prop · GK03100D1 · 1997-01-01 00:00:00 — 2 § I paragrafen har av redaktionella skäl tagits in en hänvisning till bestämmelserna om befrielse från skattetillägg och förseningsavgift i 15 kap. 7 och 8 §§ samt befrielse från kostnadsränta i 19 kap. 11 §. Några bestämmelser om befrielse för dödsbo att betala viss skatt motsvarande dem som finns i 30 § andra stycket UBL finns inte i skattebetalningslagen, se avsnitt 25.2. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. Den skattskyldiges rätt att yttra sig 1 § I paragrafen har tagits in bestämmelser om den skattskyldiges rätt att yttra sig och att få del av uppgifter. Med skattskyldig avses i detta sammanhang den som är part i ett ärende enligt skattebetalningslagen hos skattemyndigheten. Föreskrifterna gäller således den som är deklarationsskyldig eller arbetsgivare oavsett om skattskyldighet föreligger eller inte. Föreskrifterna ersätter 45 § 1 mom. sjätte stycket UBL. Någon motsvarande föreskrift finns inte i mervärdesskattelagen. Föreskrifterna motsvaras av 3 kap. 2 § TL. Skyldighet att föra anteckningar 2 § I paragrafens första stycke anges vilka skyldigheter den deklarationsskyl- dige har att föra anteckningar m.m. Paragrafen ersätter 78 § 1 mom. första och andra styckena UBL och 14 kap. 17 § ML. Den har utvidgats till att gälla även arbetsgivaravgifter. Den har, liksom 3 §, och till skillnad från kommitténs förslag, utformats för att omfatta förelägganden ifråga om periodiska sammanställningar avseende mervärdesskatt vid EG-handel. Skyldigheten att föra och bevara anteckningar gäller därför även i fråga om periodisk sammanställning enligt 10 kap. 33 36 §§. Med uttrycket kontroll av uppgiftsskyldigheten avses såväl kontroll av om uppgiftsskyldighet överhuvud taget förelegat som kontroll av att skyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt. Bestämmelserna i andra stycket anger hur länge underlaget skall bevaras. Den har utformats efter förebild av 4 kap. 1 § tredje stycket lagen - (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Beskattningsbeslut genom efterbeskattning beträffande mervärdesskatt kan vidtas senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret gått ut. Underlaget bör därför i enlighet med vad anfört i sitt remissyttrande bevaras och inte som Skattebetalningsutred- ningen föreslagit för att inte kontrollmöjligheterna skall minska med den föreslagna ordningen. Föreläggande att lämna uppgift 3 § Paragrafen innehåller bestämmelser som ger skattemyndigheten möjlighet att förelägga den som är skyldig att lämna en deklaration enligt skatte- betalningslagen att komma in med vissa uppgifter som behövs för skatte- eller avgiftskontroll. Med kontroll av uppgiftsskyldighet avses, liksom i 2 §, såväl kontroll av om uppgiftsskyldighet över huvud taget förelegat som kontroll av att skyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt. Paragrafen har, också i enlighet med 2 §, utformats för att möjliggöra förelägganden enligt 10 kap. 32 35 §§. Paragrafen ersätter 78 § 2 mom. första stycket UBL, 27 § första stycket USAL och 17 kap. 2 § första stycket ML. Att ett föreläggande enligt denna paragraf kan förenas med vite följer av 23 kap. 2 §. Några bestämmelser som ger skattemyndigheten möjlighet att förelägga den som inte fullgör sina skyldigheter att föra anteckningar enligt 2 § att göra detta har inte tagits med (jfr 83 § UBL i den del som hänvisar till 78 § samma lag). Det får anses vara tillräckligt att den som inte fullgör sin deklarationsskyldighet kan föreläggas att göra detta med stöd av 10 kap. 27 § och att skattemyndigheten enligt 3 § förevarande kapitel får förelägga den som är eller kan antas vara deklarationsskyldig att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av deklarationen. 