prop · GK03150D2 · 1997-01-01 00:00:00 — Ett oförändrat krav på omfattningen innebär därför att kvalitén i åtgärderna försämras som undanträngningseffekterna ökar till följd av fler deltagare i åtgärder med högre undanträngningsrisk. Huvudsyftet med arbetsmarknadsutbildningen är att motverka den strukturella arbetslösheten som åtgärden är ett viktigt instrument för att förhindra att flaskhalsar uppkommer på arbetsmarknaden. Det är därför av stor vikt att antalet personer i den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen är relativt stort under särskilt som efterfrågan på arbetskraft väntas öka. Härigenom kan även i fortsättningen arbets- och kompetenslinjen utgöra hörnstenen i den svenska arbetsmarknadspolitiken. Regeringen gör därför bedömningen att kravet på omfattning av de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som finansieras från anslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör minskas till i genomsnitt 207 000 personer under . Härigenom frigörs ca . Härav bör ca användas till att skapa ett större utrymme för den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen och för ytterligare tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och samt för en större ram för otraditionella insatser. Resterande ca finansierar främst regeringens förslag under utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet om bl.a. resursarbeten och tillfällig avgångsersättning samt förslaget under utgiftsområde 15 Studiestöd om ytterligare medel till den särskilda utbildningssatsningen. Regeringen kommer därför att uppdra åt AMV att under sysselsätta i genomsnitt 207 000 personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder och yrkesinriktad rehabilitering under anslaget A 2. Härav bör minst 26 000 personer vara arbetshandikappade. Utöver de personer som härigenom sysselsätts tillkommer de under utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet föreslagna satsningarna på resursarbeten, tillfällig avgångsersättning samt projekt som möjliggörs genom det föreslagna bemyndigandet om en friare användning av arbetslöshetsersättningen. Till detta skall också läggas förslaget under utgiftsområde 15 om ytterligare medel till den särskilda utbildningssatsningen. Vad gäller ungdomar och arbetsmarknadsutbildning anser regeringen att s.k. samhällsinnovativa utbildningar bör ges ett större utrymme vid upphandlingen. Dessa utbildningar bör bedrivas i projektform och vara inriktade på att stärka både flickors och pojkars delaktighet i det framtida samhällsbyggandet med tonvikt på kooperation, nyföretagande m.m. Regeringens förslag: Av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får AMV använda högst för tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och samt för kontroll och uppföljning av att åtgärderna används på avsett sätt. Skälen för regeringens förslag: I enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen har beslutat att AMV får använda av medlen under det under utgiftsområde 14 anvisade anslaget A 1. förvaltningskostnader för tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och . Den fortsatt höga arbetslösheten innebär att AMV trots denna förstärkning kommer att ha svårt att klara sitt uppdrag att hantera det stora antalet arbetssökande på ett tillfredsställande sätt. För att AMV skall ges rimliga förutsättningar att upprätthålla en god kvalitet i förmedlingsarbetet anser regeringen att myndigheten bör få disponera ytterligare medel för tillfälliga personalförstärkningar. Regeringen bedömde i sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222) att individuella handlingsplaner är ett centralt hjälpmedel för att nå fram till fasta eller tillfälliga anställningar för de arbetslösa. För att klara av målet att alla långtidsarbetslösa skall ha en handlingsplan med god kvalitet krävs tid för detta arbete. Inte minst är det viktigt med handlingsplaner i samband med att påbörjas . För att göra en korrekt och framåtsyftande handlingsplan tillsammans med den arbetssökande krävs särskild kompetens och tid. Denna