prop · GK03140 · 1997-01-01 00:00:00 — 3.2.2 för socialpolitiska frågor (CDPS) har ägnat sin huvudsakliga uppmärksamhet åt ett projekt om barnens situation i . Det fick sin formella avslutning vid en sommarkonferens i , arrangerad av och den tyska regeringen. Arbetet med barnfrågor kommer att fortsätta, bl.a. med en uppföljning av om kommersiell sexuell exploatering av barn. Ett samarbete med () kring en barnstrategi diskuteras också. Aktiviteter pågår för att möjliggöra utarbetandet av en europeisk fattigdomsrapport. Vidare ägnar sig CDPS åt utbildning av socialarbetare, föräldraskap, storstädernas sociala problem och vissa äldrefrågor. Öst västdimensionen är central i styrkommitténs arbete och mycket uppmärksamhet ägnas åt att hitta former för kunskapsutbyte mellan olika europeiska regioner. 3.2.3 Sociala stadgan Den reviderade sociala stadgan antogs av ministerkommittén och öppnades för undertecknande . Den undertecknades av följande nio stater: , , , , , , , och . Syftet med den reviderade stadgan är att skapa ett enda instrument som omfattar dels de rättigheter som finns sociala stadga med vissa ändringar, dels de rättigheter som tilläggsprotokoll innehåller och slutligen ett antal helt nya rättigheter. Vid ministerkommitténs möte valdes fem nya medlemmar till den oberoende expertkommittén som har nio ledamöter. Från ingår nu dels professor från , dels (nyvald) professorn och ordföranden i , . Vid sitt möte tog ministerkommittén beslut om ett nytt rapporteringssystem. Det kommer att träda i kraft . Det innebär bl.a. att rapport om tillämpningen av stadgans mest centrala artiklar skall lämnas även i fortsättningen, men att rapport om övriga artiklar skall lämnas endast . består av representanter för regeringarna i de länder som ratificerat stadgan. Kommittén sammanträdde fyra gånger för diskussion av och ställningstagande till de slutsatser som den oberoende expertkommittén presenterat efter sin granskning av staternas rapporter om tillämpningen av stadgan. Därtill diskuterades även detta år regeringskommitténs arbetsmetoder, främst urvalet av de fall som borde leda till en rekommendation samt bruket av s.k. varningar. Årets granskning gällde för del tillämpningen av artiklarna 1, 4, 5, 6, 9, 10 och 15 i stadgan samt, , tillämpningen av tilläggsprotokoll. Vad gäller artikel 5, som handlar om föreningsrätten, hade fått en s.k. negativ slutsats av expertkommittén på grund av bristande skydd för den negativa föreningsrätten. Kritiken gällde bl.a. förekomsten av s.k. organisations- klausuler i vissa kollektivavtal. beslöt dock inte om någon åtgärd efter att ha tagit del av viss ny muntlig information som representanter kunde lämna vid det aktuella sammanträdet. noterade som vanligt viss positiv utveckling som ägt rum på de ifrågavarande områdena som granskats. Vad gäller nämndes antagandet av lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering. Vidare noterades att införandet av det flexibla lönebidraget medfört en betydande ökning av det antal personer som fått anställning med lönebidrag anvisad genom arbetsförmedlingen 1993. granskning ledde till ett förslag till ministerkommittén att anta rekommendationer riktade till , , , , och . Kritiken rör i huvudsak områdena tvångsarbete respektive förenings- och förhandlings- rätt samt, när det gäller , brister i fråga om barnarbete. 3.2.4 Arbetsmarknadsfrågor Arbetet i styrkommittén för arbetsmarknadsfrågor (CDEM) koncent- rerades till ett gemensamt möte den 13 för de fyra expertkommittéer som diskuterat de sociala och ekonomiska konsekvenserna av den ekonomiska omstruktureringen av . I detta möte deltog också samtliga forskare som hade lagt fram rapporter till expertkommittéerna. hölls även ett möte med högre tjänstemän från medlemsländerna för att förbereda . Vid meddelades dock att konferensen flyttats för att inte sammanfalla med den motsvarighet som planerat att anordna . är representerat i som höll två möten . Ledamöterna är endast valda för en period fram till och med utgången av 1996. På grund av de diskussioner som förs om framtida engagemang i de sociala frågorna har inte någon ny byrå utsetts och inte heller har någon tidpunkt för nästa styrkommittémöte fastställts. Avsikten är dock att högre tjänstemän skall träffas för att fortsätta förbereda arbetsmarknadsministerkonferensen i . Vid byråns möte utarbetades en rekommendation om harmonisering av arbete och familjeliv som sedan antogs av medlemsländerna genom skriftligt förfarande. 