prot · GL0947 · 1997-12-15 00:00:00 — det skallalltid löna sig att gå tillbaks till ett arbete, eller ärregeringen beredd att ytterligare höja ersättningsnivå-erna så att det blir samma situation igen? Vi har jusvåra erfarenheter i fråga om arbetsskadeersättningen.Jag har ytterligare en fråga, och den gäller hur pri-vata försäkringar kommer att betraktas i fråga omövriga ersättningsformer. Är det en risk för att mankommer att avräkna de privata försäkringsersättningarsom kan utgå i de generella systemen? Det är viktigtför många medborgare att få ett besked. Det måstelöna sig att ta privata försäkringar för att förstärka degenerella systemen. De är inte så generella. Det finnshål i systemen.Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet inte om villha ett ytterligare svar på frågan om SGI. Det finns enrad frågor som vår särskilda utredare regeringens direktiv har gått igenom i sitt be-tänkande. De handlar om kvalifikationsvillkor ochberäkningar av SGI. Det ligger i en samlad beredningi . Det har naturligtvis också att göramed framtidens socialförsäkring och synen på kvalifi-kationsreglerna, några av de frågor som har varit uppei debatten tidigare i dag.I det reformerade pensionssystemet kommer själv-fallet inte privata pensionsförsäkringar, och inte helleravtalspensioner, tjänstepensioner, att räknas av. Detligger i den departementspromemoria som är utepå remiss, liksom finansieringen, dvs. att det inte skallräknas av.Som väl vet kommer inte hellerprivata försäkringar att räknas av vid inkomstpröv-ningen av folkpensionsdelen i änkepensionerna. Där-emot ligger privata försäkringar kvar när vi prövarBTP. Vad gäller BTP kommer det att ske en översynför att anpassa bostadstillägget till pensionärer till detreformerade pensionssystemet. Detta vill jag nämnabara som en information.Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag får tacka för den informationen.Jag tror att det här är ett svar som väldigt många be-höver när de står i en valsituation, när de generellaförsäkringarna inte är tillräckliga även om nivåerna nuhöjs. I vissa inkomstlägen blir det ibland ett bekym-mer när man hamnar mellan olika stolar.Vi får återkomma till SGI:n. Det är en stor bespa-ring vi går miste om i det här fallet. Jag hoppas snabbt kommer tillbaka till detta. Det finns enoro för att områden som kanske inte är de viktigasteatt prioritera kommer att prioriteras när finanserna blirbättre. Det finns ju också ett stort behov av att återbe-tala de skulder som vi har åsamkat oss under de sena-re åren.Anf. 46 () replik:Herr talman! Jag vill börja med att fråga statsrådetKlingvall vem som i denna debatt eller i det utskotts-betänkande som vi diskuterar över huvud taget harnämnt ordet "fattigvård". Jag vill ha ett klart beskedpå den punkten. Inget politiskt parti i riksdagvill tillbaka till något gammalt fattigvårdssystem. Vihar alla uttalat oss för goda, kalla dem gärna generel-la, trygghetssystem, men vi har litet olika infallsvink-lar när det gäller systemets utformning. I mitt partivärdesätter vi de enskilda människornas önskan attsjälva komplettera med försäkringar, och vi vill ge-nom skattesänkningar ytterligare öka denna möjlighet.Vi har världens högsta skatter, men vi har inga-lunda världens bästa välfärd. Det torde socialförsäk-ringsministern vara på det klara med, med tanke påden vårddebatt som försiggår.Sänk skatterna, så blir det fler arbetstillfällen! Dåkommer det in nya friska skattepengar till kommuneroch landsting i stället för bidragspengar. Lyssna påvårdpersonalen, som vill ha marknadslösningar inomdagens monopolsystem i vården! Då skulle Sverigesekonomi se bättre ut.Jag är lika orolig som över att viinte vet när vi får en proposition. Flera talare harliksom jag uppehållit sig vid att det finns personersom har blandade inkomster, timanställningar, osv. föränderlig tid kommer situationen att bli heltannorlunda för inkomsttagarna. Vi kan inte vara kvar igamla system. Vi borde åtminstone kunna utredamorgondagens försäkringssystem. När kommer