4 § Paragrafen innehåller bestämmelser som ger skattemyndigheten möjlighet att hämta in kontrolluppgift om rättshandling som har betydelse för beskattning enligt skattebetalningslagen om det behövs för kontroll av annan persons deklaration eller beskattning. Lydelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen ersätter 17 kap. 5 § första stycket ML. Någon motsvarighet till 17 kap. 6 § andra stycket ML har inte ansetts nödvändig eftersom möjligheten till tredjemansrevision föreslås återinförd (jfr 7 § och avsnitt 27.4.2). Bestämmelsen ersätter delvis 27 § USAL vad gäller möjligheten att förelägga arbetstagare. Till skillnad mot vad som gäller enligt lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare krävs dock enligt förevarande paragraf särskilda skäl för att arbetstagare skall få föreläggas. Med särskilda skäl avses framför allt fall där det finns ett uttalat kontrollintresse och där alternativa kontrollmetoder saknas. Ett exempel på detta kan vara om skattemyndigheten, för att kontrollera att mervärdesskatt redovisats och betalats på rätt sätt, vill följa skattepliktig omsättning i en transaktionskedja (jfr prop. 1993/94:151 s 178). Att ett föreläggande enligt denna paragraf kan förenas med vite följer av 23 kap. 2 §. 5 § Paragrafen ersätter 78 § 2 mom. första stycket sista meningen UBL, 27 § andra stycket USAL samt 17 kap. 3 § och 5 § andra stycket ML. Besök eller annat personligt sammanträffande 6 § Paragrafen innehåller bestämmelser som ger skattemyndigheten möjlighet att besöka eller på annat sätt sammanträffa personligen med arbetsgivare och skattskyldiga för att stämma av vissa uppgifter som behövs för skatte- eller avgiftskontroll. Paragrafen motsvarar 78 § 2 a mom. UBL, 27 a § USAL och 17 kap. 4 § ML. 7 § Paragrafen, som innehåller bestämmelser om skatterevision, ersätter 78 § 2 b mom. UBL, 27 b § USAL och 17 kap. 7 § ML. får genom första stycket i förhållande till vad som gällt tidigare inte bara besluta om revision för att kontrollera att deklarations- och uppgiftsskyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt utan även för att kontrollera att förutsättningar finns att fullgöra uppgiftsskyldighet som kan antas uppkomma. Revisioner kan härigenom genomföras även för period för vilken deklarations- eller annan uppgiftsskyldighet ännu inte inträtt (se avsnitt 27.3.2.). Att skatterevision får beslutas för att kontrollera att förutsättningar finns att fullgöra deklarations- och annan uppgiftsskyldighet innebär bl.a. att uppgifter från revision av löpande period kan komma att utgöra ett betydelsefullt kontrollmaterial eller referensmaterial för senare beskattningsbeslut. Genom andra stycket införs en möjlighet till tredjemansrevision (se avsnitt 27.3.1) Bestämmelserna om skatterevision avses genom vad som föreskrivs i tredje stycket 4 gälla inte endast i fråga om den som ansökt om en F- skattsedel utan också den som redan har tilldelats en F-skattsedel för kontroll av att deklarations- och uppgiftsskyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt. avses sålunda få göra revision hos den som debiterats F-skatt eller särskild A-skatt för kontroll av att den skattskyldige fullgjort skyldighet att lämna preliminär självdeklaration enligt bestämmelserna i 10 kap. 8 § Första stycket innehåller bestämmelser om myndigheters uppgifts- skyldighet. Första stycket ersätter 78 § 2 mom. andra stycket UBL, 27 § fjärde stycket USAL och 17 kap. 5 § tredje stycket ML. Andra stycket innehåller såvitt gäller utlämnande av uppgifter i handlingar som har lämnats eller omhändertagits enligt bestämmelser i skattebetalningslagen en hänvisning till taxeringslagens bestämmelser om utlämnande av uppgifter i självdeklaration och andra handlingar. Stycket ersätter 73 § första stycket UBL, 29 § första stycket USAL och 17 kap. 1 § första stycket ML. Bestämmelser om att sådana uppgifter som avses i paragrafen får tillhandahållas myndigheter i främmande stater med vilka har träffat överenskommelse om handräckning i ärenden om avgift enligt system för social trygghet motsvarande den som finns i 29 § andra stycket USAL behöver inte ha lagform. Bestämmelserna bör ges i en förordning och har därför inte tagits in i skattebetalningslagen. 