3.2.5 Invandrares integration m.m. för migrationsfrågor (CDMG) ägnar sig huvudsakligen åt att utveckla det europeiska samarbetet om frågor som rör invandrares integration. I viss utsträckning behandlas även migrationsfrågor. arrangerade CDMG ett europeiskt migrationsministermöte i . Till detta möte hade kommittén låtit göra en översyn av den praktiska tillämpningen av integrationspolitiken i tio europeiska länder. Det framkom att i de flesta invandringsländer i möter invandrare stora svårigheter i sin integration, som uttryck för rasism och främlingsfientlighet fortsätter att öka. Ministrarna enades om att erfarenhetsutbytet mellan länder på detta område därför blir allt viktigare. CDMG uppmanades att i sitt fortsatta arbete ägna särskild uppmärksamhet åt bl.a. andra generationens invandrare, den höga arbetslösheten bland invandrare samt åt att få frivilligorganisationer och arbetsmarknadens parter att i större utsträckning engagera sig i integrationsfrågor. Ministrarna konstaterade att det fanns behov av att utveckla en sammanhållen invandrings- och integrationspolitik, som dessutom uppmärksammar migrationens orsaker. Enligt ministrarnas uppfattning var väl ägnat att spela en viktig roll i denna utveckling. Vidare arrangerade CDMG ett expertmöte om arbetsgivares insatser för att främja invandrares möjligheter på arbetsmarknaden. En rapport om kulturell mångfald och jämställdhet mellan män och kvinnor presenterades och en arbetsgrupp med syfte att förbättra romers situation i har inrättats. Ett nytt omfattande och flerårigt integrationsprojekt har igångsatts. Inom ramen för detta kommer CDMG att fortsätta sitt arbete att genom jämförande studier och erfarenhetsutbyte förse länder med underlag till förbättrade insatser för att underlätta invandrares integration. 3.2.6 för befolkningsfrågor (CDPO) höll endast ett möte (den 4 ). Mycket av den löpande verksamheten har istället tagits över av byrån, som sammanträdde och i vilken är representerat. En återkommande aktivitet är att framställa en översikt över befolkningsutvecklingen i medlemsländerna samt att diskutera såväl övergripande demografiska trender som utvecklingen i enskilda länder. Översikten och den analytiska texten skrivs av en av kommitténs medlemmar, senast representanten från . Insamlingsförfarandet sköts direkt av sekretariatet. Arbetet sker i nära kontakt med såväl EU:s statistikkontor () som FN:s ekonomiska kommission för (ECE) i . Publikationen har blivit mycket omfattande med drygt 400 sidor. För att göra den mer lättillgänglig diskuteras ny layout och distributionsform. Expertgruppen PO-S-MIN, som ägnar sig åt den demografiska situationen för nationella minoriteter i , höll två möten. Fyra rapporter har tagits fram om , , och . Expertgruppens mandat har förlängts . En förstudie har inletts för att utröna möjligheten att studera den demografiska situationen för romer i . Expertgruppen PO-S-REG, som behandlar intern omflyttning och regional befolkningsdynamik, höll ett möte. Arbetet finansieras till hälften av EU. Gruppen inledde en komparativ studie för 10 länder. Avsikten är att i fas två utöka studien till om möjligt 28 länder. Två nya expertgrupper bildades . PO-S-FF, i vilken en svensk representant återfinns, skall ägna sig åt studier av fruktsamhet, nya hushållstyper och samboendeformer. PO-S-DLM skall undersöka sambandet mellan demografisk utveckling och arbetsmarknad. Årets stora uppgift för befolkningskommittén var dock förberedelser för och genomförandet av som den 15 samlade omkring 230 personer från och länder söder och öster om . Syftet med konferensen var att främja en öppen dialog mellan ekonomiska, politiska och sociala aktörer på båda sidor om . Dokumentationen kommer att publiceras. I slutdokumentet pekas bl.a. på behovet av ökat samarbete. 