är först när det kommer till sistainstans, dvs. när tingsrätten har ärendet, som det kanbli aktuellt. Jag menar att staten i det här samman-hanget i så fall bör företrädas av kronofogdemyndig-heten, som har en betydligt större och bättre kompe-tens när det gäller människors ekonomiska situationoch som kan se samtliga fordringsägares perspektiv.De kan då också göra en bättre bedömning än vadskattemyndigheterna kan göra. Skattemyndigheternahar tyvärr en alldeles för fiskal inställning, som i storutsträckning försvårar skuldsanering.Sedan är det i och för sig på det sättet att skatte-myndigheten kanske inte har någon anledning att gåin med småbelopp - de skrivs ju ändå av efter fem år.Problemet är att alla inte vet om det. Och de liggerändå kvar; de är inte sanerade. Men skattemyndighe-terna skriver alltså av beloppet , om inteärendet väcks i någon annan instans så att man driverin dem.Som slutsats kan man alltså säga att det behövsändringar i lagen. Vi kommer under allmänna mo-tionstiden och i samband med andra motioner attföreslå ytterligare förbättringar när det gäller lagen.Just nu yrkar jag bifall till våra reservationer 4, 6 och7. Samtliga dessa tre reservationer är av principielltintresse när det gäller skuldsaneringslagen. Min upp-maning till är: Ni kan åtminstonestödja oss när det gäller reservation 7. Du betonadesjälv behovet av budgetrådgivning och sade att dettaskulle minska behovet av skuldsanering. Det är precisdet vi pekar på där: Ge pengar till kommunerna så attde har råd att syssla med budgetrådgivning! Det förstakommunerna drog in i samband med att kommunernafick problem med ekonomin var just konsumentväg-ledning och budgetrådgivning.Anf. 220 () replik:Herr talman! Att människor av en mängd olika or-saker är föremål för skuldsanering känner både PerRosengren och jag till. En del av dem är det till följdav att de har misskött sin ekonomi, andra till följd avomständigheter som varit utanför deras kontroll.Hänvisningen till artikel gjordesutifrån att vi tydligen behöver en lag i för attstatliga myndigheter skall lyda de anvisningar somSveriges riksdag uttalar. Det borde väl rimligtvis varaså, att skattemyndigheten i detta fall anpassar sig tillvad har uttalat beträffande skuldsanering.Då minskar behovet av en skuldsaneringslag i dendelen.Jag tycker att man från och Soci-aldemokraternas sida väl lätt passerar borgensman-nens orimliga situation. Det är inte bra. Enbart densituationen borde ligga till grund för att lagen upp-hävs.Anf. 221 PER () replik:Herr talman! Det sista först: Borgensmannens si-tuation förändras ju inte särskilt mycket. Kan gäldenä-ren inte betala sina skulder går borgensmannen in ochbetalar oavsett om det skall ske en skuldsanering ellerej. Det är ju så ett borgensåtagande fungerar.När det gäller skattemyndighetens agerande villjag säga att det inte bara handlar om skattemyndighe-ten. Jag hade exempel på diverse banker som jag självhar förhandlat med. De var mycket restriktiva och toginte ens det bud som företagsekonomiskt vore detbästa för dem. De ville statuera exempel. Jag hördedem säga: "Tänk om alla skulle göra så!". TomasHögström uttrycker ungefär samma andemening.Ett ytterligare problem är att domstolarna tolkarväldigt restriktivt. Jag tror inte att domstolarna haruppfattat lagstiftarens intentioner riktigt rätt. Därförbehöver man kanske ändra lagen - det kan jag hållamed om - men i så fall på ett sådant sätt att det blirbättre för gäldenärerna.Det är som sagt inte bara skattemyndigheten somär ett problem. Jag tror i och för sig att man skullekunna lösa problemet med gällande lag bara genomatt överföra borgenärsfunktionen från skattemyndig-heten till kronofogdemyndigheten. Bara det skulleförändra situationen kraftigt.Anf. 222 () replik:Herr talman! Per sade att vi skall för-bättra situationen för gäldenären. Jag tycker att det ärviktigare att förbättra situationen för borgensmannen idet fallet.Det är riktigt att det finns banker och kreditinstitutsom uppvisar en attityd som motsvarar den som skat-temyndigheten uppvisar i dagens . Degränsdragningsproblemen finns oavsett om det finnsen lag eller inte.Anf. 223 PER () replik:Herr talman! Lagen är till för att sätta press påfordringsägaren att ingå en uppgörelse när alla förut-sättningar för skuldsanering föreligger. Att