prop · GK035 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Vid de ändringar av stiftelseförordnandena för de| | stiftelser som inrättades med löntagarfondsmedel som bör komma till | | stånd skall riktlinjen vara att regeringen skall utse och entlediga | | ledamöterna i stiftelsernas styrelser. Skälen för regeringens förslag: Under föregående mandatperiod bemyndigade den dåvarande regeringen att med de tidigare löntagarfondsmedlen som kapital inrätta sammanlagt elva stiftelser. Bildandet skedde i olika omgångar. beslöt den dåvarande regeringen om bildandet av och , om bildandet av Stiftelsen och Stiftelsen och om bildandet av inom områden med anknytning till och , av högre utbildning och forskning, vid , och kompetensutveckling, och allergiforskning, Stiftelsen och Stiftelsen novationscentrum. Stiftelsernas sammanlagda kapital uppgår nu till betydligt mer än . Vid utformandet av stiftelseförordnandena eftersträvades i princip en ordning som skulle säkerställa att riksdag och regering inte har någon fortsatt kontroll över stiftelsekapitalet. Den dåvarande socialdemokratiska oppositionen motsatte sig den angivna användningen av medlen. En återkommande principiell invändning var därvid att verksamheten skulle komma att undandras , regeringens och forskarsamhällets inflytande; medlen borde i stället hanteras i sådana former att offentlig insyn i verksamheten och påverkan från statsmakternas sida möjliggjordes i så stor utsträckning som möjligt. Regeringen har denna dag beslutat propositionen Statliga stiftelser (prop. 1996/97:22). I propositionen föreslås - av skäl som anges där - att det införs en ny bestämmelse i stiftelselagen (1994:1220) av innebörd att regeringen, såvitt gäller stiftelser som har bildats av staten, får ändra sådana föreskrifter i stiftelseförordnandet som inte avser stiftelsens ändamål; föreskrifterna får ändras utan ansökan och utan styrelsens samtycke. Den nya bestämmelsen föreslås träda i kraft . I nyssnämnda proposition lämnas en närmare redogörelse för stiftelsernas tillkomst och innehållet i stiftelseförordnandena. Därvid framgår följande i fråga om nuvarande tillvägagångssätt vid utseende av styrelseledamöter efter bildandet. När det gäller Stiftelsen skall regeringen utse ledamöterna. I fråga om de båda högskolestiftelserna utses flertalet ledamöter av en särskild elektorsförsamling; också rektor är dock ledamot, och studenterna och regeringen utser vardera en ledamot. När det gäller övriga stiftelser utses ledamöterna av styrelsen i respektive stiftelse; en ledamot utses dock - utom i Stiftelsen - av regeringen. I fråga om stiftelser som har bildats av staten finns det ett starkt offentligt intresse av att föreskrifterna om förvaltningen utformas med respekt för demokratiska principer och för det allmännas bästa. Särskilt när förvaltningen rör stora belopp och avser väsentliga inslag i den offentliga verksamheten är det otillfredsställande när ansvariga demokratiska institutioner saknar möjlighet att påverka och kontrollera besluten framåt. I förgrunden kommer därvid föreskrifterna om utseende av styrelseledamöter. Även om stiftelsens ändamål ligger fast kan ändamålet uppnås på olika sätt, och för de enskilda besluten kan det ha stor betydelse vilka allmänna värderingar som ligger bakom. Det sagda föranleder att flertalet av de föreskrifter om utseende av styrelseledamöter som redogjorts för ovan bör ändras; detta gäller dock inte för Stiftelsen . Ändringarna bör syfta till att regeringen utser och entledigar ledamöterna i stiftelsernas styrelser; i fråga om högskolestiftelserna skall dock lärare och studenter ha rätt att vara representerade. Att regeringen utser ledamöterna främjar också den samordning mellan stiftelsernas insatser och andra statliga insatser på främst forskningens område vilken är av synnerlig vikt för att de samlade statliga insatserna skall ge så stort utbyte som möjligt. Enligt regeringens bedömning främjas den nämnda samordningen