prop · GK0371 · 1997-01-01 00:00:00 — anser man att det är av stor vikt att söka undvika att öppna de meningsskiljaktigheter som fann kompromisslösningar i . Arbete skall också, enligt beslutet från , inledas på upphandlingsområdet och vad avser förenkling av handelsprocedurer. På det sistnämnda området kommer man dock inledningsvis att se över vad som pågår inom andra organisationer. I WTO kommer dessutom arbetet att fortsätta med genomförande och administration av ingångna avtal samt med förhandlingar med ett knappt trettiotal länder som ansökt om anslutning till WTO. Förberedelser kommer även att inledas för nästa ministerkonferens som förväntas äga rum . är det också aktuellt att fira 50-årsminnet av ikraftträdande. Med siktet inställt på nästa ministermöte, har i EU och med WTO:s generaldirektör rest några grundläggande frågor om WTO:s framtid. De frågor som anser bör diskuteras är utveckling av den befintliga organisationen, förslag och möjligheter att effektivisera denna samt frågor om den politiska styrfunktionen i WTO, bland annat frågan om någon form av verkställande styrelse bör skapas. 4 Övrig multilateral verksamhet Regeringens bedömning: Även övriga multilaterala organisationer på det handelspolitiska området har en viktig roll att spela, om än underordnad WTO. Både och har centrala uppgifter när det gäller att förbereda, analysera och utveckla det multilaterala regelverket. Regeringens mål är att organisationerna effektiviseras så att arbetet blir ett stöd för denna utveckling. 4.1 Ett av syften enligt stadgarna är att bidra till en ökning av världshandeln på multilateral bas och i enlighet med internationella åtaganden. uppgift är i detta avseende att utgöra ett analysorgan och idéforum som stöd för förbättringar av handelssystemet och fortsatt avveckling av handelshinder. Denna uppgift faller i första hand på som analyserar och diskuterar ett brett spektrum av handelspolitiska frågor. En styrka är dess tvärsektoriella studier, vari konsekvenserna av specifika samband och trender allsidigt belyses och olika policy- alternativ presenteras. Analyser som får inflytande på handelspolitiken tas således fram även inom en rad andra kommittéer inom . har utgjort ett värdefullt idé- och analysforum i relation till /WTO. Det var exempelvis här som grunderna till upphandlingsavtal och till tjänstehandelsavtalet (GATS) togs fram. var banbrytare vad gäller studier av sambandet mellan miljö- och handelsregler. En viktig faktor för att jordbrukssektorn kunde inkluderas i Uruguayrunda var att hade tagit fram en metod för att omräkna jordbruksstödet till ett mått på det faktiska importskyddet. Detta möjliggjorde, i historia, en heltäckande förhandling om liberalisering av handeln med jordbruksprodukter. rönte om sambanden mellan handel och arbetsvillkor stor uppmärksamhet. Den anses ha bidragit till att frågan fick en tillfredsställande lösning vid i . I ljuset av Singaporemötet får utvärdera på vilka områden analyser är påkallade för att stödja den fortsatta liberaliseringsprocessen. Regeringen anser att spelar en viktig roll som analysorgan och policyforum i handelspolitiska frågor. OECD-arbetet kan förbereda marken för förhandlingar och överenskommelser om liberaliseringar i WTO. roll blir att stödja den fortsatta WTO-processen och slutsatserna från i . Även om det kan föras förhandlingar inom - f.n. pågår förhandlingar om ett multilateralt investeringsavtal - är detta inte huvuduppgift. komparativa fördel ligger i analysen och policydialogen. Fördelen med ett som fortsatt får spela en roll på det handelspolitiska området är enligt regeringens bedömning att en allsidig analys och debatt kan genomföras utan att parterna intar förhandlingspositioner och därmed begränsar en förutsättningslös diskussion. 