leva i femår på existensminimum är ganska tufft. En sanering ärnödvändig t.ex. för alla de barnfamiljer som har blivitarbetslösa och tvingade att sälja sitt hus när fastig-hetspriserna sjunkit drastiskt, annars bär de med sigskulden för tid och evighet. De hamnar i en situationsom blir helt ohållbar. Vi måste ha ett institut så att viåtminstone kan hjälpa dessa familjer ur skuldfällan.Det är intressant att konstatera att de företrädaresom var med på hearingen var väldigt positiva tillskuldsaneringslagen oavsett om de kom från kreditfö-retag eller från banker. visste de vilka regler somfanns, och kunde de arbeta långsiktigt med förbin-delserna med sina kunder.Anf. 224 ():Herr talman! Skuldsaneringslagen har funnits isnart . hade kommunerna frivilligskuldsanering genom sina konsumentrådgivare, och ivissa fall genom medverkan från socialbyråerna. Detfanns före skuldsaneringslagens tillkomst ingen lag-reglerad möjlighet att få skuldsanering på det sättet kunde få en skuld fastställd av domstol medskuldnedskrivning och tidsbegränsad betalningsplan.En viktig ingrediens är fortfarande frivilliga över-enskommelser i steg ett hos kommunerna och steg tvåhos kronofogden. Den stora skillnaden är att tingsrät-ten nu kan döma till skuldsanering om fordringsägaremotsätter sig nedskrivning av skuld om tingsrättenbedömer att gäldenär av något skäl är oförmögen attbetala sina skulder inom överskådlig tid.Utgångspunkten för den utvärdering som skettär revisorers granskning av tillämpningenav skuldsaneringslagen. Den utvärderingen har singrund i att det kom rapporter om svårigheter medtillämpningen av lagen. kom enutvärdering från i frågan. Som harsagts tidigare genomförde utskottet en offentlig ut-frågning . Den utfrågningen är bifo-gad betänkandet.Det som har kunnat konstateras fram till nu är attskuldsaneringslagen tillämpas olika i olika delar avlandet. Det är i sig inte särskilt uppseendeväckandenär det gäller en helt ny lagstiftning. Det blir natur-ligtvis så, att olika uppfattningar bryts mot varandra.Så småningom blir det en enhetlig tillämpning, vilketockså måste vara det självklara målet. Den processenfår inte ta om lagstiftningen skall vinnatrovärdighet hos allmänheten.Det gäller här för att kontinuer-ligt utfärda råd, utbilda och informera om den prax-isbildning som successivt växer fram i och med att alltfler mål överprövas, så att det blir en enhetlig till-lämpning över hela landet. Det bör kunna ske ävenom verket saknar formella befogenheter att utfärdaföreskrifter om lagens tillämpning.Utskottet har för avsikt att följa utvecklingen ocheventuellt göra ytterligare utvärderingar av lagenstillämpning enligt den arbetsmodell som tillämpasi utskotten i denna fråga liksom i fråga om lagen idess helhet.Det har också framförts synpunkter på att hand-läggningstiderna är för långa. Utskottet utgår från attregeringen noga följer händelseutvecklingen i detfallet och om så erfordras kommer med förslag tillutskottet som kan förenkla delgivningen och därmedförkorta handläggningstiden. Det är viktigt i dennatyp av ärenden att tiden från ansökan till beslut inteblir för lång.En annan fråga är möjligheten att ompröva beslutäven när det gäller belopp och inte bara tiden ochsättet för skuldens betalande. Utskottet gör här etttillkännagivande till regeringen. Det kan hända mångasaker under en så som , som vanligtvisär den betalningsplan som beslutas. Därför finns detskäl att återkomma till den frågan. Utskottet anslutersig därmed till revisorernas förslag och yrkande 3 imotion L29.När det gäller fordringar på skatter och allmännaavgifter framhåller revisorerna att det inte finns någonenhetlig praxis. Den frågan borde klarläggas. I daggör varje enskild skattemyndighet egna bedömningar.I propositionen om skuldsaneringslagen framhöllregeringen att skattemyndigheten skall anlägga ettvidsynt perspektiv vid bedömningen av förutsättning-arna för skuldsanering. Om förutsättningarna förskuldsanering föreligger bör också myndigheten godtaförslaget.Det gäller även i steg ett och två, dvs. innan ären-det kommit så långt som till tingsrätten. Regeringenborde följa upp frågan om skattemyndigheten skallanlägga en fiskal syn på sina fordringar i skuldsane-ringsärenden om alla andra förutsättningar förskuldsanering föreligger enligt genomförda