prop · GK033 · 1997-01-01 00:00:00 — Det gäller t.ex. hur länge en sådan ordning skulle gälla efter att en tidning har lämnat systemet samt om det har någon betydelse om det är förstatidningen eller någon annan tidning som lämnar systemet. I övrigt är remissopinionen splittrad med övervikt åt det kritiska hållet, vilket också gäller förslaget om distributionsföretagens vinster. I fråga om förslaget att det skall lämnas åt Tidningsutgivarna att ge rekommendationer i vissa frågor är de flesta remissinstanser kritiska, även om många såsom och Tidningsutgivarna delar utredningens uppfattning att de aktuella problemen i första hand bör lösas mellan distributions- och tidningsföretagen. tidigare överväganden: Likaprisprincipen har ingått i grunderna för den statligt stödda samdistributionen sedan samdistributionsrabatten infördes (prop. 1969:48, SU 1969:107, rskr. Reglerna ändrades så att det inte finns en direkt skyldighet att ta med endagstidningar i samdistributionen till lika pris per utdelat exemplar (prop. 1984/85:100, bet. 1984/85:KU23, rskr. 1984/85:155). Regler för underentreprenörskap fastslogs (prop. 1975/76:131, bet. 1975/76:KU46, rskr. 1975/76:254). Den administrerande myndigheten borde, om särskilda skäl förelåg, kunna godta ett arrangemang där ett tidningsföretag eller dess dotterbolag fungerade som underentreprenör. Fullständiga insynsmöjligheter skulle dock krävas för övriga i samdistributionen deltagande tidningar. 1989/90:78 anfördes att tidningar som inte är dagstidningar inte borde tillåtas ingå i samdistributionen, då det var olämpligt att utsätta ut- bärningssystemet för de påfrestningar i form av ökat antal exemplar och högre vikter som detta skulle kunna medföra. hade inget att erinra mot denna princip (bet. 1989/90:KU31, rskr. 1989/90:302). Det nu gällande örestalet för distributionsstödet fastslogs (prop. 1991/92:100, bet. 1991/92:KU27, rskr. 1991/92:197). Stödnivån sänktes då . Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens bedömning är det rimligt med ett prissättningssystem som inom ramen för likaprisprincipen innebär att tidningarna bär en mer rättvis del av de kostnader som de förorsakar i samdistributionen. Flera remissinstanser har framfört önskemål om en modifiering i en sådan riktning. Det finns dessutom tecken på vissa problem inom samdistributionssystemet, vilka skulle kunna minska med en ökad flexibilitet. Prissättningen skall inom den ram som föreslås i första hand bestämmas efter förhandling mellan de berörda tidningsföretagen och distributionsbolaget. En prisdifferens bör godtas endast om den är motiverad av särskilda kostnader, och den föreslagna ramen skall rymma tillägg för samtliga merkostnader för bl.a. viktskillnad, administrativt merarbete och lokala transporter. Det är därvid viktigt att principen att storleken av en tidnings abonnerade upplaga inom ett distributionsområde inte skall inverka på priset per distribuerat exemplar ligger fast. Att en tidning har en liten upplaga inom ett distributionsområde skall inte utgöra skäl för t.ex. administrativa pristillägg. bör bevaka utvecklingen och rapportera till regeringen om regeländringen får oönskade effekter. Från flera håll har kritik riktats mot systemet med underentreprenörer i samdistributionen. En viktig förutsättning för den statligt stödda samdistribu- tionen är att den bygger på konkurrens mellan fristående distributionsföretag. Genom att verka som underentreprenör kan en tidning få kontroll över distri- butionen på utgivningsorten på ett sätt som ibland upplevs verka missgynnande gentemot andra tidningar. kan det, som utredningen påpekar, i vissa fall finnas starka skäl för att låta tidningsföretag verka som underentreprenörer. Ett sådant fall kan vara när tidningen i fråga är helt dominerande i utgivningsområdet och det i övrigt endast distribueras tidningar med en annan utgivningsregion med några få procents hushållstäckning. Att skärpa presstödsförordningens krav för nya underentreprenörer bedöms därför