prop · GK0370 · 1997-01-01 00:00:00 — Bakgrund: församlingar ansvarar för kyrkans verksamhet på lokalplanet. Församlingar kan bilda kyrkliga samfälligheter för vården av gemensamma angelägenheter. I en församling utövas beslutanderätten av kyrkofullmäktige eller, om församlingen har mindre än 500 röstberättigade kyrkotillhöriga, på kyrkostämma. Beslutande organ i en kyrklig samfällighet är församlingsdelegerade eller - om samfälligheten är total - kyrkofullmäktige. I vissa fall kan beslutanderätten i en församling, som ingår i en total kyrklig samfällighet, få utövas av ett direktvalt kyrkoråd. I varje stift finns en stiftssamfällighet som består av samtliga församlingar i stiftet. Stiftssamfällighetens beslutanderätt utövas av stiftsfullmäktige. De väljs av elektorer, som i sin tur väljs i varje församling av det nyvalda kyrkofullmäktige eller kyrkorådet. Föreskrifter om val av kyrkofullmäktige och av direktvalda kyrkoråd finns i lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m. I 3 § finns bestämmelser om valdagens förläggning. Valdag vid ordinarie val av kyrkofullmäktige och direktvalda kyrkoråd är tredje söndagen . Enligt nuvarande bestämmelser äger nästa val rum . Kyrkomötet har anhållit (kskr. 1995:4, 1KL 1995:9) om en sådan lagändring att kyrkofullmäktigvalen års val äger rum tredje söndagen i stället för oktober. Skälen för regeringens förslag: Ett kyrkofullmäktigval innebär ett mycket pressat tidsschema för att hinna med de val av stiftsfullmäktige, församlingsdelegerade, kyrkoråd m.fl., som måste göras innan den nya valperioden börjar löpa . Det gäller framför allt beträffande elektorsvalen för val av stiftsfullmäktige. Det definitiva resultatet av kyrkofullmäktigvalen var klart först efter valet, alltså . Enligt föreskrifter i kyrkolagen (1992:300) skall val av elektorer för stiftsfullmäktigval äga rum redan före utgången av november månad. Elektorerna skall sedan välja stiftsfullmäktige före utgången av december. En flyttning av skulle innebära en lättnad i de olägenheter som den snävt tilltagna tidsperioden förorsakar. som lämnat synpunkter under hand har inte haft något att invända mot förslaget. Regeringen föreslår därför att valdagen flyttas till tredje söndagen . -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: i hela riket till kyrkofullmäktige och | | andra kyrkliga organ skall förrättas . Kommittéförslag saknas i denna fråga. Ärendet har initierats av skrivelser från . Bakgrund: Föreskrifter om valperiodens längd vid kyrkliga val finns i kyrkolagen (1992:300). En treårig mandatperiod gäller för följande val: - kyrkofullmäktige och direktvalda kyrkoråd, - ordförande och vice ordförande i kyrkostämma, - församlingsdelegerade, - kyrkoråd, - kyrkvärdar, - revisorer, - ledamot i vissa domkapitel, - kyrkomötet och - stiftsfullmäktige. Kyrkomötet har anhållit (kskr. 1995:4, 1KL 1995:9) om en sådan lagändring att mandatperioden för kyrkofullmäktige och andra berörda kyrkliga organ blir års val. har i en skrivelse fäst regeringens uppmärksamhet på vikten av att kyrkomötets begäran om förlängning av valperioden tillgodoses. I en till skrivelsen fogad promemoria redogörs inledningsvis bl.a. för det inomkyrkliga utredningsarbetet beträffande kyrkliga val efter relationsändringen. Därefter framhålls följande. Beslut om hur valen skall genomföras och ansvarsfördelningen för deras genomförande kan inte fattas förrän av kyrkomöte. Det kommer att finnas behov av omfattande och intensiv satsning på information och utbildning med sikte inte minst på förtroendevalda och anställda inom kyrkan. Det är också sannolikt att kyrkomötets beslut behöver följas upp med beslut om tillämpningsföreskrifter och med utarbetande av delvis nya administrativa rutiner. Det bedöms därför som mindre lämpligt att redan första året med den nya stat-kyrkarelationen genomföra kyrkliga val med delvis nya förutsättningar. Skälen för regeringens förslag: Mandatperioden för samt landstings- och kommunfullmäktige förlängdes från tre