prop · GK0387 · 1997-01-01 00:00:00 — Det skulle emellertid i något undantagsfall kunna förekomma att en sekretessprövning leder till att en uppgift av ovan nämnt slag inte bör lämnas ut. För att göra det möjligt att lämna ut en uppgift i ett sådant fall bör en bestämmelse om det föras in utlänningsförordningen. En sådan bestämmelse bör utformas så att den täcker in också den uppgifts- skyldighet som kan komma att föreligga vid en svensk anslutning till det särskilda system för utbyte av asylsökandes fingeravtryck, det s.k. EURODAC, som bereds inom EU. I fråga om övriga uppgifter, dvs. grunderna för ansökan och för beslut, skall de enligt konventionen lämnas ut endast om sökanden medger det. Eftersom det här rör sig om sekretess till skydd för den enskilde, har den enskilde också alltid möjlighet att själv lämna medgivande till att uppgifter lämnas ut. Utlämnande av sådana uppgifter sker därför helt i enlighet med svensk sekretesslagstiftning. Artiklarna 16 - 22 behandlar möjligheterna att ändra konventionen, den kommitté som skall inrättas för att pröva frågor om tolkning och tillämp-ning av konventionen, möjligheterna till reservationer samt godkännande och ikraftträdande. Enligt artikel 16 kan varje medlemsstat lägga fram förslag som syftar till en ändring av konventionen. Om det konstateras att en ändring av konventionen är nödvändig för att förverkliga de mål som uttalas i artikel 8 A i fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska gemenskapen och när detta förverkligande är förknippat särskilt med etablerande av en harmoniserad asylpolitik och en gemensam visumpolitik, skall den med- lemsstat som har ordförandeskapet i Europeiska unionens råd organisera ett möte för den kommitté som anges i artikel 18. Ändringar av konventionen antas av den kommitté som anges i artikel 18. De träder i kraft i enlighet med bestämmelserna i artikel 22. Artikel 8 A, numera artikel 7 A, avser upprättandet av den inre marknaden. I artikel 17 stadgas i punkt 1 att en medlemsstat, som stöter på större svårigheter på grund av en väsentlig förändring av de omständigheter som var för handen när konventionen ingicks, kan underrätta den kommitté som anges i artikel 18 om det. Kommittén kan föreslå medlemsstaterna åtgärder för att komma till rätta med den situation som uppstått eller anta de ändringar som den anser nödvändiga i konventionen och som träder i kraft enligt de villkor som anges i artikel 16. Enligt punkt 2 gäller att, om den situation som beskrivits i punkt 1 är oförändrad , kommittén i enlighet med artikel 18 punkt 2 får bemyndiga den medlemsstat som påverkats av förändringen att tillfälligt suspendera tillämpningen av konventionens bestämmelser. En sådan suspension får inte hindra förverkligandet av de mål som nämns i artikel 8 A (numera 7 A) i fördraget om upprättande av europeiska ekonomiska gemenskapen eller motverka medlemsstaternas andra inter- nationella åligganden. som suspension enligt punkt 2 gäller skall kommittén fortsätta sitt arbete i syfte att ändra konventionen. Enligt artikel 18 skall en kommitté inrättas bestående av en företrädare för regeringen i varje medlemsstat. Ordförandeskapet i kommittén innehas av den medlemsstat som har ordförandeskapet i Europeiska unionens råd. Kommittén har ansvaret för att pröva, på begäran av en eller flera medlemsstater, varje fråga rörande tillämpningen och tolkningen av konventionen. Kommittén vidtar åtgärder enligt artikel 11 punkt 6 och artikel 13 punkt 2 och ger sådant bemyndigande som avses i artikel 17 punkt 2. Kommittén antar enligt artiklarna 16 och 17 ändringar och tillägg till konventionen. Kommittén fattar sina beslut enhälligt utom när det gäller beslut enligt artikel 17 punkt 2 då beslut tas med två tredjedels majoritet av ledamöternas röster. Kommittén fastställer procedurregler och kan tillsätta arbetsgrupper. Artikel 19 innehåller geografiska begränsningar och förtydliganden när det gäller vissa stater. Beträffande gäller konventionen inte och om inte