prop · GK03150D2 · 1997-01-01 00:00:00 — Försöksverksamheten omfattar en total volym på högst och högst . Skälen för regeringens förslag: utbetalas ca från arbetslöshetskassorna i ersättning till arbetslösa medlemmar. Härtill kommer ca i kontant arbetsmarknadsstöd. För att bl.a. öka det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken föreslås nu regeringen få ett bemyndigande att använda medel för arbetslöshetsersättning på ett mer aktivt sätt. Enligt gällande regler skall den som får ersättning, förutom att vara arbetslös, stå till arbetsmarknadens förfogande vilket innebär att det i princip inte får finnas något som hindrar personen från att ta erbjudet lämpligt arbete. Detta innebär i praktiken att den arbetslöse inte får ägna sig åt någon annan verksamhet än att aktivt söka arbete för att kunna få ersättning. En viss begränsad möjlighet att delta i utbildning med bibehållen arbetslöshetsersättning finns dock. Denna restriktiva ordning i fråga om rätten att sysselsätta sig när man får ersättning är enligt regeringens mening i vissa fall kontraproduktiv. Den kan passivisera i stället för att främja en återgång till arbetsmarknaden. Därigenom kan allt eftersom tiden går den arbetslöses anställningsbarhet komma att minska. Möjlighet bör därför skapas för att på försök använda arbetslöshetsersättningen på ett mer aktivt sätt. Ersättning bör enligt regeringens mening i viss begränsad omfattning kunna lämnas även i andra situationer än vid öppen arbetslöshet. Exempel på sådana situationer är praktik som inte ryms inom de vanliga praktiksystemen och ökade möjligheter till utbildning. Försöksverksamheten skall också ge ett större utrymme för olika lokala initiativ, vilket ökar det lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken. Regeringen bör således ges en möjlighet att inom en viss begränsad ram på försök medge undantag från de bestämmelser i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd samt i den av regeringen föreslagna (prop. 1996/97:107) lagen (1997:000) om arbetslöshetsförsäkring som förhindrar att arbetslöshetsersättningen används på ett mer aktivt sätt. Rätten att medge undantag bör skrivas in i de nämnda lagarna. Avsikten är att regeringen skall medges möjlighet att tillåta att för särskilda projekt undantag görs som innebär att arbetslöshetsersättning som försöksverksamhet får lämnas till personer som redan får ersättning enligt nämnda lagar, trots att då de inte är arbetslösa och står till arbetsmarknadens förfogande. Bemyndigandet gäller således endast ersättningsberättigade personer som redan uppbär ersättning. Personer med en svagare ställning på arbetsmarknaden såsom ungdomar, långtidsarbetslösa, äldre, arbetshandikappade och utomnordiska medborgare skall prioriteras. Denna ordning bör gälla för en försöksverksamhet till utgången av . Försöksverksamheten får omfatta en sammanlagd summa av arbetslöshetsersättning till deltagarna i verksamheten som totalt uppgår till högst och högst . Projekten får inte medför konkurrenssnedvridningar. De får heller inte leda till undanträngning av ordinarie arbetstillfällen. Vidare får projekten inte medföra några inlåsningseffekter. Projekt skall kunna komma ifråga på hela arbetsmarknaden. Ersättningen skall beräknas enligt normala regler och ersättningsdagarna under den aktuella verksamheten skall inte ingå i ersättningsperioden. Verksamheten skall betraktas som arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Genom deltagande i försöksverksamheten återkvalificerar sig projektdeltagarna för nya ersättningsperioder. Åtgärden skall bedrivas på heltid. Försöksverksamheten skall utvärderas. Av särskilt intresse är därvid försöksverksamhetens resultat med avseende på ökad anställningsbarhet och placeringar efter deltagande i försöksverksamhet på den reguljära arbetsmarknaden. Vidare skall projekten utvärderas med avseende på eventuella undanträngnings- och inlåsningseffekter. Förslaget föranleder ändringar i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd samt i av regeringen föreslagna (prop. 1996/97:107) lagen (1997:000) om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och i lagen (1997:000) om ändring i lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd samt slutligen i lagen (1997:000) om arbetslöshetsförsäkring. Lagförslag har upprättats inom . Regeringens förslag: Arbetstagarorganisationer och arbetsgivare på en arbetsplats inom stat, kommuner, landsting, kyrkliga kommuner och de allmänna försäkringskassorna kan komma överens om att inrätta resursarbeten inom alla yrkeskategorier. Till dessa arbeten kan långtidsarbetslösa personer som får arbetslöshetsersättning tas in som en extra resurs i det ordinarie arbetet i syfte att åstadkomma kvalitetshöjande insatser. De anvisade skall delta i åtgärden på heltid och ha rätt till arbetslöshetsersättning. Under av tiden i