prop · GK03158 · 1997-01-01 00:00:00 — Efter radio- och TV-lagens ikraftträdande skall det inte längre finnas avtal mellan staten och programföretag som reglerar vilka krav staten ställer på ett programföretag som sänder ljudradio eller TV med stöd av tillstånd från regeringen. Villkor för sändningsrätten skall i stället framgå av programföretagens sändningstillstånd. Bestämmelsen innehåller en uttömmande uppräkning av vilka villkor för sändningsrätten som regeringen får ställa på ett programföretag som får tillstånd att sända ljudradio eller television i marknätet. Tillägget i punkt 18 att regeringen även får ställa krav att programföretaget skall ha en beredskapsplan för verksamheten under höjd beredskap och vid svåra påfrestningar på samhället i fred ersätter motsvarande bestämmelser i avtal samt innebär att villkoret är möjligt att ställa på andra program- företag än public service-bolagen. Beredskapsplanen skall lämnas till regeringen och den myndighet som regeringen bestämmer. Sammanfattning av betänkandets förslag (SOU 1996:80) Överväganden och förslag i sammandrag Enligt direktiven skall vi göra en översyn av vad som bör gälla för radio och television vid krig och krigsfara. Uppdraget skall ses mot bakgrund av den kraftigt förändrade mediesituationen . () och () monopolställning har brutits, och vi har fått en struktur med många programföretag och ökad konkurrens. Vid sidan om public service-TV finns nu ett antal utlands- baserade företag som sänder via satellit för svensk publik och en markbunden reklamfinansierad TV-kanal (). Vid sidan av finns både närradio och kommersiell lokalradio. Om kommer i krig eller om det råder krigsfara och regeringen förordnar det skall SR och SVT bilda självständiga organisationer inom totalförsvaret och lyda direkt under regeringen. () som förvaltar sändarnätet för , och skall även ingå i denna krigsorganisation. Beträffande de övriga programföretagen saknas bestämmelser om och i så fall hur de skall inordnas i totalförsvaret vid krig och krigsfara. Vi har i linje med vad som uttalas i den senaste försvarspropo- sitionen eftersträvat en helhetssyn för de åtgärder och principer som kan bli aktuella vid såväl krig och krigsfara som vid allvarliga fredstida störningar. Utgångspunkten för våra förslag är medborgarnas rätt till och behov av information från myndigheter och från andra samhällsinstitutioner både i krigstillstånd och vid allvarliga störningar i fredstid. Det är individens behov som står i centrum. Samhället har ett ansvar för att medborgarna skall få den information som de behöver för att kunna skydda liv, hälsa och egendom. De grundläggande principerna om yttrande- och tryckfrihet skall gälla även när landet befinner sig i krig. Det ankommer på det psykologiska försvaret att säkerställa rimliga arbetsvillkor för massmedierna vid krig och krigsfara. Vi finner starka motiv för att i vissa avseenden jämställa beredskapsplaneringen för radio och TV med vad som gäller för pressen. Av olika skäl har den funktionsansvariga myndigheten relsen för psykologiskt försvar (SPF) kommit att lägga tyngdpunkten av sin beredskapsstödjande verksamhet till dagspressen. har SR, SVT och skött sina beredskapsförberedelser i stort sett utan uppföljning från SPF:s sida. Vi föreslår ett för dagspressen och radio- och TV-verksamheten vid sidan av public service-sektorn likartat stöd till beredskapsplanläggning. Möjligheter till samverkan mellan kommunala myndigheter och lokal- radio (i vissa fall närradion) bör undersökas. Vi diskuterar också en i direktiven särskild specificerad fråga som gäller i vilken utsträckning den fredstida strukturen inom radion och televisionen kan och bör behållas även vid krig eller krigsfara. Det är ett samhälleligt intresse att mångfalden i radio och television bibehålls även när landet befinner sig krig eller krigsfara. Strävan bör således vara att underlätta för de programföretag som så önskar att fortsätta sin