15 kap. Skattetillägg och förseningsavgift Enligt nu gällande bestämmelser kan en särskild avgift, avgiftstillägg, påföras i vissa situationer när en arbetsgivare har lämnat oriktiga uppgifter vid redovisning av arbetsgivaravgifter. När det gäller mervärdesskatt finns motsvarande regler om en särskild avgift som betecknas skattetillägg. Någon motsvarande administrativ sanktion finns däremot inte om en arbetsgivare lämnar oriktiga uppgifter vid redovisning av skatteavdrag. En sådan införs . De nya reglerna om administrativa sanktioner gäller sålunda i fråga om såväl skatteavdrag som arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Reglerna bygger på de äldre reglerna om avgiftstillägg och skattetillägg. Samtliga dessa regler har utvidgats till att gälla också i fråga om en arbetsgivares skyldighet att göra skatteavdrag. Med hänsyn till det utvidgade till- lämpningsområdet och till vikten av en enkel och enhetlig terminologi används begreppet skattetillägg. Att ett meddelande som har lämnats för en arbetsgivare som är juridisk person anses avlämnat av arbetsgivaren om det inte var uppenbart att uppgiftslämnaren saknat behörighet att företräda denne framgår av 23 kap. 6 §. Någon motsvarighet till 49 § första stycket USAL behövs därför inte i detta kapitel. 1 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skattetillägg på grund av oriktiga uppgifter som har lämnats till såväl skattemyndigheten som allmän förvaltningsdomstol. Den ersätter 38 § USAL och 18 kap. 1 § ML. Bestämmelserna har utvidgats till att avse även oriktiga uppgifter om sådan ersättning från vilken skatteavdrag skall göras. De blir sålunda tillämpliga på sådan skatt och avgift som skall redovisas i skattedeklarationen, dvs. skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Till skillnad mot tidigare blir de tillämpliga också på särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Tillämpningsområdet har dessutom angetts tydligare genom att de uttryckligen omfattar alla oriktiga uppgifter som lämnats på annat sätt än muntligen. Skattetillägg kan sålunda påföras om den oriktiga uppgiften har lämnats med hjälp av någon form av ADB-teknik eller någon annan form av teknisk överföring. Paragrafen är tillämplig också då en arbetsgivare har gjort skatteavdrag men underlåtit att redovisa avdraget belopp i skattedeklarationen. Någon motsvarighet till bestämmelserna i tredje stycket 1 finns inte i mervärdesskattelagen utan endast i lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. För att få enhetliga bestämmelser har regleringen utvidgats till att gälla också i fråga om mervärdesskatt och skatteavdrag även om den sällan torde bli tillämplig i de fallen. Tidsangivelsen i tredje stycket 1 har knutits an till beskattningsåret i stället för som , såvitt gäller arbetsgivaravgifter, till utgiftsåret. Detta innebär emellertid inte någon ändring i sak (se vidare kommentarerna till 1 kap. 6 §). Att begreppet arbetsgivaravgifter omfattar också sådan särskild löneskatt och allmän löneavgift som arbetsgivare har att betala enligt 1 § lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster resp. 1 § lagen om allmän löneavgift framgår av 1 kap. 3 §. Bestämmelser om att skattetillägg och förseningsavgift tillfaller staten har inte tagits med i lagen. Detta måste anses ligga i sakens natur. En avrundningsregel har tagits in i 23 kap. 1 §. 2 § I paragrafen anges hur skattetillägget skall beräknas dels då den skattskyldige lämnat en skattedeklaration men skattemyndigheten har frångått deklarationen och uppskattat skatten, dels då någon skattedeklaration inte har lämnats och skattemyndigheten på grund av detta uppskattat skatten enligt 11 kap. 19 § andra stycket. Paragrafen ersätter 39 och 40 §§ USAL samt 18 kap. 2 § ML. I förhållande till utredningsförslaget har en redaktionell ändring gjorts på så sätt att kan ha lämnats ersatts med har lämnat . Invändningar som rör annan fråga 3 § Paragrafen ersätter 40 a § USAL och 18 kap. 3 § ML som infördes när nettokvittningen slopades. När skattetillägg