enproposition?Anf. 47 Statsrådet ():Herr talman! Jag har aldrig påstått att någon idenna debatt har använt ordet "fattigvård". Jag refere-rade till en debatt som har pågått under en rätt lång tidom synen på generella kontra marginella välfärdssys-tem av skilda slag. Jag vill verkligen understryka attvi har klarat den generella välfärdsmodellen genom enmycket svår ekonomisk kris. Det känns oerhört gläd-jande att vi , när vi har återfått ekonomisk balans,kan börja fundera på att stärka välfärden på nytt och,med tanke på den diskussion vi har om kvalifika-tionsvillkor och SGI-regler, fundera över hur vi bästskall kunna utforma den här delen . Vihåller nu i på att bearbeta det be-tänkande som vår särskilda utredare harlämnat.Det jag däremot skulle vilja höra av är vilken välfärd erbjuder. Er väl-färd är ju så mycket mindre än den som regeringenoch utskottsmajoriteten står för. Bara när det gällersjukpenning handlar det om en välfärd som är mer än8 miljarder mindre än utskottsmajoritetens. Det görmig mycket bekymrad.Anf. 48 () replik:Herr talman! Tala inte om ekonomisk balans närvi har en statsskuld på mellan 1,4 och 1,5 biljonerkronor och när vi fick höra att vi har Europashögsta strukturarbetslöshet! Detta är icke välfärd. Denvälfärd vi vill ha motsvarar ungefär den nivå vi har , men vi motsätter oss höjningar, eftersom vi anseratt det är viktigt att få ekonomin i balans. Genomsänkta skatter gör vi det möjligt för de enskilda attkomplettera med tilläggsförsäkringar.Regeringen har själv begärt av utredaren att 1miljard kronor skall sparas på sjukpenningförsäkring-en. Men har LO sagt sitt. Vi får väl vänta. Någotbesked får vi i varje fall inte av socialförsäkringsmi-nistern.Något kort om FINSAM. Den 5 oktober 1995skrev som ordförande i socialför-säkringsutskottet en brännande artikel på och talade sig varm omFINSAM och samordning mellan de olika försäk-ringssystemen. är det tack vare en stenhårdopposition i utskottet som vi har fått någon hyfs påden här propositionen. Det vill jag säga, och det är jagglad över.Jag har haft upprepade debatter med socialförsäk-ringsministern om sjuklöneperioden. Jag har ocksåhaft sådana debatter med näringsministern, och jaggläder mig åt att det är han som tycks ha vunnit. Haninsåg tydligen att det här var rena dödsstötenframför allt för småföretagen och för nya arbetstillfäl-len. Jag är glad över att ni äntligen har kommit tillbesinning. Men varför inte komma med ett förslagsom börjar gälla , som vi och flerapartier här i önskar?Anf. 49 Statsrådet ():Herr talman! Det kanske vore klädsamt med ennågot mer ödmjuk ton, , med tanke påden fördubbling av statsskulden som åstadkoms underde tre åren med borgerlig regering, från 600 miljardertill 1 200 miljarder. tar upp fråganom skulden, men den tillkom alltså under den kortaperioden med borgerlig regering. Hade viinte haft den skulden att hantera, hade naturligtvisutgångsläget för många av välfärdssystemen varit heltannorlunda.Vad och vill ha ärinte ens i ersättningsnivå, utan det handlar omen helt ny SGI-beräkning, som ger betydligt lägrenivåer i sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen.Det tycker jag är viktigt att tydliggöra i en sådan härdiskussion.Dessutom anser uppenbarligen attFINSAM är svaret på hela vårdproblematiken, mendet här är ju en mycket mer komplex historia än så.Dels föreslår kraftiga skattesänkningarför kommuner och landsting, dels föreslår man en 8miljarder kronor lägre nivå i det anslag som rör sjuk-penningen. Var hämtar de pengarhon behöver för att åstadkomma det hon i alla fallsäger sig vilja åstadkomma är för mig en mycket storgåta.Anf. 50 () replik:Herr talman! Jag tog i mitt anförande upp fråganom socialdemokraterna och regeringen kunde tänkasig att se över de framtida socialförsäkringarna somen helhet. Vi fick ett visst stöd av , somändå tyckte att det låg något i den tanken. Sedan hardet blivit väldigt tyst. Kan statsrådet tänka sig enöversyn som ger långsiktig stabilitet och bättre, mertrovärdiga försäkringar? Kan ni tänka er