prop · GK033 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringen föreslår att ett nytt statsbidrag införs fr.o.m för inköp av litteratur till folk- och skolbiblioteken. Statsbidraget erbjuds alla kommu- ner, dock med vissa villkor. Bidraget skall användas för inköp av litteratur för barn och ungdomar. Tyngdpunkten skall följaktligen ligga på barn och ungdomstitlar. Det utesluter dock inte att viss litteratur för vuxna kan ingå, bl.a. av det skälet att ungdomar också läser vuxenlitteratur. Regeringen gör bedömningen att det bör stå varje kommun fritt att bestämma vilka titlar som skall köpas in. Ett villkor för bidrag skall vara att kommunen inte minskar sina egna bokanslag. Promemorians förslag i denna del bör alltså inte följas. Kommunen skall till ansökan foga en skriftlig redogörelse där det framgår hur kommunen skall stimulera barns och ungdomars intresse för att läsa böcker. Kommunerna bör i ansökan visa på olika former för läsaktiviteter och hur samhällets olika verksamheter på litteraturområdet kan samverka. Det kan, utöver samarbetet mellan bibliotek, skola och barnomsorg, innebära att exempelvis den lokala bokhandeln, folkrörelserna, föreningsliv, föräldrargrupper m.fl. engageras. Skälen till det senare villkoret är att få fler barn och ungdomar att läsa böcker. Dessutom kan redogörelsen från kommunerna bli ett gott instrument vid utvärderingen av stödets effekter. fördelar, efter ansökan, stödet. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att anvisas för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek. 7.4 Läsfrämjande verksamhet för barn och unga Regeringens förslag: I budgetpropositionen för föreslår regeringen att anvisas engångsvis för läsfrämjande verksamheter för barn och unga. Skälen för regeringens förslag: I det föregående har regeringen redovisat förslag om att ett nytt statligt stöd för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek införs . Målgruppen är barn och unga. ansvarar för de statliga insatserna inom litteraturområdet i dess helhet. Deras arbete berör dock i första hand förlag, kulturtidskrifter och folkbibliotek. Därutöver fördelar rådet efter ansökan projektbidrag m.m. till en rad skilda ändamål på kulturområdet. (Jfr budgetpropositionen för , anslaget A 2. Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete.) I samband med att statligt stöd för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek införs bör staten göra särskilda insatser för att främja läsning bland barn och ungdomar. Särskilda medel bör därför finnas tillgängliga för att disponeras för bidrag till litterära ändamål. Bidragen skall avse läs- och skrivfrämjande projekt/kampanjer eller enstaka arrangemang som t.ex. litteraturläger m.m. för barn och unga. För att få ett så stort genomslag som möjligt krävs också ett brett engagemang från föreningslivet. och föräldraföreningar, folkrörelser som t.ex. fackföreningsrörelsen, ungdomsorganisationer, idrottsrörelsen och de konstnärliga centrumbildningarna, kooperativ och kulturföreningar m.fl. ideella föreningar skall kunna söka bidrag för aktiviteter vars mål är att förmedla litteraturen och språket till barn och unga. I detta sammanhang bör nämnas att regeringen erfarit att författare, förläggare och bokhandel planerar ett flertal aktiviteter som skall främja barns och ungdomars läsande. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att ett engångsbelopp på ställs till disposition för läsfrämjande verksamheter för barn och ungdom. 