prop · GK03100D1 · 1997-01-01 00:00:00 — Detta har sin grund i den starka koppling som finns mellan en arbetsgivares redovisning av skatteavdrag och arbetsgivaravgifter i skattedeklaration och de uppgifter om skatteavdrag och underlag för arbetsgivaravgifter som arbetsgivaren skall lämna på årsbasis i kontrolluppgifter. En ändring av redovisningsperioden för skatteavdrag och arbetsgivaravgifter skulle väsentligt försvåra den avstämning som skall göras mellan uppgifterna i skattedeklarationer och kontrolluppgifter. Dessutom finns det inte någon möjlighet för den som skall lämna periodiska sammanställningar enligt 32 § att lämna sådana för någon annan period än kalenderkvartal. 15 § I paragrafen har tagits in den regel om helårsredovisning för mervärdesskatt som finns i 14 kap. 8 § ML och som trädde i kraft (prop. 1996/97:12, bet. 1996/97:SkU7, rskr. 1996/97:70, SFS 1996:1406). 16 § Paragrafen motsvarar 14 kap. 30 § ML. Att skattemyndigheten får besluta att viss verksamhet skall redovisas för sig framgår av 28 §. Vad en skattedeklaration skall ta upp 17 § I paragrafen anges vilka uppgifter en skattedeklaration skall innehålla. I första stycket punkt 1 anges nödvändiga identifikationsuppgifter. Vilka uppgifter som behövs, t.ex. arbetsgivarens personnummer, organisationsnummer eller särskilda redovisningsnummer, behöver inte anges i lagform och har därför inte tagits med här. De kan anges i förordning eller andra föreskrifter. Enligt punkten 2 skall det anges vilken redovisningsperiod redovis- ningen avser. Redovisningsperioden för skatteavdrag och arbetsgivar- avgifter överensstämmer inte alltid med redovisningsperioden för mervär- desskatt (se 18 §). Bestämmelserna i punkten 3 ersätter 54 § 1 mom. fjärde stycket 3 och sjätte stycket 3 UBL. Punkten har emellertid kompletterats med uppgift om de ersättningar som skall ligga till grund för beräkningen av skatteavdraget. Kompletteringen föranleds av att oriktiga uppgifter om sådana ersättningar skall kunna föranleda skattetillägg (se bestämmelserna i 15 kap. och kommentarerna till dessa bestämmelser). I förhållande till utredningsförslaget krävs i enlighet med vad förordat i sitt remissvar inte att de olika underlagen för skatteavdrag skall specificeras. Det räcker om den sammanlagda ersättningen redovisas. I förtydligande syfte anges också att det är den sammanlagda ersättning från vilken utbetalaren är skyldig att göra skatteavdrag som skall anges. Om arbetsgivaren till äventyrs har gjort skatteavdrag från ett lägre belopp än ersättningen är det ändå den sammanlagda ersättningen som skall redovisas. När det däremot gäller skatteavdraget är det det faktiska avdraget som skall redovisas, dvs. det sammanlagda avdrag som arbetsgivaren gjort och inte det avdrag som han varit skyldig att göra. Punkten 4 avser arbetsgivaravgifter och ersätter 54 § 1 mom. fjärde stycket 4Ä7 UBL. I förhållande till utredningsförslaget har gjorts samma förtydligande som i punkten 3. Det är alltså den sammanlagda ersättning från vilken arbetsgivaren varit skyldig att betala arbetsgivaravgifter som skall redovisas. Det är även de sammanlagda avdragen och de sammanlagda avgifterna som skall redovisas. Punkt 5 avser mervärdesskatt. Den ersätter 13 kap. 1 a § första stycket första meningen, 4 § och 29 § första meningen ML. Punkt 6 saknar motsvarighet i utredningsförslaget. I punkten anges den yttre ram inom vilken regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter enligt bestämmelsen i andra stycket. I andra stycket anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter en skattedeklaration skall innehålla. Stycket ersätter 13 kap. 29 § andra meningen ML. I förhållande till utredningsförslaget har delegationsbestämmelsen begränsats. Den gäller endast sådana föreskrifter som ryms inom den ram som anges i första stycket. När avgiftsskyldighet har inträtt för en arbetstagares ersättning, skall redovisningen omfatta också den ersättning som betalats ut