prot · GL0936 · 1997-11-28 00:00:00 — Man får inte heller göra sig skyldig till att sägaatt polisen i allmänhet har de här problemen.Det är självklart att man som polis få ha vilkenpolitisk åsikt som helst. Det jag pekar på är att manligger annorlunda i förhållande till samhället i övrigt.Som vänsterpartist skulle inte heller jag tycka att detvore bra om en oerhört stor del av poliskåren låg åtdet hållet. Det skall finnas ungefär samma blandninginom polisen som i samhället i stort. Det man ändåmåste sträva efter är att ha en poliskår som har unge-fär samma sammansättning som samhället i övrigt.Åtgärder har vidtagits, och man börjar se proble-men. Jag hoppas att det arbetet fortsätter. Än så längeär det inte tillräckligt. Än så länge finns de här ten-denserna hos en del polismän. Det är viktigt att varjepolisman , precis som justitieminis-tern säger, skall bekämpa rasism och främlingsfient-lighet var helst detta förekommer, oavsett om det ärinom den egna yrkeskåren eller i samhället i övrigt.Det är det enda sättet att få stopp på det och få en merdemokratisk utveckling.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1997/98:29 om ettreformerat studiemedelssystemAnf. 9 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaförslag jag avser att framlägga för att se till att dagensstudielån skall bli mer överblickbara avseende deekonomiska konsekvenserna för den enskilde studen-ten. undrar också vilka åtgärder jagavser att vidta för att möjliggöra fullständig återbe-talning av tagna lån.Det svenska studiestödssystemet är generöst ochtryggt för den enskilde. Konsekvenserna av ett lån äröverblickbara. Låntagaren kommer aldrig att behövabetala en högre avgift än av sin inkomst ,och om skulden inte är återbetalad vid ålderskrivs den av. De flesta har en så liten skuld, runt100 , att den är fullt möjlig att betala tillbaka.Det är viktigt att komma ihåg att det inte finns någotsom hindrar den enskilde att betala av sina stu-dieskulder i snabbare takt än vad staten kräver. Detgår alldeles utmärkt. Systemet innebär dock, somJonsell påpekar i sin interpellation, en hög kostnad förstaten på . De avskrivningar som innebär ensubvention till individen blir en kostnad för staten.Regeringen meddelade i vårpropositionen att enproposition skall läggas fram utifrån Studiestödsut-redningens förslag. Arbetet med denna pågår förnärvarande i och beräknas varaklart . Utredningen har föreslagit ettnytt återbetalningssystem för studielånen, som innebärskärpta krav i återbetalningen. Det skulle enligt ut-redningen kombineras med en höjning av bidragensstorlek. Utredningen föreslår att studiestöden samord-nas mer än , vilket skulle förenkla administratio-nen och därmed ge bättre förutsättningar för godservice till studenterna. Avsikten är att skapa förut-sättningar för att de lån studenterna tar under sin stu-dietid i större utsträckning kan betalas tillbaka. Ocksåett nytt lånesystem måste emellertid ha vissa trygg-hetsgarantier.Anf. 10 ():Fru talman! Jag tackar utbildningsministern försvaret men blir tyvärr inte det minsta klokare av det.Utbildningsministern börjar sitt svar med att när-mast hylla generositeten och tryggheten i dagensstudiemedelssystem och nämner i detalj de fyra pro-centerna av inkomsten som återbetalningen består avoch att skulden skrivs av . Svaretavslutas dock med den sedvanliga hänvisningen till enproposition om ett nytt återbetalningssystem 1999. Såsent som aviserade regeringen att manskulle komma med en proposition . Frågan är vadman skall komma fram till under de år som man givitsig själv i respit och studenterna i fortsatt förvirring.Utbildningsministern har nämligen redan talat om hurtryggt och bra det är och avskrivning vid 65års ålder. Regeringen bör ju lämna ett besked om mantycker att dagens system är så lysande och problem-fritt, och i så fall stå för det, eller erkänna problemenoch raska på med en lösning och tala om vad man villgöra.Mina frågor var alltså dels hur dagens studielånskall bli mer