4.2 för handel och utveckling har till syfte att bidra till ökad internationell handel, särskilt mellan länder i olika stadier av utveckling, och att bidra till en snabbare ekonomisk utveckling för utvecklingsländer. har därvid en utredande funktion på handelspolitikens område, men är ej ett förhandlande organ. bidrar dock till förberedelserna för förhandlingar inom handelspolitikens område genom bl.a. analyser. Vidare är centralt forum för dialog om problem inom handel och utveckling. fungerar dock som forum för förhandlingar om multilaterala råvaruavtal. IX FN:s nionde konferens om handel och utveckling (1996) innebar första steget i en revitaliseringsprocess för en organisation vars verksamhet betraktats som ineffektiv och ibland föga verklighetsförankrad. Som en följd av denna konferens, som bl.a. medförde effektivare arbetsformer för sekretariatet samt minskad mötesfrekvens, har numera också ett utredande och analyserande ansvar även vad gäller ämnen som investeringar, handel och miljö, handel och konkurrens samt allmänna tullpreferenssystemet, GSP. Regeringen anser att utför ett värdefullt utredande och analyserande arbete, vartill kommer, att tekniska bistånd kommer , och särskilt de minst utvecklade, till godo inom skilda områden av betydelse för deras möjligheter att delta i ett internationellt handelsutbyte. deltar aktivt i arbete vilket bl.a. bedrivs i formen av tre kommissioner, som behandlar ämnesområden som handeln med varor och tjänster samt råvaror, investeringar, teknik, vissa finans- och försäkringsfrågor, företagsutveckling och handelsstödjande tjänster, samt handelsprocedurer. För som EU-medlem gäller att blandad kompetens föreligger i UNCTAD-arbetet varför ordförandelandet normalt för unionens talan. Vid den senaste konferensen (IX) var framför allt EU bland i- länderna en modererande faktor i förhandlingarna mellan å ena sidan utvecklingsländernas önskemål om expansion och å andra sidan främst starka krav på nedskärningar och begränsningar. EU kom att spela en betydande roll som en av de fyra viktigaste ländergrupperna vid förhandlingarna. Genom ett aktivt förberedelsearbete inom kom de svenska tankarna att i flera viktiga avseenden prägla den gemensamma EU-synen och därmed konferensens slutresultat. 4.3 Övriga internationella organisationer På råvaruområdet har ett ändrat internationellt politiskt och ekonomiskt klimat medfört att regleringstänkande successivt har fått vika för marknadsanpassade lösningar. tidigare höga profil på området har ersatts av en betydligt lägre aktivitetsnivå. Ambitionen är att av kommersiella, miljöpolitiska och biståndspolitiska skäl hålla oss rimligt informerade om och medverka till effektivisering av verksamheten i de råvaruorgan vi deltar i. Inom EU sker ett nära samråd om råvarufrågorna. Medlemskapet innebär att även på detta område åtagit sig att agera inom ramen för den gemensamma handelspolitiken. Medlemsländer kan inte välja att stå utanför råvaruavtal som omfattas av gemenskapskompetensen. I vissa avtal är gemenskapen ensam medlem och har exklusiv kompetens och i andra är både gemenskapen och medlemsländerna medlemmar (blandade avtal/delad kompetens) och med kommissionen som företrädare för en gemensam position. deltar i följande råvaruavtal: socker, olivolja (exklusiv gemenskapskompetens), kaffe, kakao, naturgummi, jute, tropiskt timmer, spannmål (blandade avtal). Dessutom deltar i Gemensamma råvarufonden (nationellt medlemskap) och i studiegrupper för bly och zink, nickel, järnmalm och tungsten/(nationellt medlemskap). har också, liksom gemenskapen och dess övriga medlemsländer, undertecknat Energistadgefördraget. De handelspolitiska frågeställningarna aktualiseras i många olika internationella fora både inom FN-familjen såsom i generalförsamlingen, Ekonomiska och sociala kommittén, FN:s ekonomiska europakommission (ECE) och inom andra särskilda samarbetsområden såsom tullsamarbetet och den internationella tulltariffbyrån. För att uppnå resultat i det handelspolitiska samarbetet är det av betydelse att det svenska agerandet i alla dessa organ sker konsekvent vad gäller de övergripande målsättningarna om frihandel. 