prop · GK03100D2 · 1997-01-01 00:00:00 — 20 kap. 2 §3 Vid tillämpningen av bestämmelserna i 11 kap. 6 a § om försäkrad, som vårdar barn, skall med barn som där sägs likställas fosterbarn. Med förälder skall vid tillämpningen av bestämmelserna i 9 kap. 4 § och 11 kap. 6 a § likställas den, med vilken förälder är eller varit gift eller har eller har haft barn, om de stadigvarande sammanbor. Med förälder skall vid tillämpningen av bestämmelserna i 9 kap. 4 § likställas den som med socialnämndens tillstånd har tagit emot ett utländskt barn för vård och fostran i syfte att adoptera det. Har någon med socialnämndens medgivande tagit emot ett utländskt barn i sitt hem här i landet för vård och fostran i adoptionssyfte, skall vid tillämpning av bestämmelserna i 8 och 14 kap. om rätt till barnpension barnet anses som barn till denne. I sådana fall anses barnet bosatt i , om den blivande adoptivföräldern var bosatt här i landet då han avled. Vid tillämpning av denna lags bestämmelser om sjukpenninggrun- dande inkomst och pensions- grundande inkomst gäller vad som i 22 c § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare sägs om iakttagande av förhandsbesked. Vid tillämpning av bestämmel- serna i 3 kap. 2 a § tredje stycket skall den som lämnat uppgift om innehav av en F-skattesedel i en an- budshandling, en faktura eller någon därmed jämförlig handling, som även innehåller uppgifter om utbetalarens och betalningsmotta- garens namn och adress eller andra för identifiering godtagbara uppgifter samt uppgift om betal- ningsmottagarens personnummer eller organisationsnummer anses ha en sådan skattsedel. Uppgiften om innehav av en F-skattesedel gäller även som sådant skriftligt åberopande av F-skattesedeln som avses i 3 kap. 2 a § fjärde stycket. Det som sagts gäller dock inte om den som betalar ut ersättningen känner till att uppgiften om innehav av en F-skattesedel är oriktig. Bestämmelser om påföljd för den som lämnar oriktig uppgift finns i skattebrottslagen (1971:69). Vid tillämpning av bestämmel- serna i 3 kap. 2 a § tredje stycket skall den som lämnat uppgift om innehav av en F-skattsedel i en an- budshandling, en faktura eller någon därmed jämförlig handling, som även innehåller uppgifter om utbetalarens och betalningsmotta- garens namn och adress eller andra för identifiering godtagbara upp- gifter samt uppgift om betalnings- mottagarens personnummer eller organisationsnummer anses ha en sådan skattsedel. Uppgiften om innehav av en F-skattsedel gäller även som så-dant skriftligt åberopande av F-skattsedeln som avses i 3 kap. 2 a § fjärde stycket. Det som sagts gäller dock inte om den som betalar ut ersättningen känner till att uppgiften om innehav av en F-skattsedel är oriktig. Bestämmelser om påföljd för den som lämnar oriktig uppgift finns i skattebrottslagen (1971:69). Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om inkomst som avser tid . 1Lagen omtryckt 1982:120. 2Senaste lydelse 1996:1395. 3Senaste lydelse 1996:665. 4 Förslag till lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) Härigenom föreskrivs att 1 och 6 §§ skattebrottslagen (1971:69) skall ha Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 Denna lag gäller i fråga om skatt och, om så särskilt föreskrivs, annan avgift till det allmänna som inte betecknas som skatt. Lagen tillämpas inte i fråga om 1. gärningar som är belagda med straff i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 2. skatte- eller avgiftstillägg, ränta, dröjsmålsavgift, förse- ningsavgift eller liknande avgift. 2. skattetillägg, ränta, dröjs- målsavgift, förseningsavgift eller liknande avgift. 6 §2 Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att fullgöra föreskriven skyldighet att innehålla skatt eller inbetala skatt som innehållits för annan, döms för skattebetalningsbrott till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att fullgöra skyldighet att göra skatte- avdrag, på sätt som föreskrivs i lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter döms för skatteavdragsbrott till böter eller fängelse i högst . I ringa fall skall inte dömas till ansvar enligt första stycket. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om avgiftstillägg för och . 1Senaste lydelse 1996:657. 2Senaste lydelse 1996:658. 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1976:206) om felparkeringsav- gift1 skall ha följande lydelse. 