prop · GK0370 · 1997-01-01 00:00:00 — Den övervägande delen av remissinstanserna är positiva till förslaget om fakultativ anmälan av kandidater för partier som registrerat partibeteckning. De samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universiteten i , och avstyrker eller ställer sig tveksamma till förslaget. Motivet för detta är detsamma som för deras inställning till fullständiga offentliga valförberedelser. Skälen för regeringens förslag: Principen om den fria nomineringsrätten har kallats en hörnsten inom det svenska valsystemet. Den fria nomineringsrätten kan i korthet sägas innebära att väljarna på valdagen har rätt att fritt välja vilket parti de önskar rösta på samt själva bestämma vilka kandidater de vill rösta på. I detta ligger således att väljarna kan komponera egna namnvalsedlar genom att stryka eller skriva till kandidater på valsedlarna. Den fria nomineringsrätten har emellertid på olika sätt missbrukats som rätten funnits. För att hindra missbruket infördes regler som innebar att partierna fick möjlighet att registrera en partibeteckning. För att skydda partiets beteckning skall kandidater till ett visst antal - dock inte alla - anmälas. Skyddet uppkommer numera genom att de två första namnen på en valsedel för ett visst parti måste vara anmälda för att namnen skall beaktas vid mandatfördelning inom partiet. De argument som talar för att den fria nomineringsrätten skall stå kvar oförändrad framgår av vissa remissinstansers tveksamma inställning till inskränkningar i den fria nomineringsrätten. Tanken är att den fria nomineringsrätten ger väljarna en sådan frihet att de i största möjliga mån tillåts att påverka valet av ledamöter. Detta sägs i slutändan borga för ett högt valdeltagande. Emellertid har det visat sig att den fria nomineringsrätten mycket sällan påverkat ledamotsvalet. Nomineringsrätts- och valkretskommittén, liksom tidigare kommittéer, pekar t.ex. på att det krävs att av alla väljare stryker samma kandidat för att strykningarna skall få effekt. Detta har i realiteten inneburit att strykningarna i riksdagsval aldrig avgjort vem som blivit vald. Vid kommunala val har strykningar haft endast en mycket begränsad effekt. På liknande sätt förhåller det sig med av väljarna tillskrivna namn. Endast i ett fåtal fall i mindre kommuner och i val till kyrkofullmäktige har tillskrivna namn lett till att den tillskrivna kandidaten valts in. Detta har huvudsakligen rört sig om partier som inte gått fram med tillräckligt många egna kandidater i valet och som fått en oväntad framgång i valet. Det visar sig således att den fria nomineringsrätten i mycket liten omfattning medverkar till att väljarna faktiskt påverkar ledamotsvalet. Från principiella utgångspunkter synes det mer riktigt att låta de särskilda personrösterna vara de som avgör vilken kandidat som utses. Den modifierade danska modellen är också utformad så att den ger väljarna en reell möjlighet att utöva inflytande på personvalet. Det nuvarande valsystemet bygger vid utseende av ledamöter i princip uteslutande på partiernas nomineringar. De olika namnvalsedlar som partierna går fram med i valen styr i själva verket helt ordningen mellan kandidaterna. Den frihet som tillkommer väljaren är att välja mellan partiernas olika namnvalsedlar. Det är också mot bakgrund av bristen på väljarinflytande som det rena partivalssystemet kritiseras och det ökade personvalsinflytandet arbetades fram. Det framstår därför närmast som vilseledande att hävda att den fria nomineringsrätten är det som leder till störst väljarinflytande i det nya svenska valsystemet med ökat inslag av personval. Som tidigare nämnts är det i stället det framtida valsystemets utgångspunkt att det är personmarkeringarna som skall styra ordningen bland kandidaterna. Ett annat argument för den fria nomineringsrätten är att den utgör en säkerhetsventil mot maktmissbruk inom partierna. Genom ett system där alla namn skall vara anmälda av partiet för att räknas kan en minoritet inom partiet inte gå fram med en s.k. spränglista med sina kandidater. Detta argument har också samband med att det motverkar partisplittring om minoriteten kan gå fram med en egen namnlista. Det är givet att ett system med anmälda kandidater medför att partiernas ansvar för nomineringsprocessen ökar än mer. De undersökningar som gjorts beträffande nomineringsprocessen har rört förhållandena enligt det tidigare rena partivalssystemet. Det är därför svårt att dra några säkra slutsatser för det framtida systemet med ett ökat inslag av personval. Undersökningarna visar dock att partierna tar stor hänsyn till minoriteter inom partierna och opinionen i samhället. Vid valet fanns således endast sju riktiga spränglistor där partiet inte tagit kostnadsansvaret för en viss namnvalsedel. Det kan antas