verksamhet. Dessa företag bör vidare få stöd till beredskaps- planläggning i princip av samma slag som den som gäller för dags- pressen . Vi avstyrker dock generell kompensation för bortfall av reklaminkomster. Ett selektivt stöd till vissa radiostationer för att få ut viss typ av information kan däremot vara motiverat. I samband med denna fråga tar vi upp en bestämmelse i radio- kommunikationslagen (1993:599). Denna bestämmelse bör ändras på så sätt att de programföretag som sänder ljudradio eller television även med tillstånd enligt de radiorättsliga författningarna skall undantas från till- lämpningen. En annan lag som kan ha betydelse vid krig eller krigstillstånd är för- fogandelagen (1978:262). Förfogandelagen bör ändras så att det klart framgår att staten genom förfogande kan ta i anspråk radiosändare och radioutrustning som inte är i bruk för sändning av ljudradio eller tele- vision. Vi diskuterar hur tillgängligt sändningsutrymme skall disponeras på bästa sätt vid krig eller krigsfara. Vår utgångspunkt är härvidlag SR/SVT:s planeringsförutsättningar. I likhet med SR anser vi att två rikstäckande kanaler bör reserveras för rikssändningar i ljudradion. Det är P1 och P3 som det här är fråga om (P2 förutsätts tillsvidare stå till försvarsmaktens disposition för luftförsvarsändamål.) Så länge omstän- digheterna medger skall vidare P4 som består både av de lokala kanalerna inom och rikstäckande sändningar fungera. Ljudradio är betydligt mer flexibel och mindre sårbar än TV. I första hand bör beredskapssatsningar avse radiomediet. Vårt förslag är att verksamheten skall kunna upprätthållas på tre nivåer: rikssändningar i hela landet, regionala sändningar samt på nivå. Det är utomordentligt viktigt att programservice för språkliga minoriteter kan upprätthållas vid krig eller krigsfara, även om det disponibla sändningsutrymmet kommer att minska. Många närradio- sändningar sker på invandrarspråk, även sådana språk som inte finns representerade i utbud. Vissa av dessa sändningar kan alltså ha stor betydelse för informationen till berörda grupper. Vi föreslår därför att i de kommuner där sådana sändningar förekommer bör man försöka bedöma genomslagskraften samt undersöka möjligheterna till samverkan med sändande organisation i en krigssituation. Ambitionen för språkminoriteter är också tillämplig för de funktionshindrade. I fredstid har public service-bolagen skyldighet att sända program som är avpassade för dessa grupper. Kommunerna skall vid krig och krigsfara kunna engagera sig mera aktivt i ljudradioverksamhet. Beroende på de lokala förutsättningarna bör samverkan kunna utvecklas mellan kommunledning och närradio respek- tive lokalradio som sänder över området. Flera angränsande kommuner kan också samarbeta. Det skall också finnas möjlighet för kommunerna att sända i egen regi. Den ordning för sändning av myndighetsmeddelanden som gäller för public service-bolagen och bör utsträckas till den kommersiella lokalradion. Det är möjligt att beslut måste anstå tills den nuvarande tillståndsperioden löpt ut. Vi förordar vidare att det av utvecklade varnings- och informationssystemet Viktigt meddelande till allmänheten (VMA) får en annan lagteknisk utformning. Vi utgår från att när detta betänkande har remissbehandlats och de all- männa förutsättningarna klarlagts, kan principerna för en eventuell upp- rustning av sändaranläggningarna och andra beredskapsåtgärder fastslås. Under innevarande försvarsbeslutsperiod som löper ut räknar vi med ett engångsbelopp i storleksordningen för att få i gång den nödvändiga utrednings- och planeringsprocessen. SPF som i sin egenskap av funktionsansvarig myndighet kommer att ha en central roll i planeringen bör förstärkas. Vi skisserar de ökade arbetsuppgifter som kommer att ligga på SPF enligt våra förslag. Samordningsansvaret kommer att öka, liksom granskningen av efterlevnaden av uppställda mål för beredskapen samt bevakningen av medieutvecklingen