utred-ningar. avsikt är inte att nu vidta någraåtgärder i den frågan.Det som är viktigast för att förebygga att männi-skor hamnar i skuldfällan är att det finns en bra bud-getrådgivning som människorna känner förtroendeför. I en marknadsekonomi som vår måste det finnasinstitutioner som kan ge goda råd till människor iekonomiska spörsmål på ett sätt som gör att de intekommer på obestånd ekonomiskt.Det är en angelägenhet.Det kan ligga ett stort värde i att kommunerna satsarresurser på rådgivningsverksamhet. Deras kontaktermed allmänheten bör helst vara fristående från densociala myndigheten för att de skall kunna ha en bre-dare allmän rådgivningsverksamhet i ekonomiskafrågor. Det skulle kunna bli kostnadsbesparan-de både för gäldenärer och borgenärer, men också förkommunerna själva.Det måste också ankomma på kreditgivare att varanoggranna i sin kreditbedömning. När det gällerkrediter för enskilt bruk är marknadsföringen avkrediter ett viktigt inslag. Många av de skuldsane-ringsfall som kommer till domstolarna har säkertsin grund i den utlåningsstrategi som låneinstitutentillämpade och början av 90-talet.Vi utgår ifrån att regeringen noga följer kreditmark-nadsfrågorna och vidtar erforderliga åtgärder.Sammanfattningsvis kan sägas att skuldsaneringenhar kommit för att stanna. Det har varit vissasvårigheter vid tillämpningen av den, men den har nualltmer börjat ta formen av en lagstiftning som kom-mer att ha stor betydelse för de människor som harhamnat i skuldfällan. Från vissa håll har det framförtsatt lagen allmänt skulle vara negativ för betalnings-moralen i samhället. Det kan vara precis tvärtom attde som inte ser ett slut på sina insolvensproblem bliruppgivna och av det skälet inte längre bryr sig om sinekonomiska situation. Ingen kan påstå annat än attden som fått en skuldsanering beviljad är inne i enlång tid av ekonomisk återhållsamhet som innebär får lära sig ekonomiskt ansvarstagande. Detmåste också vara den sökandes avsikt att få slut på enkaotisk situation.Herr talman! Jag vill härmed yrka avslag på revi-sorernas förslag om att skuldsaneringsärenden skallkoncentreras till en domstol per län och bifall tillmotion L31. Skälet är att vi inte under pågående ut-redning om domstolsväsendets framtida organisationskall låsa oss för en organisationsmodell.Jag vill också yrka bifall till revisorernas förslagoch motion L29 yrkande 3 som gäller omprövningoch därmed ge regeringen ett tillkännagivande om vadutskottet har anfört.På övriga hemställanspunkter yrkar jag bifall tillutskottets förslag och avslag på samtliga förslag frånrevisorerna och avslag på samtliga reservationer.Anf. 225 PER () replik:Herr talman! Jag vill tacka utskottets majoritet föratt man tillstyrker L29 yrkande 3 som gäller ompröv-ningsinstitutet och åtminstone vill göra ett tillkänna-givande där.Sedan har jag några frågor till första är: Vad anser om finansie-ringsprincipen?Den andra är: Vad anser om skat-temyndigheternas agerande? I samband med den harjag en följdfråga. Vore det inte bättre att föra överstatens borgenärsfunktion till kronofogdemyndighe-ten?Fråga tre gäller domstolarnas tolkning. Blev inteockså litet förfärad när vi var uppe iUmeå och fick de domarna föredragna för oss? Manhade faktiskt avslagit väldigt många skuldsaneringsä-renden. Min fråga är: Stämmer det med uppfattning av hur skuldsaneringslagen skalltolkas?Anf. 226 () replik:Herr talman! Den här lagen är ju ganska ny, somjag sade. Den tolkas litet olika över landet. Jag tror kommer fram till en bra ordning.Det har kommit rapporter om att lagen börjar fungerabättre och bättre.Jag tror att frågan om överföring till kronofogdenär för tidigt väckt. Jag tror att vi tills vidare måste hadessa tre steg i skuldsaneringen så att vi får i gånglagen ordentligt och får en ordentlig praxisbildning.Anf. 227 PER () replik:Herr talman! Det sista var inte svar på någon frå-ga. Jag frågade alltså om det inte vore bättre att kro-nofogdemyndigheten fick överta statens borgenär-sansvar. Det svar jag fick var inte svar på någon fråga.Den viktigaste frågan är ju trots allt vad RuneBerglund anser om finansieringsprincipen. Är det inteen väldigt viktig princip att finansieringsprincipenskall gälla när staten ålägger kommunerna fler arbets-uppgifter och nya arbetsuppgifter? Det står ju