förklarar motsatsen. När det gäller är konventionen tillämplig på Franska republikens territorium. I fråga om är konventionen tillämplig endast på europeiska territorium. Vad beträffar är konventionen tillämplig endast på Förenade och . Den är inte tillämplig på de europeiska territorier för vilka är ansvarigt för utrikesförbindelser såvida inte förklarar motsatsen. Enligt artikel 20 är det inte möjligt att avge någon reservation beträffande konventionen. Enligt artikel 21 är konventionen öppen för anslutning av varje stat som är medlem av Europeiska gemenskaperna. Den träder i kraft i förhållande till varje stat som ansluter sig i efter deposition av anslutningsinstrumenten. Av artikel 22 framgår bl.a. att instrumenten för ratifikation, godtagande eller godkännande av konventionen skall deponeras hos . 7.1 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 7 kap. 14 § Ett nytt fjärde stycke har lagts till. Tillägget har utformats med tidigare ändringar i 8 kap. 5 och 6 §§ samt 9 kap. 3 § som förebild. Ändringen har tillkommit för att säkerställa att uppgifter som tagit emot enligt artikel 15 i endast lämnas vidare till de myndigheter som avses i artikel 15 punkt 5 i konventionen. 7.2 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 3 kap. 4 § En ny punkt 6 har lagts till i andra stycket. Som framhållits i avsnitt 5 kan det diskuteras om inte den nuvarande lydelsen av 3 kap. 4 § innebär att asyl skulle kunna vägras i samtliga de fall som anges i konventionen med hänvisning till att prövningen av asylansökan i första hand ankommer på en annan stat. Det står dock inte helt klart att den svenska lagstiftningen ger utrymme för att på sådan grund vägra asyl om det är fråga om att sända sökanden till en stat där han eller hon tidigare inte varit. För att undvika tveksamhet på denna punkt bör därför det föreslagna tillägget göras i 3 kap. 4 § andra stycket. RÖRANDE BESTÄMMANDET AV DEN ANSVARIGA STATEN FÖR PRÖVNINGEN AV EN ANSÖKAN OM ASYL SOM FRAM- STÄLLTS I EN AV MEDLEMSSTATERNA I DE EUROPEISKA GEMENSKAPERNA HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV Bilaga 1 ETC. SOM TAGIT HÄNSYN till målsättningen som sattes upp av Europa- rådet om en harmonisering av deras asylpolitik; BESLUTNA, trogna sin gemensamma humanitära tradition, att garantera flyktingar ett lämpligt skydd i enlighet med bestämmelserna i , ändrad genom New York- protokollet , rörande flyktingar och hädanefter kallade "" respektive "New York-protokollet"; SOM TAGIT HÄNSYN till det gemensamma målet, som är ett område utan inre gränser inom vilket särskilt garanteras den fria rörligheten för personer enligt bestämmelserna i fördraget om den Europeiska Gemenskapen, så som det ändrats av Enhetsakten; MEDVETNA OM nödvändigheten att vidta åtgärder för att undvika att förverkligandet av detta mål inte skapar situationer som leder till att en sökande alltför lämnas i ovisshet om den troliga bedömningen som kommer att göras av hans eller hennes ansökan och måna om att ge varje asylsökande en garanti för att hans eller hennes ansökan kommer att prövas av en av medlemsstaterna och att undvika att asylsökanden hän-visas successivt från en medlemsstat till en annan utan att någon av medlemsstaterna erkänner sig behörig pröva ansökan om asyl; att fortsätta dialogen som inletts med flyktingkommissarie för att nå de mål som anges nedan; BESLUTNA att för tillämpningen av denna konvention genomföra ett nära samarbete på olika sätt, bland annat genom utbyte av information, HAR BESLUTAT ATT SLUTA DENNA KONVENTION OCH HAR FÖR DETTA ÄNDAMÅL UTSETT TILL BEFULLMÄKTIGADE: HANS MAJESTÄT KUNGEN AV VILKA, efter att ha utväxlat sina fullmakter som erkänts vara i god och vederbörlig form, HAR ENATS OM DE BESTÄMMELSER SOM FÖLJER: ARTIKEL 1 1. För ändamålen med denna konvention skall följande ord betyda: a) utlänning: varje person som inte är hemmahörande i en medlemsstat; b) asylansökan: begäran genom vilken en utlänning anhåller hos en medlemsstat om skydd enligt genom att förklara