från försvars- synpunkt. Kostnaderna för beredskapsförberedelser bör vara ett statligt ansvar och inte bekostas med TV-avgiftsmedel eller på annat sätt. Om det nödvändiga resurstillskottet måste skapas genom omfördelning av till- gängliga medel bör man i första hand överväga en överföring av medel som har avsatts för beredskapsåtgärder på telekommunikationssidan. Avslutningsvis behandlar vi aspekter på digitaliseringen av svensk ljudradio och television. Vår slutsats är att även fortsättningsvis bör man satsa på i första hand ljudradion för beredskapsändamål. Betänkandets lagförslag 1 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:000) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § och 9 kap. 2 § radio- och TV- lagen (1996:000) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 2 § Villkor för sändningstillstånd får även avse skyldighet att 1. sända program till hela landet eller till en viss del av landet, 2. sända under en viss minsta tid, 3. sända ett visst minsta antal program i varje om- råde, 4. bereda utrymme för sänd- ningar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 5. utforma sändningar på ett så- dant sätt att de blir tillgängliga för funktionshindrade, 6. bereda utrymme för sänd- ningar som sker med stöd av till- stånd av regeringen, 7. använda en viss sändnings- teknik, 8. använda vissa radiosändare, 9. ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda genom- slagskraft när det gäller program- mens ämnen och utformning samt tiden för sändning av program- men, Villkor för sändningstillstånd får även avse skyldighet att 1. sända program till hela landet eller till en viss del av landet, 2. sända under en viss minsta tid, 3. sända ett visst minsta antal program i varje om- råde, 4. bereda utrymme för sänd- ning-ar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 5. utforma sändningar på ett så- dant sätt att de blir tillgängliga för funktionshindrade, 6. bereda utrymme för sänd- ningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen, 7. använda en viss sändnings- teknik, 8. använda vissa radiosändare, 9. ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda genom- slagskraft när det gäller program- mens ämnen och utformning samt tiden för sändning av program- men, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10. iaktta bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket om beriktigande även i fråga om ljudradion, 11. sända genmälen, 12. i programverksamheten re- spektera den enskildes privatliv, 13. sända ett mångsidigt pro- gramutbud, 14. kostnadsfritt sända medde- landen som är av vikt för allmän- heten om en myndighet begär det, 15. till och TV lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats enligt denna lag, och 16. utforma sändningarna på sådant sätt att de inte endast kan tas emot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet. 10. iaktta bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket om beriktigande även i fråga om ljudradion, 11. sända genmälen, 12. i programverksamheten re- spektera den enskildes privatliv, 13. sända ett mångsidigt pro- gramutbud, 14. kostnadsfritt sända medde- landen som är av vikt för allmän- heten om en myndighet begär det, 15. till och TV lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats enligt denna lag, 16. utforma sändningarna på sådant sätt att de inte endast kan tas emot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet, och 17. svara för beredskapsplan för verksamheten under krig och krigsfara. 