prop · GK03141 · 1997-01-01 00:00:00 — Uppdragen skulle bygga på förslag/ offerter från universiteten och högsko- lorna, där pågående verksamhet presenteras med angivande av starka och svaga sidor och där planer och önskemål för förestående treårsperiod anges. Med statsmakternas krav uttryckta i dels utbildningsuppdrag, dels forskningsuppdrag blir formen för själva medelsanvisningen inte någon central fråga. Medel borde kunna anvisas under ett samlat anslag till var och en av läroanstalterna. Redovisningen måste dock självfallet även i ett sådant system utformas så att uppföljning kan göras separat för var och en av de skilda verksamheterna. Samverkan med näringslivet Eftersom synen på universitetens och högskolornas roll vid tekniköver- föring till näringsliv och samhälle väsentligen förändrats måste både statsmakterna och högskolan tydliggöra sin policy för nyt- tiggörandet av forskningsresultat. Universitet och högskolor särart och särorganisation Enligt mening finns starka skäl för en egen offentligrättslig form för de statliga universiteten och högskolorna. förordar att regeringen låter göra en systematisk genomgång och prövning av vad av den generella regleringen med avseende på statliga myndigheter som bör gälla för universitet och högskolor samt vilka regler i övrigt som bör gälla när det gäller deras offentligrättsliga ställning. Den interna organisationen vid universitet och högskolor Universitets/högskolestyrelsen Statsmakterna måste tydligare markera vad som skall vara styrelsens viktigaste funktion. Denna måste självfallet också komma till uttryck i valet av styrelseledamöter och förmedlas till dessa ledamöter. Regeringen bör, med utgångspunkt i klargöranden av styrelsens roll, inför nästa mandatperiod överväga en ordning med ett mindre antal styrelseledamöter än . I likhet med vad som gäller för andra statliga myndigheter bör rege- ringen även fortsättningsvis utse styrelsen och dess ordförande. förordar att rektor fortsättningsvis inte skall vara styrelsens ordförande. Styrelsen vid respektive universitet/högskola bör ges rätt att utse rektor. Ordningen med en valförsamling för att få fram ett lokalt förank- rat förslag till rektor bör kunna behållas av de lärosäten som så önskar. Samråd med lärare, andra anställda och studerande skall i vart fall vara obligatoriskt. Fakultetsindelningen och fakultetsnämnderna föreslår att de universitet och högskolor, som anvisas anslag för forskning och forskarutbildning, får rätt att själva besluta om indelningen i fakulteter och därmed om hur uppsättningen av fakultetsnämnder skall se ut. Organisationen och verksamheten måste självfallet utformas så att statsmakternas övergripande medelsfördelning kan förverkligas och följas upp. Huvuddelen av ledamöterna i fakultetsnämnden skall ha vetenskaplig kompetens och på samma sätt som utses av lärarna/forskarna inom området vid det eller de berörda lärosätena. av högre utbildning och forskning föreslår att det inrättas ett utredningar och studier av högre utbildning och forskning. Enligt RUT-93:s mening är Kungl. en lämplig huvudman för ett sådant institut. Institutets verksamhetsområde bör i princip inte utesluta någon del av kunskaps- och kompetensutvecklingen. Det är viktigt att institutet samverkar med men ges en fristående ställning i förhållande till myndigheterna inom området. Sammanfattning av betänkandet Lärare för högskola i utveckling (SOU 1996:166) Uppdraget Uppdraget gäller att föreslå en ny tjänsteorganisation för högskolans lärare. I denna skall utbildning och forskning vara mera likställda och de pedagogiska meriterna ges större vikt. Antalet tjänster på professorsnivå skall ökas. Tillsättningsförfarandet skall förenklas. Jämställdhet mellan kvinnor och män skall främjas liksom rörlighet mellan högskolor. Utgångspunkter I princip bör varje högskola själv få bedöma sitt behov av lärarkompe- tens, anställa lärare och fördela uppgifter mellan dem. måste högskolorna som arbetsgivare ta ett mera uttalat ansvar för sina lärare och deras kompetensutveckling. Statsmakterna bör dock även i fortsättningen definiera befattningar, som svarar mot olika kompetensnivåer. Genom att lägga fast gemensam- ma spelregler och synliggöra nationella karriärvägar ger en sådan ord- ning stöd för både de enskildas och högskolornas planering. Insatser i fråga om att leda och utveckla verksamhet och att samverka med samhällslivet utanför högskolan har fått ökad betydelse i