prop · GK03173 · 1997-01-01 00:00:00 — Vad som sägs här skall inte gälla beträffande lön till svenska medborgare, om svenska staten eller, där lönen härrör från utländsk juridisk person, en svensk juridisk person, som äger ett bestämmande inflytande över den utländska juridiska personen, enligt av godtagen förbindelse har att svara för tilläggspen- sionsavgiften. Hänsyn skall ej heller tas till lön eller annan ersättning från främmande makts beskickning eller lönade konsulat här i riket eller från arbetsgivare, som tillhör sådan beskickning eller sådant konsulat och som inte är svensk medborgare. Vad som sägs här skall inte gälla beträffande lön till svensk medborgare eller till den som utan att vara svensk medborgare är bosatt i riket, om en utländsk beskickning här i riket enligt av godtagen förbindelse har att svara för tilläggspensionsavgiften. Den som åtagit sig förbindelse enligt tredje eller fjärde stycket skall anses som arbetsgivare. 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 11 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall ha följande lydelse. 11 kap. 3 §1 Med inkomst av annat förvärvsarbete avses a) inkomst av näringsverksamhet här i landet i vilken den försäkrade arbetat i icke oväsentlig omfattning (aktiv näringsverksamhet); b) tillfälliga förvärvsinkomster av självständigt bedriven verksamhet; c) ersättning för arbete för någon annans räkning i pengar eller andra skattepliktiga förmåner; d) sjukpenning och rehabili- teringspenning enligt denna lag samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeför- säkring eller motsvarande ersättning som utgår enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den mån ersättningen träder i stället för inkomst som ovan nämnts samt e) ersättning som utgör skattepliktig inkomst av tjänst enligt kommunalskattelagen (1928:370) och som, utan att anställningsförhållande förelegat, utbetalats av fysisk person bosatt utomlands eller av utländsk juridisk person; d) sjukpenning och rehabi- literingspenning enligt denna lag samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeför- säkring eller motsvarande ersättning som utgår enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den mån ersättningen träder i stället för inkomst som ovan nämnts; e) ersättning som utgör skattepliktig inkomst av tjänst enligt kommunalskattelagen (1928:370) och som, utan att anställningsförhållande förelegat, utbetalats av fysisk person bosatt utomlands eller av utländsk juridisk person samt f) stipendium som enligt punkt 12 sjunde stycket av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen skall tas upp som intäkt av tjänst; allt i den mån inkomsten inte enligt 2 § är att hänföra till inkomst av anställning. Bedömningen i första stycket a) görs för sig för varje förvärvskälla enligt kommunalskattelagen (1928:370). Har inkomst som avses i första stycket a) eller b) inte uppgått till för år, tas den inte i beräkningen. Ej heller tas sådan ersättning som avses i första stycket c) i beräkning, om ersättningen från den, för vilken arbetet utförts, inte uppgått till . Intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i nämnda lag eller sådan ersättning enligt gruppsjukförsäkring eller trygghetsförsäkring vid arbetsskada som enligt 2 § första stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt räknas inte som inkomst av annat förvärvsarbete. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1993:1551. 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1852) om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1996 taxeringar Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1994:1852) om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1996 taxeringar skall ha följande lydelse. 