13 §2 Om inte något annat följer av denna lag gäller uppbördslagen (1953:272) i tillämpliga delar i fråga om felparkeringsavgifter. Reglerna om dröjsmålsavgift skall dock inte tillämpas. Regeringen får föreskriva avvikelser från uppbördslagen, när det gäller det administrativa förfarandet i fråga om felparkeringsavgifter. Åläggande enligt 6 § andra stycket får inte utfärdas senare än efter den dag då överträdelsen skedde. Om en felparkeringsavgift inte betalas efter ett sådant åläggande som avses i 6 § andra stycket skall begära indrivning av avgiften. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verk- ställighet enligt utsökningsbalken ske oavsett om åläggandet inte har fått laga kraft. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1987:25. 2Senaste lydelse 1993:900. 6 Förslag till lag om ändring i bostadsförvaltningslagen (1977:792) Härigenom föreskrivs att det i bostadsförvaltningslagen (1977:792) skall införas en ny paragraf, 9 a §, av följande lydelse. 9 a § Vid tvångsförvaltning av fastighet skall förvaltaren anses som arbetsgivare enligt lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter beträffande av honom förvaltad egendom. Bestämmel- serna i 13 kap. 1 § nämnda lag om befrielse från betalningsskyldighet gäller även förvaltaren. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om lön för . 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter Härigenom föreskrivs att 2 och 20 §§ lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter skall ha följande lydelse. 2 §1 Betalningssäkring får användas i fråga om fordran på 1. skatt och tull samt, om så särskilt föreskrivs, annan avgift till det allmänna som inte betecknas som skatt, 2. skatte- eller avgiftstillägg, ränta, dröjsmålsavgift, försenings- avgift eller liknande avgift, om den fordran som tillägget, räntan eller avgiften avser får betalningssäkras. 2. skattetillägg, ränta, dröjs- målsavgift, förseningsavgift eller liknande avgift, om den fordran som tillägget, räntan eller avgiften avser får betalningssäkras. Betalningssäkring får användas också 1. om annan än den skatt- eller avgiftsskyldige är betalningsskyldig för belopp som avses i första stycket, 2. för sådan fordran på utländsk skatt, tull eller avgift, för vilken säkerställande av betalning får ske här i landet enligt överenskommelse mellan och främmande stat. 20 §2 Mål om betalningssäkring prövas av den länsrätt som är behörig i fråga om gäldenärens taxering till skatt enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt för det beskattningsår, då framställning om betalningssäkring görs. Finns inte behörig domstol enligt vad som sagts, prövas målet av länsrätten i det län, där verkställigheten kan äga rum. Mål om betalningssäkring prövas av länsrätten i det län där gäldenären hade sin hemorts- kommun året före det kalenderår då framställning om betalningssäkring görs. Vid bestäm- mande av hemortskommun gäller bestämmelserna i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i tillämpliga delar. Finns inte behörig domstol enligt vad som har sagts, prövas målet av länsrätten i det län, där verkställigheten kan äga rum. Behörig att föra det allmännas talan är skattemyndigheten i det län där behörig länsrätt finns. Vad som föreskrivs i 6 kap. 15 och 16 §§ taxeringslagen (1990:324) gäller i tillämpliga delar i mål om betalningssäkring. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter i 2 § gäller fortfarande i fråga om avgiftstillägg för och . Äldre föreskrifter i 20 § skall fortfarande gälla i fråga om framställ- ningar som gjorts före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse 1996:685. 2Senaste lydelse 1990:372. 8 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs att 7 kap. 15 § utsökningsbalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 15 §1 Avdrag för preliminär skatt har företräde framför utmätning av lön. Utmätning för underhållsbidrag med företrädesrätt enligt 14 § och förrättningskostnaderna i målet har företräde framför avdrag för kvarstående skatt. Vid utmätning av lön för annan fordran har avdrag för kvarstående skatt företräde. En fordran enligt 14 § första stycket 1 har företräde framför förrättningskostnaderna i målet. Avdrag för preliminär skatt har företräde framför utmätning av lön. En fordran enligt 14 § första stycket 1 har företräde framför förrättningskostnaderna i målet. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1995:298. 