kompetens återfinns ofta hos de yrkesvägledare som finns på arbetsförmedlingar och . Arbetet med att på ett korrekt sätt ge vägledning för framtiden är ett svårt och viktigt arbete som också är tidskrävande. Regeringen menar att detta vägledningarbete blir mer strategiskt då nya yrken och utbildningar växer fram i en allt snabbare takt. Inte minst kommer vägledningen få ökad betydelse i samband med att nya samarbetsprojekt växer fram med andra aktörer. En ytterligare tillfällig personalförstärkning innebär att fler arbetslösa kommer att få möjlighet till en kvalificerad vägledning. Det gäller både kvinnor och män. Det är väsentligt att tid ges för en kvalificerad vägledningsinsats där nya yrkesområden och utbildningar kan diskuteras i syfte att bl.a. bryta den köns-uppdelade arbetsmarknaden. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att AMV av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får använda högst under för tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar och samt för kontroll och uppföljning av att åtgärderna används på avsett sätt. Utökad medelsram för otraditionella insatser Regeringens bedömning: Medelsramen för otraditionella insatser under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder höjs från högst till högst under . Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i regleringsbrevet för AMV föreskrivit att AMS inom ramen för anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får använda högst för otraditionella insatser. Dessa medel skall bekosta insatser som motiveras av arbetsmarknadsskäl, men som inte ryms inom ordinarie regelverk och inte heller ger rätt till andra statliga stöd. Bland annat kan det avse särskilda insatser för kvinnor som berörs av strukturförändringar inom offentliga sektorn. Medlen för otraditionella insatser är ett viktigt komplement till de ordinarie arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. De förstärker också möjligheterna att lokalt anpassa arbetsmarknadspolitiken. Som ett led i regeringens strävan att förstärka inslaget av lokal samverkan i arbetsmarknadspolitiken bör därför arbetsförmedlingsnämnderna ges utökade möjligheter till otraditionella insatser. Därmed förbättras förutsättningarna att hitta okonventionella metoder som är lokalt anpassade för att lösa arbetslöshetsproblemen ute i kommunerna. För att öka möjligheterna till lokal samverkan och därmed minska arbetslösheten avser regeringen att höja ramen för otraditionella insatser under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder med . Högst bör således få användas för detta ändamål under . Förändrad ersättningsnivå i utbildningsbidraget Regeringens förslag: För den som inte har rätt till arbetslöshetsersättning och deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder med utbildningsbidrag skall utbildningsbidraget lämnas med ett belopp som efter skatteavdrag i princip motsvarar studiebidraget. Skälen för regeringens förslag: I den fortsatta strävan att harmonisera reglerna för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste även förändringar ske av utbildningsbidraget. Regeringen anser att nivån på det utbildningsbidrag som lämnas till dem som inte har rätt till arbetslöshetsersättning inte skall överstiga nivån på det studiebidrag som lämnas vid studier inom det reguljära utbildningsväsendet. Detta för att det inte skall vara ekonomiskt fördelaktigare att välja en arbetsmarknadspolitisk åtgärd framför reguljära studier. Ersättningen som lämnas till arbetslösa som inte har rätt till arbetslöshetsersättning varierar mellan åtgärderna. Deltagare som t.ex. inte har fyllt får vid deltagande i datortek en lägre ersättning än om de deltar i annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Regeringen föreslår därför att det bör införas en enhetlig nivå på det utbildningsbidrag som lämnas till deltagare i arbetsmarknadspolitiska åtgärder som inte har rätt till arbetslöshetsersättning. Nivån på utbildningsbidraget för dessa deltagare i åtgärder bör oavsett ålder uppgå till ett belopp som