till . Motsvarande förlängning gjordes inte beträffande de kyrkliga valen. hade däremot valperioden för både kyrkliga och borgerliga val förkortats från fyra till . har efter förslag av regeringen (prop 1995/96:80, bet. 1995/96:KU 12, rskr. 1995/96:84) fattat ett principbeslut om ändrade relationer mellan staten och . Nästa kyrkofullmäktigval äger rum . Valet därefter kommer att hållas som relationsändringen träder i kraft om nuvarande regler behålls. Det historiska beslutet om de nya relationerna mellan staten och innebär stora förändringar för kyrkans vidkommande. Kyrkan behöver därför få tid för bl.a. nödvändig information och utbildning beträffande relationsändringen och det nya valsystemet. Att hålla ett ordinarie val skulle därför vara förenat med betydande praktiska olägenheter och kunna få negativa effekter på den demokratiska beslutsprocessen inom kyrkan. Ett kyrkoval är alltså att föredra med hänsyn både till önskemålet att underlätta genomförandet av stat-kyrkareformen och till kravet på att den kyrkliga demokratin skall fungera väl. som lämnat synpunkter under hand har inte haft något att invända mot förslaget. Kyrkomötets begäran bör därför bifallas. 14 Kostnader och ikraftträdande Det som tidigare antagits skulle komma att påverka kostnaderna för de framtida valen i förhållande till tidigare val är framför allt det nya inslaget av personröstning, det därmed sammanhängande anmälningsförfarandet för kandidater, det nya röstlängdsförfarandet samt den omfattande informationsinsatsen som inledningsvis blir nödvändig. De totala kostnaderna för de allmänna valen (bortsett från folkomröstningen) uppgick till ca . Regeringen beräknade i budgetpropositionen (prop. 1996/97:1 utg. omr. 1 anslag C 3) valanslaget för innevarande budgetår till . Beloppet avser bl.a. kostnader kyrkoval som endast beträffande röstlängderna kommer att påverkas av de här föreslagna nyheterna i valsystemet. , då allmänna val första gången skall hållas med det nya systemet, beräknas utgifterna enligt budgetpropositionen uppgå till och för , då val till skall hållas nästa gång, till . Personvalsinslaget kunde i den form det hade i betänkande förutses bidra till ökade kostnader. Dessa föranleddes framför allt av kostnader för personal vid den slutliga sammanräkningen. Genom beräkningar kommer emellertid kostnaderna för sammanräkningen vid val, med personval, att stanna vid ca . Detta motsvarar i stort sammanräkningskostnaden val. Anledningen till att kostnaderna kan hållas på denna nivå är att valsystemet enligt regeringens förslag förutom personvalet också innebär en förenkling av sammanräkningen i och med att flertalet kandidater kommer att anmälas slutligt redan före valet samt att tillskrivna namn och strykningar i princip inte behöver beaktas vid sammanräkningen. Det har tidigare antytts att anmälningsförfarandet kan komma att leda till en ökad hantering av kandidatnamn före valet. Emellertid förekommer en omfattande hantering vid beställning av valsedlar. Eftersom anmälningsförfarandet sammankopplats med beställningsrutinen kommer den ökade hanteringen endast att bli marginell och bestå av samtycke från ett större antal kandidater . Några kostnadsökningar för staten kan således inte förutses. Det nya röstlängds- och röstkortsförfarandet beräknas medföra kostnader om totalt ca . Av dessa avser ca utvecklingskostnader. Vissa av dessa kostnader utgör redan förbrukade medel i samband med utprovning av ett lämpligt system inför förändringarna. Den i övrigt största posten är portokostnaden om ca som faller ut oavsett vilket system som används för framställning av röstlängd och röstkort. I samband med behandlingen av det nya röstlängdsförfarandet (se avsnitt 8.1) har omtalats att en besparing om ca föreslås för det fall poströstningen begränsas i enlighet med förslaget. Det kan alltså inte förutses några särskilda kostnadsökningar på grund av det nya röstlängdsförfarandet. Av kostnaderna allmänna val, där de flesta kostnader med anledning av det