prop · GK034 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning och åtgärder | | | | Företagen inom elförsörjningen ansvarar i fred för att förebygga,| | åtgärda och hantera störningar inom det egna verksamhetsområdet.| | Företagen bör ha motsvarande ansvar i krig och upprätthålla | | verksamheten under sådana förhållanden. | | | | Regeringen avser återkomma till med förslag till | | regelverk för elberedskapsområdet. Ellagstiftningsutrednings () bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De remissinstanser som berör frågan tillstyrker ELU:s bedömning. (EBU) bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Hearing: EBU:s överväganden och förslag tillstyrkes. Skälen för regeringens bedömning: Elföretagens medverkan i beredskapsarbetet är av stor betydelse för möjligheterna att uppnå en god beredskap inom elförsörjningen. avses elproduktionsföretag, elhandelsföretag, nätföretag, m.fl. Elföretagen bör upprätthålla sin verksamhet även i samband med säkerhetspolitiska kriser och i krig. Företagen bör ansvara för att förebygga, åtgärda och hantera de störningar som kan inträffa inom det egna verksamhets- området i krig på motsvarande sätt som för fredstida störningar. Därmed kan den kompetens och kännedom om bl.a. produktions- och konsumtionsförhållanden och elektriska anläggningar som finns hos företagen utnyttjas också under dessa omständigheter. Elföretagens ansvar för elberedskapen bör även innefatta finansieringen av beredskapsåtgärderna. Huvuddragen i regeringens förslag till finansieringssystem för elberedskapen redovisas nedan. Företagens fredstida elberedskapsarbete skall inriktas, samordas och utvärderas av . Det är en uppgift för att närmare precisera de beredskapsförberedelser som skall genomföras.För närvarande regleras elföretagens medverkan i beredskapsarbetet i lag (1982:1004) om skyldighet för näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer, m.fl. att delta i totalförsvarsplaneringen (näringsidkarlagen). Ägare av vissa elkraftanläggningar kan åläggas att vidta fysiska skyddsåtgärder enligt lagen (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder vid elektriska anläggningar, m.m. har föreslagit en ny lag som reglerar omfattningen och karaktären av elföretagens skyldigheter att vidta beredskapsåtgärder i sina anläggningar. Den föreslagna lagstiftningen ställer mer omfattande krav än den nuvarande lagen (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa elekriska anläggningar m.m. och skall enligt förslaget ersätta denna. Flertalet remissinstanser tillstyrker . Vissa remissinstanser, bl.a. och anför att en mer långtgående lagstiftning som reglerar elföretagens beredskapsskyldigheter bör övervägas. EBU skall enligt sina direktiv lämna förslag till de författningsändringar och övrig lagreglering som behövs inom elberedskapsområdet. ELU:s förslag till ny krigsskyddslag skall härvid utgöra en utgångspunkt. Vidare skall EBU överväga behovet av lagstiftning för att reglera lednings- och befogenhetsförhållanden i krig och elföretagens medverkan i beredskapsarbetet. EBU skall redovisa förslag till den lagstiftning som kan behövas. Regeringen avser att återkomma till i denna fråga. Principer för finansiering av energiberedskapen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning | | | | Kostnaderna för åtgärder inom delfunktionen Elförsörjning skall | | finansieras genom en avgift (elberedskapsavgift) som betalas | | av innehavare av nätkoncession. | | | | Avgiftssystemet bör träda i kraft . Regeringen | | avser att senare lägga fram förslag om regleringen av en sådan | | avgift. () förslag: Avviker från regeringens förslag. Utredningen föreslår att beredskapsåtgärderna huvudsakligen finansieras med skattemedel över statsbudgeten. Vid ny- och ombyggnation av elektriska anläggningar skall ägaren åläggas att finansiera vissa beredskapsåtgärder. Beredskapslagring av olja vid elproducerande anläggningar skall finansieras av anläggningsägaren. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker ELU:s förslag. : Överensstämmer med regeringens förslag. Hearing: Flertalet remissinstanser tillstyrker EBU:s överväganden och förslag. framhåller att statsmakterna genom att införa en avgiftsfinansiering reducerar möjligheterna att göra avvägningar mellan olika funktioner när det gäller civilförsvarsmedlens användning. Enligt Överstyrelsen för civil beredskap bör därför elberedskapsavgiftens användningsområde definieras så brett som möjligt. och anför att elberedskapen är en kollektiv nyttighet och att den därför bör finansieras med skattemedel. Skälen för regeringens bedömning: Enligt lagen (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar kan ägaren till en anläggning över en viss storlek åläggas att på egen bekostnad ge anläggningen ett utförande som är lämpligt från skyddssynpunkt. Vidare kan ägare till elproducerande anläggningar av viss storlek åläggas att hålla beredskapslager av olja med stöd av lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. För beredskapsåtgärder i elektriska anläggningar lämnas statsbidrag i form av ett investeringsbidrag. Företag inom elbranschen svarar därutöver för de kostnader som hänförs till bl.a. krigsplanläggning, medverkan i övningar och viss utbildning. finansierar verksamheten vid och lämnar ekonomiskt stöd till elområdeskanslierna. Dessa finansieras i övrigt av det enskilda elföretag dit kansliet är knutet. Företag som är verksamma inom energiförsörjningen bör svara för finansieringen av beredskapsåtgärderna inom området. Inom oljeförsörjningsområdet ansvarar de lagringsskyldiga från med stöd av lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol för en del av lagringen av olja för det civila försvarets behov i krigssituationer (prop. 1994/95:176, bet. 1994/95:NU25, rskr. 1994/95:393). Fram skall de lagringsskyldiga successivt överta hela ansvaret för krigslagringen i samband med att beredskapslagringen vid avvecklas. De lagringsskyldiga svarar därmed för finansieringen av beredskapslagringen för krig i likhet med vad som gäller för lagringen för fredstida oljekriser. Elförsörjningsområdet bör i likhet med oljesektorn svara för sina beredskapskostnader. Därmed åstadkoms en högre grad av konkurrensneutralitet mellan energislagen. Kraven på beredskapsåtaganden inom oljeförsörjningsområdet är generellt utformade. Motsvarande möjlighet finns inte inom elförsörjningsområdet. Det finns stora skillnader inom landets regioner och delar av elsystemet vad gäller behovet av beredskapsåtgärder. Generellt riktade krav kan medföra att kostsamma beredskapsåtgärder med liten beredskapsnytta genomförs. Beredskapsåtgärderna inom elförsörjningsområdet bör genomföras selektivt genom att individuellt utformade krav på åtgärder riktas till det enskilda elföretaget. Därmed uppnås en hög kostnadseffektivitet i beredskapsarbetet. För att uppnå konkurrensneutralitet bör företaget erhålla statsbidrag för de åtgärder som genomförs. Utredningen om det civila försvarets finansiering har i betänkandet Finansieringen av det civila försvaret (SOU 1996:58) föreslagit bl.a. att beredskapskostnaderna inom infrastrukturområdena, däribland elförsörjningen, skall finansieras genom en särskilt offentligrättslig avgift. Utredningens överväganden och förslag, remissinstansernas synpunkter och regeringens principiella ställningstaganden redovisas i kapitel 19. EBU har föreslagit principer för ett avgiftsystem för elberedskapen som bl.a. innebär att en offentligrättsligt reglerad beredskapsavgift som tas ut av nätägare skall införas. Flertalet remissinstanser tillstyrker EBU:s förslag. Regeringen anser att bidragssystemet för elberedskapen bör finansieras genom att en offentligrättslig avgift införs inom elförsörjningsområdet. Ett sådant finansieringssystem är konkurrensneutralt såväl gentemot oljesektorn som mellan företagen inom elförsörjningen. Vidare skapas förutsättningar för ett