vara en väl avvägd åtgärd för att i viss mån begränsa förekomsten av distribution genom underentreprenörer till de fall där det föreligger sådana starka skäl. De övriga villkor som gäller för anlitande av underentreprenörer kvarstår. Vad gäller utredningens förslag om förordningsreglerade sammankomster kan anföras följande. Underentreprenörerna har en informationsskyldighet gentemot övriga tidningsföretag. De sistnämnda skall efter framställning till kunna få de uppgifter som behövs för att kunna bedöma kostnader och kostnadsfördelning för en planerad eller pågående samdistribution. Utredningens förslag motiveras framför allt med att man på många håll i branschen inte känner till denna rätt till insyn. Enligt regeringens bedömning är detta inte ett tillräckligt skäl för att införa ytterligare detaljregleringar i presstödsförordningen. Om en tidning väljer att lämna samdistributionen kan detta medföra betydande kostnadsökningar för kvarvarande tidningar i distributionsområdet. Detta gäller särskilt om den tidning som lämnar systemet är den största tidningen på orten. Regeringens förslag om ett extra distributionsstöd avser att underlätta för de kvarvarande tidningarna om de, i en sådan situation, drabbas av större kostnadsökningar. Detta får bedömas av från fall till fall. Det extra stödet får dock totalt sett inte vara större än det stöd som tidigare givits till den eller de tidningar som lämnat systemet, och skall kunna betalas på högst . Dagstidningarna skall självfallet vara stommen i den statligt stödda sam- distributionen. bör distributionen göras så rationell som möjligt för att distributionskostnaderna skall hållas nere. Det bör därför finnas möjlighet att vid sidan av stöd- och likaprissystemet utnyttja distributionskapaciteten för distribution av annat än dagstidningar, om det inte går ut över kvaliteten i dagstidningsdistributionen. Det är dock viktigt att poängtera att den föreslagna regelförändringen inte innebär någon skyldighet för distributionsföretagen att distribuera annat än distributionsstödsberättigade dagstidningar. För att en dagstidning skall vara distributionsstödsberättigad och omfattas av likaprisprincipen bör gälla att den skall ha en upplaga som är i huvudsak betald och ett abonnemangspris som inte uppenbart avviker från vad tidningar har i den kategori som tidning tillhör. bör bevaka utvecklingen och rapportera till regeringen om regeländringens effekter. Distributionsstödets nivå har varit oförändrad då den sänktes . Incitamenten för dagstidningarna att delta i samdistributionen har minskat i takt med att stödets reala värde har sjunkit. Driftsstödet har höjts . Regeringen anser mot denna bakgrund att det är rimligt att höja nivån också på distributionsstödet, och kommer att överväga att föreslå ytterligare en höjning . Den höjning som föreslås kan, med utgångspunkt från ett oförändrat antal stödberättigade tidningar och oförändrade upplagor, beräknas innebära en ökning av utgifterna för distributionsstöd med ca . beräknas den ovan föreslagna förändringen av dagstidningsbegreppet innebära att utgifterna för driftsstöd minskar. Regeringen gör därför i budgetpropositionen för bedömningen att höjningen av distributionsstödet ryms inom anslaget 1997. Regeringens förslag innebär att inga regler om distributionsföretagens vinster införs. Statlig inblandning i företags ekonomiska förhållanden bör i görligaste mån undvikas. Ett genomförande av förslaget skulle dessutom kunna minska incitamenten att effektivisera verksamheten inom distributionsföretagen. I största möjliga utsträckning bör det lämnas åt branschen att komma överens om vissa detaljfrågor inom distributionssystemet, bl.a. avgränsningen av distributionsområden, omfattningen och prissättningen av provexemplar samt tidpunkter för distributionens början. Ytterligare detaljregler i press- stödsförordningen bör undvikas. bör dock ha det yttersta ansvaret för att branschens praxis inte leder till oacceptabla särbehandlingar eller missgynnande av enskilda tidningsföretag. Det är därvid inte lämpligt att, som utredningen föreslagit, lämna åt en branschorganisation som Tidningsutgivarna att ge rekommendationer i frågor som rör det statliga presstödet. bör bevaka utvecklingen och vid behov genom verkställighetsföreskrifter samt beslut i enskilda fall söka komma till rätta med en oönskad utveckling, exempelvis vad gäller avgränsningen av distributions- områden. 