prop · GK0362 · 1997-01-01 00:00:00 — Som nämnts avser näringsidkarnas uppgiftsskyldighet i första hand import, export, inköp och försäljning av varor. För att undanröja varje tvivel om att lagens ändamål med uppgiftsinsamlingen täcker den i EG:s direktiv föreskrivna uppgiftsskyldigheten bör det anges att uppgifter får inhämtas också om produktion av jordbruksvaror. Vissa remissinstanser har ifrågasatt en sådan ändring. Den ändring som föreslås är emellertid i första hand betingad av EG:s direktiv på området. Någon utökad nationell uppgiftsinsamling förutses inte eftersom något behov av ytterligare uppgifter inte har uttalats. I några av remissyttrandena har den synpunkten framförts att resultatet av Livsmedelsekonomiska samarbetsnämndens utredning om ett nytt statistikregister bör inväntas innan några ändringar görs i uppgiftsskyldighetslagen. Uppdraget innebär att skall utreda om det administrativa företagsregister som används för stödutbetalningar inom EU, det s.k. , kan användas som statistikregister. De ändringar som föreslås i uppgiftsskyldighetslagen görs bl.a. för att fullgöra åtaganden som följer av medlemskapet i EU. Ändringarna måste göras oberoende av vilka resultat som utredning kan leda till. Utredningen kan visserligen också komma att föreslå vissa ändringar i uppgiftsskyldighetslagen. Tillräckliga skäl för att av den anledningen avvakta utredningsresultatet finns emellertid inte. Regeringen föreslår följaktligen att uppgiftsskyldighetslagen ändras på det sätt som beskrivits i det föregående med avseende på näringsidkarnas uppgiftsskyldighet. 4.2 Bestämmelserna om uppgiftsskyldighet på fiskets område utmönstras -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Lagens stöd för att inhämta uppgifter som | | behövs för marknadsregleringen på fiskets område tas bort. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Som en följd av beslutade en lag om marknadsreglering på fiskets område. Lagen innebar en anpassning till EG:s motsvarande marknadsreglering. För att tillgodose behovet av uppgifter för marknadsregleringen på fiskets område vidgades uppgiftsskyldighetslagens tillämpningsområde. Genom medlemskapet i EU omfattas av EG:s gemensamma fiskeripolitik. Därigenom har EG:s förordning om marknadsreglering på fiskets område blivit direkt tillämplig i och den särskilda marknadsregleringslagen har kunnat hävas. Den uppgiftsskyldighet som behövs för fiskeregleringen följer nu av den nämnda lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Uppgiftsskyldighetslagens bestämmelser om uppgiftsinhämtande på fiskets område kan därför upphävas. 5 Ändringar i provtagningslagen 5.1 Hantering av animaliskt avfall -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som rege- | | ringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter eller i det| | enskilda fallet besluta om omhändertagande, bearbetning och | | hantering i övrigt av djurkadaver och annat animaliskt avfall. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna ställer sig positiva till förslaget. Flera remissinstanser har inte några synpunkter på förslaget. Några remissinstanser är bekymrade över de höga kostnader som producenterna kan tvingas betala. Bland dessa återfinns , som anser att måste få rätt att finna andra former för kvittblivning av animaliskt avfall. motsätter sig förslaget och menar att detta får kostnadshöjande effekter utan motsvarande vinster. Förbundet anser att frågan i stället bör regleras i renhållningsförordningen. Skälen för regeringens förslag: Det är mycket vanligt att djurägarna väljer att göra sig av med kadaver hemma på gården. Detta sker genom kompostering, nedgrävning i jord eller gödselstad eller utläggning i naturen. Ett sådant tillvägagångssätt är olämpligt vad gäller självdöda djur på grund av risken för smittspridning till människor och djur, såväl husdjur som vilda djur. Även grundvattnet kan hotas. Vissa typer av smittämnen överlever dessutom i nedgrävda kadaver. Att bortskaffa kadaver under oordnade former gör det dessutom svårare att övervaka och dokumentera sjukdomsläget bland djuren. Handeln, inte minst inom EU, kan försvåras och det kan bli svårare att uppfylla det krav som ställs på unionens medlemsstater att ha kontroll över läget i landet i fråga om (BSE). finns en organiserad insamling av kadaver i den del av landet som ligger söder om . Det är som organiserar insamling och transport av självdöda djur till en konverteringsanläggning i . Lantbrukaren betalar härvid en mindre summa. Återstoden betalas via avdrag på slaktavräkning och mjölkleveransavräkning. Fram