till arbets- tagaren tidigare under avgiftsåret. Några särskilda bestämmelser om detta motsvarande 4 § andra stycket USAL har emellertid inte ansetts vara nödvändiga i skattebetalningslagen. När en skattedeklaration skall lämnas 18 § I paragrafen anges när skattedeklarationen skall lämnas av dem som är skyldiga att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, som för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst . Den ersätter för sådana skattskyldiga 54 § 1 mom. första och sjätte styckena UBL, 4 § första stycket USAL samt 14 kap. 12 § ML. I förhållande till utredningens förslag har redaktionella ändringar gjorts. Av tabellen framgår att den som har rätt att vänta med redovisningen av mervärdesskatt till den 12 i andra månaden efter redovisningsperiodens utgång måste redovisa avdragen skatt och arbetsgivaravgifter för den närmast föregående redovisningsperioden. Genom paragrafen har tidsfristen för dem som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet för mervärdesskatt där beskattningsunderlagen för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst , exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, förlängts såvitt gäller redovisningen av mervärdesskatt och såvitt gäller redovisningen av avdragen skatt och arbetsgivaravgifter. Någon dag av förlängningen kan sägas konsumeras av den nya bestämmelserna om att deklarationen skall ha kommit in till skattemyn- digheten inom den angivna tidsfristen. Av paragrafen framgår också att redovisningstiden löper till den 17 . Jfr 14 kap. 13 § ML som slopas. Någon motsvarighet till bestämmelserna i 14 kap. 7 § ML om att skyldigheten att lämna deklaration kvarstår så länge den skattskyldige är registrerad har inte ansetts nödvändig. Däremot har i 13 § tagits in bestämmelser om att den skattskyldige kan upplysa skattemyndigheten om hans deklarationsskyldighet upphör till någon del och därigenom inte behöva lämna skattedeklaration. Att skattemyndigheten får besluta att viss verksamhet skall redovisas för sig framgår av 28 §. 19 § I paragrafen anges när skattedeklarationen skall lämnas av dem som är skyldiga att redovisa mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som för beskattningsåret sammanlagt beräknas överstiga , exklusive gemenskapsinterna förvärv och import. Den ersätter för sådana skattskyldiga 54 § 1 mom. första och sjätte styckena UBL, 4 § första stycket USAL samt 14 kap. 12 § ML. I förhållande till utredningens förslag har redaktionella ändringar gjorts. Genom paragrafen har tidsfristen för dem som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet för mervärdesskatt där beskattningsunderlagen för beskattningsåret sammanlagt beräknas överstiga , exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, förlängts såvitt gäller redovisningen av mervärdesskatt och såvitt gäller redovisningen av avdragen skatt och arbetsgivaravgifter. En viss del av förlängningen kan sägas konsumeras av de nya bestämmelserna om att deklarationen skall ha kommit in till skattemyndigheten inom den angivna tidsfristen. Särskilda bestämmelser om när kommuner och landsting skall lämna skattedeklaration finns i 23 §. I förhållande till utredningsförslaget har förfallodagen ändrats till den 27 i stället för den 26. Ändringen har förordats av i remissvaret eftersom alltid är . 20 § Av paragrafen, som i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag, framgår att den som redovisar överskjutande ingående mervärdesskatt så snart redovisningsperioden har gått ut, och alltså inte utnyttjar de frister som anges i 18 eller 19 §, är skyldig att också redovisa sådana skatteavdrag och arbetsgivaravgifter som skall redovisas samma månad om avdragen och avgifterna inte har redovisats tidigare. Även skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt för tidigare perioder där redovisningsskyldigheten inte fullgjorts måste redovisas. I förhållande till Lagrådets förslag har paragrafen ändrats så att det framgår att även tidigare oredovisad mervärdesskatt måste redovisas. Dessutom har ett tillägg gjorts som innebär att vad som sägs i paragrafen om den utvidgade redovisningsskyldigheten inte skall tillämpas i de fall redovisning inte skett men skatten ändå har bestämts till ett visst belopp genom ett omprövningsbeslut. 