7.5 En bok för alla Verksamheten med utgivning och spridning av kvalitetslitteratur till lågpris för barn och ungdomar regleras genom ett avtal mellan staten och företaget . Regeringen uppdrog åt att genomföra en fördjupad prövning av verksamheten med En bok för alla. prövning, som redovisades i rådets anslagsframställning för 1997-1999 bil. 8, En bok för alla, ligger till grund för regeringens förslag. Regeringens förslag: En Bok skall erhålla statliga medel. I budgetpropositionen för föreslår regeringen att anvisas för verksamheten med En bok för alla. Statens kulturråds förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag. Inriktningen bör enligt förslag ändras så att läsfrämjande verksamhet till barn och ungdomar betonas starkare. Därutöver att en omfördelning mellan barnboks- och ungdomsboksutgivningen sker så att barnboksutgivningen ökar. Skälen för regeringens förslag: Staten stödjer utgivningen av En bok för alla . utökades den med en serie för barn och ungdomar. Den årliga utgivningen omfattar 20 vuxenböcker, 10 böcker för barn och lika många för ungdomar. En bok för alla ger också ut egenproducerade antologier. Flera sagosamlingar och lyrikantologier för barn och ungdomar har kommit ut i stora upplagor. I statens uppdrag till En Bok ingår också att arbeta läsfrämjande. En bok för alla sprids via bokombud på arbetsplatser och i föreningar. En bok för alla går också att prenumerera på. Till skillnad från andra bokklubbar har den en stor geografisk spridning. Den högsta siffran för antalet prenumeranter redovisas för regioner utanför storstadsområdena. Regeringen bedömer, i likhet med , att verksamheten är av stor betydelse för spridningen av litteraturen. Det låga priset, titelbredden, utgivningens kvalitet och det etablerade varumärket har samverkat till en bred och väl förankrad läsfrämjande verksamhet. Priset innebär att skolor har råd att köpa klassuppsättningar och att även människor med låga inkomster kan inhandla egen litteratur. Kvaliteten i bokutgivningen innebär att böckerna finner köpare också bland dem som inte behöver se till priset. Det finns därför starka skäl att ge fortsatt statligt stöd till förlaget för produktion och läsfrämjande verksamhet. Verksamheten En bok för alla regleras genom avtal mellan staten och förlaget. Nuvarande avtal löper ut . För att ge bolaget nödvändiga planeringsförutsättningar har ett nytt avtal för tiden - träffats mellan staten och och En Bok . Det nya avtalet innebär inga förändringar för verksamhetens inriktning. Riktlinjerna skall således även fortsättningsvis vara att utgivningen skall avse tidigare utgiven svensk och till svenska översatt barn- och ungdomslitteratur samt skönlitteratur för vuxna. Dessutom skall bolaget åta sig att sprida En bok för alla i stora upplagor till ett lågt pris och till en omfattning av lägst femton och högst tjugo titlar inom vardera kategorin utgivning för vuxna och utgivning för barn och ungdomar. Avgörande för utgivningen skall i första hand vara kvaliteten. Avtalet innebär att verksamheten för tilldelas ett anslag på på statsbudgeten, med förbehåll för godkännande, och att bidraget beräknas enligt den praxis som gäller för statliga bidragsanslag. 7.6 Regeringens övriga förslag på litteraturområdet Med ledning av ingivna årsredovisningar och anslagsframställningar har regeringen gjort en samlad resultatbedömning av de olika stödformerna på litteraturområdet. Dessa bedömningar har sammanvägts med den utvärdering som har gjort och de synpunkter som har lämnats av remissinstanserna. Regeringen har gjort den bedömningen att det statliga stödet på litteraturområdet har haft god effekt. Ytterligare insatser är dock motiverade. Förslag om införandet av en bibliotekslag, ett nytt statsbidrag för inköp av litteratur på bibliotek, att särskilt utveckla läsfrämjande verksamhet för barn och unga och en fortsatt utgivning av En bok för alla har redovisats i det föregående. I övrigt gör regeringen bedömningen att oförändrade bidrag bör utgå för litteraturstöd, stödet till kulturtidskrifter och bokhandel i avvaktan på den aviserade litteraturutredningen. Anslag till regional biblioteks- verksamhet, Talboks- och punktskriftbiblioteken, nyhetsinformation och litteratur samt till för produktion av videogram skall utgå i stort sett oförändrat. Oförändrade medel skall vidare utgå till och . Regeringens slutsats är att insatserna bör förstärkas för att säkerställa tillgång till litteratur på biblioteken och främja läsning bland barn och ung- domar. I övrigt bör de statliga stödformerna förbli i stort sett oförändrade. Regeringens förslag till medelsanvisningar redovisas i budgetpropositionen för . 