15.1.6 -94:s övriga förslag -94 föreslår att den tid en dagstidning måste komma ut innan driftsstöd lämnas förlängs från . T.o.m. gällde att en tidning måste komma ut under minst tre hela kalendermånader för att driftsstöd skulle lämnas. Denna regel togs bort i samband med att tidpunkten för utbetalning ändrades. betalas driftsstödet ut i förskott. Regeringen anser därför att det inte är aktuellt att genomföra utredningens förslag. -94 föreslår vidare att en bestämmelse skall införas i mervärdesskattelagen som föreskriver att driftsstöds- och distributionsstöds- berättigade tidningar skall beskattas som allmän nyhetstidning. I denna fråga kan anföras att mervärdesskattelagens dagspressbegrepp är mindre detaljerat än presstödsförordningens. Tillämpningen av de olika dagstidningsdefinitionerna görs av olika myndigheter. Regeringens uppfattning är att den olikartade tillämpning som har gjorts i enstaka fall inte skapar några särskilda problem. Det är därför inte nödvändigt att genomföra en sådan ändring som -94 har föreslagit. Regeringen anser inte heller att det finns skäl att införa en särskild presstödslag. finns en regel i presstödsförordningen som säger att ett tidningsföretag som inte har iakttagit en sådan förbindelse som krävs för distributionsstöd skall betala ett belopp motsvarande det som företaget oriktigt har fått till . -94 har föreslagit att en motsvarande regel skall gälla för alla former av direkt presstöd. Regeringen anser det dock inte nödvändigt att införa en sådan regel för driftsstöd, eftersom det inte har preciserats när ett företag skall anses oriktigt ha fått stöd. -94 föreslog också införande av en låg moms på dagspress. En sexprocentig moms infördes (prop. 1995/96:45, bet. 1995/96:SkU12, rskr. 1995/96:82). Vidare lämnade utredningen vissa förslag på reklamskatteområdet. De sistnämnda har tillsammans med avgivna remissyttranden överlämnats av regeringen till den pågående utredningen om översyn av reklambeskattningen (Fi 1995:21). Utredningen skall redovisa sitt uppdrag . 15.1.7 Regeringens övriga förslag på dagspress- och taltidningsområdet Med ledning av ingivna årsredovisningar och anslagsframställningar har regeringen gjort en samlad resultatbedömning av presstödet, stödet till radio- och kassettidningar samt och verksamheter. Dessa bedömningar har såvitt avser presstödet och verksamhet sammanvägts med -94:s betänkande samt den inom gjorda utredningen om distributionsstödet och remissyttranden över dessa. Förslag om förändringar i reglerna för presstöd har redovisats i det föregående. I övrigt har regeringen gjort den bedömningen att fortsatta medel bör anslås för presstöd samt stöd till radio- och kassettidningar. Ingen förändring bör ske av och verksamheter. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1) att medel anvisas för och , presstöd samt stöd till radio- och kassettidningar. 15.2 Radio och TV 15.2.1 Statens åtgärder på radio- och TV-området Statens åtgärder inom radions och televisionens område har dels formen av lagstiftning, som är giltig för alla som sänder radio eller television, dels av särskilda villkor för vissa programföretag. Dessa åtgärder bidrar på olika sätt till att de kulturpolitiska målen uppfylls. I det nya medielandskapet får programbolagens sätt att utforma sin verksamhet och disponera sina resurser stor betydelse för kulturlivet. Genom sin ställning som uppdragsgivare har radio- och TV-företagen i allmänhetens tjänst en viktig roll för konstnärlig förnyelse och för att ge yrkesverksamma konstnärer uttrycksmöjligheter. Radion och televisionen