prop · GK031 · 1997-01-01 00:00:00 — Investeringar inom miljöområdet, reservationsanslag 285 668 335 668 + 50 000 Förvaltningskostnader för m.m., ramanslag7 32 356718 356- 14 000 Bidrag till Lantmäteritaxan, förslagsanslag10 35024 350+14 000 Summa: 1 028 416 1 078 374 + 50 000 Summa totalt: 61 222 02147 699 169 -13 522 852 2)Föreslaget i prop. 6.2 Statschefen och regeringen (första huvudtiteln) Vissa frågor i anslutning till användningen av anslaget Samarbete och utveckling inom Det är ett mycket starkt svenskt intresse att en positiv utveckling runt fortskrider och drivs på. beslutade därför att på tilläggsbudget till statsbudgeten för /96 under första huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag på till Samarbete och utveckling inom (prop. 1995/96:222 avsnitt 5.4, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). Medlen är avsedda att bekosta åtgärder och projekt inom de fem områdena svensk exportindustri, energisystem, ömsesidigt kunskapsutbyte, stärkt infrastruktur och samarbete för att skydda miljön runt samt för att öka handeln och investeringarna och i övrigt stärka samarbetet mellan stater och näringsliv i . Regeringen beslutar om anslagets användning efter förslag från statsministerns Östersjöråd. Några beslut om att ta anslaget i anspråk har ännu inte fattats av regeringen. För att det anvisade anslaget skall ge så stor effekt som möjligt är det angeläget att det finns en betydande flexibilitet när det gäller sättet att använda anslagsmedlen. Regeringen bör ha möjlighet att kunna gå in från svensk sida i olika former, allt inom den ram som det anvisade anslaget utgör. Det är inte alltid säkert att sådant utvecklingsstöd som anslaget är avsett för i första hand bör ges i form av bidrag. Ofta kan ett lån vara en lämpligare stödform. Olika former av garantier bör också kunna komma i fråga. I första hand bör insatserna kanaliseras genom befintliga stödformer och organ. För att en garantigivning skall kunna komma i fråga krävs dock att medger detta. Regeringen lägger stor vikt vid att ett sådant medgivande ges. Regeringen föreslår att garantier får ställas ut intill ett belopp av . Om det mot bakgrund av vunna erfarenheter senare befinns att detta är otillräckligt återkommer regeringen med förslag om en ändring av garantiramen. Som kommer till uttryck i det förslag till budgetlag, som prövar (se prop. 1995/96:220), skall avgifter tas ut för garanti- åtaganden. Syftet med garantiavgifterna är att täcka kostnader för administration och eventuella förluster. Avgifterna skall motsvara den ekonomiska risk och de övriga kostnader som åtagandena innebär för staten. kan dock medge att en avgift får sättas lägre än vad som är betingat från mera försäkringsmässiga utgångspunkter för vissa angivna åtaganden. Regeringen anser att det i den verksamhet som det av anvisade anslaget Samarbete och utveckling inom är avsett för i många fall kan finnas starka skäl för att inte ta ut så höga avgifter som annars skulle vara motiverade från allmänna utgångspunkter och för att, om omständigheterna i vissa fall motiverar det, helt underlåta att ta ut avgifter. bör ge regeringen möjligheter härtill. Kostnaderna för subventioner och eventuella förluster som kan uppkomma på grund av garantierna bör belasta det anvisade anslaget. Om man beräkningsmässigt gör ett antagande om en riskfaktor på kommer anslaget att belastas med med anledning av garantiförlusterna. Även de administrationskostnader som inte täcks med avgifter bör betalas från anslaget. Det finns anledning att noga följa garantiernas riskutveckling och anpassa garantigivningen så att erforderliga medel finns på anslaget för att täcka de beräknade garantiförlusterna. Återbetalningar av lån och andra medel som kan komma att inflyta i den verksamhet som bekostas från anslaget kan inte, enligt de principer för redovisning mot anslag och inkomsttitlar som förslaget till budgetlag ger uttryck för, tillgodoföras anslaget och på nytt komma till användning inom