åtgärden skall de anvisade vara aktiva som arbetssökande. En anvisning får omfatta högst med möjlighet till förlängning . Som motprestation förbinder sig arbetsgivaren att täcka alla kortare vikariatsbehov som uppstår med dessa arbetslösa. Arbetsgivaren tillåts komplettera ersättningen så att den högst uppgår till av den dagpenninggrundande inkomsten, dock till högst per dag till och med och till högst därefter. Verksamheten skall vara en försöksverksamhet och pågå till utgången av . Deltagande i resursarbete skall likställas med deltagande i arbetsmarknadsutbildning vid tillämpning av arbetslöshetsförsäkringens bestämmelser om tillgodoräkningsbar tid och om avstängning från rätt till ersättning. Regeln om samordning mellan arbetslöshetsersättning och ersättning från annan än arbetslöshetskassa skall inte gälla i detta fall. Skälen för regeringens förslag: Regeringen beviljade medel till ett arbetsmarknadspolitiskt försöksprojekt inom vård och omsorg. Det har bedrivits i samverkan med i , i län och kommun. Arbetsgivaren, kommun, har fått möjlighet att utöver en lägsta nivå på bemanningen på en arbetsplats höja nivån på den kommunala servicen genom att ta in arbetslösa som en extra resurs i det reguljära arbetet. I gengäld har arbetsgivaren åtagit sig att täcka alla vikariatsbehov som understiger inom det område det gäller med arbetslösa. Preliminära bedömningar visar att projektet har haft positiva effekter. Genom att de arbetslösa redan finns på arbetsplatsen och känner till rutiner och övrig personal har det varit smidigt att låta dem utan dröjsmål gå in på de vikariatsarbetsuppgifter som har uppstått. Under vikariatet bryts arbetslösheten och vikarien uppbär avtalsenlig lön. I genomsnitt har de arbetslösa haft vikariatstjänstgöring under drygt hälften av den tid de deltagit i projektet, vilket medfört en minskning av utbetalning från berörda arbetslöshetskassor. En fördel med verksamheten är att även de deltidsarbetslösa får chans att fylla upp sin arbetstid till heltid. Genom att arbetstagarorganisationerna och arbetsgivaren tillsammans återkommande kommer överens om grundbemanningen på arbetsplatsen minskar risken för att åtgärden skulle undantränga reguljära arbetstillfällen. utvärderar verksamheten och kommer att lämna en slutrapport . Regeringen föreslår nu att på basis av erfarenheterna från detta projekt införa en tillfällig lag om resursarbeten i offentlig verksamhet. Denna försöksverksamhet skall pågå i hela landet och bedrivas intill utgången av december . Långtidsarbetslösa som uppbär arbetslöshetsersättning enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring eller enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd kan delta i åtgärden. bör detta avse långtidsarbetslösa som uppbär ersättning enligt den föreslagna nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. De anvisade skall delta i den arbetsmarknadspolitiska åtgärden på heltid. av tiden bör dock användas till att söka arbete. Deltagare i försöksverksamhet har rätt till arbetslöshetsersättning. Denna skall benämnas utbildningsbidrag. Arbetsgivaren tillåts komplettera ersättningen så att den högst uppgår till av den dagpenninggrundande inkomsten, dock till högst per dag till och med och till högst därefter. Regeln om samordning mellan arbetslöshetsersättning och ersättning från annan än arbetslöshetskassa i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och i den föreslagna lagen (1997:000) om arbetslöshetsförsäkring skall inte gälla i detta fall. Resursarbete är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd och den omständigheten att arbetsgivaren bidrar till ersättning till den enskilde ändrar ej detta förhållande. Regeringen avser att i samråd med fackliga organisationer överenskomma om den detaljerade utformningen av detta genom kollektivavtal mellan berörda parter eller genom en ordning som innebär att anordnaren till staten inbetalar den extra ersättningen som därefter utbetalas tillsammans med arbetslöshetsersättningen av berörd arbetslöshetskassa. En anvisning till resursarbete får omfatta högst med möjlighet till förlängning . Personer som anvisats till resursarbete skall inte anses som arbetstagare de deltar i åtgärden utom såvitt gäller vissa regler i arbetsmiljölagen. I klargörande syfte bör detta slås fast i en särskild lag om försök med resursarbeten i offentlig verksamhet. I lagen bör vidare fastslås att den tid i resursarbete som berättigar till utbildningsbidrag bör anses som jämställd tid och således kunna kvalificera för ytterligare ersättningsperioder samt att avstängning från rätt till ersättning kan ske om en arbetslös avböjer en anvisning om att delta i verksamheten med resursarbete. Stat, kommuner, landsting, kyrkliga kommuner och de allmänna försäkringskassorna bör ha rätt att vara anordnare under förutsättning att anordnaren och berörd