5 Riktlinjer och prioriteringar för framtiden Regeringens bedömning: skall verka för att EU fortsätter arbetet inom WTO för en fri handel. Avtalen om telekommunikation och informationsteknik har visat vägen mot en allt bredare samsyn i världen om att undanröja handelshinder. har den svenska industrins konkurrenskraft förstärkts. En minskning av handelshindren leder även till billigare produkter för konsumenterna. Ett viktigt handelspolitiskt mål är att avveckla tullarna. Ett annat mål är att förändra tillämpningen av antidumpningsinstrumentet. Att ge investerare möjlighet att etablera sig utomlands på lika villkor som värdlandets företag är ett tredje mål. Detta gäller inte minst i . Ett starkt multilateralt regelverk som förmår anpassa sig till globaliseringens utmaningar utgör en av förutsättningarna för att de övergripande handelspolitiska målen skall uppnås och att utvecklingen av regionala samarbetsformer sker på ett sätt som inte bidrar till ökade handelshinder. En fortsatt europeisk integration såväl som ett fortsatt arbete på att utveckla de transatlantiska förbindelserna och öka samverkan med de dynamiska ekonomierna i utgör viktiga mål för regeringen. Utvecklingen inom det handelspolitiska regelverket bör ske i samklang med andra prioriterade mål som t.ex. på miljöområdet eller avseende förhållanden i arbetslivet. Genom minskade handelshinder gynnas både export och import. Import ger lägre priser för konsumenterna. Insatsvaror och komponenter blir också billigare för den inhemska industrin. Handeln utgör därmed en av de avgörande faktorerna för omvandlingstrycket i ekonomin. Betydelsen av dess roll för tillväxt och sysselsättning kan därför inte nog understrykas. En öppen och effektiv inre marknad och ett aktivt arbete för öppnandet av andra marknader utgör regeringens övergripande mål på det handelspolitiska området. För att uppnå detta mål avser regeringen att fortsatt verka för att EU:s handelspolitik förblir öppen mot omvärlden och att EU fortsatt verkar för liberalisering inom de områden där unionen för en alltför restriktiv politik. Handel utgör ett samspel mellan import och export där vi i en allt mer globaliserad omvärld är lika beroende av en effektivt fungerande importregim för import av konsumentvaror och insatsvaror till industrin som vi är av tillträde till exportmarknader. Inom handelspolitiken, såväl multilateralt som regionalt och bilateralt, skall sträva efter att stärka kontakterna mellan handelssystemet och näringslivet, konsumenterna och berörda intresseorganisationer och att öka dessas möjligheter att påverka det framtida regelverket. Den grundläggande förutsättningen för att uppnå våra handelspolitiska mål är ett starkt multilateralt regelverk. Detta multilaterala regelverk kan förstärkas genom regional integration och regional samverkan i de fall denna syftar till att skapa öppna gemensamma marknader och inte till att utestänga andra aktörer. EU utgör ett fungerande exempel på en sådan regional integration även om man i vissa fall tvingas konstatera att inte heller EU på alla områden når upp till alla målsättningar om öppenhet mot omvärlden. En av de grundläggande målsättningarna för det multilaterala regelverket är en fortsatt integrering av . De minst utvecklade länderna har av förståeliga skäl i vissa fall svårt att anpassa sig i takt med utvecklingen av det multilaterala regelverket. Mycket kan dock göras för dessa länder, inte minst i form av tekniskt bistånd och särskilda åtgärder för förbättrat marknadstillträde. Den ökade globaliseringen och omvandlingstrycket i världsekonomin kommer att medföra ett ökat konkurrenstryck för svensk industri på såväl traditionella som nya exportmarknader. Globaliseringen kräver också att de nya dynamiska ekonomierna i och i andra delar av världen i större utsträckning än måste öppna sina marknader för utländsk konkurrens. Det multilaterala regelverket utgör det främsta forumet för att förändra tillämpningen av de handelspolitiska