21 § I paragrafen ges skattemyndigheten möjlighet att besluta att en näringsidkare skall redovisa skatteavdrag och arbetsgivaravgifter i en särskild skattedeklaration redan den 12 närmast efter redovisningsperiodens utgång även i de fall mervärdesskatten enligt 19 § skall redovisas först den 26. Ett sådant beslut avses gälla tills vidare och skall användas i fråga om arbetsgivare som är försumliga när det gäller inbetalning av skatteavdrag och arbetsgivaravgifter. Den skattskyldige skall i dessa fall även lämna en skattedeklaration vari mervärdesskatten redovisas senast den 26 i samma månad. I förhållande till utredningens förslag har på inrådan av Lagrådet arbetsgivare ersatts med näringsidkare . Även redaktionella ändringar har gjorts. 22 § I paragrafen anges när skattedeklarationen skall lämnas av dem som inte är skyldiga att redovisa mervärdesskatt eller som skall redovisa mervärdesskatten i sin självdeklaration. Den ersätter för sådana skattskyldiga 54 § 1 mom. första och sjätte styckena UBL samt 4 § första stycket USAL. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. 23 § Paragrafens första stycke reglerar genom en hänvisning till 18 § när kommuner och landsting skall lämna skattedeklaration. Av 16 kap. 8 § framgår att nuvarande regler om avräkning mot kommunalskattemedel vid betalning av avdragen skatt och arbets- givaravgifter har utvidgats till att avse också mervärdesskatt. Med hänsyn till att det, när det gäller kommuner och landsting, är fråga om ett avräkningsförfarande vid betalningen av avdragen skatt, arbets- givaravgifter och mervärdesskatt kan man inte ha en sådan ordning som avses gälla vid tillämpningen av 19 § i det nu aktuella kapitlet, dvs. att all redovisning skall ske senast den 26 då också mervärdesskatten skall vara betald men att avdragen skatt och arbetsgivaravgifter skall ha betalats redan den 12 . I stället skall bestämmelserna i 18 § gälla. De nu aktuella bestämmelserna bygger på den ordningen att allt som skall redovisas senast den 12 också skall vara betalt den 12. Tidsåtgången för avräkning före utbetalning av kommunalskattemedel gör att någon senarelagd tidpunkt eller augusti inte kan tillämpas i dessa fall. Genom bestämmelsen i första stycket har tidsfristen för vissa kommuner och landsting (de som har ett årligt beskattningsunderlag sammanlagt överstigande exklusive gemenskapsinterna förvärv och import) förlängts med såvitt gäller redovisningen av mervärdesskatt. I förhållande till utredningens förslag har även redaktionella ändringar gjorts i första stycket . I andra stycket, som på inrådan av Lagrådet flyttats hit från 20 § i det remitterade förslaget, görs ett undantag för kommuner och landsting från bestämmelserna i 20 §. 24 § Första och andra styckena innehåller bestämmelser om anstånd med att lämna skattedeklaration. Bestämmelserna, som gäller redovisning av såväl skatteavdrag och arbetsgivaravgifter som mervärdesskatt, har haft 7 § första, tredje och fjärde styckena USAL som förebild. Motsvarande bestämmelser om anstånd med att redovisa avdragen skatt och mervärdesskatt finns i 53 § 2 mom. UBL resp. 14 kap. 14 § ML. Ett exempel på sådana särskilda skäl som avses i första stycket kan vara att ansvarig tjänsteman hos företaget drabbats av sjukdom eller olyckshändelse eller att ett datorfel inträffar hos företaget eller hos ett anlitat serviceföretag i nära anslutning till att deklarationen skall lämnas. Om det finns skäl att medge anstånd med att lämna skattedeklaration får skattemyndigheten också medge anstånd med inbetalningen av den skatt som skall redovisas i deklarationen. Bestämmelser om detta finns i 17 kap. 1 §. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. Hur en deklaration skall lämnas 25 § Paragrafen har på Lagrådets inrådan begränsats till att avse preliminära självdeklarationer och skattedeklarationer. Bestämmelser om särskilda självdeklarationer finns i 32 §. I den nu aktuella paragrafen anges att deklarationerna skall lämnas till skattemyndigheten, dvs. till den skattemyndighet som har att fatta beslut med ledning av deklarationen, enligt fastställt formulär. Bestämmelserna ersätter 18 § första och fjärde styckena, 54 § 1 mom. tredje stycket och delar av 54 § 1 mom. första och sjunde styckena UBL samt 14 kap. 4 och 11 §§ ML. Formuläret för preliminär självdeklaration bör vara utformat på ett sådant sätt att det kan användas även för sådan registreringsanmälan som avses i 3 kap. 2 §. I paragrafen finns inga bestämmelser om att deklarationerna skall vara egenhändigt undertecknade av den skattskyldige. Att detta inte tagits upp i lagen beror bl.a. på att det är mera praktiskt att reglera frågor av detta slag i förordning. I de fall deklarationerna lämnas i form av ett elektronisk dokument ersätts undertecknandet av en s.k. elektroniskt signatur eller motsvarande, se vidare kommentaren till 26 §. Skyldigheten att lämna uppgifter ''''''''på heder och samvete'''''''' har också slopats. Detta innebär emellertid inte att kraven på uppgifternas riktighet har förändrats i något avseende. Bestämmelsen om att deklarationen skall lämnas till ett särskilt mottagningsställe om skattemyndigheten har anvisat ett sådant har lagts till efter föredragningen i Lagrådet. Syftet med bestämmelsen är att underlätta för skattemyndigheten att anlita någon utanför myndigheten för att överföra uppgifterna i deklarationerna till ADB-medium. 26 § I första stycket anges att preliminär självdeklaration och skattedeklaration, efter medgivande av eller skattemyndighet som verket bestämt, också kan lämnas i form av ett elektroniskt dokument. I dessa tillstånd kan parternas åtaganden och ansvar för informationen och förmedlingen regleras närmare. kan också i dessa tillstånd föreskriva om att ett tillstånd kan återkallas om den som fått medgivandet bryter mot villkoren i medgivandet. I förhållande till utredningsförslaget har den ändringen gjorts att det är eller den skattemyndighet som verket bestämmer i stället för skattemyndigheten som får medge att deklarationen lämnas i ett elektroniskt dokument. Ändringen föranleds av att det finns ett sådant samband mellan de tekniska frågor rörande elektroniskt uppgiftslämnande som handlägger och den närmare utformningen av ett tillstånd för sådant uppgiftslämnande att tillståndsgivning bör vara förbehållen . Det är också som närmare fastställer vilka krav som bör ställas för att en deklaration skall få ges in i ett elektroniskt dokument. Deklarationer som lämnas i ett elektroniskt dokument kommer att ges in till en mottagningsfunktion hos . I paragrafen har därför tagits in en bestämmelse om att sådana deklarationer får lämnas även till . Deklarationernas tas emot av för skattemyndighetens räkning. I andra stycket, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag och som saknar motsvarighet i utredningsförslaget, anges vad som avses med ett elektroniskt dokument. Särskilda säkerhetskrav måste uppställas. Dessa skall garantera att informationen i dokumentet inte obehörigen kan förändras och att innehållet kan knytas till utfärdaren genom en s.k. elektronisk signatur eller motsvarande. Utställare av dokumentet skall vara den skattskyldige på samma sätt som deklarationer på papper skall undertecknas av den skattskyldige. Syftet med de nu aktuella bestämmelserna är att möjliggöra ett ökat användande av modern teknik i skatteförvaltningens hantering av deklarationshandlingar. 27 § Paragrafen innehåller en bestämmelser om föreläggande att komma in med eller komplettera en preliminär självdeklaration eller en skattedeklaration. Bestämmelserna ersätter, såvitt gäller en preliminär självdeklaration, 21 § UBL och, såvitt gäller en skattedeklaration, 54 § 2 mom. UBL och 14 kap. 16 § ML. I förhållande till utredningens förslag har redaktionella ändringar gjorts. 