sig ha flyktingstatus enligt första artikeln i , ändrad genom New York-protokollet; Bilaga 1 c) asylsökande: utlänning som har lagt fram en ansökan om asyl som inte har slutligt avgjorts; d) prövning av asylansökan: alla de prövningsåtgärder, beslut eller bedömningar som görs av de behöriga myndigheterna rörande en asyl- ansökan, med undantag för procedurerna för att bestämma den medlems- stat som är ansvarig för att pröva asylansökan i kraft av bestämmelserna i denna konvention; e) uppehållstillstånd: varje bemyndigande som givits av myndigheterna i en medlemsstat och som tillåter en utlänning att vistas på dess territorium, med undantag för viseringar och beviljanden av uppehållstillstånd under behandlingen av en ansökan om uppehållstillstånd eller en asylansökan; f) inresevisering: bemyndigande eller beslut från en medlemsstat som tillåter en utlänning att resa in på dess territorium, under förutsättning att de andra villkoren för visering är uppfyllda; g) transitvisering: bemyndigande eller beslut från en medlemsstat som tillåter en utlänning transit genom dess territorium eller i transitzonen i en hamn eller på en flygplats, under förutsättning att de andra villkoren för transit är uppfyllda. Viseringens beskaffenhet avgörs enligt de definitioner som anges i paragraf 1 punkt f) och g). ARTIKEL 2 Medlemsstaterna bekräftar sina åligganden enligt , som den ändrats i New York-protokollet, utan någon geografisk restrik- tion av fältet för tillämpning av dessa instrument, och sitt engagemang för att samarbeta med flyktingkommissarie vid tillämp-ningen av dessa instrument. ARTIKEL 3 1. Medlemsstaterna förpliktar sig att varje utlänning som ansöker om asyl antingen vid deras gränser eller på deras territorium skall få sin asyl- ansökan prövad. Denna ansökan prövas av en enda medlemsstat i enlighet med de kriterier som anges i denna konvention. De kriterier som uppräknats i artiklarna 4 till 8 är tillämpliga i den ordning de anges. Denna ansökan prövas av denna medlemsstat i enlighet med dess natio-nella lagstiftning och internationella åtaganden. Varje medlemsstat har rätt att pröva en asylansökan som framställs till den av en utlänning, även om denna prövning inte åligger den i kraft av de kriterier som anges i denna konvention, under förutsättning att den asylsökande samtycker till det. Den medlemsstat som är ansvarig för tillämpning av förut nämnda kriterier blir således befriad från sina skyldigheter som överförs till den medlemsstat som önskar pröva asylansökan. Den senare staten skall informera den medlemsstat som är ansvarig enligt nämnda kriterier om den har mottagit denna ansökan. Varje medlemsstat behåller möjligheten att, med tillämpning av sin nationella rätt, skicka en asylsökande till ett tredje land i enlighet med bestämmelserna i , så som den ändrats genom New York-protokollet. Processen genom vilken det bestäms vilken medlemsstat som, ikraft av denna konvention. är ansvarig för prövningen av asylansökan inleds från det att en asylansökan görs i en medlemsstat. Den medlemsstat i vilken asylansökan har gjorts är förpliktad, under de villkor som anges i artikel 13 och för att fullfölja processen för att bestämma den medlemsstat som är ansvarig för prövning av asylansökan, att återta den asylsökande som befinner sig i en annan medlemsstat och som har gjort en asylansökan efter att ha återtagit sin ansökan under gången av processen för bestämmande av ansvarig medlemsstat. Denna skyldighet upphör om den asylsökande har lämnat medlemsstaternas territorium eller från en medlemsstat har fått ett uppehållstillstånd som gäller mer än . ARTIKEL 4 Om en asylsökande har en familjemedlem som har erkänd flyktingstatus enligt , som den ändrats genom New York- protokollet, i en medlemsstat och som lagligen vistas där, är denna stat ansvarig för prövningen av ansökan under förutsättning att de berörda så önskar. Den berörda familjemedlemmen kan inte vara annan än asylsökandens make eller hans eller hennes omyndiga, ogifta barn