att de för-säkringarna skall vara fristående från statsbudgetenoch leva sitt eget liv inom de ramar som drog upp?Herr talman! Jag talade tidigare om de 614 miljo-nerna som är rehabiliteringspengar och som skall ingåi FINSAM-verksamheten. Jag trodde att det skulle geungefär 50 miljoner till varje kassa. Men jag har sna-rast räknat rejält fel. Det handlar om 20-25 miljoner.Det är vad man kan tänka sig. Hur långt kommer nimed detta?Statsrådet säger att hon är glad över att sjukför-säkringspengarna inte får användas fritt. börjar detklarna för mig. Har uppfattning om att de skall användas fritt kanjag förstå att ni är litet skakade.Men vi har aldrig skrivit det. Det rimliga är väländå att ni läser reservationen. haransvar för pengarna. Det är den vinst man gör genomkortare sjukskrivningar som vi tycker att man skallsätta in i verksamheten i FINSAM. Det skall mangöra för att korta köerna, för att öka rehabiliteringen.Kan ni tänka er det om jag förklarar vad saken gäller?Är det en väg som vi kan gå tillsammans? Då skullevi nå väldigt långt. Men kassorna löser inte någraproblem med 20-25 miljoner.Samverkan är bra. Det tycker vi är alldeles ut-märkt. Men vägen är lång innan vi får bort alla deköer som ni har skapat sedan ni tog över makten.Anf. 51 Statsrådet () replik:Herr talman! Först en fundering till det gäller kopplingen mellan sjukförsäkringen ochmöjligheten att använda pengar till sjukvården, som juär det bärande argumentet i det som m.fl.har tagit upp i debatten.Jag har mycket svårt att förstå framför allt Folk-partiet, som talar oerhört mycket om försäkringsmäs-sighet. Det gjorde även i sitt inlednings-anförande . Jag undrar hur ni både kan anse att viskall ha en sjukförsäkring med ett starkt sambandmellan avgifter och förmåner och ändå riva barriärer,som uttryckte sig i ett repliksvar tillMarie Engström.Det är viktigt för mig att få reda på hur det häregentligen hänger ihop med grundsyn påsjukförsäkringen som en försäkring där det faktisktalltid skall finnas pengar till den som är sjuk när denpersonen blir det. Vill man fortsätta att överfinansierasjukförsäkringen för att kunna föra över pengar tillsjukvården? Skall FINSAM i så fall vara en perma-nent historia som förutsätter att det finns ettöverskott?Med det beslut som har fattat ärju överskottet slut . Vi får ju nu ett direktsamband mellan intäkter och utgifter i försäkringenfrån 1998 med det beslut som är fattat efter den pro-position som har lagt fram.Hur skall garantera att inte hela sjuk-penningbeloppet går till vård? Skall det finnas någraspärrar i den här samverkan? Det skulle jag vilja veta.Anf. 52 () replik:Herr talman! Det är inte de samlade, ackumulera-de överskott som regeringen redan har beslutat om närdet gäller sjukförsäkringen som vi talar om. Dethandlar i det fallet om 70 miljarder och 107miljarder . Det är inte de pengarna vi talar om.Vi talar om den vinst vi gör genom att korta sjuk-skrivningarna genom att människor snabbare kankomma tillbaka till arbetet. Det gör att vi kan användade pengarna för att korta köerna i vården, för att re-habilitera människor. Om statsrådet går ut på gatoroch torg och frågar människorna eller går till försäk-ringskassan och möter dem där kommer alla att säga:Kan jag få kortare sjukskrivning genom snabbareoperationer och bättre rehabilitering så vill jag själv-klart att vinsten av att jag har en kortare sjukskrivningskall användas till att effektuera det.Det kommer alla att säga. T.o.m. socialdemokra-tiska landstingspolitiker som jag har träffat säger:Detta är vad vi skall göra, för köerna måste bort. Minfråga till var: Det står 26 000 fler i kösedan ni tog över makten. Hur skall ni lösa det pro-blemet? Pengar måste skjutas till i vården. Det vet vialla. Men ni är i det här fallet inte beredda att sägadet.Det är alltså inte ett fritt hanterande av sjukpen-ningmedlen, utan det är inom de ramar som man kangöra vinster. Jag hoppas att vi slipper träta om det,och att vi kanske också kan nå en gemensam syn pådet här. Men jag hade hoppats att