inte tas ut eller undanröjs 4 § I paragrafen anges vissa fall då skattetillägg inte skall tas ut. Paragrafen ersätter 42 § och 46 § andra stycket USAL samt 18 kap. 5 och 11 §§ ML. Punkt 1 har utformats med tanke på att skattetillägg enligt 1Ä3 §§ skall kunna påföras på grund av alla oriktiga uppgifter som lämnats på något annat sätt än muntligen. Punkt 2 saknar nu motsvarighet i lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Den motsvaras av 18 kap. 5 § ML och 5 kap. 4 § 3 TL. För att bestämmelsen skall bli tillämplig krävs att det skall framgå att bedömningen avser ett yrkande. Den föreslagna skattedeklarationen kommer att bli stark komprimerade vad gäller uppgiftslämnande. Till skillnad från vad som gäller självdeklarationer kommer enligt vad angett i sitt remissyttrande inte på blanketten finnas utrymme avsatt för särskilda upplysningar. Dessa måste i stället lämnas i särskild skrivelse till skattemyndigheten. För att en avvikelse skall kunna anses avse ett öppet yrkande torde därför krävas att den deklarationsskyldige på angivet sätt lämnat sådana särskilda upplysningar för att yrkandet inte skall anses som en oriktig uppgift. I punkt 4 anges ytterligare en situation då skattetillägg inte får tas ut, nämligen om den skattskyldige har avlidit. Någon motsvarighet till 46 § första stycket USAL om att skattemyn- digheten inte får påföra skattetillägg på ett avgiftsbelopp om be- talningsskyldighet för beloppet inte längre föreligger har inte ansetts vara nödvändig. Någon ändring i sak är emellertid inte avsedd. 5 § I första stycket föreskrivs att skattetillägg som påförts enligt 2 § med anledning av att den skattskyldige inte lämnat skattedeklaration skall undanröjas om redovisningen kommer in . I ett sådant fall blir alltså den enda följden en sådan förseningsavgift som regleras i 7 §. Paragrafen ersätter 41 § USAL och 18 kap. 4 § ML. I förhållande till dessa har den ändringen gjorts att tidsfristen har förlängts från en månad och skall räknas från utgången av den månad då beslutet fattades i stället för från utgången av den månad då den skattskyldige fick del av beslutet. Med den föreslagna ordningen behöver beslutet om skattetillägg inte längre delges den skattskyldige för att tidsfristen skall börja löpa. Bestämmelserna i andra stycket kompletterar regleringen i första stycket och har utformats med 5 kap. 3 § andra stycket TL som förebild. 6 § Paragrafen innehåller bestämmelser om förseningsavgift för den som inte lämnar en skattedeklaration inom föreskriven tid. Den har ingen mot- svarighet vare sig i uppbördslagen, lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller mervärdesskattelagen. Paragrafen innehåller också bestämmelser om förseningsavgift för den som inte lämnar en periodisk sammanställning inom föreskriven tid. Den ersätter 14 kap. 30 d § första stycket ML. Att förseningsavgift inte skall påföras den som lämnar in en särskild skattedeklaration för sent har i enlighet med Lagrådets förslag angetts uttryckligen i lagtexten. Sådana deklarationer lämnas inte löpande utan är ofta en engångsföreteelse för den enskilde. I paragrafen anges inte vilken skattemyndighet det är som skall fatta be- slut om förseningsavgiften. Detta framgår av bestämmelserna i 2 kap. Befrielse från skattetillägg och förseningsavgift 7 § Paragrafen innehåller bestämmelser om befrielse från skattetillägg och förseningsavgift. Den ersätter 43 § USAL och 18 kap. 6 § ML. Bestämmelserna har, efter mönster av 5 kap. 6 § TL, utvidgats till att gälla också befrielse från förseningsavgift. Såvitt gäller en för sent lämnad periodisk sammanställning ersätter paragrafen 14 kap. 30 d § andra stycket ML. När det gäller befrielse från förseningsavgift vid en försenad skattedeklaration är regleringen ny (se avnitt 24.2.1). Någon motsvarighet till nuvarande bestämmelser om en beloppsgräns för uttag av avgiftstillägg och skattetillägg i 48 § USAL resp. 18 kap. 9 § ML har inte tagits med. Situationen täcks av bestämmelserna i den nu aktuella paragrafens andra stycke. Andra stycket har i förhållande till utredningsförslaget utformats i närmare anslutning till 5 kap. 6 § TL. 8 § I paragrafen anges att skattemyndigheten skall tillämpa reglerna om befrielse ex officio. Den ersätter 47 § första stycket USAL och 18 kap. 8 § första stycket ML. Beslut om skattetillägg i vissa fall 9 § I paragrafen anges inom vilken tid ett beslut om skattetillägg på grund av oriktiga uppgifter i ett mål om beskattning får meddelas. Paragrafen ersätter 18 kap. 7 § första stycket ML. Den har utvidgats till att gälla även skatteavdrag och arbetsgivaravgifter. 