prop · GK0335 · 1997-01-01 00:00:00 — | | Intäkter och kostnader för kyrkofonden kommer till stora | | delar att balansera vilket medför att fondens utveckling förblir| | stabil. bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Utredningen ansåg dock att de individuella bidrag som kan ges till särskilt behövande pastorat utgjorde tillräckligt stöd för de pastorat på och som fick försämrade netton från utjämningssystemet. Remissinstanserna: pekar på att förslaget skapar förutsättningar för en skattesänkning med per skattekrona. Det innebär dock inte automatiskt att möjligheterna att sänka skatten kommer att tas tillvara. Kammarkollegiet uppger att kyrkofondens marknadsvärde vid utgången av uppgick till , placerat i kollegiets aktiekonsortium och i dess räntekonsortium. Med denna placeringsinriktning kan fonden långsiktigt förväntas ge knappt 6 procents realavkastning. Den skulle därmed väl kunna täcka det finansieringsbehov på som utredningen räknat med i budgeten för utjämningssystemet. anser att kyrkofondens placeringsinriktning i allt väsentligt kan vara oförändrad. Styrelsen bedömer den budget för kyrkofonden som utredningen presenterat som trovärdig. Flera stiftsstyrelser har behandlat utfallet inom stiftet. Stiftsstyrelserna i , , och uttrycker oro för situationen i de pastorat som förlorar mest på den förändrade utjämningen. , kyrkokamerala förening och understryker vikten av riktade insatser för de pastorat som drabbas särskilt hårt av förändringen, särskilt nämns pastoraten på och . Ett tiotal församlingar/samfälligheter som förlorar på förändringen har redogjort för sin situation och avstyrkt förslaget i dess nuvarande utformning. Några stiftsstyrelser och pastorat föreslår att någon form av spärr skall införas för att hindra alltför stora negativa förändringar för enskilda pastorat. Ett antal församlingar i påpekar att stiftets pastorat svarar för av nettokostnaderna för utjämningen och får denna andel ökad till . Man framhåller att kostnaderna för utjämningen inte får bli så höga det uppstår ett incitament för enskilda kyrkotillhöriga att lämna kyrkan. Vissa remissinstanser som behandlar den samhällsekonomiska effekten av ut- jämningen befarar att rationaliseringstrycket minskar och att pastoraten som betalar avgift får minskade möjligheter att sänka sin utdebitering. Man framhåller att systemet måste premiera ekonomisk och administrativ effektivitet hos mottagarna av bidrag. Stiftsstyrelsen i och några pastorat från stiftet anser med hänsyn till vad den allmänna kyrkoavgiften skall finansiera, det inte vara nödvändigt att sätta avgiften högre än per skattekrona. kyrkomöte har inte någon erinran mot de ekonomiska konsekvenserna av förslaget. Skälen för regeringens bedömning: får förbättringar av sitt netto från utjämningssystemet genom utredningens förslag. Bland dem som förlorar i netto har vi under avsnitt 7.4 uppmärksammat de försämringar som pastorat på och genomgående skulle få. Vi har därför föreslagit att dessa pastorat i strukturkostnadshänseende skall behandlas som glesbygdspastorat. Genom detta får pastoraten bidrag som avsevärt förbättrar deras situation. De särskilda problem som uppstått på och har därmed fått en rimlig lösning. I det allmänna remissutfallet från pastoraten angående effekterna av utredningens förslag kommer skilda synpunkter fram. Från de pastorat som får avsevärt minskade bidrag framhålls de svårigheter som detta kommer att innebära för verksamheten. Från de pastorat som skall betala mer i avgifter reses krav på ökad effektivisering och strukturomvandling hos de mottagande pastoraten. Man pekar också på riskerna att de kyrkotillhöriga i ökad utsträckning kommer att lämna kyrkan om man finner att en stor del av den församlingskatt man betalar går till verksamhet i andra församlingar. Vi delar inte farhågorna att ökade kostnader för utjämning skall leda till ökat utträde ur kyrkan. Vi är övertygade om att de flesta kyrkotillhöriga är införstådda med att är ett trossamfund med en