instrumenten i en frihandelsvänlig riktning. Det utgör en förutsättning för att skapa ett förändringstryck på EU:s politik på tull- och antidumpningsområdet. Detta gäller även reformeringen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik. På tullområdet är det viktigt att sänka EU:s tullar gentemot omvärlden för att minska kostnaderna för konsumenterna och för industrins import av komponenter. Det är även viktigt att sänka tullarna på exportmarknader för att förbättra marknadstillträdet. För små och medelstora företag utgör tullhanteringen även en administrativ börda varför det är viktigt att även förenkla förfarandet vid tullhanteringen. De hinder som föreligger för utländska investeringar hanteras bäst genom ett multilateralt regelverk. För att uppnå ett sammanhållet multilateralt regelverk krävs att även miljöfrågorna och dessas relation till handel behandlas i detta sammanhang. För trovärdigheten i det handelspolitiska regelverket är det också regeringens uppfattning att WTO:s medlemsländer även har ett starkt intresse av att stärka efterlevnaden av de grundläggande normerna i arbetslivet och att dessa normer utvecklas och behandlas inom ramen för verksamhet. historia har utgjorts av i princip kontinuerliga förhandlingsomgångar vilka under de senare decennierna kom att växa i omfattning. Även om det finns vissa nackdelar med omfattande förhandlingar som Uruguayrundan tyder mycket på att vi nu går mot en ny stor multilateral handelspolitisk förhandling. På jordbruks- och tjänstehandelsområdena finns åtaganden inom ramen för WTO:s dagordning. Nya internationella förhandlingar bör också gälla tullfrågor och förutsättningar finns för en förhandling om investeringsfrågorna i WTO. Nästa ministerkonferens i WTO förväntas äga rum . förutses inte en upprepning av , med en omfattande förhandling om WTO:s arbetsprogram. Nästa konferens, som kan sammanfalla med 50-års jubiléum av ikraftträdande, anses i första hand böra syfta till att manifestera detta jubiléum och det internationella handelssystemets betydelse för världsekonomin. Konferensen bör dock också kunna ge riktlinjer för tiden fram till påföljande konferens . Sådana riktlinjer kan komma att beröra frågan om en ny multilateral runda av handelsförhandlingar, även om det kanske är mest sannolikt att konkreta beslut i denna fråga kommer att anstå till . På det regionala området vill vi utveckla EU:s handelspolitik mot både en ökad europeisk integration och en ökad samverkan med övriga regioner. Regeringens mål är att blir en hemmamarknad för . verkar regeringen för att Östersjöstaterna, såväl som övriga Öst- och , integreras handelspolitiskt med övriga , med EU-medlemskap som slutmål. De nya medlemsstaternas handelspolitiska intressen talar också för att de blir ett tillskott till en frihandelsvänlig union. EU måste även fortsätta att fördjupa sitt handelspolitiska samarbete med såväl , som . Detta genom att verka för att det transatlantiska samarbetet utvecklas och fördjupas och att samarbetet med och utvecklas i riktning mot frihandelsavtal. Det handelspolitiska samarbetet med , ASEAN och övriga länder i regionen måste öka och fördjupas. Det arbete som pågår inom ASEM måste fortgå och utvecklas. Relationerna med måste även de finna sina former. Medlemskap i utgör ett viktigt steg i denna riktning. Genom EU-medlemskapet har fått ytterligare instrument att agera på även inom det bilaterala området. EU:s möjligheter och de åtgärder som genomförs för att öppna marknader i tredje land utgör ett viktigt komplement till den svenska bilaterala strategin och ett viktigt stöd för svenskt näringsliv. FÖRBEREDELSE FÖR WTO:S MINISTERKONFERENS I RÅDETS SLUTSATSER () Rådet har tagit hänsyn till den senaste utvecklingen i förberedelsen av som skall hållas i på grundval av - Artikel 113-kommitténs första slutsatser om kommissionens meddelande om Europeiska unionens strategi för tillträde till marknader, - rådets slutsatser (allmänna frågor) av och , - rådets