nya systemet kan förväntas uppstå, har redan omtalats att avser den informationsinsats som måste till i samband med införandet av det nya valsystemet för att det skall få ett bra genomslag (se avsnitt 4.4). Sammanfattningsvis kan konstateras att förslagen i propositionen angående ett nytt valsystem - bortsett från engångsinsatsen på information vid val - inte kommer att föranleda några ökade kostnader utöver vad som skulle förekommit också med det gällande systemet. Kostnaderna ryms således inom de ramar som redan budgeterats för anslaget. De författningsförslag som framförs i denna proposition föreslås träda i kraft . Det finns då utrymme för partierna att inleda nomineringsarbetet med sikte mot de nya reglerna vid val. De kyrkofullmäktigval som skall hållas är de sista som staten svarar för. För dessa val föreslås en ändring som innebär att valdagen förläggs till september. Tiden från ikraftträdandet bör ändå räcka till. Detta beror på att det tillämpade valsystemet skall gälla i de valen; endast det nya röstlängdssystemet i det föreslagna systemet blir tillämpligt vid dessa val. 15.1 Förslaget till vallag I det följande anges för varje lagrum i den föreslagna vallagen var dess motsvarighet finns i den nuvarande lagen. I de fall den föreslagna lagen inte har någon motsvarighet anges detta särskilt. Detsamma gäller i de fall då den föreslagna bestämmelsen innebär en ändring i sak. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Första stycket motsvarar huvudsakligen 1 kap. 1 § i den nuvarande lagen. Vad som tillkommit är ett klarläggande att vallagen även gäller för val till . Andra stycket saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen. Det anger principerna för det ökade personvalsinslaget i det svenska valsystemet (se avsnitt 6 och 6.1). Redan i lagens inledning bör principerna för vad det är väljarna röstar på framhållas. Röstning sker således i första hand på parti. Detta innebär att partiernas rangordning vid nomineringen blir avgörande för kandidatordningen. Det lämnas emellertid i den nya vallagen också en möjlighet för väljarna att - utöver det personval som partirösten medför - avge en särskild personröst. Det är således fråga om ett ökat inslag av personröstning. I 3 kap. 1 § första stycket regeringsformen finns ett motsvarande stadgande som uttryckligen endast gäller riksdagsvalen. Förevarande stycke klargör att det ökade personvalsinslaget gäller i samtliga allmänna val. Vem har rösträtt? 2 § Paragrafen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Stadgandet utgör endast en erinran om vad som har slagits fast i grundlag. 3 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Vad som i paragrafen anges om rösträtt vid val till landstings- och kommunfullmäktige innebär en erinran om vad som gäller enligt kommunallagen (1991:900). Av direktiv /80/EG av om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, följer att unionsmedborgare som inte är svenska medborgare skall ha rätt att rösta vid kommunala val på samma villkor som svenska medborgare. Samma regler gäller för medborgare i och . I tredje stycket används uttrycket andra utlänningar efter mönster av den nuvarande vallagen för att ange vilka som utöver de som räknas upp i första och andra stycket har rösträtt i kommunala val. Uttrycket täcker också statslösa personer. De nuvarande reglerna om kvalifikationsdag för utlänningar, som är före valåret, grundar sig på de tekniska förutsättningar som fanns vid mantalsskrivning i det tidigare folkbokföringssystemet. Med det nuvarande systemet kan kvalifikationsdagen bestämmas till före valdagen. Förslagen är utarbetade i enlighet härmed. 