rikstäckande verksamhet. Det finns grundad anledning anta att de kyrkotillhöriga stödjer tanken att det skall finnas kyrkor och kyrklig verksamhet i alla delar av landet och är villiga att bidra till detta. I samband med högtider inom släkt eller vänkrets kommer många människor också i direkt kontakt med den kyrkliga verksamheten i andra församlingar än där man bor. Vikten av att rationalisera och effektivisera verksamheten har vi betonat i avsnitt 4.4. Strävan efter effektivitet och god struktur får emellertid inte leda till att stöd vägras pastorat som saknar förutsättningar att på egen hand eller med rimliga strukturåtgärder klara sin ekonomi. Det har visat sig svårt att i den generella delen av utjämningssystemet bygga in faktorer som främjar strukturåtgärder där sådana är möjliga, men ger stöd där sådana inte går att genomföra. Ett utjämningssystem är till sin natur i viss mån konserverande. Vi delar utredningens uppfattning att det föreslagna utjämningssystemet skapar ett visst strukturomvandlingstryck genom främst den lägre nivån på inkomstutjämningen. Det huvudsakliga ansvaret för strukturarbetet måste emellertid tas av kyrkan själv, både på den lokala nivån och på stiftsnivån, där arbetet skall ledas och samordnas. Flera remissinstanser har velat begränsa effekterna av den ändrade utjämningen genom särskilda spärregler. Andra menar att en så stor förbättring som det är fråga om för lokalnivån totalt sett måste få komma alla pastorat tillgodo. Enligt vår mening leder det dock fel om man alltför mycket utgår från dagens system och endast tar hänsyn till förändringen. Om man bedömer att det föreslagna systemet i högre grad än det nuvarande grundas på rättvisande inkomst- och kostnadsfaktorer måste man också vara beredd att godta att förändringen får vissa konsekvenser. Kan inte förändringarna få slå igenom kommer nuvarande brister inte att kunna rättas till. En spärregel som relateras till förändringen leder därför fel och blir svårare att motivera och förstå . Genom de åtgärder som vidtagits för Ölands- och Gotlandspastoraten och den fyraåriga övergångsperiod som föreslås kommer effekterna för de flesta pastorat att ligga på hanterbara nivåer. I likhet med utredningen finner vi att och stiftsstyrelserna kommer att förfoga över avsevärda bidragsmöjligheter som kan användas för att hjälpa de pastorat som övergångsvis behöver särskilt stöd. De beslutande organen har därvid möjlighet att beakta de krav på effektivitet och god struktur som kan ställas i det enskilda fallet. Kyrkofondens storlek och kravet på avkastning på fondmedlen Vi delar remissinstansernas åsikt att kyrkofonden bör ha en storlek som garanterar de pensionsförpliktelser som åvilar fonden. Genom övergångsreglernas konstruktion kan fonden under förväntas få ett överskott i sin verksamhet, vilket sannolikt medför att reserveringar motsvarande pensionsförpliktelserna har skett när systemet är fullt genomfört. Förpliktelser därutöver i form av garantier för kyrkliga åtaganden är inte aktuella men kan komma att aktualiseras i det fortsatta stat-kyrka-arbetet. Genom utjämningssystemets konstruktion bedöms intäkter och kostnader för kyrkofonden till stora delar balansera vilket medför att fondens utveckling förblir stabil. Kammarkollegiet har uttalat att behovet av finansiering genom avkastningen från kyrkofonden kan tillgodoses med nuvarande fondstorlek och placeringsin- riktning. Ett avkastningskrav på denna nivå bör därför långsiktigt kunna ställas på förvaltningen. Med tanke på den ytterligare ökning av kapitalet som kan väntas bör fondens avkastning med erforderlig marginal kunna täcka de kostnader som kan förutses. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Det nya utjämningssystemet träder i kraft | | . För att mildra effekterna av förändringarna | | införs en övergångstid . De nominella förändringarna för| | pastoraten jämfört med nuvarande system - positiva och negativa | | - slår igenom med en fjärdedel under vart och ett av åren. | | Under prövas stiftsbidragen och kyrko- | | byggnadsbidragen enligt nuvarande ordning. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Mindre än hälften av remissinstanserna har yttrat sig angående förslaget om genomförande och övergångsregler. Av dem är det ungefär dubbelt så många som instämmer i förslaget än som avstyrker det. anser att det mot bakgrund av beslutet om ändrade relationer mellan staten och inte bör komma ifråga att nu besluta om en omläggning av det ekonomiska systemet i kyrkan. Även Kammarkollegiet förordar att förslaget om nytt utjämningssystem prövas tillsammans med resultatet av övriga pågående utredningar på det kyrkliga området. däremot ser inga förslag innebärande omfattande förändringar av den lokala organisationen eller kompetensen. Styrelsen finner det därför naturligt att reformen genomförs . känner osäkerhet inför ett genomförande . Utredningsarbetet inför de ändrade stat-kyrka-relationerna behandlar sådant som kan bli av betydelse för utjämningssystemet, såsom finansieringen av begravningsverksamheten och ersättning för kulturhistoriska kostnader. Av stiftsstyrelserna avstyrker Stiftsstyrelsen i att förslaget genomförs innan resultatet av utredningar som påverkar utjämningssystemet är klara. Stiftsstyrelsen i anser att samordning bör ske mellan samtliga tillsatta utredningar som berör kyrkans framtid. Övriga stiftsstyrelser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. och kyrkokamerala förening anser att det är angeläget att förslagets tidsplan följs. Av de lokala instanser som yttrat sig, inklusive dem som inte varit remissinstanser utan yttrat sig spontant, är det fler som tillstyrker än som avstyrker förslaget. Många som avstyrker ett genomförande pekar på att ett beslut om införande av systemet kommer att fattas så sent att budgetarbetet allvarligt försvåras. Flera remissinstanser betonar vikten av att främst de uppgifter om kyrkor och begravningsplatser som utgör underlag för utjämningen är korrekta och kontrolleras innan de får ligga till grund för uttag av avgifter. Uppgifterna måste sedan fortlöpande kontrolleras. Lunds kyrkliga samfällighet har i det sammanhanget också framfört önskemål om att det skall bli möjligt för ett enskilt pastorat att kontrollera beräkningarna av bidragen och avgifterna enligt systemet. kyrkomöte godtar regeringens skäl för att reformen bör genomföras . Därvid framhåller man att de befarade svårigheterna i budgetarbetet kan minimeras genom de preliminärbesked som sänds ut till pastoraten. Kyrkomötet understryker övergångsreglernas stora betydelse för att minska negativa nettoeffekter samt framhåller vikten av att beslutande organ uppmärksammar sådana svårigheter och utnyttjar de individuellt bestämda bidragen för att lösa uppkommande problem. Skälen för regeringens förslag: I principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och betonas vikten av att det kommer till stånd ett välfungerande utjämningssystem för vilket bör överta ansvaret efter relationsändringen. Enligt riksdagsbeslutet utgör ett sådant utjämningssystem en förutsättning för att skall kunna bedriva en rikstäckande verksamhet, vilket är ett av de krav som staten ställer på kyrkan och utgör en av de egenskaper som formar identitet. Utjämningssystemet är en del av den ekonomiska ramen för pastoratens verksamhet. För pastoraten och för det fortsatta stat-kyrka-arbetet ligger det ett värde i att så stor del av de ekonomiska förutsättningarna som möjligt är kända före relationsförändringen. Om förslaget till nytt utjämnings- system träder i kraft kommer det att ha prövats i praktiskt bruk . Övergångsreglerna innebär att systemet får fullt genomslag . Därefter kommer endast årliga förändringar av skatteunderlag och liknande basfaktorer att påverka utfallet för enskilda pastorat. Pastoraten bör därmed ha fått en god uppfattning om de ekonomiska villkor under vilka de har att verka. Bland remissinstanserna har uttryckts tveksamhet mot att införa ett nytt utjämningssystem i nuvarande skede