ingående diskussion av EU:s mål vid mötet , med utgångspunkt i en framställning av , - kommissionens meddelanden om handel och miljö, handel och konkurrens, handel och internationellt erkända grundläggande arbetsnormer samt de olika tekniska dokument som kommissionen utarbetat för den Singaporeförberedande processen i och som diskuterats av och - kommissionens övergripande bedömning för (mötesdokument 385/95), och - de områden som fastställdes av EU:s handelsministrar vid deras informella möte och som noterades av rådet (allmänna frågor) . Rådet anser att följande slutsatser bör tjäna som riktlinjer för EU under de kommande förberedelserna i : a) Frågor om genomförande För att WTO skall fungera bra och ha trovärdighet är det av största vikt att kontrollera att alla WTO-medlemmar uppfyller åtagandena enligt Marrakechavtalen. EU har mycket noggrant iakttagit alla sina skyldigheter enligt dessa avtal. För att balansen mellan rättigheter och skyldigheter skall bevaras förväntar sig EU samma grad av beslutsamhet från alla sina andra WTO-partners. Denna kontroll kommer att bedömas med utgångspunkt i de rapporter som håller på att utarbetas av olika WTO-kommittéer. EU kommer att noggrant övervaka utarbetandet av dessa rapporter för att försäkra sig om att de är objektiva och uttömmande och att alla rekommendationer till fullo beaktar EU:s intressen. Med hänsyn till detta kommer speciell uppmärksamhet att ägnas åt genomförandet av de åtaganden som finns i avtalen om - jordbruk i de tre pelarna ( importordning, exportstöd och intern stödordning) och angående effekten av den internationella jordbruksreformen för de länder som är nettoimportörer av livsmedel. Om denna effekt skulle visa sig vara negativ, bör EU tillsammans med WTO- medlemmarna undersöka praktiska lösningar för att mildra den, - tjänster, för att garantera att åtagandena enligt GATS- avtalet genomförs. Rådet anser att tjänsteområdet är en nyckelfråga i WTO på grund av den betydelse tjänster har för internationell handel, - textilvaror, där det är av avgörande betydelse för den gradvisa liberaliseringen av denna sektor att alla WTO- medlemmar noga uppfyller sina åtaganden att effektivt öppna marknaden och att följa reglerna i avtalet om textilvaror och kläder, - TRIPS, för att garantera att alla bestämmelser i avtalet är helt genomförda. Det är rådets övertygelse att en lämplig ordning när det gäller immaterialrätt är väsentlig för att uppmuntra skapandet av nya arbetstillfällen, och för att stimulera ny innovativ verksamhet och överföring av teknologi, - TRIMS, för att garantera att åtagandena enligt TRIMS- avtalet genomförs, - tvistlösningssystemet, som är en hörnsten i WTO, där bilaterala tvister löses på multilateral nivå utan konfrontation. Rådet anser att det nya tvistlösningssystemet har utvecklats på ett tillfredställande sätt. Rådet hyser dock oro över att några av dess viktigaste partner är villiga att tillgripa unilaterala åtgärder vilket underminerar det multilaterala tvistlösningssystemets trovärdighet. Det är därför av absolut största betydelse att Singapore- konferensen på nytt bekräftar att WTO:s tvistlösningssystem har företräde när det gäller att lösa bilaterala frågor. Rådet erinrar också om sin oro över appellationsinstansens sammansättning och om sin avsikt att ta upp denna fråga vid ett lämpligt tillfälle. WTO-medlemmarna är angelägna om att påbörja förhandlingar om fortsatt reformprocess när det gäller handeln med jordbruksvaror och om en ytterligare liberalisering av tjänster, inklusive sjötransporter. Dessa förhandlingar kommer att ske helt i överensstämmelse med de tidsramar och de allmänna villkor som kommit överens om för dessa granskningsprocesser enligt de gällande Marrakech-avtalen. b) Handel och miljö Med hänsyn till det arbete som påbörjades i och som genomförts inom WTO när det gäller handel och miljö, är rådets fortfarande av den fasta övertygelsen att det bör uppnås enighet om och de första väsentliga