8 Teater stod teatern i centrum för den kulturpolitiska debatten. Många unga teaterarbetare var kritiska mot institutionsteatrarna. De ansågs för hierarkiska, för isolerade från samhället och en bredare publik samt fast i gamla speltraditioner och mönster. Diskussionen på teaterområdet banade väg för en ny kulturpolitik. Teatern skulle spridas i hela landet och vara en angelägenhet för alla. beslutade också utifrån kulturpolitiska mål att regionala teatrar skulle skapas. Syftet var att göra teatern tillgänglig för alla. var den kraft med vars hjälp teatern skulle nå ut i regionerna och där etablera sig som region- eller länsteatrar. Teaterföreningar, bildningsförbund, m.fl. var de kanaler som skulle användas för att aktivt engagera publiken. Målet var att alla medborgare skulle ha tillgång till teater av hög kvalitet. uppgår statens bidrag till teater till , vilket motsvarar ungefär en fjärdedel av den statliga kulturbudgeten. Antalet teatrar har i det närmaste femdubblats och regionala teatrar finns i de flesta län. Teaterutbudet har fått en betydligt större bredd . har en tätposition i världen när det gäller barn- och ungdomsteater, både till kvalitet och kvantitet. Utvecklingen har varit gynnsam men även problematisk. Antalet besökare har minskat för all teater inklusive den kommersiella teatern. Teaterbesöken utanför storstadslänen har gått ned med . går fler människor på teater än , men inte lika ofta. Det innebär att teatern, trots allt, har breddat sin publik. Siffrorna visar också stora regionala variationer. Internationella jämförelser visar att problemen med vikande publiksiffror är desamma i andra jämförbara länder. Teatern konkurrerar på en under- hållningsmarknad som har växt lavinartat . Att teatern finns som en möjlighet till kreativt tänkande, skaparglädje och gestaltning av livserfarenheter hos många människor visar dock inte minst det faktum att antalet människor som engagerar sig i amatörteaterverksamheten är fler än . Amatörteatern visar också en kontinuerligt ökande publik. Många professionella teatrar har också i ökad utsträckning vidgat sitt verksamhetsfält och arbetar aktivt tillsammans med amatörteatern. Att teatern har en potentiell publik som inte kommer till föreställningarna visar även tittarsiffrorna för dramasändningar. Trots sjunkande tittarsiffror kan SvT:s teater visa en intresserad och avsevärt bredare publik än den som besöker teatrarna. Regionaliseringen av teatern är ett faktum, men teatern har ännu inte blivit en teater för alla. I enlighet med de mål som regeringen föreslagit för kultur- politiken bör arbetet nu föras vidare. 8.1 Inriktningen på de framtida insatserna för teater Regeringens bedömning: Statens insatser bör syfta till att - efterfrågan på teater ökar, - spridningen på teater ökar och tillgängligheten förbättras, - teaterutbudet är allsidigt och håller hög kvalitet, - barn och ungdomar får tillgång till teater av hög kvalitet, - regional teater utvecklas, - nationalscenernas ställning i hela landet stärks. Skälen för regeringens bedömning: har antalet besök på statsunderstödda institutionsteatrar och vid fria teatergruppers föreställningar minskat från knappt fyra miljoner besök till ca 2,8 miljoner besök . Statens insatser skall inriktas på att öka människors intresse för och tillgång till teater. Staten skall, tillsammans med regionerna, verka för en utveckling av arrangörsledet vilket bl.a. innebär att stimulera nya arrangörsstrukturer och stödja arbetet med att öka människors delaktighet i och tillgång till teatern. Ett fortsatt huvudsyfte med statens insatser skall vara att nå så många människor som möjligt med teater, oavsett var de bor, oavsett ubildnings- bakgrund, oavsett personlig ekonomi. För att nå de grupper som inte har tillgång till teater, inte vågar sig till teatern eller inte har möjlighet att ta sig till teatern krävs ett