28 § Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens förslag. Nuvarande bestämmelse i 13 kap. 2 § ML innebär att varje verksamhet skall redovisas för sig om inte skattemyndigheten har beslutat annat. I utredningsförslaget har en sådan regel tagits in i 29 §. har emellertid i sitt remissvar ansett att regeln i stället bör vara att endast en redovisning skall lämnas, vilken omfattar samtliga verksamheter. Detta torde även vara den ordning som redan nu huvudsakligen tillämpas i praktiken. Det är emellertid av kontrollskäl viktigt att skattemyndigheten fortfarande har möjlighet att i vissa fall när särskilda omständigheter talar för det, kräva in en separat redovisning för viss verksamhet. Bestämmelser om detta har tagits in i den nu aktuella paragrafen. Denna paragraf ersätter även 14 kap. 6 och 29 §§ ML. Den föreslagna paragrafen innebär t.ex. att när skattemyndigheten har fattat beslut enligt 23 kap. 3 § om att en delägare i ett enkelt bolag eller ett partrederi får svara för redovisning och betalning av skatten skall skattemyndigheten även i fortsättningen få besluta att sådan verksamhet skall redovisas för sig. Om en separat redovisning skall ske i form av en särskild skattedeklaration eller i en bilaga till skattedeklarationen bör överlämnas till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att avgöra. Någon direkt motsvarighet till 13 kap. 3 § första meningen ML finns inte i det nu aktuella kapitlet. Att redovisningen i en skattedeklaration skall göras löpande för bestämda tidsperioder framgår emellertid av bestämmelserna i 13 och 14 §§. Någon motsvarighet till 13 kap. 4 § ML har inte heller ansetts nödvändig i skattebetalningslagen med hänsyn till att det av redovisningen skall framgå vilken redovisningsperiod den avser (se 17 §). En motsvarighet till bestämmelserna i 14 kap. 5 § första meningen ML om att en deklaration skall lämnas för varje redovisningsperiod har tagits in i 13 §. Särskilda bestämmelser om redovisning av mervärdesskatt Någon motsvarighet till 29 § i utredningens förslag finns inte i vårt förslag. Detta medför att 30-32 §§ i utredningens förslag nu motsvaras av 29- 31 §§. 29 § Paragrafen innehåller en hänvisning till reglerna i 13 kap. 6Ä28 a §§ ML om redovisning av utgående och ingående mervärdesskatt. Dessa regler har ett så nära samband med reglerna om skattskyldighet i ML att det inte nu har ansetts vara lämpligt att flytta över dem till skattebetalningslagen. 30 § Paragrafen ersätter 13 kap. 1 a § första stycket andra meningen och andra stycket ML. I förhållande till utredningens förslag har rubriken närmast för paragrafen slopats eftersom andra stycket inte gäller tullbestämmelser. 31 § Första stycket ersätter 14 kap. 3 § första stycket andra meningen ML. Begreppet särskild deklaration har vad gäller den löpande redovisningen av mervärdesskatt ersatts med skattedeklaration. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. Att vad som sägs om handelsbolag i första stycket också gäller europeisk ekonomisk intressegruppering (EEIG) framgår av 1 kap. 5 §. I andra stycket har arbetats in de bestämmelser om förfarandet som finns i 14 kap. 28 § ML. Dessutom har i förhållande till utredningens förslag lagts till att den som redovisar mervärdesskatt i självdeklarationen skall lämna samma uppgifter som den som redovisar i skattedeklarationen. 