togs självdöda djur från norra om hand på en konverteringsanläggning i . tar inte emot självdöda djur. En liknande organiserad insamling som för förbereds därför också för norra . Inom EU finns rådets direktiv /667/EEG av med veterinära bestämmelser för bl.a. animaliskt avfall. Detta direktiv reglerar hur animaliskt riskavfall skall hanteras. Syftet med direktivet är att förhindra smittspridning och att uppnå kontroll över djurhälsoläget. Mot bakgrund av problemen med BSE och behovet av en effektiv kontroll har direktivet stor betydelse. måste visserligen i princip anses ha införlivat direktivet genom redan gällande lagstiftning. Något regelverk som specifikt tar sikte på omhändertagande av animaliskt avfall finns dock inte. Bestämmelserna är uppsplittrade på ett flertal lagar, bl.a. epizootilagen (1980:369) och lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur. För att få en mer samlad reglering och med hänsyn till frågans vikt bör en särskild bestämmelse införas som ger möjlighet att reglera hanteringen av animaliskt avfall. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Tillsynen enligt provtagningslagen | | utvidgas till att omfatta också efterlevnaden av föreskrifter | | och beslut om provtagning eller undersökning och om hantering | | av animaliskt avfall och andra beslut meddelade med stöd av | | lagen. Rätten för en tillsynsmyndighet att meddela förelägganden| | utvidgas på motsvarande sätt. Bemyndigandet att föreskriva om | | avgifter förtydligas till att också omfatta åtgärder som grundar| | sig på beslut i enskilda fall. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om provtagning och undersökning är centrala i provtagningslagen. För att kontrollprogrammen skall fungera och för att förebygga och hindra smittspridning är det viktigt att myndigheterna har tillsyn över att föreskrifterna på detta område efterlevs. Därför bör tillsynsansvaret utvidgas till att omfatta även efterlevnaden av sådana föreskrifter. Lagen förutsätter att beslut kan meddelas i enskilda fall. Sådana beslut förutsätter inte att föreskrifter har meddelats. Tillämpningen av lagen innebär till en övervägande del att det meddelas beslut i enskilda fall. Detta gäller t.ex. samtliga smittskyddsutredningar. Det utvidgade tillsynsansvaret bör därför omfatta också efterlevnaden av beslut meddelade i enskilda fall. I överensstämmelse härmed föreslås regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer också få uttrycklig rätt att föreskriva om avgifter i fall där provtagning, undersökning eller kontroll grundas på sådana beslut. 5.3 Rätt till tillträde m.m. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: På samma sätt som tillsynsmyndigheterna | | skall EG:s institutioner och av institutionerna utsedda | | inspektörer och experter ha rätt till tillträde till utrymmen där| | djur hålls eller där djurkroppar, mjölk eller annat material | | förvaras och ha rätt att få erforderliga upplysningar. Skälen för regeringens förslag: Genom medlemskap i har gemenskapens institutioner skyldighet att bl.a. kontrollera efterlevnad av gemenskapslagstiftningen. Ett led i detta är inspektioner på plats utförda främst av tjänstemän och av medföljande experter. Bestämmelser om sådana inspektioner finns i flera direktiv och beslut. Exempel härpå är artikel 12 i rådets direktiv /433/EEG av om hygienproblem vid produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött inom gemenskapen, artikel 8 i rådets direktiv /662/EEG av om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden och artikel 6 i kommissionens beslut 96/345/EG av om fastställande av vissa regler angående kontroller på plats inom veterinärområdet som utförs av kommissionens experter i medlemsstaterna. För att möjliggöra inspektionerna krävs det att sådana personer har rätt till tillträde till utrymmen där djur hålls eller material förvaras. De behöver också rätt till upplysningar och hjälp från djurägare. är genom sitt medlemskap i skyldigt att tillse att de aktuella direktiven och besluten genomförs i landet. Därför bör det i provtagningslagen införas en bestämmelse om sådan tillträdesrätt och rätt till upplysningar. 