9 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 3 och 4 §§ lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §1 En fordran preskriberas efter utgången av det kalenderår då den förföll till betalning, om inte annat följer av andra stycket. Har en fordran fastställts till sitt belopp 1. sedan den förfallit till betal- ning eller 2. sedan föreskriven tid för av- lämnande av deklaration eller annan redovisning för fordringen gått ut, räknas preskriptionstiden i fråga om sådan del av fordringen som inte varit indrivnings- bar från utgången av det kalenderår då fastställelsen ägde rum. Punkt 2 gäller dock inte i fråga om en fordran som har påförts enligt uppbördslagen (1953:272). En fordran preskriberas efter utgången av det kalenderår då den förföll till betalning, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Har en fordran fastställts till sitt belopp 1. sedan den förfallit till betal- ning eller 2. sedan föreskriven tid för av- lämnande av deklaration eller annan redovisning för fordringen gått ut, räknas preskriptionstiden i fråga om sådan del av fordringen som inte varit indrivnings- bar från utgången av det kalenderår då fastställelsen ägde rum. En fordran som har påförts en- ligt lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter preskriberas efter utgången av det kalenderår då den lämnades för indrivning. Om ett sådant indriv- ningsuppdrag återtas upphör be- räkningen av preskriptionstid för det belopp som omfattas av åter- kallelsen. 4 § Medges den som svarar för betalning av en fordran helt eller delvis anstånd med betalningen, preskriberas fordringen i motsvarande mån tidigast efter utgången av det kalenderår då anståndet upphörde att gälla. Föreskrifterna i första stycket gäller inte i fråga om fordringar som påförts enligt lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser skall fortfarande gälla i fråga om fordringar som har påförts enligt upp- bördslagen (1953:272). 1Senaste lydelse 1984:861. 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 §, 3 kap. 5 och 7, 8, 11 och 14 §§, 5 kap. 5, 10, 12 och 17 §§, 7 kap. 1, 4, 6 och 8 §§ samt 9 kap. 3 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. 2 kap. 6 §1 Deklarationen skall för varje redovisningsperiod eller, om skatteredovisningen inte avser redovisningsperioder, för varje skattepliktig händelse lämnas till beskattningsmyndigheten. Den som hos beskatt- ningsmyndigheten är registrerad som skattskyldig skall lämna deklaration även för redovisningsperioder för vilka han inte har någon skatt att redovisa. Deklarationen skall avges på heder och samvete samt upprättas på blankett enligt formulär som fastställs av , Jord- bruksverket eller . Deklarationen skall avges på heder och samvete samt upprättas på blankett enligt formulär som fastställs av , Jord- bruksverket eller . Efter särskilt medgivande av Riks- skatteverket eller skatte-myndighet som bestämmer får deklaration avges i form av ett elek- troniskt dokument. En sådan deklaration får tas emot av Riks- skatteverket för skattemyndighetens räkning. Med ett elektroniskt dokument avses i denna lag en upptagning vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. 3 kap. 5 §2 får förelägga den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141) och annan juridisk per- son än dödsbo att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling rörande rättshandling mellan den som före- läggs och annan person (kontroll- uppgift), om det behövs till ledning för beskattning av den andre per- sonen eller för kontroll av ansökan av honom om återbetalning av eller kompensation för skatt. Om det finns särskilda skäl får även annan person än som avses i första meningen föreläggas att lämna kontrolluppgift. får förelägga den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141) eller som är annan juri- disk person än dödsbo att lämna uppgift, som har betydelse för beskattning enligt denna lag, om rättshandling mellan den som före- läggs och den med vilken han ingått rättshandlingen (kontroll- uppgift). Om det finns särskilda skäl får även någon annan person än som avses i första meningen föreläggas. En kontrolluppgift enligt första stycket får även avse att visa upp handling eller lämna över en kopia av handling. Ett föreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Den som föreläggs kan, om föreläggandet medför att han måste lägga ned ett betydande arbete för att fullgöra det, i stället ställa nödvändiga handlingar till beskattningsmyndighetens för- fogande för granskning. 