9 kap. 2 § och TV övervakar genom granskning i efterhand om sända program står i överensstämmelse med denna lag och de villkor som kan gälla för sändningarna. Bestämmelserna om reklam i 7 kap. 3, 4 och 10 §§ övervakas dock av Konsumentombuds- mannen. Bestämmelserna om reklam i 7 kap. 3, 4 och 10 §§ övervakas dock av Konsumentombuds- mannen. Tillsyn över att villkor enligt 3 kap. 2 § 17 efterlevs utövas av myndighet som rege- ringen bestämmer. Sändningar som sker med stöd av tillstånd till vidaresändning enligt 3 kap. 5 § skall inte granskas av och TV. för radio och TV att en sändning inne- håller våldsskildringar eller pornografiska bilder i strid med 6 kap. 2 §, skall nämnden göra anmälan om förhållandet till Justitiekanslern. Denna lag träder i kraft den 2 Förslag till lag om ändring i förfogandelagen (1978:262) Härigenom föreskrivs att 5 § förfogandelagen (1978:262) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Genom förfogande kan 1. fastighet tagas i anspråk med nyttjanderätt och annan egendom tagas i anspråk med äganderätt eller nyttjanderätt, 2. nyttjanderätt, servitut eller liknande rätt till egendom upphävas eller begränsas och nyttjanderätt i andra hand tillskapas, 3. ägare eller innehavare av fastighet, gruva, byggnad, industrianlägg- ning eller annan anläggning eller av transportmedel, arbetsmaskin eller liknande åläggas att utöva verksamhet för eller på annat sätt medverka till framställning av egendom för statens eller annans räkning, 4. ägare eller innehavare av lageranläggning åläggas att förvara egendom, 5. ägare eller innehavare av transportmedel åläggas att ombesörja transporter, 6. viss person åläggas tillfällig uppgift för försvarsmakten som vägvisare, budbärare, arbetsmanskap eller sjukvårdspersonal. Radiosändare eller sändarut- rustning som utnyttjas för till- ståndspliktiga sändningar av ljud- radio- eller TV sändningar enligt radio- och TV-lagen (1996:000) eller lokalradiolagen (1993:120) får inte tagas i anspråk. Ägare eller innehavare av egendom som omfattas av förfogande får icke överlåta, förbruka, skada, gömma undan eller föra bort egendomen. Denna lag träder i kraft den 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (1993:599) om radio- kommunikation skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 § Är i krig upphör giltig- heten av de tillstånd som har be- slutats enligt 3 § och av de undantag från tillståndsplikten som har beslutats med stöd av 8 §. Detta gäller inte tillstånd som har meddelats statliga myndigheter eller kommuner eller tillstånd som har meddelats enskilda organisationer eller företag som under krig skall bedriva verksamhet som är av särskild betydelse för total- försvaret. Är i krig upphör giltig- heten av de tillstånd som har be- slutats enligt 3 § och av de undantag från tillståndsplikten som har beslutats med stöd av 8 §. Detta gäller inte tillstånd som har meddelats statliga myndigheter eller kommuner eller tillstånd som har meddelats enskilda organisationer eller företag som under krig skall bedriva verksamhet som är av särskild betydelse för total- försvaret. Detta gäller inte heller den som även har tillstånd att sända ljudradio eller television enligt radio- och TV-lagen (1996:000) eller lokalradiolagen (1993:120). Är i krig eller krigsfara eller råder det sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, får regeringen meddela de föreskrifter om tillstånd att inneha och använda radiosändare som behövs med hänsyn till landets försvar eller säkerhet i övrigt. Denna lag träder i kraft den 4 Förslag till förordning om ändring i beredskapsförordningen (1993:242) Härigenom föreskrivs att bilagan till beredskapsförordningen (1993:242) skall ha följande lydelse. Indelning i funktioner m.m. *=myndigheten är beredskapsmyndighet myndighet myndigheter med uppgifter inom funktionen ******* Styrelsen för psykologiskt försvar Socialförsäkring m.m. (administration av socialförsäkringen samt arbetslöshets- och tjänstegrupplivförsäkring ** De allmänna försäkrings- kassorna * Statens löne- och pensionsverk * Indelning i funktioner m.m. *=myndigheten är beredskapsmyndighet myndighet myndigheter med uppgifter inom funktionen ***Statens kärnkrafts- inspektion **** Psykologiskt försvar (Övergripande ansvar för statlig och informationsberedskap samt stöd till beredskapsplanläggning för massmedieföretag) Styrelsen för psykologiskt försvar *Civilbefälhavarna *Länsstyrelserna Socialförsäkring m.m. (administration av socialförsäkringen samt arbetslöshets- och tjänstegrupplivförsäkring **De allmänna försäkringskassorna *Statens löne- och pensionsverk * Denna förordning träder i kraft den 5 Förslag till lag om ändring i lokalradiolagen (1993:120) Härigenom föreskrivs att 23 § lokalradiolagen (1993:120) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 23 § I nödsituationer skall sådana meddelanden som är av vikt för all- mänheten sändas utan särskild er- sättning om en myndighet begär det. Meddelanden som är av vikt för allmänheten skall sändas kostnads- fritt om en myndighet begär det. Denna lag träder i kraft . Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1996:80) Viktigt meddelande Radio och TV i krig och kris Remissinstanserna Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av Justitiekanslern, i , (), Försvarsmakten, , Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF), (), , Civilbefälhavaren i Mellersta civilområdet, (), Statskontoret, (), Länssty- relsen i , i , i , i , i , , , , , (), Radio- och (), och TV, Rådet för mångfald inom massmedierna (Ku 1995:01), Lokal- och närradiokommittén (Ku 1995:04), , kommun, kommun, , kommun, , kommun, , , kommun, , , (), (), , (), Kabelvision KB, , , och Tidningsutgivarna. Allmänt om betänkandet Andelen remissinstanser som svarat ligger på . Många remissinstanser har valt att enbart svara på delar av betänkandet. Den övervägande delen instämmer i huvudsak i utredningens förslag. Utredningens förslag om finansiering via statsbudgeten tillbakavisas av flera instanser, med invändningen att avgifter bör användas för beredskapsförberedelser. Förslaget om att ge Styrelsen för psykologiskt försvar en ökad roll för massmedier får, med något undantag, brett stöd av remissinstanserna. Förslagen till lagändringar stöds i huvudsak med några justeringar. Sammanställningen har delats in efter vilka uppgifter instanserna har. Radio- och TV-myndigheter och domstolar Radio-och delar utredningens ståndpunkt att programföre- tagens skyldigheter skall framgå av lag och tillståndsvillkor. Verket menar att detta bör inte hindra att överenskommelser träffas mellan och tillståndshavarna om de närmare villkoren för hur meddelandena skall sändas. Utredningens förslag om att teckna samarbetsavtal mellan kommunledning och organisationer som bedriver närradio anser verket vara svårt eftersom en självklar part att teckna avtal med saknas för närradion. När det gäller digital ljudradio (DAB) hävdar verket att tillstånden för DAB, på samma sätt som för analog ljudradio, kan förenas med villkor för utsändning av myndighetsmeddelanden för såväl public service-företagen som privata programföretag. och TV pekar i anslutning till utredningens förslag till ändring i lagen (1993:559) om radiokommu- nikation på frågor som kan uppkomma om sådana satellitkanaler med säte utanför som sänder i vart fall en del av sina sändningar via upplänk i , t.ex. . Nämnden pekar vidare på att bestäm- melserna i den nya radio- och TV-lagen (1996:844) i 3 kap. 2 § innebär en möjlighet att föreskriva en skyldighet att kostnadsfritt sända meddelanden som är av vikt för allmänheten om en myndighet begär det. Nämnden delar uppfattningen om att det är viktigt att varningsmed- delanden kan nå ut även till dem som lyssnar på lokalradiosändningar. Justitiekanslern anger att den föreslagna formuleringen i 3 kap. 2 § radio- och TV-lagen om svara för beredskapsplan för verksamheten under krig och krigsfara kan ge upphov till missförstånd, och föreslår därför att det byts till utarbeta beredskapsplan för. Kammarrätten anser att utredningens betänkande faller utanför deras anvarsområde. Företag inom radio- och TV-området och lämnar ett gemensamt svar. En grundläggande princip från programbolagen är att den fredstida kris- och katastrofberedskapen integreras med den rena krigsbredskapen. Detta gäller både för finansiering