att partierna , då väljarna getts möjlighet att lämna en särskild personröst, måste vara mycket följsamma vid nomineringsprocessen. Sammanfattningsvis finns det således inte någon påtaglig anledning att befara att partierna skulle lämnas för stor makt om en inskränkning av den fria nomineringsrätten infördes. Det finns också skäl som mera självständigt talar för en ordning med anmälda kandidater. Ett sådant är att kandidaterna måste framhävas mera i ett system med ökat inslag av personval. Anmälan av kandidaterna gör det i viss mån enklare för väljarna att orientera sig bland kandidaterna. Anmälningsförfarandet medverkar således till bättre ordning och ökad klarhet vid valen. Ett system där endast två kandidater skulle stå överst på valsedeln bidrar däremot, som bl.a. valet till visade, till att det uppstår förvirring kring valsystemet. Det är då en fördel med ett system där alla kandidater anmäls. Ytterligare ett skäl för en ordning med anmälda kandidater är det missbruk som är möjligt på grund av friheten att komponera egna listor. Det missbruk som Nomineringsrätts- och valkretskommittén i första hand pekade på är bruket av s.k. piratlistor. Detta innebär ett otillbörligt utnyttjande av ett partis beteckning. Förfarandet går ut på att man utnyttjar ett etablerat partis beteckning och under de två för partiet anmälda kandidaterna sätter upp egna kandidater som inte vare sig tillhör eller sympatiserar med partiet, utan snarare har åsikter som går rakt mot de idéer som partiet står för. Vid kommunalvalen erövrade kandidater tre mandat från ett etablerat parti på detta sätt. Förfarandet det är särskilt allvarligt för förtroendet för systemet om personer kan ta sig in på mandat som egentligen gäller för en åsiktsriktning som väljaren inte stödjer. Genom ett anmälningsförfarande för kandidaterna kan sådana missbruk effektivt hindras. I detta sammanhang måste också den effekt personvalet får på sammanräkningen uppmärksammas. Det står nämligen klart efter försöksvalen med personröstning samt valet till att möjligheterna till en snabb och riktig sammanräkning försvåras genom införandet av personröstning. Genom ett anmälningsförfarande för kandidater för de partier som registrerat partibeteckning kan sammanräkningen göras mycket enkel. Sammantaget med regeringens förslag beträffande strykningar och tillskrivna namn (se avsnitt 7.2) torde personvalet inte försvåra sammanräkningen i förhållande till vad som gäller . Den frihet som gäller i nomineringsfrågan torde vara unik i ett internationellt perspektiv. I praktiskt taget alla andra demokratiska länder förekommer offentliga valförberedelser i någon form. Det kan inte hävdas att valen i dessa länder skulle vara mindre fria än de som förekommer i . Principen om den fria nomineringsrätten utgör en viktig del av det svenska valsystemet vars betydelse inte skall underskattas. Emellertid saknas skäl att anta att en inskränkning i form av frivillig anmälan av kandidater allvarligt skulle påverka t.ex. valdeltagandet. En sådan inskränkning av den fria nomineringsrätten skall vägas mot de fördelar som systemet medför i form av ordning vid valen. Det är också väsentligt att, så som varit fallet utomlands , skapa så goda förutsättningar som möjligt för det ökade inslaget av personval. Slutligen är det av vikt för mandatfördelningen mellan partierna, men framför allt också för mandatfördelningen inom partierna att sammanräkningen kan ske på ett så enkelt sätt som möjligt. Vid en avvägning mellan skälen för och emot en inskränkning av den fria nomineringsrätten finner regeringen att den frivilliga ordning som Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslagit i betänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66) har sådana fördelar att den mot bakgrund av det införda personvalsinslaget uppväger den inskränkning i den fria nomineringsrätten som anmälningsförfarandet medför. Det bör alltså införas en ordning där samtliga kandidater skall anmälas för partier som valt att registrera sin partibeteckning. Vidare anser regeringen att de särskilda personrösterna i första hand skall avgöra vilken kandidat som blir vald (se avsnitt 7.1). Som framgår nedan av avsnitt 7.2 föreslår regeringen att strykningar av kandidatnamn på valsedlar inte skall beaktas vid sammanräkningen. Tillskrivna namn skall inte beaktas på valsedlar för partier som registrerat beteckning och anmält kandidater. Genom att välja en ordning med frivillig anmälan av samtliga kandidater, undviker man också de mera långtgående inskränkningar av den fria nomineringsrätten som Nomineringsrätts- och valkrets-kommittén föreslog i sitt första betänkande. Ett utökat straffrättsligt ansvar behövs inte heller. Det blir inte heller nödvändigt med en ordning där partierna skall anmäla sig i förväg som föreslog (SOU 1993:21). 