nytänkande både från statens, regionernas och teatrarnas sida. Det måste tydligt markeras att det är en uppgift för teaterinstitutionerna, inklusive nationalscenerna, att turnera. Men det är också angeläget att teat- rarna utvecklar samarbetsformer med resenäringen, med arbetsplatser, med folkbildningen, med skolor och andra som kan medverka till att människor får ökade möjligheter att se teater i hela landet. Staten skall också medverka till att det finns förutsättningar för att teaterproduktionen sprids via radio och TV. I enlighet med riksdags- beslut (bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297), skall , och öka samarbetet med kultur- institutionerna i syfte att öka antalet utsändningar av föreställningar och evenemang. Ett viktigt kulturförmedlande uppdrag för televisionen och radion är att öka antalet samarbetsprojekt med kultur- och musikinsitutioner i hela landet. Statlig och annan offentlig finansiering skall vidare bidra till att biljett- priserna hålls på en rimlig nivå. Även människor med låga inkomster skall ha råd att gå på teater. För att teatern skall kunna upprätthålla allsidighet och hög kvalitet behöver den, liksom alla konstarter, ständigt förnyas och utsättas för utmaningar och provokationer. Kvalitet är ett subjektivt begrepp, men diskussioner och ifrågasättanden är en viktig del i konstarternas förnyelse. Statens insatser skall främja en förnyelse inom teatern genom att stödja utvecklingsarbete och experiment. Frågan om teaterns förnyelse är nära förbunden med frågan om anställ- ningsformer inom teatern. Det finns en konflikt mellan arbetsgivarnas behov av en rörlig teaterarbetarkår och de anställdas behov av trygghet och rimliga arbetsförhållanden. Ansvaret för denna fråga ligger hos arbetsmarknadens parter. Staten skall dock, via bl.a. utredningsinsatser, medverka till att finna lösningar som tillmötesgår såväl teaterledningarnas krav på flexibilitet som de anställdas krav på trygghet. Regeringen kommer att tillsätta en utredning som skall se över de arbetsmarknadspolitiska medlen inom kultursektorn. Inriktningen på detta utredningsarbete redovisas närmare i avsnittet om konstnärernas villkor. barnteaterstatistik visar stadigt sjunkande besökssiffror . Detta betyder inte att det spelas mindre barnteater i landet . statistik är beräknad på institutionsteatrarna samt de grupper som haft någon form av statligt stöd under spelåret. För att få detta stöd är kvalitet ett kriterium. Statistiken tyder på att den kvalitativa barnteatern är på stark nedgång. Förskolan och skolan beställer nu allt mer av lokala amatörteatergrupper. Skälen är ofta bristande ekonomiska resurser, men också brist på kunskap hos bl.a. många av de enskilda förskolor och skolor som själva skall ta ansvar för att barn och ungdom får ta del av teaterupplevelser i skolan. Barn väljer inte själva att gå på teater. Det är vuxnas initiativ och val som styr den erfarenhet de får av teatern. Om barn inte får möta engagerande teater av hög kvalitet i förskolan och skolan väcks inte den unga generationens teaterintresse vilket kan skada teaterlivet på . Ungdomar däremot väljer själva sin kulturkonsumtion. Positiva teaterupp- levelser från skolan är viktigt. Men lika viktigt är, att i ungdomars liv kon- kurrerar teatern med en kommersiell marknad med ett mycket stort utbud av varierande kvalitet. Därför måste ungdomar engageras och entusiasmeras särskilt. Teatern måste angå dem, annars kommer de inte dit. Det är en central uppgift för teaterinstitutionerna och teaterarbetarna att förmedla teaterkonstens uttrycksmöjligheter till den unga generationen. Staten skall medverka till att stärka sådan barn- och ungdomsteater som har kvalitet. Statens insatser för teatern i regionerna skall, liksom , stödja regionernas egna initiativ. Regeringen lämnar i kapitel 18 i denna proposition ett förslag till nytt regionalt bidragssystem. De regionala bidragen skall syfta till att utveckla den teater som etablerats i regionerna. Regeringen kommer bl.a