ramen för anslagets ändamål. För att detta skall vara möjligt efter budgetlagens föreslagna ikraftträdande behövs ett särskilt medgivande av . Enligt regeringens mening talar starka skäl för att återbetalade lånemedel m.m. får återföras till anslaget och tas i anspråk för nya stödprojekt m.m. Någon ytterligare nettobelastning på statsbudgeten, utöver det anvisade anslagsbeloppet, är inte avsedd. Tekniken med återförande av medel till anslaget, liksom andra moment av redovisningsteknisk natur i stödverksamheten, bör kontinuerligt följas och utvärderas mot bakgrund av vunna erfarenheter. Regeringen kommer att återkomma till om övervägandena i samband därmed ger anledning till detta. 6.3 (tredje huvudtiteln) Bidrag till vissa internationella organisationer I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett reservationsanslag på 1 . Anslaget, som är centralt för svensk utrikespolitik, används för civila och militära fredsfrämjande och förebyggande insatser i olika delar av världen. Den helt övervägande delen av beloppet, , har under innevarande budgetår använts för insatser i f.d. . Återstoden av anslaget är i huvudsak intecknat av gjorda, pågående och planerade internationella fredsfrämjande insatser. Försvarsmakten har hemställt att regeringen från anslaget också skall finansiera merkostnader till följd av tillämpning av skattelagstiftningen för personal i Försvarsmaktens utlandsstyrka. Denna merkostnad beräknas till . Regeringen föreslår att utgiftsökningen finansieras genom att anslaget A 1. Försvarsmakten uppfört på fjärde huvudtiteln, minskas med . Resterande finansieras genom följande utnyttjande av anslaget B 9. Fredsbevarande verksamhet: - avseende medel som inom anslaget reserverats för förlorad FN-ersättning vid övergången från UNPROFOR till IFOR. - som avsatts för FN:s Rapid Reaction Force i f.d. och som inte kommer att utnyttjas härför. - som avsatts för eventuella oförutsedda materielförluster inom IFOR. Återstoden, dvs. , finansieras genom att minska det utrymme som finns kvar inom anslaget för fredsfrämjande insatser under återstoden av budgetåret. Några ytterligare krav för nu pågående insatser från försvarsmakten avseende anslaget B 9. eller det i budgetpropositionen föreslagna anslaget B 4., inom utgiftsområde 5, föreligger inte och kommer inte att föreligga. 6.4 Försvarsdepartementet (fjärde huvudtiteln) I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för Försvarsmaktens verksamhet uppfört ett ramanslag på 55 . I avsnitt 6.3 föreslår regeringen att resursförstärkningar på inom verksamhetsområde till del finansieras genom en minskning inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde. Regeringen föreslår därför en minskning av ramanslaget A 1. Den av godkända (prop.1995/96:105, bet. 1995/96:FöU3, rskr. 1995/96:175) tekniska justering, med anledning av att de utestående förskotten ersatts med en kredit, medför att anslaget A 1. Försvarsmakten reduceras engångsvis med 14 . Totalt föreslås anslaget A1. Försvarsmakten reduceras med 14 . 6.5 (femte huvudtiteln) I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Regeringens förslag: tillförs för att täcka ett prognostiserat underskott i verksamheten /96. Bakgrund: (SiS) bildades som central förvaltningsmyndighet för de hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (särskilda ungdomshem) samt 22 och 23 §§ lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM-hem). övertog SiS från landsting och kommuner det formella huvudmannaskapet för de institutioner som bedömdes motsvara behovet av efterfrågan av vårdplatser. Verksamheten finansieras dels genom anslag, dels genom vårdavgifter som tas ut av kommunerna. I den proposition (1992/93:61) som låg till grund för beslut om statligt övertagande av huvudmannaskapet beräknades att statens andel av kostnaderna skulle utgöra cirka hälften av ungdomshemmen och cirka en tredjedel av LVM-hemmen. svarar den anslagsfinaniserade delen för av kostnaderna för LVM-hemmen och av