i sådan utsträckning att resurser kan frigöras inom ramen för statens budget för angelägna nysatsningar eller för förstärkning av budgeten. I budgetpropositionen för redogör regeringen närmare för sina överväganden i detta avseende. Enligt den föreslagna nya bestämmelsen i stiftelselagen ligger det visserligen - sedan bestämmelsen har trätt i kraft - i regeringens hand att fatta beslut om ändring i stiftelseförordnandena i enlighet med vad som har angivits. Som angivits ovan inrättades emellertid stiftelserna efter beslut av ; besluten föregicks av förslag av den dåvarande regeringen. Därvid gjordes vissa uttalanden i frågan hur styrelseledamöterna i stiftelserna skulle utses. Föredragande statsrådet anförde bl.a. att majoriteten av högskolestiftelsernas styrelseledamöter skulle utses av en valförsamling (prop. 1992/93:231 s. 22), varefter utbildningsutskottet i sitt av godkända betänkande yttrade att vad som hade anförts om styrelsernas sammansättning inte hade givit utskottet anledning till erinran (bet. 1992/93:UbU18 s. 7). bemyndigade således den dåvarande regeringen att bilda högskolestiftelserna i enlighet med de riktlinjer som hade angivits i propositionen (rskr. 1992/93:405). Också i fråga om vissa av de övriga stiftelserna gjordes uttalanden om styrelsesammansättningen, se t.ex. prop. 1992/93:171 s. 20 och bet. 1992/93:UbU16 s. 14. Mot denna bakgrund vill regeringen underställa frågan om riktlinjen för de ändringar av stiftelseförordnandena som regeringen avser att besluta om. 3.6 Forskningens kvalitet och relevans -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Forskningens kvalitet bör ägnas ökad | | uppmärksamhet i myndigheternas arbete. Sakkunniga från andra | | länder bör i högre grad utnyttjas för bedömning av kvaliteten på| | svensk forskning. Internationella utvärderingar bör utnyttjas i | | ökad utsträckning av forskningsfinansiärer och utförare. Medel bör| | avsättas för sådana utvärderingar. | | Relevansaspekten bör tillmätas större betydelse inom alla forsk-| | ningsområden. Även forskningsråden bör ägna större uppmärksamhet åt| | samhällsrelevansen samt stödja forskning som är strategisk för såväl| | forskningens utveckling som samhällets behov. | | Samtliga forskningsmyndigheter bör i årsredovisningar och på | | annat sätt redovisa hur den forskning som genomförs kan komma | | till nytta. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i avsnitt 3.4 redovisat vikten av att både kvalitets- och relevansaspekterna av forskningen uppmärksammas. Brist på rörlighet, en alltför snäv specialisering, oförmåga till samverkan över traditionella ämnesgränser och bristande jämställdhet är tendenser i det svenska forskningssystemet som inverkar negativt på forskningens kvalitet. Flera av dessa frågor har också, tillsammans med tjänstestruktur och organisation, utgjort huvudkritiken i de internationella utvärderingar som gjorts av flera naturvetenskapliga forskningsområden. En uppenbar brist är att antalet forskare inom ett givet område är begränsat i ett litet land, vilket kan ge upphov till kamaraderi och jävsituationer. Det finns vidare en risk att företrädare för dominerande forskningsriktningar motarbetar uppkomsten av nya idéer. Systemet kan således verka konserverande och motverka förnyelse. fördes i media en debatt om forskningsrådens sätt att fungera där de beskylldes för att gynna de egna forskarna i råd och beredningsgrupper. Frågan uppmärksammades också i revisionsarbetet. Efter denna debatt har råden vidtagit olika åtgärder för att minska riskerna för jäv, t.ex. att ledamöters ansökningar också granskas av helt fristående internationella bedömare, att skriftliga instruktioner fastställs samt att beslutande och beredande organ uppmärksammas på problematiken. Det som särskilt kritiserats, förnyades helt genom att både regering och elektorsförsamling utsåg nya ledamöter. Viktiga förutsättningar för att upprätthålla en hög kvalitet i svensk forskning