att förstärka stödet till de regionteatrar som turnerar. Regionalt förstärks även skådespelarutbildningen genom ett ökat stöd för skådespelarutbildning vid . Landets nationalscener, Operan och , är en angelägenhet för hela nationen. Staten har ett ansvar för att dessa scener kan fungera som nationella och internationella föredömen inom teater, musikteater och dans. Staten har också ett ansvar för att dessa scener i ökad utsträckning blir tillgängliga för hela svenska folket. Regeringens satsningar på bl.a. regional teater innebär sammantaget att det ekonomiska stödet till teatersektorn ökar något under den kommande treårs- perioden. 8.2 Nationalscenerna Operan och Regeringens bedömning: Uppdraget till nationalscenerna Operan och står fast. Det innebär bl.a. att Operan och bör vara de i ledande institutionerna inom sina konstområden, vara föredömen för andra scener, vårda och främja det nationella kulturarvet inom sina konstområden, nå en stor och bred publik, ha en bred repertoar samt kunna hävda sig i jämförelse med de främsta scenerna utomlands. Inom ramen för sitt uppdrag bör nationalscenerna verka för att i ökad utsträckning bli tillgängliga för hela svenska folket. förslag: Utredningen diskuterar inte nationalscenernas uppdrag. Däremot föreslår utredningen att skall finansiera en del av nationalscenernas verksamhet. Utredningen menar vidare att nationalscenerna skall öka antalet nationella turnéer och höja sina biljettpriser. Utredningen föreslår också att Operan övertar huvudmannaskapet för i från . Remissinstanserna: Operan och har i sina remissvar redogjort för sin syn på nationalscensbegreppet. Flertalet remissinstanser, däribland , , Riks- revisionsverket och Statskontoret är kritiska till förslag vad gäller Operans och finansiering. är negativ till att höja biljettpriserna. Det motverkar ambitionen att fler människor skall ha möjlighet att delta i kulturlivet. Enligt är det främst som basresurs på hemmaplan och genom täta kontakter med publik och ensembler i regionerna som man bäst sköter sitt uppdrag som nationalscen. Inte heller Operan vill höja sina biljettpriser, eftersom risken för publikbortfall ökar. tidigare överväganden: Genom riksdagsbeslut fastställdes mål för Operans och verksamheter (bet. 1992/93 KrU:20, rskr. 1992/93:315). De mål som föreslås för nationalscenerna ansluter i allt väsentligt till de tidigare förslag som behandlats i . Skälen för regeringens bedömning: Regeringen behandlar i det följande Operans och uppdrag samt vissa frågor om deras finansiering. Nationalscenernas uppdrag Uppdraget till Operan och som nationalscener bör i allt väsentligt stå fast. Regeringen redogör nedan för innebörden av detta uppdrag. Nationalscenerna är hela nationens angelägenhet. De skall vara föredömen för andra teatrar i när det gäller förnyelse, utveckling och konstnärlig kvalitet inom sina respektive områden, vilket för Operan innebär konstområdena opera och balett och för dramatisk teater. Nationalscenerna skall ha en bred repertoar. De skall gestalta både svenska och utländska klassiker och modern svensk och utländsk dramatik, opera och balett. Nationalscenerna har viktiga uppgifter både som kulturbärare och som nyskapare. Det skall synas också på våra nationalscener att vi lever i ett mångkulturellt samhälle. Scenerna skall vara öppna för nya impulser och ta upp ämnen som är angelägna för många människor. I det sammanhanget har scenerna också ett ansvar för att både beställa och spela ny svensk dramatik, opera och dans. Det nationella kulturarvet inom drama, dans och musikteater är inte en gång för alla givet. Forskningen synliggör oavbrutet bortglömd dramatik, t.ex. dramatik skriven av kvinnor, och andra verk inom teaterns område som speglar andra erfarenheter än de som presenteras som vårt kulturarv på teaterns område. Våra nationalscener, som skall vårda och främja det nationella kulturarvet inom sina områden, skall också vara öppna för den nya kunskap som forskningen tillför. Inom nationalscenernas uppdrag