när man inte vet resultatet av de utredningar som pågår inför relationsändringen. Man påpekar att flera förslag kan förväntas som påverkar förutsättningarna för utjämningen. Enligt vår uppfattning skulle det leda till ökad osäkerhet om man till de förändringar som relationsförändringen innebär skulle lägga en osäkerhet om hur utjämningssystemet kommer att fungera. Skulle ett beslut om utjämningssystemet skjutas fram, finns det en risk för att överväganden angående utjämningen kommer att få stå tillbaka för andra, mer akut nödvändiga förändringar som måste genomföras. Osäkerheten om effekterna av alla förändringar kan även leda till att reformeringen av utjämningssystemet skjuts ytterligare . beslut att ett välfungerande utjämningssystem skall komma till stånd har då inte följts. Till detta kommer att förslaget till nytt utjämningssystem bygger på principer som gör att det kan anpassas till de förändringar som kan förutses som ett resultat av stat-kyrka-utredningarna. Enskilda utjämningskomponenter kan ökas eller minskas i vikt eller helt tas ut ur systemet utan att detta behöver förändras i grunden. Osäkerheten om resultatet av de pågående utredningarna behöver därför inte vara något hinder mot att införa systemet. Vi anser därför att förslaget till nytt utjämningssystem bör införas utan dröjsmål. Denna uppfattning delas av en majoritet av remissinstanserna och kyrkomötet. Förslaget innebär också att den lokala nivån inom får disponera ett större ekonomiskt utrymme. Med tanke på att pastoraten kan ha önskemål om en konsolidering av ekonomin finns det inte heller någon anledning att dröja med genomförandet. Flera pastorat har framfört att ett beslut om ett nytt utjämningssystem kommer för sent för att kunna beaktas i budgetprocessen. Med hänsyn till att kyrkomötets yttrande skall inhämtas över förslaget är det inte möjligt att lägga fram det tidigare utan att ikraftträdandet måste skjutas fram. När lämnade pastoraten preliminära besked om utjämningen för informerade styrelsen dock om utfallet enligt både det nuvarande och det föreslagna systemet. Pastoraten kan därmed själva bedöma vilket utjämningsbelopp som man bör ta upp i budgeten mot bakgrund av frågans behandling i kyrkomötet. Vi delar remissinstansernas uppfattning att det är av stor vikt att underlaget för utjämningen är korrekt. Eftersom underlaget skall ligga till grund för påförda avgifter eller utbetalade bidrag måste höga krav ställas på kvaliteten. bör inte systemet leda till ett omfattande och arbetskrävande uppgiftslämnande från pastoraten. Utredningen har anvisat en väg för en förenklad årlig verifiering av uppgifterna. Det ankommer i första hand på att finna rutiner för att genomföra och underhålla systemet med iakttagande av hög kvalitet och rimliga kostnader. Av lagtekniska skäl upphävs 42 kap. och ersätts av ett nytt kapitel. Av sammanställningen nedan framgår vilka bestämmelser som har oförändrad lydelse. -------------------------------------------------------------------- Lagförslaget Nuvarande föreskrifter i kyrkolagen -------------------------------------------------------------------- 42 kap. 1 § 1 § 2 § - 3 § - 4 § 4 § 5 § - 6 § 6 § 7 § 7 § 8 § 8 § 9 § - 10 § - 11 § - 12 § 12 § 13 § 13 § 14 § - 15 § 15 § 16 § - 17 § - 18 § - 19 § - 20 § - 21 § - 22 § 21 § 23 § - 24 § - 25 § 24 § 26 § - 27 § 26 § 3 st 28 § - 29 § 29 § 2 § Paragrafen motsvarar nuvarande 2 § bortsett från ett nytt andra stycke. Ändringen innebär att bestämmelserna om kostnadsutjämningen i 18-21 §§ skall tillämpas på ett pastorat eller en samfälligheter endast och i den mån pastoratet eller samfälligheten handhar angelägenheter som där avses. 3 § Paragrafen innehåller definitioner av vissa termer som används i kapitlet. I nuvarande 3 § finns definitioner av delvis samma termer. Med bidragsår avses enligt bestämmelsen både det år bidraget betalas och det år avgift skall betalas. Det skatteunderlag som utgör grunden för beräkning av medelskattek- raften och medelskatteunderlaget berörs närmare i avsnitt 6.1. Genomsnittskost- nad hänför sig till vissa utgiftsslag i officiell statistik. Begreppet används i 18-21 §§. 