arbetstagarorganisation gemensamt ansöker om att få delta i projektet. De skall vara överens om vilka arbetsuppgifter det gäller, hur många personer på arbetsplatsen som skall omfattas av verksamheten, antalet ordinarie arbetstagare som måste finnas på arbetsplatsen i form av grundbemanning och att arbetsgivaren skall erbjuda deltagarna de lämpliga vikariat som senare kan uppkomma. i kommunen eller motsvarande nämnd skall sedan pröva ansökningen. Förslaget föranleder en lag om resursarbete och, till följd av förslaget till ny lag om arbetslöshetsförsäkring (prop.1996/97:107), en lag om ändring i lagen om resursarbete. Förslagen faller inom Lagrådets granskningsområde. Förslagen överensstämmer i huvudsak med lagen (1995:705) om arbetsplatsintroduktion, lagen (1996:869) om arbetslivsutveckling och med lagen (1996:870) om offentligt tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa. De får därför sägas vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagförslag har upprättats inom . Åtgärden kommer att utvärderas med avseende på bland annat sysselsättningseffekter, undanträngning och inlåsning. En lägre öppen arbetslöshet och därmed lägre utgifter för arbetslöshetsersättning under anslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning under utgiftsområde 13 bidrar till åtgärdens finansiering. För finansieringen svarar även den ändring av utbildningsbidragen för personer som inte har rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen respektive kontant arbetsmarknadsstöd som föreslås under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. Regeringens förslag: Helt arbetslösa personer som fyllt men inte skall mellan och erbjudas att få arbetslöshetsersättning, som skall benämnas tillfällig avgångsersättning, fram till dess de uppnår pensionsåldern utan krav på aktivt arbetssökande eller annan aktivitet. Ett villkor skall vara att den arbetslöse fått arbetslöshetsersättning eller deltagit i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd till . Det skall inte finnas möjlighet att erhålla tillfällig avgångsersättning med inkomst av arbete. Skälen för regeringens förslag: Många äldre personer som varit inskrivna vid förmedlingen har svårt att återgå till den reguljära arbetsmarknaden. kräver dessa individer stora resurser vid arbetsförmedlingen i form av personal och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Regeringen föreslår därför att arbetslösa som har fyllt men inte och som till och med fått arbetslöshetsersättning eller deltagit i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd skall få rätt att uppbära arbetslöshetsersättning utan aktivitetskrav. Erbjudandet bör gälla mellan och . Ersättningen skall enligt förslaget betalas ut till dess att personerna fyller eller börjar att uppbära hel förtidspension eller återgår i arbete. Tillfällig avgångsersättning skall ej kunna erhållas av den som erhåller inkomst av arbete. Åtgärden tillfällig avgångsersättning finansieras i huvudsak genom minskade kostnader för arbetslöshetsersättningen. Eftersom ersättningen är arbetslöshetsersättning utgör den inkomst av tjänst vid beräkning av inkomstprövade ersättningar (änkepension och bostadsbidrag). Den är också pensionsgrundande. Vid partiell förtidspension sker samordning mellan förmånerna. Förslaget föranleder ändringar i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd samt i den av regeringen föreslagna (prop. 1996/97:107) lagen (1997:000) om införande av lagen (1997:000) om arbetslöshetsförsäkring och lagen (1997:000) om arbetslöshetskassor. Lagförslag har upprättats inom . Sammanfattande medelsberäkning Det under utgiftsområde 13 Ekonomisk ersättning vid arbetslöshet anvisade ramanslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning bör tillföras 5 under . Regeringen bedömer att arbetslösheten kommer att minska i en mindre omfattning än vad regeringen bedömde i budgetpropositionen. Detta ökar belastningen på anslaget för Bidrag till arbetslöshetsersättning under . Totalt beräknas utbetalningarna från arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet att uppgå till , vilket är mer än vad som beräknades i budgetpropositionen. Det har också visat sig svårt att under nå den beräknade volymen av sökande till offentligt tillfälligt arbete. deltar ca 4 000 personer i åtgärden, vilket skall jämföras med den planerade volymen om 15 000 personer i genomsnitt . Regeringen beräknar nu att antalet personer i denna åtgärd kommer att uppgå till 5 000 personer i genomsnitt under . Detta minskar utgifterna på anslaget för offentligt tillfälligt arbete med . De förändringar som föreslås i denna tilläggsbudget, de föreslagna förändringarna i propositionen om en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring och de justerade antagandena om utvecklingen på arbetsmarknaden som redovisas i finansplanen innebär att anslaget för bidrag till arbetslöshetsersättning bör justeras för innevarande budgetår. Regeringen beräknar anslagets storlek till under . Det innebär att anslagsbelastningen beräknas att öka med i jämförelse med statsbudgeten för . 