4 § Bestämmelsen har sin motsvarighet i 5 § lagen (1995:374) om val till . Den anger vilka personer som har rätt att rösta i det svenska valet till . Genom bestämmelsen tillämpas artikel 4.1 rådets direktiv /109/EG av om fastställande av närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid val till för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, vilken föreskriver att ingen får rösta mer än en gång i samma val. Av 7 kap. 5 § framgår att unionsmedborgare som vill utöva sin rösträtt har att göra en anmälan om det och att därvid försäkra att vissa för rösträtten relevanta omständigheter är uppfyllda, bland dem att han eller hon inte avser att rösta i en annan medlemsstat. I 7 kap. 12 § föreskrivs att skattemyndigheten skall rätta röstlängden om myndigheten får uppgift om att den som finns upptagen i röstlängd här har röstat i samma val till i en annan stat. 5 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den innebär en erinran av vad som anges i 3 kap. 2 § andra stycket regeringsformen och 4 kap. 4 § kommunallagen. Det görs i lagen ingen uppdelning mellan de som har rösträtt och de som är röstberättigade. En person som har rösträtt måste emellertid vara upptagen i röstlängd för att vara berättigad att utöva sin rösträtt. Vem är valbar? 6 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den utgör en erinran om vad som är grundlagsreglerat. 7 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen men motsvaras av 4 kap. 5 och 6 §§ kommunallagen. Av bestämmelsen och regleringen i kommunallagen kan utläsas att valbarheten således inte är knuten till förhållandena den dag röstlängden upprättades. Även den som blivit folkbokförd i kommunen efter det att röstlängden upprättades är valbar om han eller hon i övrigt uppfyller rösträttsvillkoren. 8 § Motsvarar 7 § lagen om val till . I första stycket, första meningen, anges som huvudregel att, liksom vid ordinarie val här i landet, den som har rösträtt (jfr 4 §) också är valbar. Det innebär att eftersom en unionsmedborgare som röstar i ett val till i en stat inte också i samma val kan rösta i en annan stat, är han eller hon inte heller valbar i den andra staten. I andra meningen görs för unionsmedborgare det undantaget att den som förlorat sin valbarhet i hemlandet inte är valbar. Detta utgör en tillämpning av artikel 10.2 direktivet 93/109/EG. I andra stycket föreskrivs, för såväl svenska medborgare som för unionsmedborgare, att den som innehar vissa särskilt uppräknade ämbeten eller uppdrag inte är valbar som företrädare i . I den delen är bestämmelsen en tillämpning av bindande föreskrifter i artikel 6 valrättsakten (fogad till rådets beslut 76/787/EKSG, EEG, Euroatom av om allmänna direkta val till ). Prövningen av en persons valbarhet får, liksom i riksdagsvalen, företas av den centrala valmyndigheten då myndigheten enligt 18 kap. har att utse svenska företrädare i . Till ledning för sin prövning har myndigheten då bl.a. de uppgifter som lämnats i försäkran enligt 5 kap. 16 §. Av 19 kap. 10 § framgår att också skall pröva företrädarnas behörighet innan dessa tillträder. När skall val hållas? 9 § Motsvarar del av 1 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen. 10 § Första stycket motsvarar del av 1 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen. Uttrycket val i hela riket av landstingsledamöter och kommunfullmäktige ersatts med uttrycket ordinarie val . Denna terminologi används fortsättningsvis. Andra stycket utgör en erinran om vad som följer av 3 kap. 3 § regeringsformen och 5 kap. 5 § kommunallagen. 11 § Motsvarar del av 1 kap. 3 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Att valdag alltid är framgår av 9 §. Bestämmelsen innefattar också en erinran om vad som gäller enligt 3 kap. 4 § och 6 kap. 3 § regeringsformen. 12 § Motsvarar del av 1 kap. 3 § andra stycket och tredje stycket i den nuvarande vallagen. Uttrycket val av landstingsledamöter och kommunfullmäktige som inte omfattar hela riket har ersatts med termen omval . Denna terminologi används fortsättningsvis. Att valdag alltid är framgår av 9 §. 