3.2.7 Hälso- och sjukvård för hälso- och sjukvårdsfrågor (CDSP) arbetar inom tre programområden: utbildning och planering inom hälso- och sjukvården, etiska aspekter i vården samt hälsoupplysning. CDSP höll två möten. Kommittén arbetar i första hand genom expertgrupper som tar fram underlag för rekommendationer och rapporter men också genom seminarier och kurser. Stor vikt läggs vid samverkan med och en rationell arbetsfördelning i förhållande till andra internationella organ verksamma inom området, främst EU och . Dessa aspekter diskuterades intensivt . CDSP hade planerat den 5:e europeiska hälsoministerkonferensen, som ägde rum i den 7 . Temat var Vård på lika villkor och patientens rättigheter i samband med reformer inom hälso- och sjukvården . Hälsoministrar från nästan hälften av medlemsländer deltog. hälsominister inbjöd sina kolleger till nästa möte att hållas i . Samordning av blodtransfusions- och transplantationsverksamheten i är viktiga inslag i CDSP:s arbete. I frågor av detta slag gör sig etiska krav och aspekter liksom specifika säkerhetskrav särskilt gällande. CDSP godkände ett nytt mandat för expertgruppens för blodtransfusion och immunhämotologi verksamhet . Vidare antogs mandat för en ny expertgrupp, som skall behandla organisationen av hälso- och sjukvård för kroniskt sjuka. Kvalitetssäkring av arbetet inom hälso- och sjukvården är ett angeläget område. En särskild expertgrupp ägnar sig åt detta arbete, som beräknas pågå även under närmast kommande år. En konferens på temat hölls i . Bland andra pågående aktiviteter, där arbetet i ett par fall befinner sig i ett slutskede, kan nämnas: - Expertgrupp om hälso- och sjukvård för befolkningsgrupper som vistas på institution - Expertgrupp om lagreglerat skydd för psykiskt störda vid tvångsvård - Studie av blodbankers roll för benmärgstransplantation - Expertgrupp om hälsoproblem i familjer med ensamstående föräldrar. CDSP följer nära verksamheten inom och redovisar sypunkter till andra grenar av som berör hälso- och sjukvården, främst styrkommittén för bioetik och sådant som gäller den legala regleringen av patientrelaterade data inom sjukvård och forskning. Det allmänna informationsutbudet inom kommittén bedöms särskilt vara av betydelse för de nytillkomna central- och östeuropeiska länderna i . 3.2.8 Miljö och regional planering inledde sin del av arbetet med att upprätta den alleuropeiska naturvårdsstrategi som miljöministrarna tog beslut om vid mötet i . Bland annat påbörjades bildandet av ett nät av särskilt skyddsvärda områden () som en komplettering till EU:s Natura 2000. Verksamheten bedrivs inom ramen för och kan även komma att omfatta särskilt utsatta områden i . Uppföljningen av det europeiska Naturvårdsåret visade att länderna valt olika vägar för genomförandet. Helt i linje med projektets syfte har kampanjerna utgått från respektive lands förutsättningar och behov. Den svenska modellen för att bevara kultur- och naturvärden i odlingslandskapet väckte härvid stort intresse. I det fortsatta arbetet med att informera om naturvård kommer man från sida att verka för att i större omfattning engagera de ideella organisationerna och fördjupa samarbetet med dessa. Frågor rörande regional utveckling och planering behandlas av den särskilda fackministerkonferensen för ministrar med ansvar inom detta område samt av den ämbetsmannakommitté som förbereder konferensens sessioner. Arbetet präglades av förberedelserna för den 11:e sessionen (CEMAT 11), som skall äga rum 1997 på temat Uthållig regional utveckling/fysisk planering och skydd av vattenresurser . arrangerade ett seminarium om strategier för regional planering . 