5 § Paragrafen motsvarar sakligt nuvarande 5 § med en viss språklig justering. 9 § Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 9 §. Första stycket 1. har dock ändrats som en följd av övriga ändringar. 10 § Paragrafen motsvarar nuvarande 10 § med en viss justering som inte innebär någon ändring i sak. 11 § Paragrafen motsvarar i stora delar nuvarande 11 §. Ändringen innebär att att det införs en ny punkt 1 som ersätter nuvarande punkterna 1 och 2. Liksom i fråga om 9 § är det en följd av övriga ändringar. 14 § I bestämmelsen stadgas att pastoraten skall betala allmän kyrkoavgift till kyrkofonden med per skattekrona. Av 2 § följer att denna skyldighet även avser pastoratssamfälligheter och totala flerpastoratssamfälligheter. Beträffande flerpastoratssamfälligheter som inte är totala skall enligt andra stycket i paragrafen besluta om fördelning av avgiften mellan samfälligheten och de berörda pastoraten. 16 § Bestämmelsen motsvarar nuvarande 16 §. Den ändring som gjorts avser hänvisningen till 41 kap. 27 § kyrkolagen. Det är en ren följdändring och innebär inte någon ändring i sak. 17 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 6. I första stycket anges vilka pastorat som skall betala avgift till kyrkofonden och vilka som är berättigade till bidrag. Av andra stycket framgår hur avgift respektive bidrag skall beräknas. Tredje stycket avser det fall att en flerpastoratssamfällighet handhar vissa, men inte alla, uppgifter som ankommer på pastoraten. beslutar i så fall om fördelning av avgift respektive bidrag mellan samfälligheten och de berörda pastoraten. 18 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7.1. I första stycket anges vilka pastorat som skall betala avgift till kyrkofonden och vilka som är berättigade till bidrag. Av andra stycket framgår hur avgift respektive bidrag skall beräknas. Enligt tredje stycket ges regeringen eller den myndighet regeringen bemyndigar rätt att med meddela föreskrifter om justering av bidrag respektive avgift med hänsyn till vissa i stycket angivna faktorer. Vad som avses med kyrka berörs i avsnitt 7.1. Utgångspunkten för vad som skall anses vara en kyrka är begreppet som det används i 40 kap. 3 § kyrkolagen, nämligen församlingskyrkor och andra kyrkor som är invigda för och som vårdas av en församling eller en kyrklig samfällighet. 19 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7.2. I första stycket anges vilka pastorat som skall betala avgift till kyrkofonden och vilka som är berättigade till bidrag. Av andra stycket framgår hur avgift resp. bidrag skall beräknas. Enligt tredje stycket ges regeringen eller den myndighet regeringen bemyndigar rätt att med meddela föreskrifter om justering av bidrag respektive avgift med hänsyn till vissa i stycket angivna faktorer. 20 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7.3. I första stycket anges vilka pastorat som skall betala avgift till kyrkofonden och vilka som är berättigade till bidrag. Av andra stycket framgår hur avgift respektive bidrag skall beräknas. Sista meningen i stycket ger regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer möjlighet att föreskriva om en successiv nedtrappning av procentsatsen vid låg andel tillhöriga. I tredje stycket definieras begreppet egentlig verksamhet. 21 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7.4. Enligt bestämmelsen skall bidrag utgå till pastorat som ligger i glesbygd eller som har högre kostnader som hänför sig till uppvärmning eller kallortstillägg. 23 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 10. Enligt bestämmelsen får bevilja stiftssamfälligheterna stiftsbidrag. 24 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 8. Enligt bestämmelsen får bevilja stiftssamfälligheterna medel ur kyrkofonden för kyrkobyggnadsbidrag. Stiftsstyrelserna skall fördela bidragen mellan pastoraten. Beträffande vad som avses med kyrka hänvisas till kommentaren till 18 §. 