överblickbara ekonomiskt för studenter-na, dels hur man skall möjliggöra fullständig återbe-talning av studiemedlen.Den första av dessa frågor bemöter utbildnings-ministern med att säga att konsekvenserna är över-blickbara för studenterna , eftersom de vetatt de endast behöver betala av inkomsten. Ettsådant påstående är att totalt underkänna unga männi-skors vilja att rent faktiskt kunna beräkna vad derasutbildningssatsning kommer att kosta och kräva avdem, och då inte bara rent likviditetsmässigt kvartalför kvartal utan i ett långsiktigt perspektiv. Vad kom-mer det verkligen att kosta mig som student totalt?Hur skall jag bäst lägga upp återbetalning? Hurmycket är det värt att låna? Finns det andra och bättrelösningar osv. ?Inte ens en stereoanläggning skulle kunnasäljas på en så oklar avbetalningsplan utan att ryckte ut. Där är det väldigtnoga att butiken anger totalkostnaden inklusive allaräntor och amorteringar och hur mycket man betalar islutändan. Det är ändå en mycket liten investeringjämfört med hur mycket man lånar till en lång utbild-ning.Resultatet av det här systemet är att vissa poten-tiella studenter, kanske de utan studietradition hem-ifrån, inte vågar låna över huvud taget. De kanskeavstår från hela utbildningen därför att dagens systemmedför så oklara åtaganden. Den andra extremgrup-pen, som jag själv tillhör, toklånar massor av studie-medel som de faktiskt hade klarat sig utan eller drar utpå studietiden, därför att de cyniskt inser att det intekommer att spela någon roll i slutändan eftersom deändå inte lyckas betala allting och de resterande skrivsav. Vad har man då för anledning att betala igen?De som kanske drog den största nitlotten är desom har vågat låna men hållit igen genom att snåla,spara och extraknäcka och sett till att snabba på studi-erna i stället för att ta det lugnt. Jämfört med flera avoss som i stället tog ut svängarna litet grand får debetala tillbaka varken mer eller mindre pengar, trotsatt deras beteende var mycket mera ansvarsfullt.Jag har svårt att tänka mig en enda person som påfullt allvar kan försvara att det på detta vis inte finnsnågra incitament för att minimera de lån som man tar.Utbildningsministerns svar på min andra fråga,just den om hur man skall möjliggöra fullständigbetalning av studielån, är faktiskt mer häpnadsväck-ande än det första. Det utbildningsministern säger äratt det inte finns någonting som hindrar den enskildeatt betala av sina studieskulder i snabbare takt än vadstaten kräver. Men det är ju inte för studenten detutgör problem utan för staten, som inte får igen sinapengar.Anf. 11 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag tror att det är fullständigt klart vadregeringens planerade studiesociala reform innebär.Det är bara att studera den studiesociala utredningenför att man skall få klart för sig vilken huvudinrikt-ning det förslaget kommer att få, nämligen ett högrebidrag och ett något annorlunda utformat lånesystem.Anledningen till att vi anser att man bör göra detär bl.a. just att förhindra det som talarom, nämligen att studenter lånar mer än vad sombehövs. tror jag att det är få som gör det. Även omAnnika uppenbarligen har gjort det, är det noginte det vanliga. Trots allt har nog de flesta av demsom tar studiemedel studieskulder på upp till100 000 kr.Vad som däremot är mer intressant är vad modera-terna har på förslag när det gäller studiemedel. Jaghade nöjet att ha en debatt med parti-kamrater så sent som för sedan just i denfrågan. Av den debatten framgick några mycket in-tressanta saker.Förslaget innebär sannolikt - men det är oklart påden punkten - att man egentligen skall avveckla detnuvarande studiemedelssystemet och i stället ha ban-klån, möjligen med en bidragsdel. Det här systemetskall vara så utformat att staten skall stå för risken,studenterna skall stå för de ökade kostnader som detinnebär och bankerna skall ta vinsten. Det är inte ettsystem som vi tycker är bra. Det ökar sannerligen intestudenternas studietrygghet.Men