utnyttjar stora mängder av upphovsrättsskyddade verk och utgör på så sätt en betydelsefull inkomstkälla för kompositörer och andra skapande konstnärer. Radio och TV i allmänhetens tjänst är en av våra viktigaste kulturbärare i ett allt mer internationaliserat kultur- och medieutbud. För många är radion och televisionen den enda kontakten med opera, teater, bildkonst eller konstmusik. De människor som tar del av kultur i radio och TV är mångdubbelt flera än de som besöker konserter eller teaterföreställningar. Radion och televisionen har också egna konstnärliga uttrycksformer. En operaföreställning kan ge många människor i hela landet en musikupplevelse som annars bara skulle vara tillgänglig för dem som ryms i konsertsalen. Radio och TV blir därigenom den största teatern, den största underhållaren, den inflytelserikaste nyhetsförmedlaren och en viktig kunskapsförmedlare. Radio och TV i allmänhetens tjänst har en särskild roll som bärare av den nationella kulturella identiteten och det nationella kulturarvet (prop. 1995/96:161, s. 50). Lagstiftningen inom radio- och TV-området har länge varit ganska svåröverskådlig genom att det har gällt skilda lagar för olika former av radio- och televisionssändningar. har emellertid fattat beslut (prop. 1995/96:160, bet. 1995/96:KU29, rskr. 1995/96:296) om en ny radio- och TV-lag. Därmed samlas huvuddelen av lagstiftningen inom detta område i en lag. I den nya radio- och TV-lagen finns ett uttryckligt förbud mot att sända verklighetstrogna våldsskildringar eller pornografi i TV och på sådant sätt att barn kan se programmen. Public service-företagen och skall även ta hänsyn till mediets särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnen och utformning samt tiden för sändning av programmen. I budgetpropositionen för för områdena Mediefrågor, Film och medier samt Forskning behandlas bl.a. Radio- och , och TV, statens insatser för TV-utbyte med samt forskning och dokumentation om medieutvecklingen. Vid sidan av de ändamål som bekostas över statsbudgeten finansieras radio och TV i allmänhetens tjänst med TV- avgiftsmedel. För föreslås att ca (prisläge) anvisas för verksamheten. 15.2.2 förslag om radio och television har lagt fram en rad förslag som berör public service- verksamheten, bl.a. om information om kulturen, inhemska program, svensk musik, överföringar av musik- och teaterföreställningar samt program för barn. Samtliga förslag behandlas i propositionen En radio och TV i allmänhetens tjänst 1997-2001 (prop. 1995/96:161). I fråga om programföretagens kulturpolitiska ansvar betonades bl.a. följande. Programföretagen skall i sin roll som bärare av det nationella kulturarvet vidga och fördjupa sitt kulturansvar. Programföretagen skall stimulera till debatt kring viktigare samhälls- och kulturfrågor, bevaka och granska händelser och utveckling på kulturlivets olika områden och i samspel med det övriga kulturlivet stimulera och förmedla olika kulturaktiviteter. Programmen skall spegla kulturlivet i olika delar av landet. Programföretagen skall vara skyldiga att tillhandahålla ett mångsidigt programutbud av hög kvalitet på svenska språket. Programföretagen skall öka samarbetet med kulturinstitutioner i syfte att öka antalet utsändningar av föreställningar och evenemang. Omfattningen av utomståendes medverkan i programproduktionen skall öka. Programföretagen skall tillhandahålla program som speglar det mångkulturella . Programföretagen skall ägna ökad uppmärksamhet åt program för och med barn och ungdomar. har beslutat i enlighet med dessa förslag (bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297). Tillståndsvillkor för företagen baserat på dessa riktlinjer kommer att fastställas av regeringen innan utgången av . föreslår att villkoren för reklamfinansierade TV-kanaler bör innefatta krav av kulturpolitisk karaktär och att TV 4-avtalets åtagande bör preciseras och utvecklas. Regeringen kommer att inleda överläggningar med om ett eventuellt fortsatt tillstånd för bolaget