7.1 En frivillig reglering om anmälan av samtliga kandi-dater för partier som registrerat partibeteckning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: En frivillig reglering om anmälan av | | kandidater införs till val. De partier som väljer att | | registrera sin partibeteckning måste anmäla samtliga sina | | kandidater i valet. Om inte kandidater anmäls gäller den fria | | nomineringsrätten. | | Nuvarande regler om att endast några kandidater måste anmälas| | och att två kandidater måste stå överst på en namnvalsedel | | utmönstras från den nya vallagen. Kommittéförslag: Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog en frivillig reglering om anmälan av kandidater för partier som registrerat partibeteckning i slutbetänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66). Förslagen i slutbetänkandet överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Den övervägande delen av remissinstanserna är positiva till Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag om frivillig anmälan av kandidater för partier som registrerat partibeteckning. Som tidigare nämnts har de samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universiteten i , och avstyrkt eller ställt sig tveksamma till förslaget. Bakgrund: De nuvarande reglerna om skydd för partibeteckning och anmälan av kandidater är utformade på följande sätt. Ett parti som vill skydda sin parti- beteckning kan ansöka om registrering hos . Registrering får ske om partibeteckningen består av eller innehåller ord, partiet inte utgör en underavdelning av en politisk sammanslutning, ansökan biträds vid registrering till riksdagsval av 1 500, vid val till av minst 100 och för val till kommunfullmäktige minst 50 röstberättigade medlemmar samt att partibeteckningen inte är förväxlingsbar med annan registrerad sådan eller sådan beteckning som blivit avregistrerad efter namnbyte för högst . Skyddet som ges genom registreringen kan i första hand ses som ett administrativt skydd för partibeteckningen. Genom registreringen hindras att andra förväxlingsbara partibeteckningar regist-reras. En partibeteckning som registrerats för riksdagsval gäller för de kommunala valen i hela landet. En registrering för val till gäller för val till kommunfullmäktige i kommuner inom . När registrering skett uppstår skyddet genom att ett visst antal kandidater anmäls. Alla kandidater behöver inte anmälas enligt det system som gäller . För varje parti som registrerat partibeteckning måste det finnas anmälda kandidater till ett antal av minst fyra och högst mellan femton och trettio beroende på vilket val det är fråga om. Skyddet för partibeteckningen ligger i att en valsedel alltid som första namn skall ta upp två anmälda kandidater. Om någon av de två första kandidaterna inte är anmäld eller om de anmälda kandidaterna stryks, räknas endast den partibeteckning som finns på valsedeln. Härigenom försvåras i viss mån genomförandet av s.k. piratlistorna. Skälen för regeringens förslag: Det beskrivna systemet innebär, med det ökade inslaget av personval, att det är oklart vilket genomslag väljarnas preferens för en kandidat får. Sammanställt med ett system med strykningar blir detta än mer oklart för väljarna. Det uppfattas också som att alla kandidater som finns på namnvalsedlarna är anmälda. Av det som sagts framgår att systemet måste ändras och bli mer lättillgängligt och väljarvänligt . Som framgår av föregående avsnitt bör systemet enligt regeringens mening utformas enligt det förslag som Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog i betänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66). Detta system kan i korthet beskrivas på följande sätt. Registrering av partibeteckning skall alltjämt vara frivillig. Om ett parti väljer att registrera partibeteckningen skall detta ske enligt samma förutsättningar som enligt dagens regler. Med en sådan ordning krävs inga grundlagsändringar, vilket innebär att systemet kan användas redan vid val. Reglerna om registrering av partibeteckning leder till att en beteckning som registreras för ett parti för valet till också är registrerad för samtliga kommunala val i landet. På motsvarande sätt blir en partibeteckning för ett parti som registreras för val till också gällande för samtliga val till kommunfullmäktige i de kommuner som ligger inom . Enligt det föreslagna systemet måste samtliga kandidater för ett parti anmälas i alla de val som partiet ställer upp i för att skydd skall uppstå. Andra namn än de anmälda beaktas inte för ett sådant parti. Skulle partiet inte både ha registrerat partibeteckning och anmält kandidater i ett val finns inget skydd för beteckningen i det valet. Den fria nomineringsrätten gäller för dessa fall fullt ut och tillskrivna kandidater skall sålunda räknas. Regeringen förslag medför att två parallella system kommer att finnas. Ett system innebär att partierna kan välja att skydda sin beteckning. För dessa fall inskränks den fria nomineringsrätten. Det andra systemet är däremot fritt vad gäller nomineringsrätten. Detta gäller för de partier som inte registrerat partibeteckning och anmält kandidater. För dessa partier gäller att väljarna fritt kan skriva till kandidater vid valet. Det är också möjligt att bilda ett parti genom att på valdagen skriva till en beteckning på en blank valsedel. Detta innebär att möjligheten enligt det nuvarande systemet att kort före ett val gå fram med en ny partibildning utan att anmälningsförfarandet iakttagits behålls. 