lärarrollen. De måste därför ges ökat meritvärde. Enligt högskolelagen skall utbildningen vila inte bara på vetenskaplig eller konstnärlig grund utan också på beprövad erfarenhet . Inom vissa områden måste därför också yrkeserfarenhet och kompetens förvärvad utanför högskolan vara en grund för rekrytering av lärare. Arbetsfördelningen måste grundas på lokala avvägningar. Det är inte möjligt att på ett meningsfullt sätt fånga in vare sig högskoleverksam- heten i dess helhet eller det samlade lärarkollektivet i centrala regler om fördelning av uppgifter. Utifrån verksamhetens behov måste strävan vara, att varje lärare tas i anspråk med hänsyn till sin samlade kompetens och att denna kompetens utvecklas. En utgångspunkt bör vara, att alla lärare med doktorsexamen eller minst motsvarande vetenskapliga kompetens eller konstnärliga skicklig- het skall medverka i såväl grundläggande utbildning som forskning/ forskarutbildning eller konstnärligt utvecklingsarbete. Såväl den enskilde lärarens insatser som fördelningen av uppgifter inom lärargruppen måste mera än ses som en del av institutionernas (motsvarande) samlade utbildnings- och forskningsuppdrag. Omfattningen och arten av en lärares insatser i olika verksamheter måste dock kunna variera över tiden, bl.a. för att det skall vara möjligt att bereda utrymme för samman- hängande perioder för sådan verksamhet, som med fördel bedrivs kon- centrerat. En planering i ett flerårsperspektiv är därför nödvändig. En ny befattningsstruktur Utredningen föreslår fem huvudkategorier av lärare: högskoleadjunkt, biträdande högskolelektor, högskolelektor, biträdande professor och professor. Befattningsstrukturen skall vara ett hjälpmedel vid högskolornas för- delning av uppgifter, men det skall inte finnas någon formell koppling mellan befattning och uppgifter. Befattningen som högskoleadjunkt, med grundexamen och pedagogisk skicklighet som behörighetsvillkor, ger en bas för att rekrytera personer med yrkeserfarenhet som lärare till olika yrkesinriktade utbildningar. Den kan också erbjuda en långsammare och mera flexibel väg till dok- torsexamen än vad en doktorandbefattning medger. Syftet med befattningen som biträdande högskolelektor skall vara att ge den nyblivna doktorn dvs. den som avlagt doktorsexamen högst fyra, eller vid särskilda skäl högst sex, år tidigare möjlighet till fortsatt vetenskaplig och pedagogisk meritering. Anställningen bör normalt begränsas till . Befattningen som högskolelektor blir basen i en karriärtrappa av befattningar, som kan ge ett mera självständigt ansvar för olika uppgifter. För behörighet bör krävas doktorsexamen eller motsvarande veten- skapliga kompetens eller motsvarande konstnärliga kompetens eller motsvarande kompetens av annat slag (dvs. från yrkeslivet utanför högskolan) samt pedagogisk skicklighet. Även den som gjort särskilt för- tjänstfulla insatser som adjunkt bör anses behörig. Den nya befattningen som biträdande professor erbjuder den effekti- vaste vägen att på kort sikt uppnå en ökning av antalet tjänster på profes- sorsnivå. Behörighetsvillkor bör vara vetenskaplig, konstnärlig, pedago- gisk eller annan kompetens utöver vad som krävs för behörighet som högskolelektor. I fråga om vetenskaplig skicklighet bör krävas docent- kompetens. Befattningen som professor skall även i fortsättningen vara den främsta lärarbefattningen i högskolan. Det särskilda anställningsskydd som professorer åtnjuter bör kunna bevaras. För behörighet bör krävas vetenskaplig, konstnärlig eller annan kompetens på hög internationell nivå samt pedagogisk skicklighet. Adjungerade lärare bör kunna anställas för begränsad tid på pro- fessors-, lektors- och adjunktsnivåerna. Det skall vara fråga om personer som har sin huvudsakliga verksamhet utanför högskolan. Utländska lärare, dvs. lärare i främmande språk hämtade från land där respektive språk talas, bör kunna anställas som högskoleadjunkt eller högskolelektor alltefter behörighet. Den som är anställd tillsvidare som lärare vid en högskola bör ha rätt till tjänstledighet upp till för att arbeta som lärare vid en annan högskola, inom eller utom landet. En ny rekryteringsordning En högskolas ansvar för rekryteringen av lärare bör ta sig uttryck i dels rekryteringsmål, dels en tillsättningsordning. Båda dokumenten bör fastställas av högskolestyrelsen. Rekryteringsmålen skall bygga på de mål som regeringen fastställt. Därutöver bör högskolan kunna lägga fast egna mål vad avser