är rekrytering av unga forskare, ökad förnyelse och större rörlighet. Det är också angeläget att öka antalet kvinnliga forskare. Behovet av förnyelse och rörlighet i forskningssystemet för att bättre kunna motsvara industrins krav har också påpekats av i skrivelser till regeringen. Åtgärder för att främja tvärvetenskap och ökad jämställdhet är särskilt viktiga för att höja forskningens kvalitet. Finansiärer och utförare har alla ett ansvar för arbetet med dessa frågor. Utöver universitets och högskolors självklara roll som utförare med självständigt ansvar i det decentraliserade svenska systemet finns anledning att nämna forskningsråden som har särskilt goda förutsättningar att främja förnyelse och rörlighet. Även sektorsorganen bidrar till förnyelsen genom att deras forskningsbehov medför annorlunda problemformuleringar än de inomvetenskapliga. Frågeställningarna är ofta tvärvetenskapliga, vilket kan kräva ny kompetens, nya samarbetsmönster och ny metodik. Forskningens kvalitetsfrågor är nära kopplade till motsvarande kvalitetsfrågor inom grundutbildningen. Regeringen redovisar i budgetpropositionen för sina bedömningar och förslag avseende kvaliteten i grundutbildningen. Ökade krav bör ställas på att organ som fördelar medel för forskning utnyttjar extern expertis vid bedömning av kvalitet. Närmare samråd bör ske mellan organ inom samma samhällssektor, där så är motiverat genom särskilda samrådsgrupper. Forskningsråden bör kunna utnyttjas som rådgivare till sektorsforskningsorgan i frågor om inomvetenskaplig kvalitet. Regeringen följer uppmärksamt rådens och universitetens åtgärdsarbete och kommer att föreskriva att de lämnar sådana uppgifter om kvalitetsgranskningsarbetet att det blir möjligt att följa hur de arbetar med denna viktiga fråga. Motsvarande krav måste givetvis ställas även på övriga forskningsfinansiärer och utförare, t.ex. sektorsforskningsmyndigheter. Av de uppgifter som samlats in av framgår att sektorsorganens arbete med kvalitetsfrågorna skiljer sig åt i hög grad mellan olika organ och att man inte alltid utnyttjar den kunskap som finns eller låter oberoende externa sakkunniga medverka i arbetet. Forskningens kvalitet kan i många fall endast värderas i ett internationellt jämförande perspektiv. Det är därför väsentligt att sakkunniga från andra länder i ökad utsträckning utnyttjas i kvalitetsbedömningar. Samtliga forskningsfinansiärer bör därför, där det inte av speciella skäl är motiverat med en rent nationell bedömning, basera sina beslut i kvalitetsfrågor på omdömen i vilka även internationella experter medverkar. Internationella utvärderingar av det slag som genomförs av forskningsråden och vissa sektorsorgan bör utnyttjas i ökad utsträckning för bedömning av kvaliteten på svensk forskning. Sådana utvärderingar bör göras inom alla områden, dvs. även när det gäller sektorsforskning. De bör, efter mönster av Naturvetenskapliga forskningsrådets s.k. storutvärderingar, där så är lämpligt omfatta all forskning inom det studerade området oberoende av finansiär. Forskningsråd och sektorsorgan bör gemensamt utarbeta rullande planer över områden som skall utvärderas under de närmast följande åren och överenskomma om samarbete eller en lämplig ansvarsfördelning för genomförandet. Forskningsfinansiärerna bör, inom ramen för de medel man anvisar för forskning, också avsätta medel för sådana utvärderingar. Universitet och högskolor bör på samma sätt låta utvärdera institutionernas forskningsverksamhet. Vid utvärderingar bör också genusaspekten beaktas där så är möjligt. Regeringen återkommer i avsnitt 3.9 till frågan om ökat nyttiggörande av forskningsresultat. Relevans bör tillmätas större betydelse inom all forskning. Härmed avses forskningens relevans för det omgivande samhället. För ändamålsbestämd eller tillämpad forskning är forskningens relevans för avnämare i samhället ofta direkt och tydligt definierbar. Grundforskningens relevans för det omgivande samhället är