26 § Bestämmelsen motsvarar i huvudsak nuvarande 26 § första och andra stycket samt 27 §. Första stycket har dock nytt innehåll som en följd av övriga ändringar. 28 § Bestämmelsen motsvarar i sak nuvarande 28 §. betänkande Utjämning av intäkter och kostnader inom (SOU 1995:144) har remitterats till följande instanser: Kammarrätten i 3. och statens historiska museer 8. Stiftsstyrelsen i 12. " " 13. " " 14. " " 15. " " 16. " " 17. " " 18. " " 19. " " 20. " " 21. " " 22. " " 23. " kyrkliga samfällighet 25. kyrkliga samfällighet 26. kyrkliga samfällighet 27. kyrkliga samfällighet 29. kyrkliga samfällighet 30. kyrkliga samfällighet 31. kyrkliga samfällighet 32. kyrkliga samfällighet 35. stadsförsamlings pastorat 36. kyrkliga samfällighet 37. kyrkliga samfällighet 38. kyrkliga samfällighet 39. kyrkliga samfällighet 40. kyrkliga samfällighet 41. Lunds kyrkliga samfällighet 42. kyrkliga samfällighet 43. kyrkliga samfällighet 44. kyrkliga samfällighet 46. kyrkliga samfällighet 47. Övre Älvdals kyrkliga samfällighet 49. Åmåls kyrkliga samfällighet 50. kyrkliga samfällighet 51. kyrkliga samfällighet 53. kyrkliga samfällighet 54. kyrkliga samfällighet 56. kyrkliga samfällighet 57. Väskinde kyrkliga samfällighet 59. kyrkliga samfällighet 62. akademikers centralorganisation () 64. () 65. i (LO) 66. kyrkokamerala förening 68. Av dessa har följande avstått från att yttra sig: kyrkliga samfällighet 27. kyrkliga samfällighet 32. stadsförsamlings pastorat 37. kyrkliga samfällighet 43. kyrkliga samfällighet 44. kyrkliga samfällighet 58. Väskinde kyrkliga samfällighet 64. () 65. i (LO) På eget initiativ har följande yttrat sig: kyrkliga samfällighet Samfälligheten kyrkor Mellersta kyrkliga samfällighet i Första kyrkolagsutskottets betänkande 1996:5 Till utskottet har hänvisats regeringens skrivelse 1996:2, enligt vilken regeringen beslutat inhämta kyrkomötets yttrande över det förslag till nytt system för ekonomisk utjämning inom som läggs fram i skrivelsen. Till utskottet har vidare hänvisats följande motioner som angår utjämningen, nämligen motion 1996:15 av och , vari hemställs att kyrkomötet som sin mening ger Centralstyrelsen tillkänna att stifts- och strukturbidrag till stiftssamfälligheterna med fördel kan fördelas efter modell utformad utan s.k. utjämningseffekt, motion 1996:45 av m.fl., vari hemställs 1. att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse yrkar a) att inkomstutjämningen skall utjämna 45procent av skillnaden mellan pastoratets skatteunderlag och medelskatteunderlaget, b) att den allmänna kyrkoavgiften bestäms till per skattekrona, 2. att kyrkomötet i skrivelse till hemställer att Centralstyrelsen lägger fram ett förslag till obligatorisk pastorats- reglering med målsättningen att minska kostnadsbehovet i utjämningsysstemet, motion 1996:50 av , vari hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse yrkar a) att förslaget ang. kostnader för drift och underhåll av begravningsplatser utgår i väntan på den statliga utredningen b) att förslaget om kostnader för låg andel kyrkotillhöriga helt utgår c) att det nya utjämningssystemet träder i kraft tidigast , motion 1996:51 av och , vari hemställs att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna att komponenten för utjämning av kostnader för drift och underhåll av kyrkor bör beräknas även på samarbetskyrkor där pastoraten åtagit sig ett betydande underhållsansvar samt motion 1996:52 av biskop och , vari föreslås att kyrkomötet som sin mening ger regeringen tillkänna att särskilda regler om utjämningsbidrag måste tillskapas för små pastorat i den extrema glesbygden på sätt som framgår av stiftsstyrelsens i remissyttrande över kyrkoutjämningsutredningen. har yttrat sig över regeringens skrivelse samt motionerna 1996:50- 52, se Ln 1996:2, bilaga. Utskottet har inhämtat muntliga uppgifter från kanslichefen , Kyrkofonden. Motiveringarna i skrivelsen och motionerna berörs av utskottet nedan i mån av behov.