13 § Enligt artikel 3.1 valrättsakten skall företrädarna i väljas för en period av . Nästa val äger rum . Enligt valrättsakten kan medlemsstaterna i viss utsträckning välja valdag. Enligt artikel 9.1 i valrättsakten skall emellertid valet förrättas under en och , nämligen morgon till närmast . För det första direktvalet av ledamöter till valde rådet . Sedan den tidpunkten fastställts gäller den enligt artikel 10 även för senare valtillfällen. Att valdag för svensk del alltid är framgår av 9 §. När indelning i landsting eller kommuner ändras 14 § Motsvarar 1 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. 15 § Första stycket motsvarar 1 kap. 2 § i den nuvarande vallagen. är central valmyndighet, se förordning (1985:953) om central valmyndighet. Andra stycket motsvarar i stort 7 kap. 4 § i den nuvarande vallagen och ålägger att på lämpligt sätt informera väljarna om valet i olika hänseenden. Särskilt skall framhållas att sådan information bör - med anledning av det nya systemet om kortare tider för att framställa röstlängder - lämnas om tidpunkter för när röstkort kommer att sändas ut och när rättning av röstlängd kan göras. Vidare bör givetvis information ges om tidpunkten och sättet för röstning. Stadgandet innebär ingen utökad informationsskyldighet för i förhållande till dagens regler. 16 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen men innebär ett klargörande av vad som faktiskt gäller. 17 § Motsvarar 3 kap. 1 § och 2 § första stycket i den nuvarande vallagen. Stadgandet att valnämnden skall vara lokal valmyndighet innebär ett klargörande av vad som faktiskt gäller vid genomförande av val. Kommunens skyldighet att svara för kostnaderna avser sådana åtgärder som det uttryckligen åligger kommunen att svara för enligt lagen. I de fall uppgifter delegeras till kommunen med stöd av föreskrifter i lagen, jfr t.ex. 12 kap. 3 § förslaget, svarar uppdragsgivaren för kostnaderna. 18 § Motsvarar 3 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Närmare bestämmelser om den kommunala indelningen finns i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. 19 § Bestämmelsen utgör i huvudsak en erinran om vad som gäller enligt 3 kap. 11 § regeringsformen. Stadgandet har tagits in i detta kapitel för att i ett tidigt skede presentera . 1 § Bestämmelserna i första stycket saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen och har tillkommit i klargörande syfte, se 3 kap. 6 § regeringsformen. Andra stycket motsvaras av 1 § andra stycket lagen om val till . Till skillnad mot vad som enligt 3 kap. 6 § första stycket regeringsformen gäller vid riksdagsval, skall landet inte vara indelat i valkretsar. Mandaten skall vid val till fördelas proportionellt med hänsyn till valresultatet i landet som helhet. 2 § Motsvarar 2 kap. 1 § i den nuvarande vallagen, som dock inte innehåller ett motsvarande namngivande av samtliga valkretsar. Utformningen av uppräkningen har skett i överensstämmelse med hur valkretsarna allmänt återges i den offentliga valstatistiken. 3 § Motsvarar del av 2 kap. 5 § och 6 § första stycket i den nuvarande vallagen. Frågan om vem som är valbar är inte knuten till någon särskild valkrets inom , jfr kommentaren till 1 kap. 7 §. 4 § Motsvarar del av 2 kap. 6 § första och andra styckena i den nuvarande vallagen. 5 § Motsvarar 2 kap. 6 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. 6 § Första stycket saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen. Andra stycket motsvaras av 2 kap. 9 § första stycket i den nuvarande vallagen. Frågan om vem som är valbar är inte knuten till någon särskild valkrets inom kommunen, jfr kommentaren till 1 kap. 7 §. Vid beräkningen av antalet personer som uppfyller rösträttskraven enligt 1 kap. 3 § året före valåret, skall enligt bestämmelserna uppgifterna hämtas från aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister. 7 § Motsvarar 2 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen. 8 § Motsvarar del av 2 kap. 7 § första och tredje styckena i den nuvarande vallagen. 9 § Motsvarar del av 2 kap. 11 § första och tredje styckena i den nuvarande vallagen. Tid för beslut om indelning i valkretsar 10 § Motsvarar 2 kap. 7 § andra stycket samt 11 § andra stycket i den nuvarande vallagen. 