5.4 Handräckning av polismyndigheten -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: skall på begäran lämna den| | handräckning som behövs vid tillsynen eller vid andra åtgärder | | enligt provtagningslagen eller enligt föreskrifter eller beslut | | som har meddelats med stöd av lagen. förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Provtagningslagen innehåller en rad bestämmelser som innebär att föreskrifter eller beslut får meddelas om provtagning på eller kontroll av djur. Ett av lagens huvudsyften är att möjliggöra för myndigheterna att genomföra tvingande kontroller hos djurägare som inte ansluter sig till den frivilliga verksamheten med djurhälsokontroller. Enligt lagen är en djurägare skyldig att ge myndigheterna tillträde bl.a. till lokaler där djur hålls för tillsyn och andra åtgärder enligt lagen. Trots detta kan det förekomma att djurägare vägrar släppa in en veterinär. Det har t.o.m. förekommit att veterinärer och annan tillsynspersonal hotats i samband med tjänsteförrättning. En förutsättning för en effektiv tillsyn och för ett gott resultat av obligatoriska kontrollprogram är att provtagning och kontroller kan utföras på beslutat sätt. Att så kan ske är viktigt för djurhälsan i vårt land och även i fråga om vårt förhållande till EU. Veterinärer och andra tjänstemän skall inte heller behöva utsättas för obehag och risker när de fullgör sin yrkesutövning. Mot bakgrund härav bör det i lagen införas en bestämmelse om att polisen på begäran skall bistå med handräckning vid tillsyn och vid andra åtgärder enligt lagen. 5.5 Ett utökat straffansvar -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Den som bryter mot en föreskrift om | | skyldighet att anmäla en verksamhet till en myndighet eller att | | föra anteckningar om verksamheten eller att anmäla misstanke om | | djursjukdom till en veterinär skall dömas till böter. Detsamma | | gäller för den som bryter mot en föreskrift om krav på hygien i | | djurhållningen. Även brott begångna av grov oaktsamhet skall vara| | straffbelagda. förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. har dock föreslagit ett mer vidsträckt straffansvar. Skälen för regeringens förslag: I 11 § förordningen (1993:1488) om provtagning på djur, m.m. finns en straffbestämmelse som innebär att den som inte fullgör den anmälningsskyldighet eller den skyldighet att föra anteckningar om sin verksamhet som avses i 4 § första stycket lagen döms till böter. Även i provtagningslagen finns en straffbestämmelse. I 10 § lagen föreskrivs sålunda bötesstraff för den djurägare som inte lämnar hjälp eller upplysningar vid tillsyn eller andra åtgärder. För tydlighetens skull bör dessa bestämmelser sammanföras till en enda bestämmelse som bör finnas i lagen. Det föreslås därför att lagens straffbestämmelse utvidgas så att den omfattar det straffbud som finns i förordningen. I 4 § första stycket lagen finns emellertid också ett bemyndigande att meddela föreskrifter om krav på hygien i djurhållningen. Även dessa föreskrifter bör straffsanktioneras. Vidare bör den ändringen göras att också brott begångna av grov oaktsamhet straffbeläggs. När det gäller andra föreskrifter och enskilda beslut meddelade med stöd av lagen bör efterlevnaden upprätthållas genom förelägganden. Tillägget i 4 § uppgiftsskyldighetslagen att uppgifter om produktion skall kunna hämtas in innebär inte några ökade kostnader. Ändringen avser sådana uppgifter från slakterinäringen och från mejerierna som redan nu lämnas på frivillig grund. Inte heller övriga ändringar i den nu berörda lagen föranleder några ökade kostnader. Det förhållandet att det i provtagningslagen införs ett bemyndigande för föreskrifter om animaliskt avfall innebär i sig inte några kostnadshöjande effekter. Ändringarna i den lagens straffbestämmelse innebär att det straff- belagda området vidgas till att omfatta brott mot föreskrifter om krav på hygien i djurhållningen och brott begångna av grov oaktsamhet. Ändringarna förutsätts inte innebära någon ökning i antalet mål och därmed inte heller någon ökning av statens kostnader. 7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets och fiskets områden 1 § De näringsidkare som är uppgiftsskyldiga enligt lagen anges i 1 § 3 med hänvisning till vissa kapitel i tulltaxelagen (1987:1068). Denna lag upphävdes när blev medlem i EU. Bakgrunden är att det tillämpas en gemensam tulltaxa inom EU. Eftersom i anslutningsfördraget åtagit sig att tillämpa den gemensamma tulltaxan utan särskilda övergångsordningar blev rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan direkt tillämplig i . I en övergångsbestämmelse till den upphävda lagen föreskrivs visserligen att hänvisningar till denna i annan lagstiftning i stället skall gälla motsvarande bestämmelser i eller svenska tullförfattningar. För att på ett tydligt sätt ange vilka näringsidkare som är uppgiftsskyldiga enligt lagen bör hänvisningen till tulltaxelagen bytas ut mot en hänvisning till den direkt tillämpliga rådsförordningen. 