7 §3 får besluta om skatterevision för att kontrollera att deklarations- och uppgiftsskyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt. Skatterevision får även ske för att kontrollera att den som ansökt om återbetalning av eller kompensation för skatt lämnat riktiga och fullständiga uppgifter i sin ansökan. får besluta om skatterevision för att kontrollera att deklarations- och annan uppgiftsskyldighet fullgjorts riktigt och fullständigt eller, om uppgiftsskyldigheten ännu inte uppkommit, att förutsättningar finns att fullgöra uppgiftsskyldig- heten. får besluta om skatterevision också för att inhämta uppgifter av betydelse för kontroll enligt första stycket av någon annan än den som revideras. Skatterevision får göras hos den som är eller kan antas vara bokförings- skyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141) och hos annan juridisk person än dödsbo. 8 §4 Ett beslut om skatterevision skall överlämnas till den revider- ade innan revisionen verkställs. Beslutet skall innehålla uppgift om ändamålet med revisionen och om möjligheten att undanta handlingar och uppgifter enligt 15 och 15 a §§. Ett beslut om skatterevision skall innehålla uppgift om ändamålet med revisionen och om möjlig- heten att undanta handlingar och uppgifter enligt 15 och 15 a §§. Vid revision som avses i 7 § andra stycket får beskattnings- myndigheten om det finns särskilda skäl utesluta uppgift om vilken person eller rättshandling granskningen avser. I ett beslut om skatterevision skall en eller flera tjänstemän förordnas att verkställa revisionen (revisor). Den reviderade skall underrättas om beslutet innan revisionen verkställs. Är det av betydelse med sådana åtgärder som avses i 11 § andra stycket får dock underrättelse ske i samband med att revisionen verkställs om kontrollen annars kan mista sin betydelse . 11 §5 Vid skatterevision får räken- skapsmaterial och andra handlingar som rör verksamheten granskas om de inte skall undantas enligt 15 §. Med handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med teknisk hjälpmedel. Revisorn får ta prov på varor som används, säljs eller tillhandahålls på annat sätt i verksamheten. Vidare får han in- ventera kassan, granska varulager, inventarier, fordon, särskild räknar- apparatur, mätapparatur och till- verkningsprocesser. Han får också prova särskild räknarapparatur och mätapparatur. Vid skatterevision får räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör verksamheten granskas om de inte skall undantas enligt 15 §. Med handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med teknisk hjälpmedel. Revisorn får ta prov på varor som används, säljs eller tillhanda- hålls på annat sätt i verksamheten. Vidare får han inventera kassan, granska varulager, inventarier, fordon, särskild räknarapparatur, mätapparatur och tillverknings- processer. Han får också prova kassaapparatur, särskild räknar- apparatur, mätapparatur och annan teknisk utrustning. 14 §6 En revision får inte pågå än nödvändigt. Räkenskapsmaterial och andra handlingar som överlämnats till revisorn skall och senast när revisionen avslutats återlämnas till den reviderade. Har den reviderade försatts i konkurs när handlingarna skall återlämnas skall beskattningsmyn- digheten överlämna handlingarna till konkursförvaltaren. Beskatt- ningsmyndigheten skall underrätta den reviderade om att handling- arna överlämnats till konkurs- förvaltaren. skall lämna meddelande om resultatet av revisionen till den reviderade i de delar som rör honom. 5 kap. 5 §7 Om ett beskattningsbeslut över- klagats, den skattskyldige begärt omprövning eller det annars kan antas att skatten kommer att sättas ned, kan den skattskyldige av beskattningsmyndigheten få an- stånd med att betala skatten. Be- stämmelserna i 49 § 1, 2 och 3 mom. uppbördslagen (1953:272) gäller då i tillämpliga delar. Om ett beskattningsbeslut över- klagats, den skattskyldige begärt omprövning eller det annars kan antas att skatten kommer att sättas ned, kan den skattskyldige av beskattningsmyndigheten få anstånd med att betala skatten. Be- stämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter gäller då i tillämpliga delar. 10 §8 Dröjsmålsavgiften tas ut enligt be- stämmelserna i 58 § 2 5 mom. uppbördslagen (1953:272). Dröjsmålsavgiften tas ut enligt bestämmelserna i lagen (1997:000) om dröjsmålsavgift. 