7.2 Strukna och tillskrivna kandidatnamn -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Strykningar av namn på valsedlar skall inte| | beaktas vid sammanräkningen. Inte heller skall tillskrivna namn | | för de partier som registrerat partibeteckning och anmält | | kandidater beaktas vid sammanräkningen. Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog i delbetänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66) en ordning som överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har i huvudsak ställt sig positiva till Nominerings-rätts- och valkretskommitténs förslag eller lämnat det utan erinran. De samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universiteten i , och avstyrker eller ställer sig tveksamma till förslaget. Detta grundar sig på överväganden kring den fria nomineringsrätten. Skälen för regeringens förslag: Utgångspunkten för det valsystem som skall införas till de allmänna valen är att det skall vara ett partival. Det personvalsmoment som knutits till det ursprungliga systemet innebär att väljarna ges en reell möjlighet att påverka valet av de personer som skall sitta i de beslutande församlingarna. Behovet av möjligheten till negativa yttringar, så som t.ex. strykningar, kan under dessa förhållanden ifrågasättas. Den personvalsreform som skall införas bygger i stället på en syn som innebär att väljarna i en positiv handling skall ange vem de helst vill se bli vald. Den föreslagna modellen är sådan att den på ett enkelt och positivt sätt anger hur kontakterna mellan väljare och kandidater kan utvecklas och förbättras. Det har under remissförfarandet hävdats att det i möjligheten till strykningar ligger en psykologisk effekt. Väljarna kan genom strykningar visa sitt ogillande med viss kandidat. Emellertid bör denna effekt ställas mot hur strykningarna påverkar valresultatet. Det har aldrig i ett riksdagsval hänt att namnordningen förändrats på grund av strykningar. Det hänger samman med att det i princip krävs att av väljarna enar sig bakom en och samma strykning för att strykningen skall kunna få genomslag. Det synes sålunda som om hittillsvarande system endast gett ett sken av väljarinflytande. Möjligheten att skriva till ett namn har endast i mycket speciella fall haft någon reell betydelse när det gäller att bestämma namnordningen inom ett parti. Om tillskrivna namn inte skulle beaktas, påverkar det inte i någon egentlig mening ett personvalssystem. Skulle en ordning med förhandsanmälda kandidater införas är detta förhållande än mer uppenbart. Möjligheten att skriva till namn måste dock anpassas till det system för anmälan av kandidater som införs. Regeringen finner mot bakgrund av det anförda att möjligheten att skriva till nya kandidater på valsedlarna samt möjligheten att stryka kandidater från namnvalsedlar kan förändras. Detta bör bl.a. ske på så sätt att tillskrivna namn inte beaktas vid sammanräkningen. Emellertid bör denna förändring begränsas till att gälla valsedlar för de partier som registrerat partibeteckning och anmält kandidater. För partier som inte anmält kandidater är det en fördel om kandidater kan skrivas till. På så sätt undviker man nämligen att det uppstår tomma stolar för partier som inte etablerat sig och anmält kandidater. Strykningarna av kandidatnamn är en negativ väljaryttring. Med införandet av den föreslagna modellen för personröstning ges väljarna möjlighet att på ett positivt sätt ange sina preferenser för en viss kandidat. Behovet av möjligheten till strykning av kandidatnamn bortfaller i stort. Strykningar bör därför enligt regeringens mening inte beaktas på valsedlar för något parti. Innebörden av den nu skisserade ordningen blir att principen om den fria nomineringsrätten inskränks men inte på ett sådant sätt att det lär få några reella följder för valresultatet. I gengäld uppnår man att sammanräknings- förfarandet förenklas väsentligt samt att ett snabbt och säkert valresultat kan garanteras. Det skall också framhållas att de föreslagna förändringarna innebär att rösten alltid tillgodoräknas partiet och att de av partiet nominerade och