4 § Paragrafen reglerar vilka uppgifter som skall kunna krävas in av en näringsidkare. Förutom den anpassning av paragrafens ändamålsbeskrivning som har kommenterats i avsnitt 4.1 görs den ändringen att 4 § 2, som handlar om uppgifter som behövs för marknadsregleringen på fiskets område, tas bort. Skälet till detta framgår av avsnitt 4.2. 5 och 8 §§ De föreslagna ändringarna innebär att inte längre skall ha rätt att använda och ha befogenhet att kontrollera insamlade uppgifter. Skälet till ändringarna har redovisats i avsnitt 4.2. 6 § Enligt paragrafen får uppgifter som samlats in med stöd av 2 och 3 §§, dvs. uppgifter som lämnas till lantbruksregistret, användas för beräkning och utbetalning av bidrag på jordbrukets område och i ärenden om skördeskadeskydd. Uppgifterna får också utnyttjas för jordbrukets blockorganisation. Med hänsyn till att skördeskadefonden har avvecklats (prop. 1993/94:236, bet. 1993/94:JoU26, rskr. 1993/94:326) behöver uppgifterna inte längre användas i ärenden om skördeskadeskydd. Paragrafens första stycke har utformats med beaktande av detta. Med hänsyn till att jordbrukets blockorganisation har ersatts av jordbrukets beredskapsorganisation har i samma stycke ordet blockorganisation mot ordet beredskapsorganisation . 7.2 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1988:89) om beslutanderätt för Stiftelsen skördeskadeskydd Enligt 1 § lagen får regeringen överlämna till Stiftelsen skördeskadeskydd att besluta i ärenden om skördeskadeskydd. Den verksamhet hos stiftelsen som omfattas av lagen upphörde skörd. Lagen behövs därför inte längre och kan upphävas. 7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. 4 b § Paragrafen är ny och innebär att det i lagen införs ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om eller i det enskilda fallet besluta vad som skall ske med djurkadaver och annat animaliskt avfall. Föreskrifterna och besluten kan t.ex. avse krav på godkännande eller tillstånd för hantering av sådant avfall. Syftet med sådana föreskrifter och beslut är att få kontroll över hanteringen av avfall, främst för att hindra smittspridning. 7 § Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att myndighetstillsynen skall innefatta också beslut i enskilda fall. Dessutom har tillsynen utvidgats till att omfatta föreskrifter eller beslut om provtagning eller undersökning för att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från eller kontrollera vissa smittsamma djursjukdomar eller för att kontrollera användningen av läkemedel eller liknande ämnen vid uppfödningen av djur. Även rätten i paragrafens andra stycke att meddela förelägganden har utvidgats på motsvarande sätt. Motivet till ändringarna är dels att de enskilda besluten är många och viktiga, dels att provtagning och undersökning utgör en central del av lagen. 8 § I paragrafens första stycke har rätten till tillträde till utrymmen där djur hålls eller animaliskt material förvaras uttryckligen utsträckts till att också avse tillsyn eller andra åtgärder enligt beslut som meddelats med stöd av lagen. Ändringen följer av det utökade tillsynsansvaret. Paragrafen har vidare kompletterats med ett nytt tredje och ett nytt fjärde stycke. Tredje stycket innehåller en bestämmelse som ger också EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter rätt till tillträde. måste till följd av medlemskapet i EU kunna garantera ett sådant tillträde. Genom bestämmelsen i fjärde stycket åläggs polismyndigheten en skyldighet att på begäran lämna handräckning vid tillsyn eller andra åtgärder enligt lagen. Ändringen görs för att lagen skall fungera effektivt och för att tjänstemän och andra som i sitt yrke har uppgifter enligt lagen skall kunna utföra sina uppgifter på ett säkert sätt. 9 § Paragrafen har förtydligats så att det klart framgår att avgifter får tas ut för provtagning, undersökning och kontroll som grundas på beslut i enskilda fall. 10 § Paragrafen har kommenterats i den allmänna motiveringen. **FOOTNOTES** 1 Jfr rådets direktiv /16/EG av om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter (EGT nr L 78, 28.3.1996, s. 27, Celex 396L0016) m.fl. 2 Senaste lydelse av lagens rubrik 1993:650. 3 Senaste lydelse 1993:650. 4 Senaste lydelse 1993:650. 5 Senaste lydelse 1993:650. 1 Jfr rådets direktiv /667/EEG av om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv /425/EEG (EGT nr L 363, 27.12.1990, s. 51, Celex 390L0667) och rådets direktiv /662/EEG av om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (EGT nr L 395, 31.12.1989, s. 13, Celex 389L0662) samt kommissionens beslut 96/345/EG av om fastställande av vissa regler angående kontroller på plats inom veterinärområdet som utförs av kommissionens experter i medlemsstaterna (EGT nr L 133, , s. 29, Celex 396L0345) m.fl. 2 Senaste lydelse av lagens rubrik 1993:1482. 