som är eller hans eller hennes far eller mor om asylsökanden själv är ett omyndigt, ogift barn . ARTIKEL 5 1. Om asylsökanden är innehavare av ett uppehållstillstånd som är gällande, är den medlemsstat som beviljade detta tillstånd ansvarig för prövningen av asylansökan. Om asylsökanden är innehavare av en visering som är gällande, är den medlemsstat som beviljade denna visering ansvarig för prövningen av asylansökan, med undantag för följande situationer: Bilaga 1 a) om viseringen har utfärdats efter ett skriftligt bemyndigande från en annan medlemsstat är denna stat ansvarig för prövningen av asylansökan. Då en medlemsstat först rådfrågar, bland annat av säkerhetsskäl, den centrala myndigheten i en annan medlemsstat, utgör den senares medgi- vande inte ett skriftligt bemyndigande i denna bestämmelses mening; b) om asylsökanden har en transitvisering och gör sin ansökan i en annan medlemsstat där han inte är underkastad krav på visering, är den senare medlemsstaten ansvarig för prövningen av asylansökan; c) om asylsökanden är innehavare av en transitvisering och gör sin ansökan i den medlemsstat som har beviljat denna visering efter att ha fått skriftlig bekräftelse från de diplomatiska eller konsulära myndigheterna i den medlemsstat som är målet för resan att utlänningen inte behöver visering och uppfyller villkoren för inresa i denna stat, är den senare ansvarig för prövningen av asylansökan. Om den asylsökande är innehavare av flera uppehållstillstånd eller viseringar som är gällande, utfärdade av olika medlemsstater, skall ansva-ret för prövningen åvila medlemsstaterna i följande ordning: a) den stat som har utfärdat det uppehållstillstånd som ger den längsta rätten till vistelse eller, för det fall att tillstånden gäller för lika , den stat som har utfärdat det uppehållstillstånd där förfallodagen är mest avlägsen; b) den stat som har utfärdat den visering vars förfallodag är mest avlägsen när de olika viseringarna är av samma beskaffenhet; c) i fall där viseringarna är av olika beskaffenhet, den stat som har utfärdat den visering som har den längsta giltighetstiden eller, i fall med lika lång giltighet, den stat som har utfärdat den visering vars förfallodag är mest avlägsen. Denna bestämmelse är inte tillämplig på fall där sökanden är innehavare av en eller flera transitviseringar utfärdade mot uppvisande av en inresevisering i en annan medlemsstat. I detta fall är den medlemsstaten ansvarig. Om asylsökanden endast är innehavare av ett eller flera uppehålls- tillstånd som förfallit inom den senaste tvåårsperioden, eller en eller flera viseringar som förfallit inom den senaste sexmånadersperioden och som gjort det möjligt för honom eller henne att inresa i en medlemsstats territorium, är paragraferna 1, 2 och 3 tillämpliga som utlänningen inte har lämnat medlemsstaternas territorium. När asylsökanden är innehavare av ett eller flera uppehållstillstånd som förfallit eller en eller flera viseringar som förfallit mer än tillbaka och som gjort det möjligt för honom eller henne att inresa i en medlemsstats territorium och om utlänningen inte har lämnat det gemensamma territoriet, är den medlemsstat ansvarig i vllken ansökan görs. ARTIKEL 6 När det kan visas att en asylsökande utan tillstånd passerat gränsen till en medlemsstat, landvägen, sjövägen eller luftvägen, efter att ha kommit från en stat som inte är medlem i de Europeiska Gemenskaperna, skall den stat i vilken inresan ägt rum vara ansvarig för prövningen av asylansökan. Denna stat upphör emellertid att vara ansvarig om det visas att sökanden har uppehållit sig i den medlemsstat där asylansökan görs före ingivandet av ansökan. ARTIKEL 7 1. Ansvaret för prövning av en asylansökan åligger den medlemsstat som ansvarar för kontrollen av utlänningens inresa i medlemsstaternas territorium, utom om utlänningen efter att lagligen ha rest in i en medlemsstat i vilken han eller hon är viseringsfri gör sin asylansökan i en annan medlemsstat i vilken han eller hon likaledes är