däremot i regel inte lika uppenbar och lätt att definiera. Detta utesluter inte att mer samhällsrelaterade nyttighetsaspekter kan komma in även inom olika grundforskningsområden, vilket förutsätter ett nära samspel mellan forskarna och samhället. Vid en sådan bedömning är det emellertid mycket viktigt att ta hänsyn till det långa tidsperspektiv i vilket grund- forskningens resultat och nytta bör ses. Samtliga forskningsfinansiärer och utförare bör i ökad utsträckning uppmärksamma relevansen av den forskning som bedrivs och hur den forskning som genomförs kommer till nytta. För sektorsorgan och motsvarande innebär detta att de skall bedöma och följa upp resultaten med hjälp av externa avnämar- eller expertgrupper. Av de redovisningar som gjorts av Forskningsfinans- ieringsutredningen framgår att många sektorsorgan redan har utvecklat sådana kriterier och arbetsformer. Även forskningsråden bör ägna större uppmärksamhet åt samhällsrelevansen samt stödja forskning som är strategisk för såväl forskningens utveckling som samhällets behov. De åtgärder och nya prioriteringar som redovisats ovan kräver för sitt genomförande olika slag av förändringar i de anvisningar regeringen fastställer för myndigheternas arbete, t. ex. instruktioner och regleringsbrev. Regeringen avser att senare fatta erforderliga beslut med avseende på berörda myndigheter. 3.7 Jämställdhet och genusforskning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Ett sekretariat för genusforskning bör | | inrättas vid . Regeringen föreslår i budget-| | propositionen för att anvisas för detta| | ändamål. | | De Kvinnohistoriska samlingarna i har goda förut- | | sättningar att kunna vara nationellt ansvarsbibliotek för | | kvinno-, mans- och genusforskning. Regeringen föreslår i bud- | | getpropositionen för att anvisas | | till Kungl. för en ansvarsbiblioteksfunktion inom | | området. | | De forum och centrum för kvinnliga forskare och kvinno- | | forskning som givits stöd bör ges höjda bidrag. | | Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att totalt| | anvisas. Bidrag bör fr.o.m. nästa budgetår | | ges även till Jämställdhetscentrum i . Regeringen föreslår| | i budgetpropositionen för att anvisas för| | detta ändamål. | | bör ges resurser för att bygga upp ett | | nytt s.k. tema, tema . Regeringen föreslår i | | budgetpropositionen för att anvisas | | till för detta ändamål. | | Arton tjänster med inriktning mot genusforskning bör inrättas. | | Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att 10 | | ställs till förfogande för detta ändamål. I propositionen Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet (prop. 1994/95:164, bet. 1994/95:UbU18, rskr. 1994/95:405) presenterades en rad åtgärder i syfte att öka jämställdheten vid universitet och högskolor. Flertalet av dessa åtgärder har genomförts. Medel för doktorandtjänster och för postdoktorala stipendier för kvinnor, liksom medel för kvinnliga gästforskare, har fördelats. Medel för professurer och forskarassistenttjänster för underrepresenterat kön har också anvisats. Samtliga forskningsråds och () instruktioner har kompletterats med åligganden att främja jämställdhet. Ändringar i högskoleförordningen har gjorts, bl.a. för att tydliggöra möjligheterna till positiv särbehandling av individer av underrepresenterat kön. Krav på att båda könen skall vara representerade i tjänsteförslagsnämnder m.m. har införts i högskoleförordningen. FRN har på regeringens uppdrag inkommit med förslag till ämnen för tjänster med inriktning mot genusforskning. Utredningen om insatser för kvinno- och jämställdhetsforskning m.m. tillkallade regeringen en särskild utredare för att bl.a. föreslå åtgärder som främjar kvinno- och jämställdhetsforskning. Utredningen överlämnade betänkandet Viljan att veta och viljan att förstå - kön, makt och den kvinnovetenskapliga utmaningen i högre utbildning (SOU 1995:110). Enligt direktiven skulle utredaren särskilt undersöka hur uppgifterna