11 § Motsvarar del av 2 kap. 13 § i den nuvarande vallagen. 12 § Första stycket motsvaras av del av 2 kap. 7 § första stycket och 11 § första stycket i den nuvarande vallagen. Andra stycket motsvaras av del av 2 kap. 7 § tredje stycket och 11 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. 1 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen och har tillkommit i klargörande syfte. Första stycket utgör en erinran om innehållet i 3 kap. 1 § andra stycket och 3 kap. 6 § regeringsformen. 2 § Motsvarar 2 kap. 2 § första stycket och 3 § i den nuvarande vallagen. Jämför också vad som sägs om beräkning av det antal personer som uppfyller villkoren för rösträtt i kommentaren till 2 kap. 6 §. 3 § Motsvarar 2 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen. 4 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen och har tillkommit i klargörande syfte. 5 § Motsvarar 2 kap. 8 § första stycket i den nuvarande vallagen. En hänvisning till bestämmelserna om hur mandaten fördelas på valkretsar har också gjorts. 6 § Motsvarar del av 2 kap. 8 § andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen. Jämför också vad som sägs om beräkning av det antal personer som uppfyller villkoren för rösträtt i kommentaren till 2 kap. 6 §. 7 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den har tillkommit i klargörande syfte. I 5 kap. 1 § kommunallagen används dock inte termen mandat utan där sägs att fullmäktige bestämmer hur många ledamöter fullmäktige skall ha. 8 § Motsvarar del av 2 kap. 12 § första stycket och 10 § i den nuvarande vallagen. Jämför också vad som sägs om beräkning av det antal personer som uppfyller villkoren för rösträtt i kommentaren till 2 kap. 6 §. 9 § Motsvarar del av 2 kap. 12 § första stycket i den nuvarande vallagen. När skall fördelningen mellan valkretsarna av de fasta mandaten beslutas? 10 § Motsvarar del av 2 kap. 2 § första stycket, 8 § andra stycket och 12 § första stycket i den nuvarande vallagen. 11 § Motsvarar del av 2 kap. 13 § i den nuvarande vallagen. 12 § Motsvarar 2 kap. 4 §, 8 § fjärde stycket och 12 § andra stycket i den nuvarande vallagen. 4 kap. Valdistrikt och valförrättare 1 § Motsvarar delvis 3 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen. Bestämmelsen har i klargörande syfte kompletterats med uppgift om vad ett valdistrikt har för funktion. 2 § Motsvarar del av 3 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen. 3 § Motsvarar del 3 kap. 3 § andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen. En nyhet är att bestämmelsen medger att efter samråd med valnämnd beslutar om större valdistrikt än sådana som omfattar 1 800 röstberättigade. Motsvarande möjlighet tillämpades försöksvis vid allmänna val (SFS 1993:1403), varvid beslutanderätten dock tillkom centrala valmyndigheten. Samma möjlighet som den nu föreslagna tillämpades vid valet till (9 § andra stycket lagen om val till ). Tid för beslut om indelning i valdistrikt 4 och 5 §§ Motsvarar 3 kap. 3 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen. Kungörelse skall alltid ske i viss ordning av beslut om indelning i valdistrikt. 6 § Motsvarar 3 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. Antalet valförrättare är i förslaget oförändrat i förhållande till nuvarande regler. 7 § Motsvarar 3 kap. 5 § i den nuvarande vallagen. 8 § Motsvarar 3 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. Registrering av partibeteckning och anmälan av kandidater Kapitlet motsvarar i stora drag 5 kap. i den nuvarande vallagen. Kapitlet innehåller fakultativa regler om skydd för partibeteckning. För att ett parti enligt nu gällande regler skall få skydd krävs att det registrerar en partibe- teckning och anmäler minst fyra kandidater. I propositionen föreslås ett fakultativt system där samtliga kandidater anmäls. Regleringen bygger på nuvarande ordning med anmälan av kandidater och beställning av valsedlar och innebär i stora drag följande (se avsnitt 7.1). Ett parti kan, men måste inte, registrera en partibeteckning.