att bedriva TV-sändningar i marknätet. anser vidare att staten bör ta hänsyn till behovet av programpolitisk mångfald vid fördelning av framtida koncessioner för radiosändningar. Kommittén med uppgift att föreslå ändrade regler för lokala ljudradiosändningar (Ku 1995:04, dir. 1995:123) skall presentera sitt förslag före utgången av . Utvärdering och stödjande resurs för regeringen betonar behovet av kulturpolitisk uppföljning och utvärdering på massmedieområdet och föreslår att uppföljning och utvärdering på massmedieområdet kopplas till någon myndighet som har kompetens på området. Utredningen anser att bör ges ett övergripande utvärderingsansvar för kultur- och medieverksamheten. , , , och TV, Radio- och , , Folkrörelsernas Medieforum, och avvisar förslaget i sina remissyttranden. Statskontoret menar att uppgiften tills vidare kan anförtros någon av de inrättade mediemyndigheterna, dvs. Radio- och eller och TV. I propositionen om en radio och TV i allmänhetens tjänst 1997-2001 (prop. 1995/96:161) har regeringen föreslagit att programföretagen för radio och TV skall följa upp och redovisa hur public service-uppdraget uppfyllts. skall bedöma om rapporten ger statsmakterna och allmänheten tillräckligt underlag. anslöt sig till förslagen (bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297). Regeringen avser inte att nu vidta några ytterligare åtgärder. 15.2.3 Svensk TV-produktion Det svenska massmedielandskapet har genomgått stora förändringar. De markbundna public service-kanalerna har utökat sin sändningstid i takt med att konkurrensen från kommersiella kanaler ökat. Ny teknik har vunnit fotfäste både inom produktion och distribution av TV-program och kan TV- utbudet komma att öka kraftigt bl.a. till följd av ny digital distributionsteknik. Över hela världen satsas stora belopp på ny teknik, kommunikation och multimedia. Stora multinationella medieföretag väntas erbjuda ett stort utbud till den svenska marknaden. Televisionen är en naturlig del av människors vardagsliv. Den är central bl.a. när det gäller underhållning, tidsfördriv, kultur, debatt och nyheter. TV:n blir därigenom en stor kulturbärare. har i det sammanhanget en god TV- tradition. Den förändrade strukturen inom TV-branschen och den nya tekniken innebär sannolikt att mer resurser kan avsättas ill produktion i stället för som tidigare till distribution. I en situation av ett utökat TV-utbud där andelen utländskt producerat material växer är en stark svensk TV-programindustri betydelsefull bl.a. för bevarande av språket och kulturen. En stark inhemsk TV- programindustri kan skapa sysselsättning och medverka till internationell spridning av svenska TV-program. Därför är det ur kulturell och mediepolitisk synvinkel samt för sysselsättningen viktigt att främja en nationell TV- produktion så att mångfalden inom TV-programindustrin stimuleras och tillväxten främjas på lång sikt. Regeringen kommer att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera möjligheterna att öka den inhemska produktionen av program för distribution i olika TV-kanaler samt lägga förslag i detta syfte. TV-producentutbildning För att stärka den inhemska TV-programindustrin och ett svenskt TV-utbud på lång sikt är det viktigt att resurser avsätts även för utbildningsändamål för svensk TV-produktion. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1) Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning att en TV-producent- utbildning skall inrättas. Eftersom har förutsättningar som krävs vad gäller lärarkompetens, lokaler och utrustning bör ha ansvaret för denna utbildning. Utbildningen skall omfatta 60 poäng och genomföras i samarbete med . 