att utreda, skapa opinion och dela ut bidrag för att främja kvinno- och jämställdhetsforskning bäst kan utformas. Vidare skulle utredaren ge förslag angående stöd till forskare av underrepresenterat kön. Utredningen föreslår att ett sekretariat inrättas med uppgift att nationellt koordinera, utreda, skapa opinion, informera om och dela ut bidrag till kvinno- och jämställdhetsforskning. Sekretariatet skall ha till uppgift att sprida kvin- noforskningens resultat och därigenom bidra till samhällsdebatten. Det skall ha motsvarande uppgifter när det gäller mansforskningen. Det skall vidare arrangera ämneskonferenser på olika områden i syfte att utveckla den vetenskapliga diskussionen samt stödja uppbyggandet av nätverk mellan olika generationer av kvinnoforskare. Sekretariatet föreslås bestå av minst fem tjänster. Utredningen föreslår vidare att ett kvinnoforskningsråd inrättas med hu- vudsaklig uppgift att dela ut bidrag och koordinera vissa jämställdhetsin- satser. Det föreslagna kvinnoforskningsrådet rekommenderas bli jämställt med övriga forskningsråd. För att finansiera rådet föreslås att en forskningssekreterartjänst och en assistent från genuskommittén vid FRN förs över till rådet samt att de övriga forskningsråden finansierar en handläggare vardera vid det föreslagna kvinnoforskningsrådet. Utöver detta föreslår utreda- ren att (), (), (), () och Skogs- och jordbrukets forskningsråd () i likhet med (), inrättar vardera sex forskarassistenttjänster med inriktning på könsteoretisk forskning. Utredningen föreslår vidare att de Kvinnohistoriska samlingarna vid universitet ges ett nationellt uppdrag att vara dokumentationscentral för hela den svenska kvinnoforskningen samt att de ges ökade resurser. Vidare föreslås satsningar för att komma tillrätta med de strukturella problem som, enligt utredaren, finns och förordar bl.a. obligatorisk fortbildning i grundläggande genusteori för samtliga lärare verksamma vid universitet och högskolor. De forum och centrum för kvinnoforskning som finns vid universiteten och vissa högskolor föreslås få samma status som lärosätenas institutioner varför deras nuvarande särskilt utpekade resurser föreslås läggas in i respektive universitets och högskolas ordinarie budget. En översyn av forumens och centrumens organisatoriska uppbyggnad tillsammans med en utvärdering av de gångna årens verksamhet som stöd för den framtida utvecklingen föreslås också. Utredaren menar att högskolelagen och högskoleförordningen bör ändras så att fakultetsledningar ges möjlighet att utan utlysning kalla personer med den kompetens det finns behov av. Vidare föreslås att den nuvarande tjänstestrukturen inom universitet och högskolor ses över med hänsyn tagen till den forskning om arbetsliv och könshierarkier som redan föreligger. Utredningen föreslår också att titeln professor utvecklas till en kompetenstitel samt att en ny tjänstetyp som professor på deltid införs. Utredaren anser att de rekryteringsmål som aviserades i den tidigare nämnda jämställdhetspropositionen bör kopplas direkt till universitetens och högskolornas anslagsbeviljning och att ges förstärkta direktiv att bevaka och utvärdera hur universiteten och högskolorna lever upp till de rekryteringsmål som kan komma att fastställas. Utredaren föreslår dessutom att ges i uppdrag att göra en utvärdering av vilka konsekvenser decentraliseringen av högskolesystemet har haft för kvinnor respektive män på lärosätenas institutioner samt att undersöka hur handledningen på 60-, 80-poängs och doktorandnivå fungerar för kvinnliga och manliga studenter. Postdoktorala stipendier bör enligt utredningen vid behov kunna förläggas till annan ort i men ändå värderas lika högt som vistelse i utlandet. Föräldraledighet bör betraktas som merit för såväl kvinnor som män när det söker tjänster. Utredaren anser att ansökningsbestämmelserna avseende alla offentliga forskningsmedel bör ändras så att alla forskarkategorier kan lämna självständiga