6.11 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Totalt för utgiftsområdet föreslås i tilläggsbudgeten 1997 utgiftsminskningar på 2 . Arbetslösheten ligger på en fortsatt hög nivå. Arbetslösheten för män uppgick och för kvinnor. steg arbetslösheten mest och snabbast för män. Därefter var förhållandet länge det omvända. Det större sysselsättningsfallet för kvinnor beror bl.a. på neddragningar i offentlig och privat sektor. Yrkesgrupper som berörts är undersköterskor, vårdbiträden, kontorsadministrativ personal och anställda inom handeln. Under de senaste ca sex månaderna har arbetslösheten bland män återigen stigit mest, vilket har berott på minskad sysselsättning inom tillverkningsindustrin. Mot bakgrund av bl.a. ovanstående föreslår regeringen nu insatser som bildar en samlad politik som får fullt genomslag. Syftet är att öka sysselsättningen, motverka den kommunala sysselsättningsminskningen, minska arbetslösheten samt att fortsätta effektiviseringen av arbetsmarknadspolitiken och öka det lokala inflytandet. De åtgärder som regeringen föreslår skall bidra till minskad könssegregering på arbetsmarknaden och ökad jämställdhet. finns utrymme för kompetensutveckling och en ny inriktning inom utbildningssystemet som kan leda till högre grad av otraditionella yrkesval. () insatser för att i arbetsförmedlingsverksamheten aktivt arbeta för att den könsuppdelade arbetsmarknaden bryts är särskilt betydelsefulla. Regeringens förslag om en ytterligare tillfällig personalförstärkning vid arbetsförmedlingarna och arbetsmarknadsinstituten bör underlätta sådana insatser. Regeringen utgår från att AMV beaktar detta i sitt arbete. Arbetsmarknad Inom verksamhetsområdet föreslås bl.a. ett större utrymme för den upphandlade arbetsmarknadsutbildningen, en förändring av antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder jämfört med vad som föreslogs i budgetpropositionen (prop. 1996/97:1), ytterligare tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och och en större ram för medlen för otraditionella insatser samt förenklingar av reglerna för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Vidare föreslås förändringar vad gäller lönebidragen. 1996/97:107 En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring har regeringen föreslagit förändringar i villkoren för arbetslöshetsersättningen som påverkar utgifterna för utbildningsbidrag under verksamhetsområdet. Höjningen av kompensationsnivån till innebär att utgifterna för utbildningsbidrag ökar. minskar utgifterna främst till följd av det uppstramade arbetsvillkoret. Sammantaget innebär förslagen i den nämnda propositionen att utgifterna under anslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder i förhållande till statsbudgeten för innevarande budgetår minskar med . Förslaget i prop. 1996/97:107 om bildandet av en kompletterande arbetslöshetskassa föranleder även regeringen att föreslå att ett nytt ramanslag för vissa kostnader för införandet av en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring inrättas under verksamhetsområdet. En besparing genomförs genom en förändrad ersättningsnivå för vissa deltagare i åtgärder med utbildningsbidrag. Besparingen genomförs främst i syfte att bidra till finansieringen av de ökade utgifter under utgiftsområde 13 och 14 som regeringens föreslagna satsningar medför och kommande år. Regeringen bedömer vidare att kravet på omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som finansieras från anslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör minskas. De medel som häri-genom frigörs bör användas till att skapa ett större utrymme för den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen och för ytterligare tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och samt för en större ram för otraditionella insatser. Vidare finansierar de minskade utgifterna bl.a. regeringens förslag under utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet, som resursarbeten och tillfällig avgångsersättning samt förslaget under utgiftsområde 15 Studiestöd om ytterligare medel till den särskilda utbildningssatsningen. Förslagen innebär sammantaget och mot bakgrund av antagandena om utvecklingen på arbetsmarknaden att utgifterna under verksamhetsområdet minskar med ca . Arbetsmarknadspolitiska åtgärder I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på 25 . De konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas främsta syfte är att underlätta anpassningen på arbetsmarknaden, stärka de svagastes ställning och att utjämna svängningarna i ekonomin. De har således en väsentlig betydelse för möjligheterna att