effektivt medelsutnyttjande. Regeringen avser att återkomma till med ett förslag i finansieringsfrågan. Inriktningen bör dock vara att beredskapsavgiften skall träda i kraft . För första hälften av bör verksamheten finansieras genom att medel anvisas ur kvarstående medel ur XII huvudtiteln anslag E 2. Åtgärder inom energiförsörjningen. Regeringen föreslår i prop. 1996/97:1 Förslag till statsbudget för att godkänner att som en ram för rörlig kredit får ta upp riksgäldslån om högst . Vidare föreslår regeringen att denna rörliga kredit, i avvaktan på att en beredskapsavgift införs, bör kunna användas för finansiering av beredskapsverksamheten i den mån anslagssparandet från anslaget XII . Åtgärder inom energiförsörjningen inte är tillfyllest. Finansieringen och kostnaderna för elberedskapen bör vara särskilda i Svenska kraftnäts bokföring och redovisning. /89 har regeringen haft bemyndigande att inom vissa ramar låta staten ta på sig ekonomiska förpliktelser i samband med planering av sådana beredskapsåtgärder till vilka det har lämnats bidrag ur anslaget XII huvudtiteln anslaget E 2. Åtgärder inom elförsörjningen. Det senast lämnade bemyndigandet avser perioden t.o.m. /98. Med hänsyn till de förändringar av elberedskapens finansiering som regeringen avser att föreslå avser regeringen inte nu begära en förlängning av bemyndigandet. Bemyndigandet att besluta om sådana åtgärder bör övergå från till i samband med att övertar ansvaret för elberedskapen. har i programplanen för funktionen Energiförsörjning perioden - 2001 beräknat funktionens medelsbehov till i genomsnitt , eller sammanlagt 1 . Av dessa medel beräknas elberdskapens medelsbehov uppgå till i genomsnitt ca . Bedömningen omfattar kostnader för elberedskapen med nuvarande ambitionsnivå och inriktning. bedömning är en indikation på det sammanlgda årliga avgiftsuttag som kan bli aktuellt då elberedskapsavgiften införs. Känsligheten för störningar i elförsörjningen är ett av de mest betydande problemen inom beredskapsområdet och en gränssättade faktor för hela totalförsvarets samlade förmåga. Insatser som gäller elförsörjningen bör liksom prioriteras. Funktionens övergripande mål skall vara vägledande för planeringen. För att kunna uppfylla detta skall verksamheten vad gäller elförsörjningen inriktas mot: - att en fungerande elförsörjning till prioriterade användare kan upprätthållas. Driften av elsystemet skall kunna upprätthållas utan ordinarie elförsörjning till styr-, övervaknings- och kommunikationssystem. Förutsättningarna för övergång till drift av elsystemet i separata delsystem (ö-drift) skall ytterligare prövas och utvecklas. - att reparationer för att upprätthålla och återupprätta ett sammanhängande elförsörjningssystem skall kunna genomföras. Behovet av ABC-skydd bör beaktas. Fredstida personal- och reparationsresurser skall utnyttjas och förstärkas med pliktpersonal. Skillnader mellan regioner i den militära hotbilden mot elsystemet och i betydelse för totalförsvaret skall beaktas i beredskapsarbetet. Beredskapsåtgärderna inom elförsörjningen skall samordnas med de statliga insatserna för att installera reservkraftaggregat. Delfunktionen Elförsörjning skall kunna medverka med reparationsresurser vid humanitära internationella insatser. Vad gäller bränsle- och drivmedelsförsörjningen skall verksamheten inriktas mot: - att försörjningen med drivmedel och bränslen till prioriterade användare skall kunna upprätthållas vid höjd beredskap. Härvid skall lager lokaliseras så att totalförsvarets behov tillgodoses. Vidare skall tillgången säkras på lämpliga lagringsutrymmen som kan användas för att öka krigslagringen av importerade varor i ett ändrat säkerhetspolitiskt läge. Det skall finnas planering för att kunna höja beredskapen inom energiområdet genom bl.a. utbildning, övning, materielanskaffning och skyddsåtgärder. Anpassning av krigslagren till rådande säkerhetspolitiska situation beslutade att de statliga lagren av olja för det civila försvarets behov i krigssituationer skall avvecklas och lager i stället byggas upp i näringslivet (prop. 1993/94:141,bet. 1993/94:NU19,rskr. 1993/94:311). Enligt beslut skall lagringen ske enligt samma system som gäller för beredskapslagringen för fredstida oljekriser (prop. 1994/95:176,bet. 1994/95:NU25,rskr. 1994/95:393). Upp- byggnaden av krigslagren i näringslivet påbörjas under innevarande lagringsår och skall ha slutförts då den statliga lagringen upphör. 