2 §1 För fysiska personer beräknas statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst enligt följande. Skatt på förvärvsinkomst utgör samt av den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en skiktgräns som vid taxering uppgår till . Vid följande års taxeringar uppgår skiktgränsen till skiktgränsen för föregående taxeringsår multiplicerad med ett tal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det jämförelsetal som enligt 1 kap. 6 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring ligger till grund för bestämmande av basbeloppet för året före taxeringsåret och det jämförelsetal som enligt nämnda lagrum ligger till grund för bestämmande av basbeloppet för andra året före taxeringsåret, med tillägg av . Skiktgränsen fastställs av regeringen före utgången av andra året före taxeringsåret och avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Skatt på förvärvsinkomst utgör samt av den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en skiktgräns som vid taxering uppgår till . Vid följande års taxeringar uppgår skiktgränsen till skiktgränsen för föregående taxeringsår multiplicerad med ett tal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det jämförelsetal som enligt 1 kap. 6 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring ligger till grund för bestämmande av basbeloppet för året före taxeringsåret och det jämförelsetal som enligt nämnda lagrum ligger till grund för bestämmande av basbeloppet för andra året före taxeringsåret, med tillägg av . Skiktgränsen fastställs av regeringen före utgången av andra året före taxeringsåret och avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 1Senaste lydelse 1996:692. 3 Ärendet och dess beredning föreslog att förmån av fri bostad som är förenad med tjänsten som statsminister inte skall tas upp som intäkt om stats- ministern disponerar också en annan permanentbostad. Motivet var att statsministerämbetet ansågs speciellt till sin karaktär. Den osäkerhet vad gäller hur länge bostaden kan disponeras torde regelmässigt innebära att statsministern har behov av en privat permanentbostad vid sidan av tjänstebostaden. Någon påtaglig inbesparing av de privata levnadskostnaderna uppkommer därför knappast. menade att det även för andra kategorier av tjänstebostäder kan föreligga förhållanden av liknande slag och där en förmånsbeskattning leder till ett resultat som inte kan anses skäligt. Utskottet förutsatte därför att regeringen genomför en översyn och vidtar de åtgärder som kan anses erforderliga (bet. 1994/95:SkU43). beslutade i enlighet med utskottets hemställan (rskr. 1994/95:441). Kritik har också framförts mot tillämpningen av värderingsreglerna avseende bostadsförmån. Mot bakgrund av uttalande och vad som i övrigt framkommit har en promemoria utarbetats inom , Beskattning av bostadsförmån, m.m., där bl.a. frågan om beskattning av bostadsförmån behandlas. trädde nya regler om beskattning av bilförmån i kraft (prop. 1996/97:19, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53, SFS 1996:1208). Reglerna innebär i princip att värdet bestäms efter en schablon exklusive drivmedel. Om det i bilförmånen ingår fritt eller delvis fritt drivmedel, skall drivmedelsförmånen vid inkomsttaxeringen värderas till marknadsvärdet multiplicerat med 1,2. De nya reglerna har aktualiserat frågan om en förmån av fritt drivmedel blir skattepliktig. Denna fråga och vissa andra följdfrågor rörande bilförmån behandlas i nämnda promemoria. Dessutom har i promemorian behandlats förmån av lånedator, avdrag för avgift till utländsk arbetslöshetskassa, avdrag för kostnader vid resor med egen bil i tjänsten samt en höjning av avdragsbegränsningen för övriga kostnader i inkomstslaget tjänst. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har varit föremål för remissbehandling. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i ärendet (dnr Fi97/941). Regeringen tar nu upp vissa av de förslag som lades fram i promemorian. Till förslagen om avdrag för kostnader för resor med egen bil i tjänsten och om avdragsbegränsning för övriga kostnader i inkomstslaget tjänst återkommer regeringen i ett senare sammanhang. Därutöver tar regeringen upp frågan om justering av skiktgränsen vid beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Vi återkommer till Lagrådets synpunkter i författningskommentaren (avsnitt 11). Skattereformen innebar inga ändrade regler beträffande bostadsförmån. Bestämmelserna om värdering av bostadsförmån vid inkomsttaxeringen har i stort sett varit oförändrade sedan kommunalskattelagens tillkomst 1928. Till intäkt av tjänst hänförs bl.a. förmån av bostad som utgått för tjänsten (32 § 1 mom. första stycket a kommunalskattelagen [1928:370], KL). Det är hyresvärdet av bostaden som skall tas upp som intäkt. För den som är anställd och såsom löneförmån åtnjuter bostad skall alltså värdet av denna bostadsförmån medräknas när löneförmånerna uppskattas (punkt 3 första stycket av anvisningarna till 32 § KL). Det finns dock undantag när bostadsförmån inte är skattepliktig. Som intäkt tas inte upp förmån av fri bostad, bostadskostnadsersättning eller däremot svarande förmån för utom stationerad personal vid utrikesförvaltningen eller i svensk biståndsverksamhet. Skatteplikt föreligger inte heller för förmån av fri bostad som anvisats av styrelsen för internationella fredsforskningsinstitut () till sådan kontraktsanställd forskare vid som är utländsk medborgare och som för anställningen hos inte är bosatt i (32 § 3 mom. KL). Naturaförmåner som tillkommer totalförsvarspliktiga är skattefria. Detta gäller även vissa andra personalgrupper som avlönas enligt de för totalförsvarspliktiga gällande grunderna (punkt 6 av anvisningarna till 32 § KL). Om dessa kategorier skattskyldiga i sin tjänstgöring åtnjuter bostadsförmån är den alltså skattefri. Dessutom har i 32 § mom. KL ett särskilt undantag från skatteplikt införts med tillämpning första gången vid taxering avseende fri bostad åt statsministern. Detta gäller dock endast förmån av sådan bostad som är förenad med tjänsten som statsmini- ster om statsministern för sin privata disposition har annan bostad som är inrättad för permanent boende (bet. 1994/95:SkU43, rskr. 1994/95:441, SFS 1995:987). Angående värdering av bostadsförmån finns bestämmelser i 42 §, punkt 1 av anvisningarna till nämnda paragraf och punkt 3 andra stycket av anvisningarna till 32 § KL. Värdet av annan bostadsförmån i än semesterbostad skall beräknas med ledning av i orten gällande hyrespris eller, om tillfälle till sådan jämförelse saknas, efter annan lämplig grund (42 § första stycket KL). Med i orten gällande hyrespris förstås det belopp som i årlig hyra inom samma ort vanligen betalas för en bostad av samma storlek och standard. Semesterbostad eller förmån av bostad utomlands skall värderas till marknadsvärdet. har i sina rekommendationer m.m. om vissa förmåner att tillämpas vid beräkning av avdrag för preliminär skatt för , vid beräkning av arbetsgivaravgift för och vid taxering (RSV S 1996:36) lämnat följande rekommendationer avseende bostadsförmån. "Förmån av bostad i hyresfastighet bör i första hand beräknas med ledning av hyrorna för likvärdiga lägenheter i samma hus under förutsättning att dessa kan anses marknadsmässiga. När möjlighet till sådan jämförelse inte finns eller när hyran för uthyrda lägenheter inte är marknadsmässig bör värdering ske med utgångspunkt i hyresnivån i de allmännyttiga bostadsföretagen." Även om någon uthyrningsmöjlighet inte finns och något hyrespris för orten därför inte kan fastställas, vilket kan vara fallet med bostadshus på jordbruksfastigheter, saknar bostaden inte värde. Hyrespriset på kringliggande orter får då tjäna till ledning (punkt 1 första stycket av anvisningarna till 42 § KL). Är en tjänstebostad med hänsyn till representationsskyldighet större än som skäligen kan anses erforderligt för en person i motsvarande ställning men utan särskild med tjänsten förenad