viseringsfri för inresa i territoriet. I detta fall är den senare medlemsstaten ansvarig för prövningen av asylansökan. I avvaktan på ikraftträdandet av en överenskommelse mellan medlems-staterna rörande förutsättningarna för passerandet av yttre gränser, är den medlemsstat som bemyndigar transit utan visering i transitzonen på sina flygplatser inte att anse som ansvarig för kontrollen av inresa med avseende på resenärer som inte lämnar transitzonen. När asylansökan gjorts vid tiden för transit på en medlemsstats flyg- plats, är denna stat ansvarig för prövningen. ARTIKEL 8 Då den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av asylansökan inte kan utpekas på basis av andra kriterier som uppräknas i denna konven- tion, är den första medlemsstaten i vilken asylansökan gjorts ansvarig för prövningen. ARTIKEL 9 Varje medlemsstat kan, fastän den inte är ansvarig i enlighet med de kriterier som anges i denna konvention, av humanitära skäl, grundade särskilt på familje- eller kulturskäl, pröva en asylansökan på begäran av en annan medlemsstat och under förutsättningen att den asylsökande så önskar. Om den tillfrågade medlemsstaten bifaller denna begäran, överförs ansva-ret för prövningen av ansökan till den staten. ARTIKEL 10 Bilaga 1 1. Den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av en asylansökan vid tillämpningen av de kriterier som anges i denna konvention är förpliktad att: a) omhänderta, under de villkor som anges i artikel 11, en asylsökande som har gjort en ansökan i en annan medlemsstat; b) slutföra prövningen av asylansökan; c) åter släppa in eller återtaga, under de villkor som anges i artikel 13, en asylsökande vars ansökan är under prövning och som olovligen befinner sig i en annan medlemsstat; d) återtaga, under de villkor som anges i artikel 13, en asylsökande som har återkallat en ansökan som är under prövning och som har gjort en asylansökan i en annan medlemsstat; e) återtaga, under de villkor som anges i artikel 13, en utlänning vars ansökan har avslagits och som olovligen befinner sig i en annan medlemsstat. Om en medlemsstat utfärdar uppehållstillstånd till en asylsökande med en varaktighet på över , överförs skyldigheterna enligt paragraf 1 punkterna a) till e) till den staten. De skyldigheter som anges i paragraf 1 punkterna a) till d) upphör om utlänningen i fråga har lämnat medlemsstaternas territorium av . De skyldigheter som anges i paragraf 1 punkterna d) och e) upphör om den stat som är ansvarig för prövningen av asylansökan har vidtagit eller genomfört, som följd av återkallelse av eller avslag på ansökan, de åtgärder som är nödvändiga för att utlänningen skall återvända till sitt ursprungsland eller till ett annat land dit han lagligen kan bege sig. ARTIKEL 11 1. Om en medlemsstat i vilken en asylansökan har gjorts bedömer att en annan medlemsstat är ansvarig för prövningen av denna ansökan, kan den första staten begära, så snabbt som möjligt och i vart fall från det att asylansökan gjordes, att den senare staten skall överta ansvaret för sökanden. Om begäran om omhändertagande inte görs , faller ansvaret för prövning av asylansökan på den stat i vilken asylansökan har gjorts. Begäran om omhändertagande skall innehålla de omständigheter som gör det möjligt för myndigheterna i den tillfrågade medlemsstaten att avgöra om den är ansvarig enligt de kriterier som anges i denna konvention. Bilaga 1 3. Vilken stat som är ansvarig i enlighet med dessa kriterier skall avgöras på basis av den situation som var för handen när asylsökanden gjorde sin ansökan i en medlemsstat . Medlemsstaten måste avgöra en begäran om mottagande räknat från när den inkom. Avsaknad av svar vid utgången av denna tidsfrist är detsamma som ett accepterande av begäran om mottagande. Överföringen av en asylsökande från den medlemsstat där ansökan om asyl gjordes till den medlemsstat som är ansvarig måste ske senast efter accepterandet av begäran om mottagande eller efter avgörandet av den rättsliga talan som utlänningen