även om det nu inte blir banklån innebär mo-deraternas förslag så som det är utvecklat i motionenatt alla de subventioner som ligger i lånesyste-met skall avvecklas. Det skall inte längre bli någonavskrivning, och det skall uppenbarligen inte hellerbli den trygghet som ligger i att de studerande vet attde oavsett inkomster inte behöver betala mer än enviss andel av inkomsten i amorteringar ochräntor.Dessutom vill att kraven på studie-prestationer skall öka ytterligare. Det sista tycker jagär särskilt uppseendeväckande. Jag träffar mångastudenter, och en sak som de verkligen påpekar - ochmed viss rätt, får jag lov att säga - är att det nuvaran-de studiemedelssystemet har en mycket uppdrivenstudietakt.Det är klart att det har sina fördelar. Men det harockså sina nackdelar inte minst i kvalitetshänseende.Att ytterligare driva upp studietakten genom att skär-pa bestämmelserna i studiemedelssystemet tycker jagvore mycket olyckligt för de studerande och kanskeockså när det gäller kvaliteten i de akademiska studi-erna.Dessutom vill draned på resurserna till Centrala studiemedelsnämndenmed . Jag tycker att det är ett häp-nadsväckande förslag. Centrala studiemedelsnämndenhar mycket stora problem. Regeringen har för attunderlätta CSN:s arbete gett ett engångs-anslag på ca , och jag har tidigareförklarat att om CSN efter en utredning visar sig be-höva ytterligare resurser måste man få det för att manskall kunna klara ökningen av antalet ansökningar.Men föreslår en minskning av ansla-gen till CSN med . Det kommer attytterligare försvåra för studenterna och skapa ytterli-gare köer och annat elände som vi tyvärr har fått endel erfarenheter av under den gångna hösten.Anf. 12 ():Fru talman! Det är mycket tydligt att utbild-ningsministern inte ser att han som ansvarig ministerär här för att tala om vilken inriktning regeringen ochutbildningsministern vill ha på studiemedelspolitiken iframtiden. Han vill hellre tala om varianter av denmoderata politiken som faktiskt inte stämmer.Jag och är intresserade av att få ettstudiemedelssystem som är tydligt och överblickbartför den enskilda studenten, och som har de rätta inci-tamenten. Det är inte rimligt att ha ett system somfaktiskt inte uppmuntrar en student att jobba extra, attstudera på ett effektivt sätt eller att se till att ta så litetlån som möjligt.Om utbildningsministern köper en villa, skulle inteutbildningsministern då vilja få reda på vad lånen kankomma att kosta i slutändan? Skulle inte utbild-ningsministern vilja väga olika alternativ och få hjälpatt beräkna olika sorters lösningar, i stället för att barafå höra att banken drar en viss procent av inkomstenvarje kvartal under hela den yrkesverksamma tidenom så behövs? Skulle inte utbildningsministern tyckaatt det var rimligt att bli betraktad som en enskildindivid som är specifik i förhållande till alla andrasom lånar till villor och med lån avpassade just efterhonom?Jag tror att det är precis likadant för studenter.Studenter är väldigt olika sinsemellan och behöverolika lösningar. Det vi har gemensamt är att vi behö-ver en trygghet, tryggheten att kunna låna oavsettvilken situation vi har. En sådan trygghet skall garan-teras av staten. Det står även mitt parti för.Den andra extremgruppen, om man jämför medvillalånet igen, är väl kanske den som, om sammasystem hade gällt på bostadslånemarknaden, glatthade lånat till en åttarumsvilla i stället för en femrum-svilla eftersom det i slutändan inte gör någon skillnad.Det svenska studenter behöver är en förändring avden situation som råder , som innebär att vi intehar någon som helst möjlighet att påverka och taansvar för våra egna lån. Ett antal faktorer gör detta.En faktor är det fribelopp som finns, hur mycket vi fårtjäna innan det påverkar studiemedlet. Det är ettganska lågt belopp. Man slår ganska snabbt i taket omman skall försörja sig inte minst de studiebeloppsfriasommarmånaderna, och man kommer snabbt upp marginaleffekt som kan bli så hög som . Detger inga som