representationsskyldighet, skall som bostadsförmånsvärde upptas endast vad som kan anses motsvara en bostad av sistnämnda beskaffenhet. Motsvarande gäller, om tjänstebostad av annan anledning är större än som kan anses erforderligt för tjänsteinnehavarens och hans familjs behov (punkt 3 av anvisningarna till 32 § KL). Jämkning av bostadsförmånsvärde kan i övrigt ske endast i begränsad omfattning enligt följande. I fråga om praktikanter, lärlingar, elever vid sjuksköterskeskolor och liknande förekommer att vederbörande åtnjuter naturaförmåner (fri kost, fri bostad) eventuellt tillsammans med en mindre kostnadsersättning, som närmast har karaktär av fickpengar. I sådana fall får värdet av naturaförmånerna jämkas och upptas till det lägre belopp, som med hänsyn till kontantersättningens storlek och övriga förhållanden framstår som skäligt (punkt 1 tredje stycket av anvisningarna till 42 § KL). Förmån av fri eller delvis fri semesterbostad skall däremot alltid värderas till marknadsvärdet. Med semesterbostad avses bostadslägenhet som för förmånshavaren utgör en semesterbostad, dvs. som används av honom för semester- eller fritidsändamål. har beträffande semesterbostad utfärdat rekommendationer för (RSV S 1996:36) som innebär att om det saknas hyresmarknad eller det i övrigt föreligger svårigheter att göra en objektiv beräkning av värdet med utgångspunkt i marknadsvärdet bör förmånen av fri semesterbostad värderas till i rekommendationen angivna belopp. Värdet för i fjällen under jul, nyår och vårvinter (februari april) eller för bör vara och värdet . Utöver rekommendationer har de flesta länsskatte- myndigheter utfärdat meddelanden till ledning för värdering av bostadsförmån vid inkomsttaxeringen. Dessa är till stor del likartade men uppvisar också skillnader som inte bara är betingade av priset på orten. Gemensamt för meddelandena är att de oftast innehåller en sammanställning av hyresnivån beräknat per kvadratmeter bruksarea och att den kompletteras med olika faktorer som skall höja eller sänka hyresnivån enligt tabellerna. Sådana faktorer kan vara påkostad tomt, störande ljud och fritt varmgarage. Dessutom förekommer att det anges att om tjänstebostaden är inrymd i äldre hus kan under vissa förutsättningar bortses helt eller delvis från ytor , om planlösningen är olämplig eller vid annan särskild omständighet. I vissa länsmeddelanden anges att man i fråga om värdering av förmån av tjänstebostad i villa i regel inte kan använda de i sammanställningarna angivna hyresnivåerna. Skälet härtill sägs vara att i normalfallet har det mervärde som finns i ett villaboende (större förrådsutrymme, trädgård etc.) inte beaktats i angivna hyresnivåer. I flera länsmeddelanden sägs att i stället ger en beräkning av förmånsvärdet med utgångspunkt från viss andel av taxeringsvärdet ett bättre mått på marknadshyran men att lägre värde än tabellvärdena inte bör åsättas. Den andel av taxeringsvärdet som rekommenderas varierar från till beroende på vilket län det är fråga om. I andra län däremot sägs att de i sammanställningen angivna hyresnivåerna är avsedda att vara till ledning vid beräkning av förmånsvärde av tjänstebostäder i lägenheter och i vissa fall tjänstebostäder i villor, även om det framhålls att hyresnivån oftare är högre när det gäller villor. Till följd av relationsförändringen mellan kyrkan och staten har flera statliga utredningar utrett olika följdfrågor. En sådan utredning är Utredningen om kyrkans personal och om samfundsstöd (C 1995:14). Utredningen förutsatte att i sin översyn av beskattning av bostadsförmåner också beaktar prästernas situation. I fråga om tjänstebostäder för biskopar och präster finns det regler dels i 34 kap. 3 8 §§ och 41 kap. kyrkolagen (1990:300), dels i förordningen (1989:89) om tjänstebostäder för biskopar och präster. Dessa regler rör dock inte frågor om beskattningen. Några särskilda skatteregler för bostäder