t.ex. främjande av jämställdhet eller rörlighet. Tillsättningsordningen skall utifrån grundläggande föreskrifter i hög- skoleförordningen reglera ordningen för rekrytering till olika lärarbe- fattningar vid högskolan. Innan förfarandet för att tillsätta en befattning inleds, skall högskolan fastställa en profil. Av den skall framgå ämnesområdet, behörighetsvill- koren, vilken vikt som skall tillmätas var och en av tre olika bedöm- ningsgrunder: 1. vetenskaplig/konstnärlig/annan skicklighet, 2. pedagogisk skicklighet och 3. skicklighet i fråga om ledning, utveckling och samverkan samt den inriktning av verksamheten som förutses. Lärarbefattningar bör tillsättas av rektor, som bör få delegera beslut om andra befattningar än som professor och biträdande professor. En högskoleadjunkt, som gjort särskilt förtjänstfulla pedagogiska eller andra insatser, bör, om det är till nytta för verksamheten, befordras till högskolelektor och en högskolelektor bör, under motsvarande förut- sättningar, befordras till biträdande professor. Förslag bör i fråga om befattningar som professor och biträdande pro- fessor avges av fakultetsnämnd (motsvarande), i fråga om övriga be- fattningar på sätt högskolestyrelsen bestämmer. Berört organ bör ha en majoritet av lärare, studenterna bör ha rätt att vara representerade, och en jämn könsfördelning bör eftersträvas. Principer för information om lediga lärarbefattningar bör läggas fast i tillsättningsordningen. I fråga om professurer bör det vara obligatoriskt att sprida information genom annonsering eller på annat sätt, nationellt och vid behov även utomlands. Berört högskoleorgan bör ha frihet att skaffa sig det underlag som behövs i de former som är lämpliga. Dock bör i fråga om befattningar som professor och biträdande professor den vetenskapliga eller konstnär- liga skickligheten alltid bedömas av två, eller om särskilda skäl före- ligger tre, sakkunniga. Dessa skall hämtas utanför den berörda högsko- lan. De bör vara av olika kön och skall, om inte synnerliga skäl finns, vara det, när det finns sökande av båda könen. Förslagsställande organ skall alltid, innan en sammanvägning görs med hänsyn till profilen, redovisa en bedömning enligt var och en av de tre bedömningsgrunderna för sig. På initiativ av fakultetsnämnden bör en kvalificerad person utanför högskoleområdet kunna kallas till en professur. När det är fråga om att uppfylla ett fastställt rekryteringsmål, bör ett förfarande med intresseanmälan kunna tillämpas. En kvalificerad person, som anmält sig, bör då direkt kunna föreslås. Beslut om lärartillsättning bör kunna överklagas endast efter pröv- ningstillstånd av . Sådant tillstånd skall ges, om nämnden bedömer att det kan finnas saklig grund för att ändra beslutet, om ett allvarligt formellt fel har begåtts eller om nämnden eljest finner ärendet vara av principiell betydelse. Bisysslor Reglerna för lärares bisysslor måste utan ändring av det materiella innehållet utformas, så att det blir lättare för både den enskilde och högskolan att bedöma aktuella fall. I fortsättningen bör därför en lärare redovisa alla ämnesanknutna bisysslor, alltså inte bara s.k. FoU-bi- sysslor. En intern ordning för detta bör fastställas av respektive högskola. Eventuella överträdelser av reglerna får beivras av högskolan på samma sätt som andra förseelser i anställningen. Genomförande av förslagen Under förutsättning av riksdagsbeslut bör de föreslagna förändringarna träda i kraft . Författningstext bör då föreligga före utgången av 1997, så att erforderlig tid för lokala förbe- redelser ges. Förutsättningarna för att förverkliga förslagen är i nuvarande resurs- läge gynnsammare inom de medicinska, matematisk-naturvetenskapliga och tekniska fakulteterna än inom bl.a. de humanistiska och samhällsve- tenskapliga. Inför perioden - 2002 bör övervägas en förändring av an- slagsstrukturen, så att varje högskola anvisas ett anslag. bör högskolornas möjligheter att göra omfördelningar ökas. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, samt statsråden , , och Regeringen beslutar proposition 1996/97:141 Högskolans ledning, lärare och organisation. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i hög- skolelagen (1992:1434) 1 kap. 11 och 12 §§, 3 kap. 2, 5, 6 och 8 §§ Senaste lydelse 1995:817. Senaste lydelse 1994:267. 1 Senaste lydelse 1992:1435. 2 Senaste lydelse 1992:1435. 3 Senaste lydelse 1991:1972. 1996/97:141 Bilaga 1 1996/97:141 Bilaga 2