32 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket, som ersätter 32 § andra stycket i utredningens förslag, anges att den som är skattskyldig för mervärdesskatt endast på grund av sådana förvärv som avses i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 ML skall redovisa skatten i en särskild skattedeklaration, dvs. inte i den deklaration som i förekommande fall avdragen skatt och arbetsgivaravgifter skall redovisas i. Att inte samma deklaration skall användas beror på att det endast är de som inte i övrigt är skattskyldiga för mervärdesskatt som skall redovisa förvärven på detta sätt. Detta gäller i allmänhet privatpersoner vilka inte har arbetsgivaravgifter eller avdragen skatt att redovisa. Även i de fall en arbetsgivare som inte är skattskyldig för mervärdesskatt gjort förvärvet, skall detta redovisas i den särskilda skattedeklarationen, eftersom beslut i fråga om nu aktuella förvärv skall fattas av i . Detta framgår av 2 kap. 4 §. Att även den särskilda skattede- klaration vari mervärdesskatten på de nu aktuella förvärven redovisats skall lämnas dit följer av 25 §. Stycket ersätter 14 kap. 5 § ML. I förhållande till utredningsförslaget har på inrådan i remissvaret lagts till att en deklaration skall lämnas för varje enskilt förvärv. Detta stämmer överens med nuvarande regel i 14 kap. 5 § ML. Dessutom har lagts till en bestämmelse om att den särskilda skattedeklarationen skall lämnas in senast efter förvärvet. Bestämmelsen ersätter 14 kap. 12 § andra stycket ML. På Lagrådets inrådan har i andra-fjärde styckena tagits in förfarandebestämmelser rörande den särskilda skattedeklarationen. 33 § Paragrafen innehåller bestämmelser om en periodisk sammanställning. Paragrafen motsvarar 13 kap. 30 § ML. 34 § Paragrafen ersätter 14 kap. 30 a § ML. I förhållande till utredningens förslag har den ändringen gjorts att den periodiska sammanställningen, efter särskilt medgivande, kan lämnas med hjälp av automatisk databehandling i stället för i form av ett elektroniskt dokument. Ändringen har gjorts för att det inte kan anses motiverat att i detta fall ställa så höga krav på den elektroniska överföringen som ställs vid användandet av ett elektroniskt dokument. får närmare bestämma vilken säkerhetsnivå som skall krävas. Vidare har nuvarande delegationsbestämmelse i utredningsförslaget som avser den myndighet till vilken den periodiska sammanställningen skall lämnas ändrats. I enlighet med vad förordat i sitt remissvar föreskrivs nu i stället att det är som får bestämma att sammanställningen kan lämnas med hjälp av automatisk databehandling. 35 § Paragrafen ersätter 14 kap. 30 b § ML. I förhållande till utredningsförslaget har, i enlighet med vad förordat i sitt remissvar, överlåtits till verket att fatta beslutet att en periodisk sammanställning får göras för kalenderår. 36 § Paragrafen motsvarar 14 kap. 30 c § ML. Tidsangivelsen har i utredningsförslaget ändrats från den 5 till den 12 i andra månaden efter utgången av den period som sammanställningen avser. Ändringen föranleddes av de nya tidpunkter som föreslogs gälla för avlämnande av skattedeklaration. har i sitt remissvar hävdat att den tid som står verket till buds för att handlägga de periodiska sammanställningarna är knapp. Verket anser att det är oacceptabelt att ytterligare förkorta handläggningstiden. Med hänsyn till detta föreslås ingen ändring av den nu gällande tidsfristen inom vilken sammanställningen skall lämnas. I förhållande till utredningens förslag har även en redaktionell ändring 37 § Paragrafen innehåller särskilda bestämmelser om redovisning vid avveck- ling av en verksamhet. Bestämmelserna motsvarar 13 kap. 5 § ML. 1 § I paragrafen anges vad som avses med beskattningsbeslut. Den ersätter vissa delar av 22 § UBL och 15 kap. 1 § ML. Tillämpningsområdet har utsträckts till att gälla i fråga om alla skatter och avgifter som omfattas av skattebetalningslagen. Paragrafen omfattar även skattemyndighetens beslut att fastställa avdragen skatt. I förhållande till uppbördslagen har i skattebetalningslagen en redaktionell förändring gjorts som innebär att den skattskyldige inte ges någon uttrycklig skyldighet att betala A-skatt utan endast en skyldighet att vidkännas avdrag från sin lön för betalning av sådan skatt. Däremot skall arbetsgivaren alltjämt vara skyldig att göra skatteavdrag för betalning av arbetstagarens A-skatt.