samt tekniska och organisatoriska förutsätt- ningar. En statlig inblandning i något avseende skulle kunna innebära att den principen bryts, vilket bl.a. kan göra att programbolagens tro- värdighet sätts på spel, menar programbolagen. SVT och SR betonar att medieföretagen inte får åläggas sådana villkor för verksamheten att deras oberoende och möjligheter till fortsatt fri nyhets- och informationsför- medling samt opinionsbildning kan uppfattas som kringskurna. Program- bolagen avvisar därför förslaget om att SPF tilldelas rollen som s.k. funktionsansvarig myndighet för massmedierna. Vidare anser de att ljudradion och televisionen bör prioriteras likvärdigt till följd av tele- visionens stora genomslagskraft och förutsättningar att nå speciella publikgrupper. Beredskapsplanering är ett åtagande som enligt ansvars- principen skall regleras i respektive programbolags tillståndsvillkor, menar programbolagen. Finansieringen av beredskapsåtgärder bör bestri- das av berörda bolag. Programbolagen avvisar idén om finansiering via statsbudgeten, med hänsyn till de integritetsproblem detta skapar för medierna. Programbolagen menar vidare att medierna skall stå själv- ständiga gentemot myndigheterna. Detta menar programbolagen, står i strid med förslagen i betänkandet om att SPF skall utöva en form av tillsyn över medierna. SVT och SR ifrågasätter starkt funktionsansvarig- hetsrollen för SPF vad gäller massmedia. Den nuvarande ordningen där programbolagen har krigsavtal med staten och självständigt, inom egna budgetramar, ansvarar för beredskapsplaneringen är ett fullt tillräckligt mått av myndighetsinsyn, anser programbolagen. SR och SVT har tidi- gare även avvisat förslagen i därför att förslagen däri kan innebära möjligheter till statlig styrning som i sin tur kan skada programbolagens trovärdighet. Programbolagen erinrar om att regeringen enligt grundlagen inte kan förorda om aktiebolags verksamheter och att beredskapsförordningen därför inte kan åberopas. Programbolagen är emellertid positiva till att delta i ett rådgivande organ knutet till SPF, vilket kan ersätta den . SR ställer sig tvekande om förslaget för beredskapsradio kan tolkas så att kommunerna delvis kan ta över P4-nätet för egen information. Detta skulle då te sig förvirrande för allmänheten, som kan sammanblanda informationen med en obunden nyhetsförmedling m.m.. SR uttrycker ett starkt önskemål om att behålla P2 inom företagets krigsorganisation. Programbolagen ställer sig positiva till att beredskapsmedel som PTS förfogar över inom deras budget, fördelas ut till programföretagen och till . Program- bolagen för fram ett förslag om att en organisationskommitté skall till- skapas för att vidare bereda utredningens förslag. bör där ha en rimlig representation. konstaterar att regeringen ännu inte tagit initiativ till villkor som skall gälla för sändningar om kommer i krig eller krigsfara. TV4 menar att SVT är det programbolag som får stå för bildandet av en självständig organisation inom totalförsvaret och lyda direkt under regeringen. TV4 menar att kompletteringen i radio- och TV-lagens 3 kap. 2 § inte innebär att ett åtagande om beredskapsplan behöver komma med i ett tillstånd för en kommersiell TV-kanal. TV4 understryker att ett förväntat bortfall av annonsintäkter vid en krigssituation måste kom- penseras, inte enbart för själva beredskapsplanläggningen. TV4 anser bl.a. av säkerhetsskäl att de inte måste ingå i den beredskapsplan som staten efterlyser eftersom avtal finns med SVT och SR gällande krigs- organisationen. hävdar att många radio- och TV-företag anlitar för distributionen av sina sändningar. Om dessa företag skall genomföra beredskapsplanläggning, som föreslås i betänkandet, måste den sam- ordnas med planläggningen för . Finansieringen bör bygga på samma förutsättningar som gäller för public service-företagen, där före- tagen t.ex. via avgiften för distributionen även betalar för planeringskostnader.