ligger att bevara och utveckla de hant- verkstraditioner som ryms inom ramen för en nationalteater. I uppdrag ingår även att vårda och främja det svenska språket. Nationalscenerna skall nå en stor och bred publik. Både Operan och hade under /95 en publikökning med 23 000 respektive 69 000 besök. Det är en positiv utveckling. gjorda undersökningar visar dock att nationalscenernas publik i stor utsträckning utgörs av välutbildade människor från . Enligt regeringen bör publikarbetet inriktas på såväl social som geografisk spridning. I sitt arbete med att bredda publiken och nå ut med nationalscenernas konst i hela landet behöver teatrarna arbeta med många olika metoder - samarbete med teaterföreningar, researrangörer, turistnäring, arbetsplatser, skolor, folk- rörelser, folkbildningen, regionala och lokala arrangörer och särskilt radion och televisionen. Mot bakgrund av den nationella finansieringen och den stora efterfrågan som finns på och uppsättningar ute i landet, är det en självklar uppgift för nationalscenerna att, i rimlig omfattning, genomföra turnéer och gästspel. Fler TV- och radiosändningar skapar också möjligheter för de boende utanför att ta del av nationalscenernas uppsättningar. Antalet televisionsproduktioner - transmitteringar eller studioöverföringar - bör öka. Nationalscenerna skall genom hög kvalitet och bevarad nationell egenart kunna hävda sig i jämförelse med de främsta scenerna utomlands och i det internationella samarbetet. Enligt förslag skall Operan överta huvudmannaskapet för i från . Regeringen är emellertid inte beredd att föreslå en sådan lösning. Av Operans fördjupade anslagsframställning framgår att ett sådant övertagande kräver att byggs om för att passa Operans verksamhet och att en sådan ombyggnad inte ryms inom ramen för Operans nuvarande anslag. Finansieringen av Operan och Enligt bör bidra med en del av finansieringen av nationalscenerna Operan och . I den debatt som följde på avlämnandet av slutbetänkande ifrågasattes vissa statistiska uppgifter som utredningen använde för att belysa kultursatsningarna i storstadsregionerna och som ligger till grund för förslaget. Mot denna bakgrund fann det angeläget att närmare granska sakuppgifterna i utredningsbetänkandet och tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att utreda kultursatsningarna i , och . Enligt arbetsgruppens rapport kulturutgifter i Stockholms-, (dnr Ku95/2106/KO) satsar mindre på kultur än de båda andra storstadskommunerna, även om mönstret är väsentligt mer likartat mellan de nämnda städerna jämfört med den statistik som använde. Regeringen anser dock att lägre kulturutgifter inte skall tas till intäkt för att staten skall vidta just en sådan åtgärd som att minska det statliga stödet till landets gemensamma nationalscener och kräva att staden skall delfinansiera dem. För de båda nationalscenerna ställer riksdag och regering upp övergripande mål som har sin utgångspunkt i att scenerna skall vara hela nationens angelägenhet. Regeringen är därför inte beredd att föreslå en regional medfinansiering av de båda nationalscenerna. föreslår också att Operan och skall höja sina biljettpriser. Det finns inga breda undersökningar vad gäller publikens pris- känslighet. har dock gjort egna undersökningar som pekar på att ökade intäkter via höjda biljettpriser motverkas av ökade kostnader för mark- nadsföring. Institutionerna bör kontinuerligt följa publikintresset och med detta som bas bedöma om prisökningar är möjliga. Ett alltför högt biljettpris i tider när många människor har en ytterst ansträngd ekonomi motverkar också ambitionen att våra nationalscener skall vara tillgängliga för alla oavsett inkomst. Operan och skall, utifrån de kulturpolitiska mål som satts upp för deras verksamhet, självständigt bedöma när det finns möjlighet att höja biljettpriserna. I samband med diskussionen om biljettpriser förtjänar det att nämnas att nationalscenerna begagnar sig av andra möjligheter att finansiera sin verksamhet utöver statsanslagen.