10 § I paragrafen anges vissa fall då skattemyndigheten skall göra följdändring- ar i ett beslut om skattetillägg. Den ersätter 47 § andra stycket USAL och 18 kap. 8 § andra stycket ML. Särskilda bestämmelser i fråga om registrering och mervärdesskatt 11 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningsförslaget. Den ersätter 18 kap. 10 § ML, men innebär en viss utvidgning då 3 kap. 1 § även gäller den som är arbetsgivare. 12 § I paragrafen anges att bestämmelserna om skattetillägg i skattebetalningslagen inte tillämpas i de fall mervärdesskatt fastställs och tas ut vid import. Paragrafen motsvarar 18 kap. 13 § ML. 16 kap. Inbetalning av skatt Bestämmelserna om inbetalning av skatt i detta kapitel gäller också inbetalning av särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (se kommen- taren till 1 kap. 2 §). Detsamma gäller bestämmelserna i 17 23 kap. 1 § I paragrafen anges till vilken skattemyndighet skatten skall betalas in. Det är till den myndighet som skall fatta beslut om skatten enligt be- stämmelserna i 2 kap. 1 4 §§ (se kommentarerna till dessa paragrafer). Om en skattemyndighet med stöd av 2 kap. 5 § har uppdragit åt en annan myndighet att fatta beslut i dess ställe skall skatten ändå betalas in till den myndighet som har lämnat ifrån sig beslutanderätten. Detta moti- veras av att ett uppdrag enligt 2 kap. 5 § inte automatiskt medför att den betalningsskyldiges skattekonto flyttas över till den beslutande myndig- heten och att inbetalning bör ske till den myndighet som har hand om kontot. Paragrafen ersätter bestämmelserna om mottagande myndighet i 52 § första och andra styckena UBL samt 12 § första och andra styckena USAL. Om den skattskyldige inte vet till vilken skattemyndighet inbetalningen skall göras och därför betalar in till fel myndighet men inom föreskriven tid skall skatten ändå kunna anses vara rätt betald. Särskilda bestämmelser om detta har tagits in i 2 kap. 6 §. Den ersätter den hjälpregel som finns i 52 § tredje stycket UBL. I 12 § första stycket USAL finns en hänvisning till 52 § UBL. Den skattemyndighet till vilken en felaktig inbetalning har skett bör med den nya ordningen undersöka vilken myndighet som för den skattskyldiges skattekonto och sända över det inbetalda beloppet dit. Har den skattskyldige inget skattekonto bör den mottagande myndigheten under- söka hos vilken myndighet sådant konto skall föras och sända över be- loppet dit. Den skattskyldige bör underrättas om till vilken skattemyndighet inbetalningar bör göras fortsättningsvis. Inbetalning till särskilt konto 2 § Paragrafen innehåller bestämmelser om hur betalningen skall göras. Dess motsvarigheter finns i 52 § första stycket UBL och 16 kap. 3 § ML. I 12 § första stycket USAL finns en hänvisning till 52 § UBL. Betalningsförmedlare som för ett sådant särskilt konto som avses i 2 § skall redovisa den inbetalda skatten till skattemyndigheten. Bestämmelser om detta bör meddelas i förordningsform. Någon motsvarighet till redovisningsregeln i 57 § UBL har därför inte tagits in i skattebetal- ningslagen. Om inbetalning av skatt skall göras med hjälp av en särskild blankett, dvs. ett särskilt inbetalningskort, bör detta anges i förordningsform. På samma sätt bör också anges vilken myndighet som skall fastställa formulär till sådana inbetalningskort. Bestämmelser om vilka uppgifter som skall anges på inbetalningskortet bör också ges på annat sätt än i lag. Några bestämmelser som ersätter 53 § 1 mom. första och tredje styckena UBL har därför inte tagits med i skattebetalningslagen. De uppgifter som bör anges torde endast vara identifieringsuppgifter för inbetalaren och uppgift om det inbetalda beloppet. 