kostnaderna för ungdomshemmen. Fördelningen mellan anslagsfinansiering och vårdavgifter överensstämmer således inte med vad propositionen avsåg. Verksamheten vid är mycket omvärldsberoende och därför svårplanerad. Den är ständigt utsatt för krav på förändring och anpassning. Därtill skall den vård som tillhandahålls tillgodose vitt skilda behov och ha en hög kvalitet. SiS är i hög grad beroende av intäkter från vårdavgifter, varför en minskad efterfrågan av missbrukarvård har gett ett ekonomiskt underskott. Sedan det statliga övertagandet har efterfrågan av LVM-placeringar minskat kraftigt, vilket gett minskade intäkter och förorsakar ekonomiska problem. Vid övertagandet fanns cirka 1 000 mot cirka 625. SiS har genomfört olika åtgärder för att få verksamheten i ekonomisk balans, bl.a. har man minskat antalet platser inom missbrukarvården genom att avveckla två institutioner samt skurit ned antalet platser vid samtliga institutioner. Det kan bli nödvändigt med ytterligare neddragningar av . Efterfrågan är större på ungdomssidan där man genomför utbyggnad. Anpassningen av verksam- heten till efterfrågan är dock förenad med stora kostnader och tar även att genomföra. I samband med nedläggning av institutioner uppstår kvardröjande kostnader upp som intäkter i form av avgifter helt försvinner. För att öka intäkterna har ett nytt avgiftssystem, med ökade differentierade avgifter, införts. Avgiftsnivån får dock inte avvika allt för mycket från riksgenomsnittet för liknande institutioner som drivs av andra huvudmän. Kommunerna är ytterst kostnadsmedvetna. En alltför hög avgiftsnivå riskerar att ytterligare minska efterfrågan och därmed ge lägre avgiftsintäkter. Skälen för regeringens förslag: Regeringen bedömer att de åtgärder som SiS genomfört för att effektivisera och omstrukturera vården vid institutionerna varit nödvändiga. SiS bör även fortsättningsvis lägga största vikt vid att få till stånd en optimal balans mellan den vård som efterfrågas och de resurser som kan erbjudas, utan att vårdens kvalitet eftersätts. Trots att myndigheten genomfört kraftiga åtgärder för att få verksamheten i ekonomisk balans beräknas ett underskott uppstå för innevarande budgetår. Det är visserligen svårt att göra exakta prognoser för SiS verksamhet. Den senaste uppföljningen pekar dock på att underskottet i verksamheten för innevarande budgetår kommer att bli . Regeringen föreslår att tillförs för innevarande budgetår. Regeringen har uppdragit åt att utvärdera Statens institutionsstyrelses hittillsvarande verksamhet och lämna förslag till eventuella åtgärder som kan skapa förutsättningar för en bättre balans mellan tillgång och efterfrågan av platser vid de särskilda ungdomshemmen och LVM-hemmen. 6.6 (sjätte huvudtiteln) B 8.Utredningsarbete med anledning av förlisning I statsbudgeten finns finns för detta ändamål uppfört ett anslag på . förliste passagerarfärjan sydväst om finska Utö. Fartyget förde estnisk flagg. Regeringen uppdrog åt () att biträda i utredningsarbetet med anledning av förlisningen. anvisade ett anslag på till utredningsarbete med anledning av förlisning på tilläggsbudget till statsbudgeten för innevarande budgetår (prop. 1995/96:105, bet. 1995/96:TU15, rskr. 1995/96:205). Utredningsarbetet beräknades då vara slutfört . Såvitt nu kan bedömas kommer utredningen att pågå . De tidigare anvisade medlen är nu förbrukade och SHK:s kostnader för det fortsatta arbetet beräknas till . D 4.Kostnader förenade med statens ägande i I statsbudgeten finns för detta ändamål uppfört ett reservationsanslag på . Regeringen har med stöd av bemyndigande (prop. 1993/94:150, bet. 1993/94:TU38, rskr. 1992/93:437) tecknat ett alarmeringsavtal med i syfte att säkerställa en effektiv SOS-tjänst och tillgodose behovet av alarmeringstjänster för den statliga räddningstjänsten. Det anvisade anslaget skall täcka statens kostnader för grundtjänsten enligt avtal. Enligt avtalet ingår däremot inte kostnader för införandet av ett nytt nödnummer, 112. Eftersom introduktionen av det nya nödnumret kommer att påverka bolagets verksamhet är det dock rimligt att får använda anslaget till att täcka en del av utgifterna i samband med den pågående informationskampanjen för införandet av det nya nödnumret. Regeringen föreslår därför att , utöver kostnader för grundtjänsten enligt avtal, får utnyttja högst av anslaget till kostnader för införandet av ett nytt nödnummer, 112. 