15.2.4 Digital radio och TV Tekniskt innebär digital radio och TV att sändningen överförs digitalt, som en ström av "ettor och nollor" i stället för analogt, som en kontinuerligt varierande signal. Digitaltekniken ger högre överföringskapacitet, bättre frekvensekonomi, större möjlighet att kryptera och lägre energiåtgång. Vid digital utsändning blandas i allmänhet flera program till en gemensam digital signal. I förekommer digitala ljudradiosändningar i . En utbyggnad av sändarnätet pågår, så att sändningar vid slutet av även skall äga rum i Göteborgs- och Malmöområdena samt i . Utvecklingen av mottagare för digital ljudradio har emellertid gått trögt. De första mottagarna för konsumentbruk väntas komma ut på marknaden först . En särskild utredare har avgett betänkandet Från Massmedia till Multimedia (SOU 1996:25). I betänkandet föreslås att statsmakterna skall fatta beslut om att införa marksänd digital TV. Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen har även gett () i uppdrag att koordinera frekvenser för digital marksänd TV. PTS har avgett en lägesrapport om koordineringsarbetet. Enligt rapporten har begäran om koordinering av sändarfrekvenser för två sändarnät lämnats till myndigheterna i de elva länder som berörs. Arbetet med att ta fram underlag för koordinering av ytterligare två nät har påbörjats, men PTS bedömer att det kan vara nödvändigt att invänta resultatet av koordineringen av de två första näten innan underlaget sänds ut. Regeringen har vidare uppdragit åt () att bl.a. redovisa förutsättningarna för att det skall finnas avkodare för marksänd digital TV . Uppdraget har redovisats i en rapport . Betänkandet bereds i med sikte på rapportering till . 16 Vissa övergripande frågor 16.1 Mångkultur och internationellt samarbete murar har fallit och gränserna har öppnats . Därmed finns det också nya möjligheter för människor att på ett helt annat sätt än tidigare bygga upp en gemenskap som tryggar en fredlig samexistens . Levnadsvillkoren för människor är emellertid olika. Klyftorna mellan fattiga och rika är ibland avgrundsdjupa. Arbetslösheten ställer stora grupper utanför samhällsgemenskapen. Kriminalitet och drogmissbruk hotar både enskilda individers liv och hälsa och sköra demokratiers strävan att forma lagar och normer som har stöd i de breda folklagren. Vi kan se att många olika kulturer, religioner och maktstrukturer strider om att dominera de offentliga arenorna. Motsättningar mellan olika kulturer och grupper är på många håll oförsonliga. Men det finns också hopp, en vilja från många människor och grupper att bygga en ny gemenskap, där olika länder och kulturer kan berika varandra och mötas i en gemensam humanistisk anda. Konst och kultur, det seriösa samtalet och den öppna debatten, är betydel- sefulla redskap i strävan att undanröja fördomar och öka kunskapsutbytet.. De internationella kontakterna bidrar till att främja förståelsen mellan män- niskor i och i andra länder, liksom mellan olika grupper inom vårt lands gränser. Kontakterna med andra länder har ökat i betydelse, inte minst till följd av det stora antalet invandrare i vårt land. Kulturutbytet över nations- gränserna är en viktig insats i ett mångkulturellt samhälle. Regeringens bedömning: Formerna för inrättandet av ett Världs- kulturhus utreds. Avsikten är att Världskulturhuset skall kunna tas i anspråk till . Skälen för regeringens bedömning: För att vidga gränserna och erbjuda en kulturell arena för hela befolkning oavsett etnisk och kulturell bakgrund och för att ge status åt alla de kulturer som inte har en plats i kulturlivet , ämnar regeringen inrätta ett Världskulturhus. Med ett Världskulturhus skapas en mötesplats över etniska gränser som bidrar till att öka förståelsen mellan människor och minska rädslan för det som uppfattas som främmande. Ett Världskulturhus är också ur konstnärlig synvinkel en spännande utmaning. En kulturell arena av detta slag bör kunna bli en inspirationskälla för hela det svenska kulturlivet. Världskulturhuset skall vara en scen för musik, dans, teater, film, poesi och litteratur, men också för samhällsdebatt och samtal kring identitet, etnicitet och kultur. Forskare inom det s.k. IMER-området (internationell migration och etniska relationer), Mångkulturellt centrum, enskilda debattörer m.fl. bör kunna delta i verksamheten.