helst incitament att försöka tjäna extrapengar, att försöka spara. Det finns inte några incita-ment för den som går en lång utbildning att jobbaextra, att läsa effektivt. Vi har inte heller någon möj-lighet att få överblick över de åtaganden vi gör när vitar studiemedel.Det är vad svenska studenter vill ha. Jag hade gär-na sett att vi hade fått ett klart besked från utbild-ningsministern om vad han tänker sig, i ställetför nya hänvisningar till kommande propositioner ochpågående utredningar.Anf. 13 Utbildningsminister ():Fru talman! Det upprepas nu vad som sades i den-na fråga för sedan. Det bekräftar väldigttydligt att vill stå på alla ben , inågot slags spagat.Å ena sidan sägs det att det måste finnas trygghetför de studerande. Å andra sidan skall man inte ha ettsystem med garantier som innebär att om studenteninte lyckas att betala tillbaka sina studieskulder underden yrkesverksamma tiden så skrivs de av. Detta skallbort.I själva verket är det något slags banklån som fö-resvävar . Ett banklån har ju inte någrasådana trygghetsgarantier. Har man tagit ett visst lånfår man betala tillbaka i en takt som banken anger.Det här banklånet skall dock ha den finessen sett urbankernas synvinkel att bankerna inte löper någonsom helst risk. Risken skall nämligen staten stå för,och studenterna skall stå för de ökade kostnaderna.Banken tar vinsten, studenterna tar kostnaderna ochstaten skall stå för risken. Jag förstår att det är ett brasystem för bankerna, men knappast för studenterna.Sedan skall man också arbeta som manstuderar. Jo visst, det är bra, och det är mycket möj-ligt att vi skall höja det s.k. fribeloppet. Det tycker jagatt det finns goda skäl för, särskilt för att täcka insommarjobben. Det håller jag med om.Men vad jag inte kan förstå - men det kanskeAnnika kan förklara - är hur man på en ochsamma gång kan säga att studenterna skall arbeta meroch att man skall ha ett studiemedelssystem där stu-dietakten skall öka.De svenska studenterna är mycket duktiga, mendet finns ju ändå gränser. Att både förvärvs-arbeta och öka studietakten är att kräva väl mycket.Anf. 14 ():Fru talman! Jag tror också svenska studenter ommycket gott. Men tror jag att svenska stu-denter, precis som alla andra studenter och som allaandra människor över huvud taget, är mycket olika.Somliga klarar väldigt bra att arbeta vid sidan avstudierna. De trivs med det och har kapacitet för det.Somliga trivs bäst med att studera i högre takt, andrakräver . Men det viktiga är att incitamentenär de rätta.Inte heller vill vi med vårt system tvinga någon attstudera i en snabbare takt, men vi vill ge de rättaincitamenten till att göra det. Det som bl.a. , som utbildningsministern har debatterat tidi-gare med, har föreslagit är att bidragsdelen i studie-medlen skall följa det antal poäng som studenten tarvarje termin. Det ger incitament att studera i så högtakt som möjligt som man harmöjlighet att låna upp till det som resterar. Då tvingarman ingen att studera i en annan takt än man klararav, men det finns incitament att studera i så hög taktsom man klarar och som känns bra.Mina frågor till utbildningsministern kvarstår ty-värr . Jag tycker fortfarande inte att vi har fått ettordentligt svar på hur studenterna skall få överblicköver de åtaganden som vi faktiskt gör när vi tar på ossolika former av studiemedel. Jag tycker alltjämt attdet är oerhört att vi inte får ett ordentligt förslag frånregeringens sida till hur de rätta incitamenten skallskapas för studenter att studera i tillräckligt hög taktutan att dra på sig fler och mer lån än vad man behö-ver.Anf. 15 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är fullt klart var regeringen ochsocialdemokratin står i studiesociala frågor. Vi vill haett enhetligt studiemedelssystem. Det skall vara meraöverblickbart än dagens, som delvis är ett lapptäckeockså för andra kategorier än de högskolestuderande.Det skall vara ett system som ger trygghet och över-blickbarhet. Vi har redan ett bra system, men det