t.o.m. isamtliga budgetpropositioner som Socialdemokrater-na lägger fram. Tycker inte att detvore lämpligt att finansieringsprincipen gällde ävennär det gäller de arbetsuppgifter som man lägger påkommunen?Anf. 228 () replik:Herr talman! Jag har den uppfattningen att kom-munerna tills vidare själva skall sköta finansieringen.Det har visat sig att de kommuner som har en brarådgivning själva tjänar pengar på det genom att deinte behöver ge ut så mycket i socialbidrag och att deslipper andra problem. I det nuvarande budgetlägetfinns det inga möjligheter att staten skulle kunnaöverföra medel.Sedan några år tillbaka har vi haft en annan prin-cip, nämligen att vi delar ut pengar till kommunerna ipåsar. Vi försöker att undvika specialdestineradestatsbidrag.Anf. 229 () replik:Herr talman! Jag har en fråga till . Ioch med att gäldenären blir av med sina skulderkvarstår borgensmannen med sitt åtagande. AnserRune att det är rimligt sett ur borgensman-nens situation och utifrån den rättsordning som vitrots allt har haft tidigare här i ?Anf. 230 () replik:Herr talman! När man går i borgen skall man na-turligtvis veta vad det är man gör. Man försätter sig ien situation där man är ställföreträdare för någon.Man garanterar alltså att t.ex. ett lån blir betalt. Jagtycker inte att det finns skäl att ändra på den ordning-en just . Det gäller alltså att veta vad man gör närman skriver på en borgensförbindelse.Anf. 231 () replik:Herr talman! Det nya är att man förlorar sin re-gressrätt till den man har gått i borgen för. Det är dethemska i borgensmannens situation.Eventuella tillgångar som gäldenären i framtidenlyckas komma över har borgensmannen ingen rätt i.Det är bl.a. det som är själva kvintessensen i skuldsa-neringslagen. Det är olyckligt.Anf. 232 ():Herr talman! Jag skall hålla mig helt kort så här iden sena timmen.Det är framför allt agerande som göratt jag ändå måste ta till orda. Det är beklämmande från det hållet fortfarande inte har insett att detmåste finnas någon typ av skuldsaneringsinstitut i encivil rättsordning. Innan vi fick vår skuldsaneringslaglär vi har varit ett av de få västerländska länder somöver huvud taget inte hade någon reglering. Det äralltså en ur alla synvinklar nödvändig reglering av enohållbar situation när en person blir hopplöst över-skuldsatt.Jag menar, som vi sade i utredningen , attegentligen har inte upphovet till överskuldsättningennågonting med det hela att göra. Man konstaterar baraatt en person är hopplöst överskuldsatt, och då måsteman reglera det förhållandet, annars kommer veder-börande aldrig på fötter i någon mening. Man kan inteha en rättsordning som innebär att enskilda människorhamnar i en fullständigt omöjlig situation, vad de ängör.Möjligen är det motstånd som hargjort att lagen har blivit så fullständigt groteskt utfor-mad som den är. Jag menar fortfarande att utredning-ens förslag till lagstiftning var helt ändamålsenlig. Detvar i stort sett den reglering som gällde i Danmark.Den har fungerat utan några större problem.Det är egentligen bara vi som har hamnat i en väldigtkonstig situation genom att vi har infört en trestegsra-ket. Det räcker alltså med tingsrätten och en god man.Här har man verkligen konstrat till ett förhållandesom egentligen inte är särskilt märkvärdigt.Borgenärsfunktionen måste man ändå alltid säganågot om. Det är hopplöst att notera skattemyndighe-tens avoghet. Det här måste föras över till Kronofog-demyndigheterna, vad man än hittar på i övrigt.Jag begriper inte vad det är för bekymmer med dethär med borgensman. Går man i borgen så går man isorgen. Det är bara att konstatera att regressrätten varvärdelös. Det har inte med det här att göra.Klarläggande uttalanden har kommit frånHögsta domstolen. Det ena målet efter det andraklarlägger alltså att de principer som man lade fram iutredningen gäller. Det är emellertid sorgesamt att seatt det som man sade 1990 får man klarlägganden omnu, 1997. Det är sent. Men HD går ju på de riktlinjersom där lades fram. Myndigheterna är inte särskiltfrejdiga, kort och gott, utan har legat väldigt lågt.En anmärkning till Per : Jag tror i ochför sig inte att man kan lägga det här hos Kronofog-demyndigheterna ur allmänna rättsliga principer. Encivil fordran, en civil rättighet, får inte sättas ned,annat än av en domstol.