vi hade kunnat göradet . Det här brådskar ju. Många människor stårsom jag säger i kö.Anf. 53 Statsrådet ():Herr talman! Om jag förstår rätt ärdet försäkringspengar som skall gå till vård. SiggeGodin nickar inte, men jag utgår från att det är på detsättet.Då undrar jag: Hur skall garantin se ut som inne-bär att det faktiskt alltid skall finnas pengar för attklara sjukpenningen till dem som blir sjuka? Detmåste ju finnas en garanti. Annars är vi inne på ett sättatt dränera anslaget, om vi skall finansiera vård medförsäkringspengar när vi också kommer att få en ba-lans mellan intäkter och utgifter för 1998.Man kan också undra hur vinsten skall räknas ut.Jag fick heller inte svar på om det här var permanenteller tillfälligt. Men jag förstår på svaret att man heltenkelt skall kunna ta försäkringspengar till det häroavsett om det finns något överskott eller inte.Då blir nästa fundering: Skall alla sjuka få ta delav dessa försäkringspengar, även de som inte harnågon sjukpenning? Den stora gruppen vårdbehövan-de i vårt land är ju de gamla, pensionärerna. Och dehar ingen sjukpenning. Sedan har vi förstås en storgrupp barn som av och till behöver en del sjukvård,även om de inte alls är så många som gruppen pen-sionärer.Hur skall det här gå till, om det nu skall byggas såmycket på sjukpenningsanslaget? Så fort man plockarin någon i en kö handlar det om att omprioritera i kön.Jag undrar vart rättvisan och rätten till lika god vårdtar vägen i det här systemet.Nej, , då tror jag betydligt mer på ut-skottsmajoriteten och på regeringens förslag, nämli-gen att det blir en samverkan mellan fyra aktörer därman gemensamt hittar lösningar för att klara de lång-tidssjuka.Majoriteten av de långtidssjuka står inte i någonoperationskö. Det är också fel sätt att argumentera.De har andra problem som är nog så viktiga att ta itumed.Anf. 54 () re-plik:Herr talman! Statsrådet talar om att vi har höjtbarnbidragen så att barnen skall få det bättre. Det låterju förledande bra.Men det är ju så att de som är rika och de som ärmedelinkomsttagare får en höjning. Men de svagaste isamhället får ingen höjning, eftersom man minskarsocialbidragen med den summa som barnbidragen harhöjts. Likadant är det med flerbarnsbidragen.Det här tycker jag är oerhört frustrerande, för nukommer människor att säga: får jag i alla fall höjtbarnbidrag. De har t.ex. tre barn. Sedan säger de: Nej,det fick jag inte. Jag fick sänkt socialbidrag, likamycket som barnbidraget höjdes.Finns det några tankar på att rätta till det här felet?Jag vet att det är en angelägenhet. Mentrots det är det hårresande att de allra svagaste inte fårnågon förbättring.Anf. 55 Statsrådet ():Herr talman! frågar om kon-sekvenserna av barnbidragshöjning i förhållande tillsocialbidrag. Det är precis som med all annan inkom-stökning, oavsett om det är bidrag, om man får högrelön eller om man får en höjd ersättningsnivå i föräld-raförsäkringen. All inkomst räknas när behovet avsocialbidrag skall räknas ut. På samma sätt bedömdeman det naturligtvis i det fall då barnbidraget tidigaresänktes till 640 kr.Det centrala för barnfamiljerna som får ett hög-re barnbidrag är att man får mer icke-behovsprövadepengar att röra sig med, vilket i sig naturligtvis är enstörre frihet än att tvingas fylla ut sin inkomst medbehovsprövade bidrag.Vi vet också att barnbidraget har en stor betydelseför väldigt många barnfamiljer. 93 000 barnfamiljerbehöver inte socialbidrag tack vare att man liggerovanför genom barnbidraget. Det har ettmycket stort värde i sig, och därför är jag nu oerhörtglad att vi nu kan göra de här förändringarna i barnbi-draget och i flerbarnstillägget. På så sätt slipper ettantal barnfamiljer söka socialbidrag och kan klara sigpå egen hand. Och det är en viktig välfärdsvinst.Anf. 56 () re-plik:Herr talman! Jag talar inte om dem som får enhöjning utan om dem som inte får mer pengar. Jagtror inte att det betyder så särskilt mycket för en fa-milj att behovsprövas om den får mindre perbarn. Det är behovsprövat också i och med att