6.7 (sjunde huvudtiteln) Bidrag och ersättning till kommunerna G 7.Särskilt bidrag avseende kommuners och landstings mervärdesskattesystem Något anslag för detta ändamål finns inte uppfört i statsbudgeten . Regeringens förslag: anvisas 1996 reglera övergången till ett nytt mervärdesskattesystem för kommuner och landsting. ändrades systemet för återbetalning av mervärdesskatt för icke skattepliktig verksamhet (skola, omsorg och sjukvård m.m.). För att täcka kommunernas och landstingens kostnader för att finansiera systemet gjordes en ekonomisk reglering genom att de generella statsbidragen höjdes med . Eftersom underlaget för att fastställa denna reglering var osäkert uttalade regeringen att en uppföljning skulle göras när säkrare uppgifter fanns att tillgå (prop. 1995/96:64, bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116). lämnade nya uppgifter om kommunernas och landstingens ingående och utgående mervärdesskatt . Det finns nu således ett mer fullständigt underlag för att göra en slutlig reglering för . Den sammanlagda regleringen på helårsbasis skall enligt det nu framtagna underlaget uppgå till . Underlaget har då justerats med hänsyn till att mervärdesskatten på livsmedel sänktes . Från detta belopp skall dras det tidigare reglerade beloppet om . Från det totala regleringsbeloppet dras för också ett belopp om till följd av de utbetalningar som har gjorts från det ordinarie mervärdesskattesystemet och som beror på den eftersläpningseffekt som finns i systemet. sker således utbetalningar som avser , vilka minskar belastningen på mervärdeskattekontona med motsvarande belopp. På motsvarande sätt kommer det att ske utbetalningar från kontona som avser . Avdraget om från det totala regleringsbeloppet är en förutsättning för att uppnå den statsfinansiella neutralitet som förutsattes vid den ursprungliga regleringen. Vid ett eventuellt avslutande av det nu införda systemet och en återgång till ett statligt finansierat system kommer motsvarande eftersläpningseffekt att uppstå åt andra hållet. Statens utgifter för den kommunala mervärdesskatten skulle då bara motsvara 11 månader, medan kommuner och landsting skulle ha kvar en månads utgifter in på införandeåret. Vid en eventuell ny förändring av systemet skall därför utgå kompensation till kommuner och landsting motsvarande utbetalningen denna överskjutande månad. Den återstående regleringen för uppgår således till . Mot denna bakgrund föreslår regeringen att sammanlagt anvisas på ett särskilt anslag, Särskilt bidrag avseende kommuners och landstings mervärdesskattesystem . För att justera för hanteringen av de landstingsfria kommunerna vid den ursprungliga regleringen föreslås att hela bidraget tillförs landstingskontot hos . Regeringen avser av samma anledning att uppdra åt att föra från kommunkontot till landstingskontot. Regeringen föreslår i budgetpropositionen en höjning av de generella statsbidragen med för att reglera övergången till det nya systemet. Föreslagen reglering har beaktas genom att denna kommunala mervärdes-skatt inte längre belastar statens inkomsttitel avseende mervärdeskatt. 