1994/95:176 Beredskapslagring av olja och kol framhöll regeringen att bedömningar av framtida krisers och krigs karaktär påverkar förutsättningarna för beräkningen av de beredskapslager av olja som behöver hållas, i vad avser såväl storleken som sammansättningen av lagren. Regeringen ansåg det önskvärt att sådana förändringar snabbt skulle få genomslag i de lagringskrav som riktas mot företagen och aviserade bl.a. mot den bakgrunden att någon form av kontrollstation skulle beakta eventuella ändringar i förutsättningarna. Tidpunkten valdes med hänsyn till att då beräknades ha tagit ställning till den första etappen av beslutet för nästa försvarsbeslutsperiod. Vid en sådan kontrollstation skulle även vissa frågor om gasollagring behandlas. Kontrollstationen har väsentligen bedrivits som ett led i programplanearbetet. Utöver de allmänna planeringsanvisningarna till lämnade regeringen tilläggsanvisningar avseende oljelagringen. I dessa fick Överststyrelsen bl.a. uppdraget att särskilt beakta möjligheten att upprätthålla beredskapen med lägre lagringsnivåer . Vidare har fått ett särskilt uppdrag att redovisa principer för hur det, i samband med att ansvaret för krigslagringen av olja överförs till näringslivet, skall kunna säkerställas att lagren lokaliseras på ett sätt som överensstämmer med det förbrukningsmönster som kan förutses vid ett väpnat angrepp, att rimlig hänsyn tas till behovet av fortifikatoriskt skydd samt att tillgången tryggas på lagringsutrymmen som är lämpade för upplagring i ett skärpt säkerhetspolitiskt läge. I regleringsbrevet /96 fick i uppdrag att redovisa en analys av möjligheterna att, såvitt gäller lagring för oljekriser, låta även säljare av gasol fullgöra sin lagringsskyldighet helt eller till övervägande del med annat bränsle. Samtliga uppdrag har av myndigheterna redovisats till regeringen och . /har utifrån de nya planeringsförutsättningarna och gjorda antaganden om ett väpnat angrepps karaktär och omfattning och mot bakgrund av genomförda revideringar av konsumtionsnivåerna föreslagit en neddragning av volymerna, sammanlagt och för andra produkter än flygfotogen. För den senare produkten har myndigheterna föreslagit en betydande ökning. Beräkningarna har legat till grund för två beslut av regeringen om omfattningen av krigslagren för /97. Det ena beslutet avser näringslivets lagringsskyldighet, det andra avser den lagring som sker genom Statens oljelagers försorg. Regeringen avser att lägga in en motsvarande kontrollstation avseende lagringsvolymerna inför /98. Några av de frågor som förutskickades ingå kontrollstation är fortfarande under beredning. Det gäller bl.a. frågan om en viss del av behovet av bränsle och drivmedel skall kunna täckas med upplagring i krisskeden och den därmed sammanhängande frågan om s.k. malpåseläggning av lagerutrymmen. Även frågan om generella medgivanden att lagra ersättningsbränslen för gasol är under fortsatt beredning. har föreslagit att nuvarande ordning med individuell prövning behålls. 20.3.18 Funktionen Försörjning med industrivaror Funktionen omfattar verksamhetsgrenarna Funktionssamordning, Försörjning med industrivaror och Uppdragsverksamhet. är funktionsansvarig myndighet. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag | | | | Verksamheten inom funktionen Försörjning med industrivaror skall| | bedrivas så att produktion av varor och tjänster möjliggörs under| | en anpassningsperiod inför ett angreppshot med iståndsatta | | styrkor. Verksamheten skall även bedrivas så att de resurser och| | den beredskap som skapas också skall kunna utnyttjas vid svåra | | påfrestningar på samhället i fred och för internationella | | fredsfrämjande och humanitära insatser. bedöms ha god förmåga. Beredskapsläget är godtagbart beträffande flertalet försörjningsviktiga industribranscher. Beredskapsläget är emellertid inte tillfredsställande beträffande elektronikindustrin, som är starkt importberoende, och på kemiområdet (bl.a. avseende lösningsmedel). På verkstadsområdet finns allvarliga brister beträffande reparationskapacitet och reservdelar. På teko-området är kapaciteten för konfektionering så knapp att den inte torde räcka för att täcka både sjukvårdens och Försvarsmaktens behov. Stora delar av den berörda industrin har dessutom flyttats utomlands. Beredskapsläget kan därför inte förbättras med industriella åtgärder. Dimensionerande för planeringen inom funktion Försörjning med industrivaror är det fall som bedöms kunna inträffa först i ett förändrat omvärldsläge. Sannolikt kommer sådana politiska och militära förvarningar att ges, att en resurskomplettering kan genomföras. Med anledning härav bör beredskapslagren reduceras. Vidare kommer beredskapsavtal av nuvarande slag att minska. Kommande avtal bör mer få karaktären av lagrings- och omsättningsavtal. Tyngdpunkten i beredskapsarbetet bör - till följd av det ökade internationella beroendet, större känslighet för störningar samt osäkerhet om den säkerhetspolitiska och ekonomiska utvecklingen - fortsättningsvis att ligga på analys- och planeringsarbetet samt på internationell uppföljning. Detta ställer krav på viss kompetensutveckling hos personalen. Huvuddelen av kostnaderna kommer dock även fortsättningsvis att avse beredskapsavtal och beredskapslagring. Lagringsåtgärder inriktas på strategiska varor som inte kan anskaffas genom resurskomplettering. Följande slag av beredskapsåtgärder bör öka i betydelse: företagsplanläggning och företagskontakter inkluderande risk- management-analyser, förberedelser för omställning av produktion, återvinning och återanvändning, FoU-projekt, internationellt samarbete inkluderande krishandelsavtal samt modifierade beredskapsavtal. Den förändrade hotbilden och osäkerheten medför, att Överstyrelsen skall eftersträva att genomföra beredskapsåtgärder som ger största möjliga handlingsfrihet och flexibilitet, för att höjningen av krigsdugligheten skall kunna genomföras , och då vidta de åtgärder som då bedöms vara de mest angelägna för att klara de krav som ställs på funktionen. Detta ställer krav på en nära kontakt med näringslivet och en förmåga att tolka och analysera utvecklingen rätt samt att därefter planera och genomföra åtgärder. 20.4 Verksamhetsområde C - och vissanämnder m.m. har till uppgift att, i enlighet med sin instruktion och andra särskilda föreskrifter, utföra sjöövervakning och annan kontroll- och tillsynsverksamhet samt miljöräddning till sjöss. har i sin planering utgått från att de övergripande målen och verksamhetsmålen regleringbrev i stort kommer att vara vägledande även för . Övergripande mål för perioden - 2001 skall inom svenskt sjöterritorium och svensk ekonomisk zon bedriva övervakningsverksamhet och kontroll i syfte att begränsa brottsligheten och så att säkerheten till sjöss liksom respekten för lagar och andra föreskrifter ökar. skall bedriva miljöräddningstjänst till sjöss så att konsekvenserna till följd av olyckor och utsläpp till sjöss kan begränsas. skall även ha en hög beredskap för sjöräddningstjänst och bidra till att säkerheten till sjöss ökar, människor kan räddas och följderna av personskador begränsas. skall medverka i internationellt samarbete för att utveckla gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss, miljöskydd till sjöss och annan sjöövervakning. Därvid skall särskilt beaktas behov och möjligheter avseende länderna kring . person- och varukontroll till