halvera den öppna arbetslösheten . Decentraliseringen av arbetsmarknadspolitiken och ett ökat lokalt inflytande innebär att arbetslösheten kan bekämpas mer effektivt. Denna ambition har tydliggjort behovet av förenklade regelsystem. Regeringen föreslår därför i det följande enklare och tydligare regler som ökar möjligheterna för beslutsfattarna på lokal nivå att i rådande läge använda den för individen lämpligaste insatsen. Genom dessa förändringar menar regeringen att ett flertal hinder som begränsar de lokala initiativen försvinner och större utrymme skapas för lokala lösningar. Under föregående budgetår gjordes en rad regelförenklingar som underlättar såväl för de arbetslösa som för de personer som arbetar med de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna på arbetsförmedlingar och . Arbetet med att förenkla och harmonisera dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste fortsätta. Reglerna måste vara enkla och lättolkade för alla berörda parter för att missförstånd och eventuella orättvisor skall kunna undvikas. Inte minst är det viktigt att de arbetsförmedlingsnämnder som får ett allt större ansvar för den lokala arbetsmarknadspolitiken känner att de verktyg som de hanterar kan användas så effektivt som möjligt. För att ytterligare öka möjligheterna till lokalt anpassade lösningar på arbetsmarknadsproblemen samt för att regelverken för och hanteringen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall vara så enhetliga och rättvisa som möjligt, har regeringen under utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet föreslagit att bemyndigar regeringen att ge möjlighet till en försöksverksamhet som innebär en friare användning av arbetslöshetsförsäkringen. Vidare föreslår regeringen nedan en möjlighet att i särskilda fall förlänga tiden i arbetslivsutveckling och arbetsplatsintroduktion samt ett sänkt krav för kvinnor som kan få starta eget bidrag . Av stor betydelse för arbetsförmedlingsnämndernas möjligheter att lokalt anpassa arbetsmarknadspolitiken är medlen för otraditionella insatser. Regeringen gör därför bedömningen att ramen för dessa medel bör utökas. Arbetsmarknadsutbildningen kommer med de medel som anvisats för arbetsmarknadspolitiska åtgärder för innevarande budgetår att minska. Det i budgetpropositionen uppställda målet för omfattningen på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna innebär att resurserna inriktas mot billiga åtgärder med större inlåsnings- och undanträngningseffekter än vad som gäller för arbetsmarknadsutbildningen. Regeringen anser därför att det skall skapas ett utrymme för att öka omfattningen på den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen genom ett sänkt krav på omfattningen av de totala arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Härigenom förhindras inflationsdrivande flaskhalsar. De strukturella obalanserna på den svenska arbetsmarknaden kan därigenom bekämpas bättre och arbets- och kompetenslinjen kan bibehållas. Regeringen avser vidare att se över AMV:s regleringsbrev för innevarande budgetår samt vissa föreskrifter om de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i syfte att ytterligare förenkla och effektivisera verksamheten och därmed öka det lokala inflytandet. Personalstyrkan vid arbetsförmedlingarna är av avgörande betydelse för kvalitén i förmedlingsarbetet. Personalstyrkan är viktig för hur många sökande som kan hanteras effektivt och för hur snabbt de kan placeras i arbete och i lämpliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Regeringen föreslår därför att AMV får disponera ytterligare medel för tillfälliga personalförstärkningar samt för kontroll och uppföljning av att åtgärderna används på avsett sätt. Omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna Regeringens bedömning: Under innevarande budgetår bör i genomsnitt minst 207 000 personer få utbildning eller sysselsättning genom konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder och yrkesinriktad rehabilitering under anslaget A 2. Härav bör minst 26 000 personer vara arbetshandikappade. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen informerade i budgetpropositionen att regeringen avsåg att uppdra åt AMV att sysselsätta i genomsnitt 228 000 personer i arbets- marknadspolitiska åtgärder under . För detta ändamål anvisades under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. ansåg i sitt betänkande (bet. 1996/97:AU1) att kravet på omfattningen var högt ställt i förhållande till de tilldelade resurserna. Arbetsmarknadsutbildningen har en betydligt högre genomsnittskostnad än övriga åtgärder. Med det nuvarande kravet på omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i förhållande till de anvisade medlen kommer antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning att minska kraftigt under i förhållande till tidigare budgetår.