som upplåts till kyrkans personal finns inte utan de allmänna bestämmelserna om bostadsförmån gäller. Regeringen får besluta att innehavare av biskopstjänst skall anvisas bostad (34 kap. 3 § kyrkolagen). Även pastorat får besluta att innehavaren av en tjänst som kyrkoherde eller komminister skall anvisas tjänstebostad. Om tjänsten är tillsatt får pastoratet meddela eller upphäva ett sådant beslut bara med samtycke av den som innehar tjänsten (34 kap. 4 § kyrkolagen). När en tjänstebostad har anvisats är den som innehar tjänsten skyldig att bo i den (34 kap. 7 § kyrkolagen). Under vissa förutsättningar kan beslut fattas om befrielse från skyldigheten att bo i tjänstebostad (34 kap. 8 § kyrkolagen). Före gällde att pastoraten var skyldiga att tillhandahålla tjänstebostad för ordinarie församlingspräster om regeringen bestämde det. Den anvisade tjänstebostaden före nämnda datum gav enligt en övergångsbestämmelse rätt och skyldighet att behålla tjänstebostaden så länge prästen hade kvar sin tjänst. Kostnaderna för en tjänstebostad åt en kyrkoherde eller komminister betalas av pastoratet. Den kyrkoherde eller komminister som har anvisats tjänstebostad skall betala hyra för den. Hyran betalas till pastoratet. fastställer hyran (34 kap. 6 § kyrkolagen). När hyrans storlek beräknas skall bruksvärdet styra. Dock tas hänsyn till de särskilda förhållanden som betingas av bostadens karaktär av tjänstebostad. Hyra skall enligt gällande regler aldrig beräknas för mer än . Kostnader för värme och varmvatten skall ingå i hyran. Att präster betalar hyra för sina bostäder betyder inte i sig att det inte kan ha uppkommit en skattepliktig bostadsförmån. Liksom andra arbetstagare som har tjänstebostad har i princip en skattepliktig förmån uppkommit om hyran understiger bostadens hyresvärde. Till den del bostaden måste användas för exempelvis representation eller församlingsverksamhet och på grund härav är större än en normal bostad för den skattskyldige och hans familj, skall förmånsvärdet inte bestämmas till ett högre värde än vad som motsvarar en normal bostad för dem. fanns det dock en rekommendation från som utfärdades i direkt anslutning till en överenskommelse mellan å ena sidan dåvarande och å andra sidan /SR och TCO-S. Rekommendationen innebar i princip att om präster betalade hyra efter bostadens bruksvärde, dock högst för , skulle någon skattepliktig förmån inte anses föreligga om hyra begärdes enligt överensskommelsen. rekommendation har inte följts av någon rekommendation som tagit direkt sikte på prästers tjänstebostäder. I nuvarande rekommendationer finns ingen hänvisning till den äldre rekommendationen och inte heller sägs något om en maximal beräknad boyta vid förmånsbeskattningen. Det är således de allmänna reglerna som gäller också i fråga om prästers bostäder. 4.1.2 Avdrag för preliminär skatt Värdet av förmån av bostad som är belägen här i landet och som inte är semesterbostad skall vid beräkning av preliminär A-skatt beräknas enligt följande grunder. delas in i områden som är väsentligen enhetliga i fråga om boendekostnader. Förmånsvärdet av en bostad inom varje område skall bestämmas till det genomsnittliga värdet beräknat per kvadratmeter bostadsyta för jämförbara bostäder inom ett område som är väsentligen enhetligt i fråga om boendekostnader. Om bostaden är belägen utom tätort med närmaste omgivning skall dock värdet bestämmas till det lägsta av nämnda genomsnittsvärden reducerat (8 § tredje stycket uppbördslagen [1953:272], UBL). har i föreskrifter (RSFS 1996:24) fastställt värden att användas vid beräkning av förmån av bostad som är belägen i och som inte är semesterbostad. Schablonvärdena varierar per kvadratmeter bostadsyta beroende på i vilken kommun bostaden är belägen. Detta förmånsvärde avser hyra av bostad i omöblerat skick inklusive värme men exklusive hushållsel. Värdet av annan bostadsförmån skall beräknas