anmälda kandidaterna alltid räknas. De regler som föreslås ger sammantagna med att kandidater för partier med registrerad partibeteckning skall anmälas, alltså goda förutsättningar för korrekt och snabb sammanräkning av röster. För de partier som får mandat, vilka i allt väsentligt endast torde utgöras av partier som registrerat partibeteck- ning och anmält kandidater, skall sammanräkningar för att utse ledamöter och ersättare vidtas. I och med att strykningar och tillskrivna namn inte beaktas för parti som registrerat partibeteckning och anmält kandidater kommer samman- räkningen att förenklas. Kandidaterna har preliminärt granskats redan vid anmälan och kan på grundval av beställningarna av valsedlar läggas in i det för valen framtagna ADB-stödet. Mindre arbete krävs för bedömning av valsedlar och säkerheten ökar. På så sätt kan förutses att sammanräkningsförfarandet kan underlättas så att tiderna för sammanräkningen inte överskrids. En fråga som aktualiseras i detta sammanhang är hur tillskrivna och strukna kandidater skall behandlas av valmyndigheterna. Strykningar kan ge partierna vissa möjligheter att fånga upp signaler om att vissa kandidater är mindre populära. Det är dock inte nödvändigt att räkna strykningar för att sammanräkna valresultatet och de skall inte heller ingå i sammanräkningen av valet. Däremot har valmyndigheterna en allmän serviceskyldighet. Vid valet till fick inte av rösterna i landet. Personrösterna för partiets kandidater räknades här först sedan valet sammanräknats endast på det sätt som var relevant för den slutliga mandatfördelningen. Detta förfarande har inte funnit anledning att kritisera (JO dnr 3589-1995). Motsvarande förfaringssätt kan tillämpas för det fall det skulle föreligga ett intresse av att få strykningarna redovisade. Det bör således vara möjligt att efter den egentliga sammanräkningen av omedelbar betydelse för mandatfördelningen också kontrollera om strykningar av viss omfattning förekommer. De föreslagna reglerna utesluter inte en sådan ordning. 8 Nytt röstlängdsförfarande m.m. 8.1 Kortare tid mellan kvalifikationsdag och valdag -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Kvalifikationsdagen för rösträtt bestäms till| | före valdagen. Tiden för förtidsröstning på posten kortas| | före valdagen. Systemet med en | | alltid gällande röstlängd ersätts med ett system där röstlängden bara| | tas fram då det skall hållas ett val eller en omröstning. vallagskommittés förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget. i anser dock att kvalifikationsdagen bör bestämmas före valet. Även andra skattemyndigheter samt några länsstyrelser uttrycker oro för att tidsramarna blir för korta. Några skattemyndigheter framhåller vikten av att tillförlitlig teknisk utrustning finns att tillgå och av en väl fungerande organisation. vid är kritisk till inskränkningen av tiden för förtidsröstningen på posten. Skälen för regeringens förslag I den nu gällande vallagen är det, som redan framgått, förhållandena som bestämmer om en person med rösträtt också skall vara berättigad att delta i ett kommande val. Detta innebär att vid ordinarie val är det således folkbokföringsuppgifterna mer än före valdagen som bildar utgångspunkten. Det har ansetts som viktigt att man vid utformningen av röstlängdsförfarandet strävar efter att så många som möjligt av dem som på valdagen faktiskt uppfyller kraven för rösträtt också skall vara upptagna i röstlängden och därmed få delta i valet. Detta är också regeringens utgångspunkt. Av olika skäl - röstlängderna måste framställas, allmänheten skall ges tillfälle att granska längderna osv. - måste dock längderna bygga på förhållanden som var kända före valdagen. Den tid som löper från till valdagen, mer än , är oacceptabelt lång. Det är framför allt lokaldemokratiska skäl som talar för att kvalifikationsdagen bör läggas betydligt närmare valdagen än . Detta hänger samman med att de väljare som flyttar så långt det är möjligt skall kunna få rösträtt i sin nya kommun.Kvalifikationsdagen bör således bestämmas på ett sådant sätt att uppgifterna i den röstlängd som kommer till användning är så aktuella som möjligt. Med denna utgångspunkt måste också det nuvarande systemet med en fast, alltid given, bestämd kvalifikationsdag, ifrågasättas. Dagens tids-bestämning med som utgångspunkt är avpassad för de ordinarie val som hålls och för valen till kyrkofullmäktige m.m. som hållits . Däremot innebär det nuvarande systemet att om t.ex. extra val hålls , kommer uppgifterna i röstlängden att spegla förhållanden relativt långt tillbaka i tiden. Till detta kommer att det skall hållas val till , nästa gång . Med den nuvarande fasta giltighetstiden för röstlängderna skulle detta betyda att uppgifterna i röstlängden vid val till kommer att vara närmare gamla.