3 Senaste lydelse 1993:1482. 4 Senaste lydelse 1995:552. 5 Senaste lydelse 1993:1482. 6 Senaste lydelse 1993:1482. Efter remiss har yttranden över och översyn av uppgiftsskyldighetslagen avgetts av Datainspektionen, , , , , , , Länsstyrelserna i , , och , Företagens uppgiftslämnardelegation, och . , Handelns samarbetsorgan i jordbruksfrågor, , och har avstått från att yttra sig. Förteckning över direktiv och beslut som gäller statistik på jordbruksområdet Kommissionens beslut 76/806/EEG av om fastställande av kompletterande bestämmelser beträffande statistiska undersökningar av produktionskapaciteten för odlingar med vissa slag av fruktträd som skall utföras av medlemsstaterna. Rådets direktiv /625/EEG av om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall genomföra för att bestämma produktionskapaciteten för odlingar med vissa slag av fruktträd. Kommissionens beslut 77/144/EEG av om fastställandet av en standardkod och bestämmelser för överföring till maskinläsbar form av data från de statistiska undersökningarna av odlingar med vissa slag av fruktträd samt om fastställandet av gränserna för produktionsområdena för dessa undersökningar. Rådets direktiv /23/EEG av om statistiska undersökningar av grisproduktionen. Rådets direktiv /24/EEG av om genomförande av statistiska undersökningar om produktion av nötkreatur. Rådets direktiv /25/EEG av om statistiska undersökningar av får- och getbesättningar. Kommissionens beslut 94/432/EG av om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv /23/EEG beträffande statistiska undersökningar av grispopulationen och grisproduktionen. Kommissionens beslut 94/433/EG av om fastställande av tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv /24/EEG beträffande statistiska undersökningar av nötkreaturspopulationen och nötkreatursproduktionen och om ändring av detta direktiv. Kommissionens beslut 94/434/EG om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv /25/EEG beträffande statistiska undersökningar av får- och getbestånd och får- och getproduktion. Rådets direktiv /16/EG av om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter. Kommissionens beslut 97/80/EG av om tillämp- ningsföreskrifter till rådets direktiv /16/EG om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets och fiskets områden Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets och fiskets områden1 samt 1, 4-6 och 8 §§ lagen skall ha följande lydelse. Lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Skyldiga att lämna uppgifter om sin verksamhet enligt denna lag är 1. den som driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel eller trädgårdsodling, 2. den som äger mark där någon annan driver verksamhet som avses i 1, -------------------------------------------------------------------- 3. en näringsidkare som tar be- 3. en näringsidkare som tar be- fattning med sådana varor som fattning med sådana varor som avses i 1-12, 15-25, 28, 31, 35 avses i 1-12, 15-25, 28, 31, 35 och 38 kap. tulltaxelagen och 38 kap. i bilaga 1 till rådets (1987:1068), samt förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, samt 4. en näringsidkare som levererar varor som används vid framställning av sådana varor som avses i 3. 4 §2 -------------------------------------------------------------------- Skyldigheten enligt 1 § 3 och 4 Skyldigheten enligt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt export, produktion, inköp och de uppgifter i övrigt som behövs försäljning samt de uppgifter i 1. för att belysa förhållandena påövrigt som behövs för att belysa livsmedelsområdet och följa effek- förhållandena på livsmedelsområdet terna av avregleringen på detta och följa utvecklingen inom detta område, och område. 2. för marknadsregleringen på fiskets område. 5 §3 -------------------------------------------------------------------- Uppgifter som samlats in med Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas av stöd av denna lag får användas av och i dess i deras verksamhet verksamhet och av Statistiska och av för statistiska ändamål för statistiska ändamål och för och för förande av register av förande av register av lantbruksföretag. Används insamlade uppgifter för framställning av officiell statistik gäller, med undantag för uppgiftsskyldigheten, lagen (1992:889) om den officiella statistiken.