kanbli bättre. Det är därför som vi 1999 lägger fram enproposition som i sina huvuddrag kommer att baseraspå det studiemedelssystem som har utformats av Stu-diesociala utredningen.Det är klart vad det innebär: en högre bidragsdeloch ett annorlunda lånesystem, som innefattar hårdarekrav på återbetalning - det är så att säga den andraänden av systemet. Likväl kommer också detta låne-system att innehålla trygghetsgarantier, vilket vi anserhelt nödvändigt för att studenter skall känna att de kanta emot studiemedel utan att behöva befara orimligastudieskulder i ett läge där man i början av sin yrkes-verksamhet har låga inkomster.Också vad vill är fullständigt klartefter denna och föregående debatt. Man vill ha ettsystem där subventionerna till stor del försvinner.Man vill möjligen övergå till ett banksystem där ban-kerna får ta hand om vinsten, studenterna får stå förkostnaderna och staten står för risken. Man vill ökastudietakten. Det står i partimotion attkraven på studieprestationen bör öka. Det är heltentydigt. Man vill också med 30 miljoner kronorminska bidraget till det redan överansträngda CSN,och det vill man göra redan från nästa budgetår.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1997/98:68 om kom-petenta lärarresurserAnf. 16 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat vad rege-ringen avser att vidta för åtgärder för att tillförsäkraatt vi i verkligen kan klara det ökade behovetav kompetenta lärare på alla nivåer i vårt utbildnings-väsende.Lärarutbildningarna är en av de viktigaste ochmest omfattande uppgifterna för högskolan. Kvalite-ten i lärarutbildningarna är av avgörande betydelse förkvaliteten i skolans verksamhet och utveckling. Det ärdärför angeläget att all lärarutbildning håller en högkvalitet.Lärarutbildningens dimensionering bestäms ge-nom att regeringen i regleringsbrev anger utbild-ningsuppdrag till de enskilda högskolorna. I uppdra-gen anges det lägsta antal lärare som varje högskolaskall examinera under en viss planeringsperiod. För1998 har regeringen redovisat sin bedömning av detframtida behovet av lärare.Regeringens bedömning av lärarbehovet grundaspå beräkningar från SCB och Statens skolverks senas-te prognoser. Dessa visar att behovet kommer att varafortsatt stort av gymnasielärare och grundskolläraremed inriktning mot årskurserna 4-9. Behovet avgrundskollärare med inriktning mot årskurserna 1-7bedöms vara fortsatt minskande. Detta innebär attregeringen i regleringsbrevet till högskolorna kommeratt föreslå en justering av tidigare angivna examens-mål. Enligt de sakkunniga bedömningar som hargjorts är detta tillräckligt, och vi kommer inte, somMikael förmodar eller befarar, att stå inför enakut lärarbrist.Regeringen har vidtagit åtgärder för att stimuleraintresset för naturvetenskap och teknik för att därmedäven fler skall söka sig till lärarutbildningar meddenna inriktning. Jag vill i detta sammanhang nämnadet s.k. , som syftar till att öka ungdo-maras intresse och förutsättningar för studier i natur-vetenskap och teknik. Detta projekt bedrivs i samar-bete med skolor, högskolor och det övriga samhället.Slutrapport skall lämnas till regeringen under 1998.Jag vill slutligen påminna om att regeringen påriksdagens uppdrag har tillsatt en parlamentariskutredning för att lämna förslag om förnyelse av lärar-utbildningarna. (U1997:07) uppdrag är omfattande, och kommitténarbetar fram till den 2 juni 1998.När det gäller högskolan kan jag konstatera att deti dag råder en stor efterfrågan på välutbildade ochkompetenta personer i hela samhället. Också industrinfrågar efter fler högt högskoleutbildade personer.Studenternas efterfrågan på högskoleutbildning ärockså stor. Fler välutbildade personer på olika nivåeri arbetslivet utgör en grund för att stärka det svenskanäringslivets konkurrenskraft internationellt sett.Aldrig någonsin har så många ansökt om en plats ihögskolan som . Högskolan måste byggas ut i helalandet för att möta denna efterfrågan. harredan beslutat om en