3 § Av denna paragraf framgår när skatten skall anses vara betald. En be- stämmelse av samma slag finns redan i 5 kap. 2 § LPP. De nya bestäm- melserna innebär att ett större ansvar läggs på den betalningsskyldige än . Han måste göra inbetalningen i sådan tid och på sådant sätt att betalningen hinner bokföras på skattemyndighetens särskilda konto inom betalningsfristen. Bestämmelserna ersätter 52 § fjärde stycket UBL och 16 kap. 3 § ML. I 12 § första stycket USAL finns en hänvisning till bestämmelserna i 52 § UBL. Om skatten har betalats inom föreskriven tid men inbetalningen skett till fel skattemyndighet skall skatten ändå anses ha betalats i rätt tid. Detta framgår av 2 kap. 6 § tredje stycket. När skatten skall vara betald Avdragen skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt 4 § I första stycket finns huvudregeln för när avdragen skatt, arbetsgivarav- gifter och mervärdesskatt som har redovisats i en skattedeklaration senast skall ha betalats, dvs. vilka förfallodagar som gäller för sådana betalningar. Förfallodag är den dag då skattedeklaration senast skall ha kommit in till skattemyndigheten enligt föreskrifterna i 10 kap. 18, 19 eller 22 §. Förfallodag för skattskyldiga med beskattningsunderlag avseende mervärdesskatt exklusive gemenskapsinterna förvärv och import som för beskattningsåret sammanlagt beräknas uppgå till högst är den 12, den 17, i andra månaden efter redovisnings- periodens utgång såvitt avser mervärdesskatt och närmast efter redovisningsperiodens utgång såvitt avser avdragen skatt och arbetsgivaravgifter. För skattskyldiga som enbart har att betala avdragen skatt och arbets- givaravgifter som har redovisats i en skattedeklaration är den 12, den 17, närmast efter redovisningsperiodens utgång förfallodag. I andra stycket anges förfallodagen för mervärdesskatt som hänför sig till beskattningsunderlag som för beskattningsåret sammanlagt beräknas överstiga exklusive gemenskapsinterna förvärv och import. Sådan skatt skall redovisas och betalas senast den 26 efter redovisningsperiodens utgång. Skattskyldiga som skall redovisa och betala mervärdesskatt enligt andra stycket skall ha betalat avdragen skatt och arbetsgivaravgifter som skall redovisas i en skattedeklaration senast den 12, den 17, närmast efter redovisningsperiodens utgång. För denna kategori skattskyldiga gäller således inte någon senare förfallodag för avdragen skatt och arbetsgivaravgifter. I tredje stycket anges att den som har redovisat mervärdesskatt i en särskild skattedeklaration enligt 10 kap. 32 § första stycket på grund av vissa gemenskapsinterna förvärv, skall betala skatten senast som deklarationen skall ha kommit in till skattemyndigheten, dvs. Bestämmelserna i paragrafen ersätter 52 § första stycket UBL, 12 § första stycket USAL och 16 kap. 1 § ML. I förhållande till utredningens förslag har redaktionella ändringar gjorts. F-skatt och särskild A-skatt 5 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, dock med det undantaget att i sista stycket har tagits bort. I första stycket finns huvudregeln för när F-skatt och särskild A-skatt skall ha betalats. Förfallodagen för dessa betalningar är densamma som gäller om den skattskyldige har att betala avdragen skatt enligt 4 §. Detta innebär följande skillnad för olika kategorier skattskyldiga i fråga om förfallodagen . Skattskyldiga med beskattningsunderlag avseende mervärdesskatt, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, som för beskattningsåret sammanlagt beräknas uppgå till högst skall ha betalat F-skatt och särskild A-skatt . Skattskyldiga med beskattningsunderlag avseende mervärdesskatt som för beskattningsåret sammanlagt beräknas överstiga skall däremot ha betalat F-skatt och särskild A-skatt .