efter skatteavdrag motsvarar studiebidraget. Studiebidraget uppgår till varför nivån på det här föreslagna utbildningsbidraget bör uppgå till . Förslaget bör gälla . Utbildningsbidraget för ungdomar som inte har fyllt ökar med regeringens förslag till den nya nivån för utbildningsbidrag. Den ändrade ersättningsnivån i utbildningsbidraget föreslås vidare i syfte att bidra till finansieringen av de ökade utgifter som regeringens föreslagna satsningar medför och kommande år. Förslaget innebär en besparing på under . Ramen för utgiftsområdet har därför justerats ned med motsvarande belopp. Regeringens förslag: Arbetslivsutveckling (ALU) skall kunna förlängas med som längst på samma arbetsplats om det finns särskilda skäl. Skälen för regeringens förslag: finns möjligheten att förlänga ALU-tiden för en person i arbetslivsutveckling på samma arbetsplats med som mest om det finns synnerliga skäl. Regeringen föreslår nu en ändring i förenklingssyfte som innebär att kravet på synnerliga skäl vid förlängning av ALU-perioden på samma arbetsplats ändras till särskilda skäl vilket gäller vid annan förlängning av tid i arbetslivsutveckling. Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Förslaget bör träda i kraft . Regeringens förslag: Arbetsplatsintroduktion (API) skall kunna förlängas med som längst för arbetshandikappade och för utomnordiska medborgare. Skälen för regeringens förslag: Både arbetshandikappade och utomnordiska medborgare tillhör de grupper som regeringen av flera skäl anser måste prioriteras. De utomnordiska medborgarna har särskilt svårt att träda in på arbetsmarknaden på grund av bristande kunskaper i det svenska språket men också på grund av att de ofta saknar ett socialt nätverk på arbetsmarknaden. Detta nätverk har stor betydelse för att hitta de lediga arbetena men också för att ha referenspersoner. Det finns dessutom mycket som talar för att ju längre utomnordiska medborgare befinner sig i arbetsmarknadspolitiska åtgärder desto större är chansen att få fotfäste på den reguljära arbetsmarknaden. Regeringen föreslår därför att tiden i arbetsplatsintroduktion (API) skall kunna förlängas med högst för arbetshandikappade och utomnordiska medborgare. Förslaget innebär ingen begränsning i den nuvarande förlängningsmöjligheten för unga handikappade. För dessa gäller nu ingen tidsgräns vid förlängning. Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Förslaget bör gälla . Insatser för att öka kvinnors företagande Regeringens förslag: Kravet på att kvinnor skall ha varit anmälda på arbetsförmedlingen för att få utbildningsbidrag vid starta eget sätts ned . Skälen för regeringens förslag: Kvinnor är i minoritet bland de personer som får bidrag för att starta eget. De utgör endast av bidragstagarna. Av samtliga företagare i är bara kvinnor. har arbetslösheten stigit mer för kvinnor än för män totalt sett på grund av neddragningar i den offentliga och privata sektorn. Regeringen anser att det är viktigt att andelen kvinnliga företagare ökar. För att stimulera en sådan utveckling infördes en möjlighet för kvinnor att få starta eget bidrag . infördes begränsningen att endast kvinnor som varit arbetslösa kunde få ett förlängt bidrag. Detta krav har försvårat möjligheten att påtagligt öka andelen kvinnor med starta eget bidrag, då de bäst lämpade att starta egen verksamhet oftast har en kortare arbetslöshetsperiod än 24 månader. Regeringen föreslår därför att kravet på 24 månaders arbetslöshet för att få en förlängning bör sättas ned . Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Förslaget bör träda i kraft . Regeringen avser att återkomma till i budgetpropositionen med ett förslag om lagstadgad rätt till ledighet för att starta egen näringsverksamhet. Regeringens förslag: Interpraktikstipendier ersätter nuvarande . Skälen för regeringens förslag: har arbetslösa ungdomar haft möjlighet att praktisera på företag inom , exklusive , med stöd av s.k. . I regleringsbrevet för för AMV har regeringen föreskrivit att verket får använda högst för detta ändamål. Under /96 fick ca 200 ungdomar detta stipendium och under innevarande budgetår har få ungdomar utnyttjat möjligheten. Det har visat sig att de förutsättningar som har varit kopplade till åtgärden har bidragit till att få ungdomar respektive europeiska företag varit intresserade. Det är emellertid angeläget att arbetslösa ungdomar kan ges en internationell erfarenhet. Mot denna bakgrund anser regeringen att formerna för stipendiet bör utvecklas. Svenska EU Programkontoret för utbildning och kompetensutveckling har presenterat ett förslag till program som bygger på utbyte mellan länder och bedöms leda till en ökad omfattning av verksamheten. Arbetsmarknadens yrkesråd har i skrivelse ställt sig bakom detta förslag. Den konstruktion som gällt bör därför upphöra och då ersättas med den nu föreslagna modellen. Enligt förslaget skall s.k. Interpraktikstipendier kunna lämnas till unga arbetslösa till och med det år de fyller . Den unge skall få möjlighet att söka ett stipendium för praktik utanför . I stipendiet ingår en viss ersättning för resa, fösäkring samt för uppehälle. Stipendietiden bör vara . Personer som beviljats stipendiet före föreslås dock få fullgöra sin planerade praktik enligt den nuvarande konstruktionen. Regeringen ställer sig bakom förslaget och föreslår att det genomförs . Regeringen anser också att praktik inom ramen för stipendiet bör kunna anordnas även utanför . Det kan exempelvis gälla volontärverksamhet i utvecklingsländer. Regeringen beräknar att kostnaden för stipendiet inklusive administration kommer att uppgå till . Regeringen kommer senare besluta att ansvaret för stipendierna skall flyttas från AMV till Svenska EU Programkontoret . Inom kontoret finns liknande EU program med delvis samma målgrupper och syften. Med överföringen bör därför följa möjligheter till synergieffekter och därmed till ökad effektivitet. Av samma anledning avser regeringen också att besluta att ansvaret för Svenska IAESTE (The for Technical Experience) flyttas från AMV till Svenska EU Programkontoret . Förslaget bör gälla . Förslaget påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Kommunernas ansvar för ungdomar Regeringens förslag: I lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar införs en uttrycklig bestämmelse om att arbetsmiljölagen (1977:1160) i vissa delar skall vara tillämplig på de ungdomar som deltar i denna åtgärd. Skälen för regeringens förslag: Lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar trädde i kraft . Genom lagen ges kommunerna möjlighet att genom överenskommelser med staten ta ett samlat ansvar för arbetslösa ungdomar fram till det år de fyller . Verksamheten skall syfta till att förbereda ungdomarna för inträde på den reguljära arbetsmarknaden eller till en plats i reguljär utbildning. Kommunerna skall samarbeta med det lokala näringslivet (prop. 1994/95:218, bet. 1994/95: AU15, rskr. 1994/95:398). I lagen anges att ungdomar som deltar i verksamheten inte skall anses som arbetstagare. Någon särskild bestämmelse om att arbetsmiljölagen i vissa hänseenden skall tillämpas på deltagarna i verksamheten finns inte. Åtgärden har inte heller angivits vara utbildning. Följden har blivit att det har uppstått viss osäkerhet om vilket arbetsmiljöansvar som gäller när ungdomar deltar i verksamhet som regleras av den nu aktuella lagen och som bedrivs på en arbetsplats. På vilket sätt arbetsmiljölagen skall gälla i dessa fall bör därför klargöras. Utgångspunkten för regeringens förslag är att den i dessa fall skall gälla i samma omfattning som vid utbildning (jmfr. 1 kap. 3 § arbetsmiljölagen). Motsvarande bestämmelser om arbetsmiljölagens tillämpning finns i lagen (1996:869) om arbetslivsutveckling och lagen (1996:870) om offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa. Den nu föreslagna ändringen föranleder en ändring av 3 § lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar. Ett lagförslag har upprättats inom . Lagförslaget bör träda i kraft . Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder och Särskilda medel Regeringens förslag: bör bemyndiga regeringen att i fråga om det under utgiftsområde 14 anvisade anslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder till ett belopp om högst , beställa tjänster som medför utgifter under kommande budgetår. Skälen för regeringens förslag: En stor del av besluten avseende åtgärder som finansieras av anslaget innebär utgifter för kommande budgetår. Regeringen bör därför få ett beställningsbemyndigande som innebär att beslut kan fattas som medför utgifter under kommande budgetår. Regeringen föreslår därför att bemyndigar regeringen att i fråga om anslaget A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder till ett belopp om högst , beställa tjänster som medför utgifter under kommande budgetår. Regeringen avser att bl.a. använda dessa medel för sysselsättningsskapande åtgärder. Effekterna av förslagen i proposition 1996/97:107 En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring I prop. 1996/97:107 En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring har regeringen föreslagit förändringar av villkoren för arbetslöshetsersättningen som påverkar utgifterna för utbildningsbidrag under förevarande anslag. Höjningen av ersättningsnivån till innebär att utgifterna för utbildningsbidrag ökar. minskar utgifterna främst till följd av det uppstramade arbetsvillkoret. Sammantaget innebär förslagen i nämnda proposition att utgifterna under anslaget i förhållande till statsbudgeten för innevarande budgetår minskar med . Särskilda åtgärder för arbetshandikappade Ärendet och dess beredning Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över de sysselsättningsskapande åtgärderna för arbetshandikappade - anställning med lönebidrag, skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare () och arbete inom (Dir 1996:56). Utredaren har avlämnat delbetänkandet (SOU 1997:5) Aktivt lönebidrag - Ett effektivare stöd för arbetshandikappade. Betänkandet har remissbehandlats. Yttranden har avgetts av , , , , (), (), , (), Arbetarskyddsstyrelsen (ASS), , , , Stiftelsen , Handikappförbundens Samarbetsorgan (HSO), (), (), (), , , , (), (), Akademikers (), i (LO), (). Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr A97/45/A). Ändrade regler för anställning med lönebidrag Stödformen anställning med lönebidrag har uppkommit genom en sammanslagning av de tidigare formerna arkivarbete och halvskyddad sysselsättning. Bidragsnivåns tidigare koppling till arbetsgivarkategori upphävdes genom lönebidragsreformen , liksom de tidigare fasta bidragsnivåerna. Bidraget blev flexibelt och avhängigt av den arbetshandikappade personens behov och förutsättningar beträffande arbetsförmåga och graden av funktionsnedsättning (prop. 1990/91:100 bil. 12, s. 119). Reglerna för hur höga bidragsnivåer som får lämnas har etappvis skärpts. beslöt att fr.o.m skulle nya lönebidrag lämnas med högst av lönekostnaden. För personer som anställdes med bidrag före nämnda dag fick bidrag lämnas med högst . har därefter ytterligare skärpt reglerna. gäller att lönebidrag som förlängs får lämnas med högst av lönekostnaden. har senare antagit (rskr 1995/96:276) arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande 1995/96:AU15, med förslag som syftade till att förhindra uppsägningar av anställda med lönebidrag inom allmännyttiga organisationer. I denna proposition lägger regeringen fram förslag om en långsiktig lösning av frågan. Målsättningen är att tidigare beslut om en lägre lönebidragsnivå så långt det är möjligt skall genomföras på ett sådant sätt att riskerna för att arbetshandikappade anställda förlorar arbetet begränsas. Syftet med regeringens förslag är att () inom ramen för befintliga medel som disponeras för ändamålet, skall agera för att lönebidragets nivå faktiskt svarar mot graden av nedsättning av den arbetshandikappade personens arbetsförmåga i relation till de arbetsuppgifter han eller hon har. En definition av vad som i bidragssammanhang skall avses vara en allmännyttig organisation föreslås och särskilda villkor ställs för att organisationen eller föreningen