barnbi-draget ingår i basen för familjen.Jag tycker dessutom att barnbidraget är specielltdärför att det skall gå till barnen. Det är inget mersom går till barnen. Det är de mest utsatta familjernaoch barnen som jag talar om. Vad tror ni att en tio-åring bryr sig om huruvida pengarna kommer frånbarnbidraget eller från socialnämnden, om han ellerhon i annat fall inte har råd att åka på ett läger? Kan-ske kan det vara sådana saker som man skulle kunnalåta sina barn göra efter den här höjningen men somman naturligtvis får avstå från.Jag tycker att statsrådets sätt att svara innebär ettkringgående av problemet.Anf. 57 Statsrådet ():Herr talman! Jag har redovisat att socialbidragetfungerar som det yttersta skyddsnätet när man harräknat in alla inkomster av bidrag eller lön som enfamilj har. Om inkomsten inte når upp till socialbi-dragsnormen, får man utfyllnad av socialbidrag. Ivissa fall lever man helt på socialbidrag.Det som barnbidraget och de övriga generella stö-den kan innebära är att man slipper socialbidragsbe-roendet. Det är väldigt viktigt. vetvad den ingående behovsprövning som sker när manansöker om socialbidrag innebär. Den slipper man närman kan klara sig på egen hand, med egna pengar. Degenerella stöden har inte några som helst sådana in-slag.Anf. 58 () re-plik:Herr talman! Jag skulle vilja fråga statsrådet hurhon ser på de nuvarande karensdagsreglerna och påatt utskottet vid ett antal tillfällen har uttalat att detvill att det här skall ses över. Man vill att de negativakonsekvenser som dessa regler får i ett antal fall skalldämpas, om det är möjligt att hitta vägar för detta.Man har inte velat göra ett tillkännagivande, menutskottet har vid ett antal tillfällen skrivit att manförutsätter att regeringen ser på det här.Man förväntar sig i sådana fall att regeringen tartag i en fråga. Att man förutsätter någonting i sinskrivning gentemot regeringen innebär en markering.Jag undrar därför om det pågår ett arbete på depar-tementet om detta. Håller den socialdemokratiskaregeringen med utskottet om att man behöver mildraeffekterna för grupper som timanställda, deltidsan-ställda, skiftarbetande och sådana som har flera ar-betsgivare?Anf. 59 Statsrådet ():Herr talman! tar upp en frågasom jag har kommit i kontakt med vid olika tillfällen.Det här är en fråga som i första hand berör parternaoch avtalen, och vi kan finna att det ser olika ut påolika avtalsområden. Jag har t.ex. erfarit att statsan-ställda som jobbar inom SJ har lyckats att förhandlasig fram till mycket bättre villkor än kommunalan-ställda vårdbiträden. Dessa grupper har båda oregel-bunden och ibland koncentrerad arbetstid.Min bedömning är att detta i första hand är en av-talsfråga för parterna. har jag ett genuintintresse för denna fråga och kommer att följa den.Anf. 60 () re-plik:Herr talman! Detta är naturligtvis komplicerat. Attdet i första hand är en avtalsfråga gör det naturligtvisextra besvärligt. Man kan undra vad regering ochriksdag från början har avsett när karensdag infördes.Var meningen den att det skulle kunna bli olika vill-kor för olika arbetstagare beroende på hur duktig manär på att förhandla? Det är naturligtvis problematisktnär villkoren blir så olika för olika människor. Jaghoppas att regeringen vill ta ytterligare tag för attförsöka få ett grepp om den här frågan. Det kan ändåinte vara så att vi skall värna bara om de tillsvidare-anställda heltidsarbetande löntagarna. Dessa kommermed all sannolikhet att bli färre allteftersom tiden gåroch arbetsförhållanden förändras.Anf. 61 Statsrådet ():Herr talman! Jag har egentligen inget att tilläggatill det som jag har sagt om karensdagsregler-na. Det som jag däremot skulle vilja understryka ärvikten av att titta på vad olika former av anställningaröver huvud taget betyder för kvalifikation inom sjuk-försäkringen. Det ser ut att bli alltmer av olika kort-tidsanställningar på den svenska arbetsmarknaden.Det är därför viktigt att vi nu också får litet extra tidpå oss när det gäller att bearbeta förslagen om ny SGI.Anf. 62 ():Herr talman! Det har talats mycket om samverkanför att sätta människor i centrum. I utskottet har vi vidflera tillfällen uppmärksammat att det inte finns till-räckligt med kunskaper om kvinnors hälsa och behovav rehabilitering. Detta visar sig bl.a. i den utredningsom gjorts om bl.a. kommunala samverkansprojektinom rehabiliteringsområdet. Av de projekt som ut-redningen studerade framgick att det i stort sett sak-nades ett genomtänkt könsperspektiv. Med tanke påatt kvinnors sjukskrivning ökat och attrehabilitering inte haft samma effekt för kvinnor somför män är detta oroväckande.Vi har fått ny kunskap om bakomlig-gande orsaker till kvinnors ohälsa, t.ex. när det gällerhjärtinfarkt, fibromyalgi och långvarigt smärttillstånd.Det har inneburit att kvinnor till stor del har varithänvisade till behandlingar och rehabiliteringar somär byggda på kunskaper om männens behov.Det är bara genom kompetensutveckling och ut-bildning som man kan komma till rätta med bristandekunskaper om kvinnors och mäns olika behov ochförutsättningar när det gäller rehabilitering. Vi under-stryker från utskottets sida vikten av att sådan utbild-ning kommer till stånd. Vi har beslutat att ge rege-ringen till känna vad som har sagts om kvinnors re-habilitering i betänkandet.Jag vill också understryka det som tidigare sade om att man måste ha tydliga mål.Har man sådana tydliga mål är det också viktigt meden uppföljning från utskottets sida. Därför är det ange-läget att få en könsbaserad statistik för uppföljning avrehabiliteringsåtgärderna för män och kvinnor.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemstäl-lan.Anf. 63 () replik:Herr talman! Jag kan bara instämma i det som har sagt. Det är glädjande att utskottethar en gemensam syn på kravet att kvinnor skall be-handlas rättvist i rehabiliteringssammanhang. Deborgerliga kvinnoförbundsordförandena tog upp dettai en motion 1994/95, och vi hade naturligtvis hoppatspå att det därefter skulle hända någonting.Jag har dock läst att en represen-tant för sagt att orsaken till attdet inte händer någonting är att varje myndighet be-vakar sitt revir. Det anses nödvändigt att försäkrings-kassans åtgärder samordnas med andra myndigheters.Vi får hoppas och tro att en förbättring kommer tillstånd. Detta är oerhört viktigt. Kvinnor skall intebehöva drabbas av sämre rehabilitering. Vi vet sedantidigare att vi får sämre mediciner än män. Skall viockså få sämre rehabilitering när vi blir sjuka är detstor synd och skam.Nu är återigen hela utskottet överens. Vi hoppasdärför att någonting händer. Det har tagit väldigt långtid, och det räcker inte med ord, utan nu är det endasthandling som gäller.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag instämmer i . Det är också viktigt med uppföljning såatt det konkret visas när man inte följer det riksdagensäger.Anf. 65 PER ():Herr talman! Under den allmänna motionstiden1994/95 skrev jag en motion om att korta opera-tionsköerna just med hjälp av transfereringar mellansjukvården och för att spara bådemänniskor och pengar. Eftersom det då fanns en ny-tillsatt sjuk- och arbetsskadekommitté som hade tilluppgift att hantera den här frågan reserverade sig inteMiljöpartiet, utan vi skrev den gången bara ett yttran-de. Men problemet med köerna blev inte löst. Detkvarstår.Sjukvården arbetar under hårda ekonomiska vill-kor och befinner sig ständigt i olika effektiviserings-åtgärder. På många håll har smärtgränsen passerats.Men det finns undantag där man kan bespara männi-skor onödigt lidande och tjäna in dyra kost-nader åt samhället. Ett sådant är just operationsköer-na.Ledig operationskapacitet i landet måste kunnautnyttjas snabbt. Man skall inte behöva vänta upp tillett år eller längre med svårt diskbråck, slitna knän ochhöftleder eller vad det kan vara. Hade det funnits ettregister över all ledig kapacitet inom den samladesvenska sjukvården kunde en sådan operation skettinom eller någon annanstans ilandet. Det hade sparat stora summor åt staten. Dethandlar om livskvalitet och hushållning.