3.3 Kulturfrågor och kulturell pluralism 3.3.1 Utbildning, kultur och kulturarv Med den kommittéstruktur som gäller för utbildnings- och kultursamarbetet bedrivs arbetet med programfrågor främst inom fyra specialkommittéer. för kulturfrågor (CDCC) har huvudsakligen en sammanhållande funktion. CDCC:s plenarsession ägde rum den 23 . Frågor som diskuterades var bl.a. samarbetet med EU inom utbildnings- och kulturområdet samt de framtida prioriteringarna för utbildnings- och kultursamarbetet. Den 30 genomfördes i den 4:e konferensen för ministrar med ansvar för kulturarvsfrågor, på temat Kulturarvet en ekonomisk och social utmaning . representerades av statssekreterare , som höll ett längre anförande om aspekter på kulturarv och utbildning. Vid konferensen antogs en deklaration angående kulturarvets politiska dimension i liksom två resolutioner om kulturarvets betydelse för Europabygget respektive kulturarvet som en faktor i en långsiktigt hållbar utveckling. Dessutom presenterade de församlade ministrarna en gemensam vädjan till förmån för kulturarvet i och . Den 28 hölls den 8:e kulturministerkonferensen i . Konferensens tema var Den europeiska filmen: en gemensam framtid . Fyra områden behandlades: europeisk filmproduktion, europeisk filmdistribution, bevarandet av det audiovisuella arvet samt barn, ungdomar och film. Den sistnämnda sessionen ägde rum under svenskt ordförandeskap. (CC-ED) sammanträdde den 19 och den 24 . Som ett resultat av den diskussion som kommittén inledde 1995 om prioriteringar för utbildningsverksamheten på medellång sikt antogs en avsiktsförklaring när det gäller arbetsprogrammet för perioden 2000. Följande områden, som behandlas utförligare nedan, kommer att prioriteras: utbildning för medborgarskap, historieundervisning, språkundervisning, den europeiska dimensionen samt utveckling av utbildningspolitiken i medlemsländerna. I förhållande till hittillsvarande verksamhet blir antalet aktiviteter mer begränsat och projektperioderna kortare. En viktig del blir informationsspridning och samarbete med andra organ inom och utanför . I enlighet med avsiktsförklaringen enades kommittén om att genomföra ett treårigt projekt om utbildning för europeiskt medborgarskap. Det skall avse både skola och vuxenutbildning och syfta till att utveckla undervisningsmetodik, lärarutbildning m.m. Kommittén beslöt också att följa upp tidigare aktiviteter på området med ett nytt projekt om undervisning historia på sekundärnivå (motsvarar i det svenska skolsystemet de sista årskurserna i samt gymnasiet). Projektet skall genomföras 1997 1999 och avsikten är att det bl.a. skall resultera i riktlinjer för läroplans- och läromedelsförfattare, en lärarhandbok, lektionsplaner och videoprogram. Det arbete med utveckling av läroplaner, metoder och lärarutbildning för undervisning i moderna språk som bedrivits inom flera på varandra följande projekt kommer att fortsätta. När det nuvarande projektet om språkundervisning och -inlärning för europeiskt medborgarskap avslutas kommer verksamheten i stor utsträckning att inriktas på språkpolitiska frågor. genomfördes vid sidan av det löpande utvecklingsarbetet bl.a. ett trettiotal seminarier, varav flera med särskild tonvikt på nya medlemsländers behov. Det 1991 inrättade projekt som behandlat den europeiska dimensionen i sekundärutbildningen avslutades med en konferens i . Bland projektresultaten kan nämnas en rapport om sekundärutbildningens fortsatta utveckling i , ett stort antal publikationer om aktuella utbildningspolitiska frågor i medlemsländerna samt en uppsättning undervisningsmaterial. Det nätverk för skolutbyten som etablerats inom projektet fortsätter sina aktiviteter på försök . De utbildningspolitiska frågorna kommer fortsättningsvis att uppmärksammas i en mera permanent verksamhet med konferenser och studiebesök. En annan permanent verksamhet av central betydelse för utvecklingen av den europeiska dimensionen är lärarfortbildningsprogrammet, inom vilket bl.a. följande frågor behandlades : kampen mot rasism och främlingsfientlighet, tvärkulturell