forskningsansökningar. Dessutom skall varje ansökan innehålla en obligatorisk redovisning av projektets genusrelevans eller en motivering till varför en sådan redovisning inte föreligger. Utredningens betänkande har remissbehandlats. De flesta remissinstanserna betonar i sina svar vikten av att utredningen har kommit till stånd. Ut- redningens förslag om inrättande av ett sekretariat och ett kvinnoforskningsråd avvisas dock av en majoritet av remissinstanserna. Invändningarna avser främst inrättandet av centrala myndigheter. Dessutom anser många remissinstanser att relationen mellan det föreslagna sekretariatet och det likaledes föreslagna kvinnoforskningsrådet är oklar. En majoritet av remissinstanserna tillstyrker emellertid att de Kvinnohistoriska samlingarna ges ett nationellt uppdrag att vara dokumentationscentral för hela den svenska kvinnoforskningen och att de får utökade resurser. Remissinstansernas svar rörande utredningens övriga förslag om främjande av kvinno- och jämställdhetsforskningen och stöd till underrepresenterat kön varierar i hög grad. En majoritet av instanserna är dock kritiska till huvud- delen av utredningens förslag. En remissammanställning kan erhållas från (dnr U95/4053/F). Studier om meritvärdering vid tjänstetillsättningar Meritvärdering vid tillsättning av tjänster är en fråga som uppmärksammats i jämställdhetsdebatten. På förslag av arbetsgruppen för jämställdhet inom högre utbildning och forskning, JÄST-gruppen, gav regeringen i uppdrag att göra en förstudie om denna fråga. överlämnades rapporten av kvinnors respektive mäns meriter vid tjänstetillsättning inom universitet och högskolor (Ds 1996:14). Utredarna har efter en genomgång av tillsättningsärenden konstaterat att kvinnor hävdar sig väl i konkurrensen om de tjänster de söker. visar studien att det i mindre än hälften av de totalt 311 fall som studerades fanns kvinnliga sökande. Utredarna har inte funnit något diskriminerande mönster vid en fördjupad analys av sakkunnigutlåtanden vid ett tjugotal tillsättningsärenden. Utredarna anser dock att proceduren för tillsättning av lärartjänster i högskolan är långsam, ineffektiv och otidsenlig samt anser sig ha funnit indikationer på att detta kan missgynna kvinnliga sökande. I en annan studie, Males, redovisas en analys av poängsättning vid tjänstetillsättningar vid MFR . Där framgår att kön och personliga kontakter i hög utsträckning påverkar poängsättning vid tillsättning av forskarassistenttjänster.I rapporten hävdas också att nästan hälften av dem som sökt forskarassistenttjänst vid rådet varit kvinnor, men att det varit betydligt svårare för dessa kvinnor att få tjänster än för de manliga sökande. Jämställdhet inom den högre utbildningens och forskningens område berörs även av . Av dess betänkande Forskning och pengar (SOU 1996:29) framgår bl.a. att kvinnor generellt får lägre forskningsbidrag än män och att varken ålder eller tjänstestruktur kan förklara detta. Utredningen föreslår att regeringen uppdrar åt de statliga forskningsfinansiärerna att göra en genomgripande analys av orsakerna till skillnaderna och att föreslå åtgärder. föreslår också att jämställdhetsrevisioner genomförs vid landets forskningsfinansierande och forskningsutförande organ. Skälen för regeringens bedömning: Den bristande jämställdheten vid landets universitet och högskolor är oacceptabel. Mot bakgrund av att den sneda könsfördelningen vid landets lärosäten får negativa konsekvenser såväl för högskolans verksamhet som för samhället i övrigt presenterade regeringen en jämställdhetspropoition som avsåg utbildningsområdet (prop. 1994/95:169, bet.1994/95:UbU, rskr. 1994/95:405). Regeringens initiativ och de särskilda medel som anvisades var avsedda att stimulera universiteten och högskolorna att intensifiera jämställdhetsarbetet. Det ankommer på universiteten och högskolorna att själva analysera situationen och finna de medel som bäst främjar jämställdhet och kvalitet.