konkreta slutsatserna i . De slutsatser som rådet antog om EU:s inställning och dess förväntningar på multilaterala miljöavtal och /WTO-regler och mellan handelsregler och nyskapande instrument, särskilt miljömärkning. Det är viktigt att förlänger mandatet för och miljö, som bör permanentas för att säkerställa att WTO-reglerna och miljöpolitiken får stöd av varandra, som de är i full överensstämmelse med de vägledande principerna för en hållbar utveckling. c) WTO:s arbetsprogram 1997/1999 Som en utgångspunkt anser rådet att man i de flesta avseenden redan kommit överens om det framtida arbetsprogrammet i Uruguayrundans förhandlingar och härrör från den inbyggda dagordning som återspeglas i de olika Marrakech-avtalen. De bestämmelser som förutses i detta utgör en förutsägbar och väl avvägd ram för framtida insatser. Ministrarna i bör bekräfta, och där det är nödvändigt vidare utarbeta, dessa arbetsprogram med speciell tonvikt på följande frågor: - Med avseende på tjänster är det väsentligt att inom den överenskomna nya tidsramen avsluta förhandlingarna om grundläggande telekommunikationer och finansiella tjänster, Ett positivt resultat av förhandlingarna är nödvändigt för att uppnå en balans mellan rättigheter och skyldigheter och för att garantera en hög grad av liberaliseringsåtaganden med principen om mest gynnad nation tillämpad fullt ut. När det gäller de pågående förhandlingarna om grundläggande telekommunikationer, har EU förbundit sig att ta sin del av ansvaret för att garantera ett lyckosamt resultat, vilket måste grundas på bättre erbjudanden från alla deltagarna. Arbetet med tjänster i fri yrkesverksamhet bör fortsätta på ett kraftfullt sätt. EU upprepar att den lägger särskild vikt vid arbetet med bokföring och att EU är beredd att förena sig med sina WTO-partner för att försöka avsluta arbetet med detta verksamhetsområde före utgången av 1997. Förhandlingarna om regler (säkerhetsåtgärder, bidrag, offentlig upphandling av tjänster) bör också snabbt föras framåt. Det är också mycket viktigt att fortsätta förhandlingarna om den gradvisa liberaliseringen av tjänster i enlighet med det allmänna avtalet om handel med tjänster. - angående offentlig upphandling bör Singapore- konferensen fatta beslut som leder till en definition av sätt och medel (inklusive nya förhandlingar) att reducera eller eliminera de handelssnedvridande effekter som orsakas av alla WTO-medlemmars nationella statliga upphandlingsåtgärder. En parallell förhandlingsprocess bör inledas, å ena sidan för att stärka disciplinen och utvidga antalet länder som ansluter sig till GPA, och å andra sidan för att utveckla ett interimsavtal om insyn, öppenhet, och korrekt förfarande i statlig upphandlingspraxis. Det slutliga målet är fortfarande att uppnå nationell behandling och effektiv tillämpning av principen om mest gynnad nation för statlig upphandling i alla WTO-länder. För att underlätta denna process föreslår EU en tidig granskning av GPA 1994, vilket skulle inbegripa en utvidgning av avtalet, eliminering av diskriminerande åtgärder och praxis och en förenkling och förbättring av avtalet. - Angående ursprungsregler bör ge sitt stöd till det pågående arbetet och på nytt bekräfta målet att få fram en sammanhängande uppsättning ursprungsregler för alla icke-preferentiella ändamål, vilket bör komma till stånd inom den tidsram och de förfaranden man redan kommit överens om. Beträffande preferentiella ursprungsregler är EU beredd att arbeta inom WTO för att öka insynen i reglerna och förenkla dessa med särskild uppmärksamhet på de minst utvecklade ländernas speciella utvecklingsbehov. - Angående TRIPS bör åter bekräfta WTO-medlemmarnas åtagande att fullt ut och uppfylla sina TRIPS-förpliktelser och den vikt de fäster vid att uppnå ett avtal för inrättandet av ett multilateralt system för anmälning och registrering av geografiska beteckningar för vin- och spritdrycker för att förbättra deras skydd. Dessa förhandlingar bör inledas .