ökning med 60 000 permanentanya platser till högskolan . Dettaökar efterfrågan på kvalificerade högskole-lärare.Med anledning av den kraftiga utbyggnaden avhögskolan gör regeringen bedömningen att högskolankommer att behöva anställa drygt 3 000 nya lärareunder den närmaste fyraårsperioden. För närvarandeexamineras drygt 1 600 doktorer. Regeringenföreslår en reformering av forskarutbildningen i åretsbudgetproposition. I den föreslås också att utbild-ningen tillförs 100 miljoner nya kronor för doktoran-dernas studiefinansiering. Utskottsbehandlingen avregeringens förslag innebär dessutom att ytterligare50 tillförs till forskarutbildningen.Med de medel som de fristående forskningsstiftelser-na därutöver tillför utbildningen räknar regeringenmed att examinationen av doktorander kommer attöka ytterligare. För kom-mer det enligt regeringens beräkningar att avläggasdrygt 5 900 nya examina inom forskarutbildningen.För den nästkommande treårsperioden kommer anta-let examina att vara ca 7 000. Den största ökningen avexamina kommer att ske inom de tekniska och natur-vetenskapliga områdena.Tillgången på kvalificerade lärare - doktorer ochandra - för högskolan kommer således successivt attbli bättre. Därutöver kommer det att finnas ett antalpensionerade lärare vilka säkert är intresserade av attfortsätta sin undervisning. Hur detta skall ske är na-turligtvis högskolans och den enskilde lärarens ensak.Slutligen vill jag framhålla att många högskolor redani dag framgångsrikt rekryterar utländska akademiker.Detta är en möjlighet som inte får glömmas bort isammanhanget.Anf. 17 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret frånutbildningsministern. Jag kan konstatera att det säker-ligen görs en del vällovliga insatser och i en del fallutan tvivel bra saker. Jag tror nog att regeringen harobserverat problemet och arbetar med det.Vad gäller min inledande fråga om regeringendelar uppfattningen att vi framgent kan stå inför enbrist på lärare, akut eller inte, tolkar jag det avgivnasvaret så att han inte delar den uppfattningen. Jag fårdock inte något svar på det som är min egentligahuvudfråga, om det finns någon sammanhållen stra-tegi för att tillförsäkra att vi i kan klara detökande lärarbehovet.Jag tolkar ändå utbildningsministerns icke-svar påden delen av min interpellation så att regeringen intemed någon som helst oro ser på tillgången på lärareoch att det inte behövs någon sammanhållen strategiför ett problem som inte finns.Det finns dock något som är konstigt med dettaoch som gör att jag måste ställa några frågor förkomplettering av det jag ändå inte är säker om jag harfått svar på. Utbildningsministern och regeringenhävdar att det som behöver göras i princip är gjort.Samtidigt räcker det med att gå ut och prata medskolfolk för att förstå att man har problemmed att rekrytera folk med den kompetens som mansöker.Än mer oroande blir signalerna om att det faktisktutbildas färre på lärarhögskolorna än . Ettspecialfall - men ändå inte mindre alarmerande - äratt man nu minskar antalet utbildade speciallärare,åtminstone vid lärarhögskolorna i ochStockholm. Är det verkligen en rimlig prioritering närvi ser hur antalet elever med behov av stöd ökar?Har utbildningsministern någon kommentar tilldetta?En annan sak är att vad jag förstår bygger alla be-räkningar på samma antal elever per lärare som i dag.Jag kan då konstatera att min övertygelse är att vi i många kommuner och även inom högskolan nåttsmärtgränsen för hur många elever en lärare kan ha.På många håll måste vi nu öka antalet lärare, annarsblir situationen ohållbar och undervisningen inte värdnamnet. Bara det skulle öka behovet av lärare motvad som beräknas.Inom högskolan är utvecklingen likartad. Antaletstudenter har nästan fördubblats , men antaletlärare har endast ökat . Även därifrån kom-mer signaler om att man nu gått in i väggen. Jag kansjälv intyga hur få lärartimmar som avsätts på mångautbildningar med hänvisning till att det inte finnsresurser för lärare.