enligt 42 § andra stycket KL samt punkt 1 andra och tredje styckena av anvisningarna till 42 § KL (8 § fjärde stycket UBL). Exempel på sådana bostadsförmåner som inte skall värderas enligt schablon är semesterbostad och förmån av bostad som är belägen utomlands. Enligt 42 § andra stycket KL skall värdet av förmån, som ingår i lön eller annan inkomst beräknas till marknadsvärdet. Jämkat värde för praktikanter m.fl. enligt punkt 1 tredje stycket av anvisningarna till 42 § KL skall beaktas även från preliminärskattesynpunkt om förmånen skall värderas till marknadsvärdet och inte efter schablon. har fattat beslut om en ny skattebetalningslag som träder i kraft (prop. 1996/97:100, bet. 1996/97:SkU23, rskr. 1996/97:276). Bestämmelserna i 8 § UBL återfinns i 8 kap. 14 17 §§ i skattebetalningslagen (1997:483). Värdet av fri bostad skall som huvudregel ingå i underlaget för arbetsgivaravgifter. Skattepliktiga naturaförmåner skall tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 § första fjärde styckena UBL. Om bostadsförmånsvärdet som bestäms enligt 8 § tredje stycket UBL avviker med från det värde som följer av 42 § första stycket och punkt 3 andra stycket av anvisningarna till 32 § KL får skattemyndigheten på framställning av arbetsgivaren bestämma värdet av förmånen med hänsyn härtill (5 § lagen [1984:668] om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, ). Om jämkning av värdet medges vid bestämmande av underlaget för arbetsgivaravgifter skall också det jämkade värdet gälla vid beräkning av preliminär skatt. En motsvarighet till 5 § USAL finns i 9 kap. 2 § skattebetalningslagen. Värdet av bostadsförmån som kan hänföras till inkomst av annat för- värvsarbete, skall ingå i underlaget för egenavgifter i den mån värdet tillsammans med annan ersättning från en och samma utgivare uppgått till . Bostadsförmånen skall tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 § första fjärde styckena UBL. Det skattepliktiga värdet av bostadsförmån ingår normalt i den pensions- grundande inkomsten och skall enligt 4 § lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, värderas enligt samma grunder som vid avdrag för preliminär skatt. Kontrolluppgift om bl.a. förmåner som utgör skattepliktig intäkt av tjänst skall lämnas av den som gett ut förmånen (3 kap. 4 § lagen [1990:325] om självdeklaration och kontrolluppgifter). Värdet av förmåner som utgått i annat än pengar skall normalt beräknas i enlighet med bestämmelserna i kommunalskattelagen.Värdet av annan bostadsförmån än förmån av semesterbostad skall dock beräknas i enlighet med bestämmelserna i 8 § tredje stycket UBL. Hur bostadsförmån värderas enligt sistnämnda paragraf framgår av avsnitt 4.1.2. 4.2 Överväganden och förslag 4.2.1 Värdering av bostadsförmån i allmänhet Regeringens förslag: Värdet av bostadsförmån skall även i fortsättningen beräknas till hyrespriset på orten. Lagtexten föreslås dock förtydligas så att det klart framgår att förmån av fritt eller delvis fritt garage inte ingår i begreppet bostadsförmån. På kontrolluppgiften skall anges om bostaden är belägen på sådan taxeringsenhet som enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) betecknas som småhusenhet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag utom såvitt avser att det på kontrolluppgiften skall anges om bostaden är belägen på sådan taxeringsenhet som enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) betecknas som småhusenhet. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat förslaget utan erinran. Länsrätten i anser att de närmare faktorer som bör beaktas och vilka metoder som bör användas vid värderingen i vart fall i huvudsak bör införas i lagtexten och inte enbart framgå av rekommendationer. tillstyrker förslaget vad avser grunderna för värdering men anser att den särskilda regeln om statsministerns bostad bör upphävas. Reglerna bör i stället vara generella.