6.8 (åttonde huvudtiteln) Försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål anvisade under förslagsanslaget Bidrag till viss verksamhet inom det kommunala skolväsendet m.m. Regeringens förslag: En anslagsteknisk förändring genomförs som medger att medel som anvisats till försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning , men inte utnyttjas, i stället kan användas under . Skälen för regeringens förslag: har beslutat om en försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning (prop. 1995/96:145, bet. 1995/96:UbU8, rskr.1995/96:224) och har för /96 anvisat medel motsvarande avseende 1 700 platser med utbildningsstart för detta ändamål under anslaget A 9. Bidrag till viss verksamhet inom det kommunala skolväsendet m.m. (/96:105 och prop 1995/96:150 bet. 1995/96:FiU10, rskr.1995/96:304). Försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning har förberetts av en organisationskommitté. Denna har omvandlats till en kommitté, yrkesutbildning (U1996:02) med uppdrag att fullfölja organisationskommitténs arbete och leda försöksverksamheten samt svara för uppföljning samt för att en oberoende utvärdering kommer till stånd. Verksamheten byggs ut till totalt 3 700 respektive 4 500 årsstudieplatser. Kommittén har i skrivelse till regeringen uppgett att intresset för den kvalificerade yrkesutbildningen är omfattande. Antalet inkomna ansökningar är stort. Med hänsyn till de kvalitetskrav som bör ställas på de utbildningar som får delta i försöksverksamheten, bedömer emellertid kommittén att det är osäkert om alla de 1 700 platser kan påbörjas . Regeringen anser, mot bakgrund av det stora intresset för försöksverksamheten, att det är mycket angeläget att de utbildningsplatser som ej kan tas i anspråk istället kan starta . Medlen för försöksverksamheten är innevarande budgetår anvisade på förslagsanslaget A 9. Bidrag till viss verksamhet inom det kommunala skolväsendet och kan därför inte tas i anspråk nästkommande budgetår. Regeringen föreslår att de under nämnda anslag beräknade medlen för försöksverksamheten med den kvalificerade yrkesutbildningen - - istället anvisas under ett nytt ramanslag A 18. Försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning. Därmed ges möjlighet att disponera medel nästkommande budgetår. Den av beslutade omfattningen på försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning kan då bibehållas oförändrad . Anslaget A 9. Bidrag till viss verksamhet inom det kommunala skolväsendet m.m. minskas i samma omfattning. Universitet och högskolor m. m. I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål anvisade under anslaget till . Regeringens förslag: anvisas som extra engångsbelopp för SUNET såvitt avser universitet och högskolor och statliga muséer. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i propositionen (1995/96:125) om åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik tagit upp frågor som berör (). Detta skall ses som en nationell tillgång som skall kunna utnyttjas av ännu fler, t. ex. hela biblioteksväsendet. För att SUNET skall kunna utvecklas i sin nuvarande och utökade roll behövs en kraftig uppgradering av nätet. Detta gäller ryggradsnätet - som omfattar universitetsorterna samt - samt anslutningarna till övriga högskolor, och statliga muséer. Berörda kommuner skall vidare av staten under ett inledande skede erbjudas anslutning till SUNET av huvudbibliotek, länsbibliotek och länsmuséer. Regeringen tar upp frågan om målsättning, finansieringsformer och resurser för SUNET i budgetpropositionen. För driften av ett uppgraderat SUNET för universitetens och högskolornas del och för de statliga muséerna beräknas därvid medel under ett nytt anslag. Särskilda medel beräknas för de kommunala anknytningarna. Regeringen anser det vara motiverat att under det expansionsskede som förestår underlätta måluppfyllelsen genom att anvisa ytterligare medel för de statliga myndigheternas del utöver de reguljära medel som beräknas under det nämnda anslaget i budgetpropositionen. Ett engångsbelopp om bör därför anvisas för att förbrukas under minst en treårsperiod. Nationella och internationella forskningsresurser Vissa bidrag till forskningsverksamhet Regeringens förslag: Möjligheterna att inrätta ett nytt tekniskt forskningsinstitut i skall utredas. Institutets verksamhet skall bedrivas i samarbete med näringslivet. Som en utgångspunkt för det fortsatta arbetet ställer staten en engångssumma av till förfogande, varav 50 miljoner anvisas på tilläggsbudget, och får användas av redan anvisade medel under anslaget C45. Vissa särskilda utgifter inom universitet och högskolor m.m. under förutsättning att utredningen leder till att projektet kan genomföras. Ställningstaganden till finansiering av driftkostnader m.m. görs när utredningen presenterat sitt förslag. Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget, inte minst av samhällsekonomiska skäl, att upprätthåller en hög nivå på den tekniska forskningen. Detta framförs från flera håll. () gör bedömningen att statens insatser för forskning och utbildning med teknisk inriktning bör öka. IVA anser att det bärande motivet för samhället att rikta ökade insatser mot forskning och utbildning framför allt inom det tekniska området är den långsiktiga betydelsen för utveckling, tillväxt och sysselsättning. IVA framhåller även vikten av goda kontakter mellan den grundläggande kunskapsproduktionen och forskningen och näringslivets utvecklingsarbete. Även betonar vikten av satsningar inom det teknikvetenskapliga området. Industrin är, enligt , i starkt stigande grad beroende av högskolans utbildning och forskning, särskilt inom teknikområdet. Statens insatser för utbildning och forskning måste i högre utsträckning tillgodose industrins behov. En bättre koppling mellan forskningen och avnämarna är nödvändig. De forskningssatsningar som görs av stat och näringsliv möts av ökade krav och förväntningar på att forskningen skall bidra till att lösa problem i samhället och stärka näringslivets utveckling. Det är av avgörande betydelse att högskolan och näringslivet i samverkan kan inrikta forskningen mot strategiska områden och öka nyttiggörandet av forskningen. Enligt , som har gjort en översyn av samverkan mellan högskolan och näringslivet, existerar ett betydande gap mellan högskolans forskning och industrins FoU-verksamhet. Det är viktigt att inom vissa områden genomföra koncentrerade statliga satsningar som bidrar till ett utökat utbyte mellan högskoleforskningen och näringslivet. Ett sådant område utgör den tekniska forskningen och forskarutbildningen. En samlad insats inom det tekniska forskningsområdet med syftet att stimulera samverkan mellan högskolan och näringslivet är en långsiktig investering som kan ge mycket goda resultat. För att främja sambandet mellan den akademiska grundforskningen och företagens behov av tillämpad forskning bör utredas möjligheterna att inrätta ett stort nationellt tekniskt forskningsinstitut med en bred tvärvetenskaplig inriktning, lokaliserat till . En förebild bör kunna vara de tyska Fraunhoferinstituten och inriktningen av institutets organisation och verksamhet bör vara i huvudsak följande. Inriktningen av forskningen bestäms i huvudsak av uppdragsgivaren (industrin) och dess kvalitet garanteras bl.a. av att institutets forskare också är verksamma vid högskolan samt att chefen tillika är professor vid ett universitet eller en högskola. Detta innebär en nära samverkan mellan institut och universitet. Forskare och doktorander från både högskolor i hela landet och industri kan engageras i verksamheten. Institutet bör emellertid inte ha fasta forskartjänster. I stället bör forskare vid högskola och industri tillfälligt kunna arbeta vid institutet, vilket bidrar till en ökad rörlighet mellan högskola, institut och industri. Institutet kan på det viset möjliggöra ett naturligt flöde mellan högskola, institut och industri, vilket kan leda till en effektiv kunskaps- och kompetensöverföring i båda riktningarna. Institutet bör, självt eller gemensamt med t.ex. och , förfoga över laboratorieresurser. Det skall vara möjligt för institutet att ta på sig uppdrag som innebär att, genom såväl forskning som utvecklingsarbete, kunna utveckla nya produkter, från idé till färdig prototyp. I den miljö som då skapas, inte minst genom uppdragsverksamhet, blir det ett naturligt steg att forskningsresultat omsätts i innovationer.