utbildning, miljöundervisning samt undervisning om demokrati och mänskliga rättigheter. ger, tillsammans med övriga nordiska länder, 1997 särskilt stöd till programmet genom ett frivilligt bidrag till kulturfonden. Ansvaret för utbildningsdatabasen liksom för den s.k. Thesaurus över utbildningsterminologi, vilken utarbetas i samverkan med EU, överfördes till kommittén för högre utbildning och forskning. Förberedelserna inför utbildningsministerkonferensen i tog liksom en stor del av kommitténs arbete i anspråk. enades man om att konferenstemat skall vara Utbildning 2000: trender, frågor av gemensamt intresse och prioriteringar för alleuropeiskt samarbete . Samarbetet med EU utvecklades ytterligare och hölls ett första möte mellan representanter för utbildningskommittén, kommittén för högre utbildning och forskning, sekretariatet och . utbildning och forskning slutförde kommittén för högre utbildning och forskning (CC- HER) i stort sett arbetet med att ta fram den gemensamma konventionen mellan för utbildning, vetenskap och kultur () och om erkännande av examina. Konventionsutkastet remiss- behandlades i och avsikten är att den slutliga texten skall öppnas för undertecknande . Inom ramen för projektet utbildning i hölls en avslutande konferens. Resultatet kommer att följas upp . Det legislativa reformprogrammet fortsatte och utkom den första publikationen, Relationer mellan stat och högre utbildning , i en beslutad serie. Avsikten med programmet är primärt att hjälpa de nya medlemsländerna att reformera sin högre utbildning och forskning genom ny lagstiftning. Programmets mandattid förlängdes , förutsatt att fortsatt finansiering kan uppnås bl.a. genom frivilliga nationella bidrag. Ett par nya projekt förbereddes för den kommande treårsperioden. Byggandet av morgondagens universitet , som skall behandla omdefinieringen av universitetens forskningsuppdrag i ett demokratiskt samhälle, rör alla länder men riktar sig särskilt till de nya medlemsländerna, i vilka den centrala planeringen av forskning vid vetenskapsakademierna nu ger vika för pluralism och konkurrens. De politiska förändringarna i efter 1989 har dramatiskt ökat förutsättningarna för gränsöverskridande samarbete. Inom den högre utbildningen kan regionala program och nätverk fungera som förtroendeskapande åtgärder som utbildningen når en högre kvalitet. Ett nytt projekt om regionalt samarbete bygger på olika modeller som vuxit upp i skilda regioner i , bl.a. i de nordiska länderna. (CC-CULT) sammanträdde . Tillströmningen av medlemsländer från har delvis ändrat förutsättningarna för kommitténs arbete. Nya frågeställningar har uppkommit och kraven på anpassningsbarhet i programverksamheten har därmed ökat. Den nya budgetproceduren, som ger specialkommittéerna möjlighet att göra omprioriteringar inom givna ramar, är ägnad att underlätta en sådan anpassning. De kulturpolitiska länderförhören, som pågått , intar alltjämt en framträdande plats i kommitténs verksamhet. avsätts regelmässigt en extra sammanträdesdag åt muntligt förhör med något medlemsland. Vid vårmötet gällde det och vid höstmötet , som lät sig representeras på ministernivå. har länderförhörsprogrammet utvärderats. Förslag lämnades om en ny inriktning av programmet, bl.a. mot mer tematiskt upplagda granskningar som möjliggör en jämförelse mellan länder. En särskild arbetsgrupp, med deltagande från , kommer att närmare studera förslagen. diskuterades en rapport om kultur och samhällsutveckling, vilken av en särskild expertgrupp tagits fram som ett bidrag till världskonferens på samma tema i . Rapporten fick ett mycket gott mottagande i kommittén. kommer den att ges ut i tryckt form. Flera medlemsländer avser anordna nationella eller regionala seminarier med anledning av rapporten och den kommande världskonferensen. Rapporten kommer också att utnyttjas vid framtagning av underlag till andra toppmöte . Som uppföljning av kulturministermötet i den 28 har kommittén fattat vissa beslut på filmområdet. En