skall kunna få omfattas av en särbehandling när det gäller att komma i fråga för en bidragsnivå som överstiger av den bidragsgrundande lönekostnaden. Regeringen föreslår att AMS intensifierar sitt arbete med att minska de genomsnittliga bidragsnivåerna och att nya anställningar med lönebidrag riktas mot sektorer på arbetsmarknaden där de genomsnittliga bidragsnivåerna är lägre. Ett resultatkrav på en sänkning av den genomsnittliga bidragsnivån ställs på myndigheten. Syftet är att dels finansiera den kostnadsökning som en särbehandling av allmännyttiga organisationer kommer att innebära men också för att möjliggöra att fler personer med arbetshandikapp kan få del av åtgärden. Förslag lämnas till åtgärder för att ge förutsättningar för förbättringar av AMV:s ekonomiadministrativa rutiner. Regeringen föreslår vidare att individuella och målinriktade handlingsplaner skall upprättas av arbetsförmedlingen och tillsammans med de sökande/anställda i syfte att förstärka lönebidragets rehabiliterande inriktning. I syfte att synliggöra funktionshindrade kvinnors och mäns situation på arbetsmarknaden bör statistikredovisningen förbättras och fortsatta forsknings- och utvärderingsinsatser vidtas. Regeringen gör vidare den bedömningen att lönebidrag skall vara en åtgärd som är förbehållen personer som har ett funktionshinder som leder till ett arbetshandikapp. Regeringens bedömning: Den nuvarande utformningen av lönebidraget bör i huvudsak bestå. Lönebidraget skall också fortsättningsvis vara flexibelt och bestämmas med hänsyn till den enskildes arbetsförmåga och funktionsnedsättning. Vidare skall den högsta bidragsnivån såväl vid nyanställningar som vid omprövning av bidragsnivån anställning inte överstiga av den bidragsgrundande lönesumman. Liksom bör möjlighet finnas att jämka bidraget uppåt om det är nödvändigt för att en person, som har en mycket begränsad arbetsförmåga till följd av ett svårt funktionshinder, skall kunna beredas lämpligt arbete. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Utredaren föreslår att systemet med det flexibla lönebidraget bör bibehållas. Remissinstanserna: Remissopinionen är delad när det gäller systemet med det flexibla lönebidraget. DHR, SRF och SDR förordar ett system med ett fåtal fasta bidragsnivåer. , RA och Stiftelsen anser att vid beslut om skälig bidragsnivå så måste hänsyn tas till flera andra faktorer än enbart nedsättningen av arbetsförmågan. RRV anser att det är omöjligt att utifrån utredarens material dra slutsatser om det framlagda förslaget. Övriga remissinstanser som berört systemet med det flexibla lönebidraget instämmer med utredningen om att de nuvarande principerna bör ligga fast även i fortsättningen. Skälen för regeringens bedömning: De intentioner som låg bakom införandet av det flexibla lönebidraget har, som den särskilde utredaren har konstaterat, inte till alla delar kunnat uppnås. Regeringen anser i likhet med utredaren, att systemet ändå bör bibehållas. Det förhållandet att bidragsnivåerna har höjts i stället för att sänkas, som avsikten var vid införandet, hänger framför allt samman med den drastiskt försämrade arbetsmarknadssituationen . måste det konstateras att lönebidraget i hög grad medverkat till att arbetshandikappade kunnat få arbete också i detta mycket svåra arbetsmarknadsläge. Sökande med arbetshandikapp har kunnat hävda sig förhållandevis väl, jämfört med andra arbetslösa sökande. De har inte haft någon lätt eller gynnad situation, men andra grupper har haft ännu större svårigheter. Som utredaren har konstaterat tar det tid att bryta gamla mönster. Det är uppenbart att de tidigare regelsystemen där bidragen bestämdes av vilken kategori arbetsgivare som anställde en arbetshandikappad sökande och inget samband fanns mellan bidragsnivån och graden av nedsatt arbetsförmåga fortfarande präglar lönebidragssystemet. Det finns inget skäl att anta att skillnaderna i bidragsnivåerna mellan exempelvis kommunala och statliga arbetsgivare skulle avspegla skillnader i arbetsförmåga hos de anställda med lönebidrag.