12 §9 Ränta skall utgå på 1. skatt som avses i 1 § tredje stycket, 2. skatt som den skattskyldige fått anstånd med att betala enligt 5 § till den del skattebeloppet skall betalas senast vid anståndstidens utgång. I fall som avses i första stycket 1 utgår räntan från den dag då skatten skulle ha betalats enligt 1 § första stycket till och med den dag då skatten skall betalas enligt beskattningsmyndighetens beslut. I fall som avses i första stycket 2 skall bestämmelserna om ränta i 49 § 4 mom. uppbördslagen (1953:272) tillämpas. I fall som avses i första stycket 1 utgår räntan från den dag då skatten skulle ha betalats enligt 1 § första stycket till och med den dag då skatten skall betalas enligt beskattningsmyndighetens beslut. I fall som avses i första stycket 2 skall bestämmelserna om ränta i 19 kap. 6 § lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter tillämpas. får befria en skattskyldig helt eller delvis från skyldigheten att betala ränta, om det finns synnerliga skäl. 17 §10 Har någon, i egenskap av företrädare för skattskyldig som är juridisk person, uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att betala in skatt i den tid och ordning som anges i 2 kap. 6 9 §§ samt 5 kap. 1 och 2 §§, är han tillsammans med den skattskyldige betalnings- skyldig för skatten. Betalningsskyl- digheten får jämkas eller efterges om det föreligger särskilda skäl. I fråga om betalningsskyldighet för företrädare för skattskyldig som är juridisk person och som inte be- talat in skatt i den tid och ordning som anges i 2 kap. 6 9 §§ samt 5 kap. 1 och 2 §§ gäller bestämmelserna i 12 kap. 6 § första och tredje styckena, 7 §, 12 § första stycket och 13 § samt 22 kap. 13 § andra stycket lagen (1997:000) om betalning av skatter och avgifter. Talan om att ålägga betalnings- skyldighet enligt första stycket skall föras vid allmän domstol. Talan får inte väckas sedan den skattskyldiges betalningsskyldighet för skattebe- loppet har bortfallit enligt lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m. m. Den som fullgjort betalnings- skyldighet för skattebelopp enligt första stycket får söka beloppet åter av den skattskyldige. Bestämmelsen i 4 § preskrip- tionslagen (1981:130) gäller i fråga om regressfordran enligt tredje stycket. 7 kap. 1 §11 Har den skattskyldige i deklaration eller annat skriftligt meddelande som han under förfarandet avgett till ledning för beslut rörande beskattningen, lämnat uppgift som befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) påföras honom. Skattetillägget är tjugo procent av det skattebelopp som inte skulle ha påförts om den oriktiga uppgiften hade godtagits. Detsamma gäller om den skattskyldige har lämnat en sådan uppgift i mål om skatt och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Om den skattskyldige på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en uppgift som befinns oriktig till ledning för beslut rörande beskattningen, skall en särskild avgift (skatte-tillägg) tas ut. Skattetillägget är tjugo procent av det skattebelopp som inte skulle ha påförts om den oriktiga uppgiften hade godtagits. Detsamma gäller om den skatt- skyldige har lämnat en sådan uppgift i mål om skatt och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Avgiftsberäkning enligt första stycket sker efter när den oriktiga uppgiften avser periodisering eller därmed jämställd fråga. Har avvikelse från deklaration skett med stöd av 4 kap. 13 §, påförs den Skattetillägget är tjugo procent av den skatt som till följd av uppskattningen påförs den skattskyldige utöver vad som annars skulle ha påförts honom. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige påförs dock skattetillägg enligt första eller andra stycket. Har den skattskyldige inte lämnat deklaration och har skatt beslutats genom uppskattning enligt 4 kap. 13 §, påförs den skattskyldige skattetillägg. Skatte- tillägget är tjugo procent av den skatt som till följd av uppskattningen påförs den skattskyldige utöver den skatt som skulle ha påförts enligt de skriftliga uppgifter han kan ha lämnat till ledning för beskattningen. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige påförs dock skattetillägget enligt första eller andra stycket. Har den skattskyldige inte lämnat deklaration och har skatt beslutats genom uppskattning enligt 4 kap. 13 §, påförs den skattskyldige skattetillägg. Skatte- tillägget är tjugo procent av den skatt som till följd av uppskattningen påförs den skattskyldige utöver den skatt som skulle ha påförts enligt uppgifter han på något annat sätt än muntligen kan ha lämnat till ledning för beskattningen. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige påförs dock skattetillägget enligt första eller andra stycket. Underlag för skattetillägg skall bestämmas utan hänsyn till invändningar rörande annan fråga än den som föranlett tillägget. 4 § Skattetillägg påförs inte i samband med rättelse av en felräk- ning eller en misskrivning, som uppenbart framgår av deklarationen eller ett annat skriftligt meddelande från den skattskyldige. Skattetillägg påförs inte heller i den mån avvikelsen avser bedömning av ett skriftligt yrkande och avvikelsen inte gäller uppgift i sak.