eventuellt fört mot beslutet om överföring, om denna process medför att beslutet inte får verkställas. Bestämmelser som fastställs inom ramen för artikel 18 kan senare mer detaljerat lägga fast de särskilda villkoren för mottagandet. ARTIKEL 12 När en asylansökan görs till de behöriga myndigheterna i en medlemsstat av en sökande som befinner sig på en annan medlemsstats territorium, åligger det den medlemsstat på vilkens territorium sökanden befinner sig att avgöra vilken medlemsstat som skall vara ansvarig för prövning av asylansökan. Denna medlemsstat skall informeras utan dröjsmål av den medlemsstat där ansökan gjorts och är således vid tillämpningen av denna konvention att anse som den medlemsstat i vilken asylansökan gjorts. ARTIKEL 13 En asylsökande skall återtas i de fall som beskrivs i artikel 3 paragraf 7 och i artikel 10 enligt följande: a) begäran om återtagande måste innehålla de omständigheter som gör det möjligt för den tillfrågade staten att konstatera att den är ansvarig i enlighet med artikel 3 paragraf 7 och artikel 10; b) den stat som tillfrågas om återtagande skall svara på begäran räknat från det att begäran görs. Om den medger ansvar skall den återta asylsökanden och senast inom efter det att den gått med på återtagande. De bestämmelser som fastställts inom ramen för artikel 18 kan i detalj precisera de specifika kraven för återtagande. ARTIKEL 14 1. Medlemsstaterna skall företa ömsesidiga utbyten avseende: - de nationella lagbestämmelser eller förordningar eller den praxis som är tillämpliga inom asylområdet, - de statistiska uppgifter som rör antalet asylsökande och deras fördelning på nationalitet. Sådan information skall vidarebefordras varje kvartal genom de Europeiska Gemenskapernas Råds som skall se till att informationen sprids till medlemsstaterna, till de Europeiska Gemenskapernas Kommission och till flyktingkommissarie. Medlemsstaterna kan företa ömsesidiga utbyten avseende: - information av allmän karaktär om nya tendenser rörande asyl- ansökningar, - information av allmän karaktär om situationen i asylsökandes ursprungsländer eller de länder de kommer ifrån. Om den medlemsstat som tillhandahåller den information som åsyftas i paragraf 2 önskar ge den konfidentiell karaktär, måste denna önskan respekteras av de andra medlemsstaterna. ARTIKEL 15 1. Varje medlemsstat skall kommunicera till varje medlemsstat som så begär den information om enskilda ärenden som är nödvändig för att: - avgöra den medlemsstat som är ansvarig för prövningen av asylansökan; - pröva asylansökan; - verkställa alla åligganden som följer av denna konvention. Denna information kan endast avse: - personuppgifter rörande sökanden och, i förekommande fall, medlem- mar av hans familj (fullständigt namn - i förekommande fall tidigare namn - smeknamn och pseudonymer - nationalitet - nuvarande och föregående - födelsedatum och födelseort; - identitets- och resedokument (passnummer, giltighetstid, datum för utfärdande, utfärdande myndighet, plats för utfärdande etc); - annan information som är nödvändig för att fastställa sökandens identitet; - orter där sökanden uppehållit sig och resvägar; - uppehållstillstånd och viseringar som har utfärdats av en medlemsstat; - platsen där ansökan gjorts; - datum för en eventuell tidigare asylansökan, datum för den aktuella ansökan, hur långt handläggningen framskridit och lydelsen av det beslut som kan ha fattats. Bilaga 1 3. Dessutom kan en medlemsstat begära att en annan medlemsstat meddelar på vilka skäl asylsökanden grundar sin ansökan och, i förekommande fall, grunderna för beslut som fattats rörande sökanden. Den medlemsstat som fått begäran avgör om den kan uppfylla den. Under alla förhållanden är kommunikationen av dessa upplysningar beroende av den asylsökandes samtycke. Detta utbyte av information skall fullgöras på begäran av en medlemsstat och kan bara äga rum mellan de myndigheter som har utsetts av varje medlemsstat och meddelats till den kommitté som anges i arti- kel 18.