expertgrupp har fått i uppdrag att fortsätta arbetet med en konvention om skydd för det audio- visuella arvet. Vidare kommer en kartläggning av medlemsländernas insatser vad gäller filmverksamhet för barn och ungdom att göras. Kommittén diskuterade även följande frågor: den fortsatta hanteringen av programmet för tematiskt upplagda europeiska kulturvägar, inrättande av ett resurscentrum för kulturpolitisk information, ett åtgärdsprogram inom området bok och bibliotek, studier med anknytning till kulturen och den nya teknologin samt formerna för samverkan med EU på kulturområdet. När det gäller CC-CULT:s framtida programverksamhet hävdades fortsatt från svensk sida att den måste ha en klar Europarådsprofil och framstå som logisk för omvärlden. En samordning med EU:s kulturverksamhet är angelägen. Noteras bör att kommitténs program har stramats upp betydligt och att det nu består av ett begränsat antal definierade projekt. () sammanträdde . Arbetet är organiserat i tre ansvarsområden: policy och styrmedel, tekniskt erfarenhetsutbyte och specialistsamverkan samt utbildning och levandegörande. Insikten om kulturarvets sociala och politiska dimensioner har ökat. Det har t.ex. kommit att uppmärksammas som ett instrument för lokal och regional utveckling, inte minst genom turismen. Inom har även dess karaktär av icke-förnyelsebar tillgång betonats. I fortsättningen måste därför kulturarvet behandlas inom ramen för en övergripande strategi för långsiktig hållbar utveckling i . Det tekniska samarbetet, som syftar till expertrådgivning och erfarenhetsutbyte kring bevarande och upprustningsprojekt, har dock fortfarande en framskjuten plats i kommitténs verksamhet. har haft experter från och i flera av kommitténs arbets- och expertgrupper, nämligen i dem som behandlar arkeologi, tekniskt samarbete och kulturarvsdagarna. En rekommendation om åtgärder beträffande nedbrytningen av kulturarvet till följd av luftföroreningar och andra liknande faktorer har utarbetats under svenskt ordförandeskap. För att följa upp rekommendationen har inbjudit till en konferens på samma tema i den 24 . Konferensen skall invigas av kulturminister . Kommittén har även tagit fram en rekommendation angående skydd för kulturarvet mot olagliga handlingar. Kulturarvsdagarna är återkommande publika manifestation för kulturarvet med aktiviteter i ett 40-tal länder. I anordnades Kulturhusens dag . Årets tema var parker och trädgårdar och 460 anläggningar runt om i landet öppnades för allmänheten. 3.3.2 för idrottsfrågor (CDDS) höll sitt 19:e möte . Vid mötet diskuterades uppföljning av ministerkommitténs rekommendationer R(95)16 om unga människor och idrott respektive R(95)17 om idrottens betydelse för samhället, med bakgrund i de beslut som antogs vid den europeiska konferensen för ministrar ansvariga för idrottsfrågor i . Ett led i uppföljningen var den av initierade europeiska rundabordskonferensen om idrott, tolerans och rent spel som genomfördes . verksamhetsprogram och budget antogs med prioritering av följande: - Uppföljning av den europeiska idrottsstadgan R(92)13 på temat demokrati inom idrotten och idrott åt alla - Tolerans genom idrott, med betoning på arbetet inom den stående kommittén mot läktarvåld - Realiserande av antidopningskonventionen, bl.a. genom övervakningsgruppens arbete - Ömsesidigt biståndsprogram för nya medlemmar av CDDS - Informationsfrågor genom ett fortsatt samarbete med , som är ett idrottsinformationscenter under beskydd. har internationella sekreterare på generalsekreterarens begäran lett en arbetsgrupp med uppgift att kartlägga behovet av och föreslå insatser rörande idrotten som en metod för rehabilitering av handikappade människor och krigsoffer i . Konventionen mot läktarvåld hade ratificerats av 28 länder och undertecknats av ytterligare 6 länder. har deltagit i arbetet inom den permanenta kommitté som övervakar konventionen. /97 hade 32 länder ratificerat konventionen mot dopning och ytterligare 7 länder hade undertecknat densamma.