sjöss vid den svenska delen av EU:s yttre gräns skall hållas på en hög nivå genom en effektiv patrullering. Det skall finnas förmåga att ingripa mot varje misstänkt överträdelse av gällande bestämmelser. Utvecklingen i och EU-medlemskapet har utarbetat en fördjupad anslagsframställning med en särskild omvärldsanalys. Syftet med omvärldsanalysen var att komma fram till hur verksamheten påverkas och förändras av vår omvärld samt vilka resurser myndigheten behöver för att hantera konsekvenserna av dessa förändringar. Den genomförda omvärldsanalysen visar främst på två faktorer som berör verksamhet: utvecklingen i och EU- medlemskapet. De växande ekonomierna och den industriella utvecklingen i de f.d. innebär ökad fartygstrafik i som i sin tur ställer krav på ökad övervakning från . Den ökade fartygstrafiken från Öst ökar risken för oljeutsläpp på grund av att antalet oljetransporter ökat och att dessa sker med fartyg som inte uppfyller säkerhetskraven för ändamålen. Ytterligare en orsak är brist på miljömedvetande bland besättningen på dessa fartyg. EU-medlemskapet berör verksamhet främst avseende fiskekontrollen och den yttre gränskontrollen. En gemensam fiskeförvaltning med strängare kontrollkrav för fisket såväl inom som utom EU har tillkommit. Den yttre gränskontrollen har ökat i omfattning efter inträde i EU. EU:s sjögränser betraktas som tredjelandsgränser både vad avser personer och varor. Förutom att är en av unionens längsta med två yttre gränser, en runt kusten och en runt , är den dessutom en av de mest svårövervakade genom vidsträckta skärgårdsområden och glesbygd. Även EU-medlemskapet innebär därför ett väsentligt ökat övervakningsbehov till sjöss. skall verka för samordning av viktiga centrala myndigheters verksamhet inom totalförsvaret i fred. skall särskilt följa samhällsutvecklingen i landet och verka för att de krav som totalförsvaret ställer beaktas i samhällsplaneringen. Bidrag till Svenska röda korset Den verksamhet som bedömt skall bedrivas med anledning av ratificeringen av regleras i efterforskningsförordningen (1988:1039). Av förordningen framgår att den i konventionerna angivna officiella nationella byrån skall upprättas i form av Efterforskningsbyrån för krigsfångar och civilinternerade (EKC) från den tidpunkt regeringen bestämmer. För att förbereda EKC:s verksamhet finns en särskild delegation, EKC-delegationen, med företrädare för närmast berörda myndigheter och organisationer. Enligt ett avtal mellan staten och Svenska röda korset (fortsättningsvis Röda korset) lämnar Röda korset biträde åt EKC-delegationen och åt EKC när den har inrättats. EKC och EKC-delegationens uppgifter har varit föremål för översyn under innevarande budgetår. Detta har lett till att regeringen föreslår en ny struktur för verksamheten. Fr.o.m. föreslås Delegationens uppgifter övertas - såvitt avser den föreslagna nationella upplysningsbyråns verksamhet - av Röda korset i enlighet med ett avtal, som avses upprättas mellan staten och Röda korset. Detta har regeringen redovisat i kapitel 18. Sammanfattningsvis innebär den nya ordningen att den nu gällande efterforskningsförordningen kommer att upphävas och befintligt avtal med Röda korset kommer att säga upp. I stället kommer ett nytt avtal om en nationell upplysningsbyrå att tecknas mellan staten och Röda korset. Avtalet kommer att reglera såväl beredskapsförberedelserna för den nationella upplysningsbyrån, inklusive inrättandet av en särskild delegation för förberedelsearbetet, som en situation då den nationella upplysningsbyrån har upprättats. Regeringen fäster - så som också har påpekats i kapitel stor vikt vid de uppgifter som Röda korset utför när det gäller efterforskning och familjeåterförening och avser att även i fortsättningen stödja Röda korsets verksamhet i denna del. Ett särskilt avtal mellan staten och Röda korset rörande dessa uppgifter kommer därför också att tecknas. 20.5 Verksamhetsområde D - Stödverksamhet