prop · GK031D3 · 1997-01-01 00:00:00 — I vilken utsträckning detta också speglar en sänkt ekonomisk standard för ungdomarna kan dock inte belysas eftersom det saknas uppgifter om den ekonomiska utvecklingen för de bostadshushåll ungdomarna lever i. 2.3 Ekonomiskt svaga hushåll Hushåll under socialbidragsnormen: Ett centralt mål för välfärdspolitiken är att så långt möjligt minska risken att medborgare har så låga inkomster att pengarna inte räcker till skäliga utgifter för mat, bostad, hälsovård och andra grundläggande utgifter. I analyser av inkomstfördelningen brukar utvecklingen av antal hushåll med en svag ekonomi följas genom att man räknar andelen av alla hushåll vars inkomster inte når upp till vägledande norm för socialbidrag. Som visats i diagram 2.1 har andelen hushåll med inkomster under socialbidragsnormen ökat . Även dessa mätningar bör bedömas med försiktighet. Många hushåll har inkomster under socialbidragsnormen utan att de med rimliga kriterier kan anses vara ekonomiskt utsatta. Somliga hushåll har låga inkomster därför att man tillfälligtvis arbetar deltid eller studerar. Andra har förmögenhet eller likvida tillgångar. För egenföretagare mäter inkomststatistiken inte den ekonomiska standarden särskilt effektivt. Vissa har inte sökt bostadsstöd trots att de enligt undersökningarna kan ha rätt till bidrag, vilket t.ex. kan bero på att de har tillgångar som inte har registrerats. För ungdomar som bor hemma är som tidigare nämnts den disponibla inkomsten en dålig mätare av ekonomisk standard. En beräkning visar att de allra flesta som har inkomster under socialbidragsnormen hör till de grupper där det är osäkert om låg inkomst kan likställas med svag ekonomisk standard (tabell 2.2). Den är utförd enligt uppställningen i tabellen, dvs. först frånräknas alla hushåll som enligt reglerna har rätt till bostadsstöd men som inte har sökt det, därefter antalet hushåll som har förmögenhet osv. Grupperna är således ömsesidigt uteslutande (förklaringar, se underbilaga 4.2). Tabell 2.2 Antal hushåll med inkomster under socialbidragsnormen 1994 Antal underDärav andel med norm socialbidrag 1994, procent Hushåll under socialbidragsnormen880 000 25 Därav: har ej sökt bostadsstöd -37 000 11 har förmögenhet -226 000 2 näringsidkare -22 000 11 hemmaboende ungdomar -155 000 10 studerande -131 000 32 arbetar deltid eller del av år-18 000 0 (exkl. arbetslösa och socialbidragstagare) Återstår: 291 000 53 Källa: HINK, SCB, beräkningar Beräkningen är naturligtvis schablonmässig. Bland hushåll som räknas bort finns säkert åtskilliga som har en svag ekonomi, t.ex. studerande som lever enkelt eller personer som startat eget företag - båda i hopp om att få bättre inkomster längre fram i livet. Andra arbetar deltid för att det inte finns möjlighet att arbeta mer. Kalkylen visar dock att det är förenat med stora svårigheter att mäta förekomsten av antal hushåll med en låg ekonomisk standard. Det visas också av att det endast är en liten andel av alla hushåll med inkomster under socialbidragsnormen som faktiskt får socialbidrag. Om t.ex. antalet studerande ökar, om fler arbetar i egna företag, om fler föredrar att arbeta deltid osv. kan nuvarande mätmetoder visa på en ökning av andelen hushåll med svag ekonomi - en ökning som inte rimligen kan tolkas som att allt fler hushåll blir ekonomiskt utsatta. Denna osäkerhet bör vägas in i bedömningen av utvecklingen som den visas av statistiken. Barn och äldre: Barn och äldre står i välfärdspolitikens fokus. En stor del av alla offentliga transfereringar och tjänster syftar till att ge dem goda levnadsvillkor. utmärker sig jämfört med de flesta andra länder genom den relativt höga ekonomiska standarden bland barn och äldre (3, 5). En viktig indikator är andelen av alla barn respektive äldre som lever i hushåll med relativt sett låg ekonomisk standard (av medianinkomsten, diagram 2.4). har andelen av alla äldre med så låga inkomster minskat, från . För barnen har utvecklingen varit den motsatta. Andelen av alla barn som lever i hushåll med en låg standard har ökat något, särskilt . Det bör dock noteras att, förutom de allmänna mätproblemen som berörts ovan, nivåerna i denna beräkning är känslig för hur man justerar de disponibla inkomsterna för hushållens olika försörjningssituation. undersökningar pekar exempelvis på att för stora barnfamiljer är normerna för socialbidrag, som utgör grunden för justeringen av disponibla inkomster, höga jämfört med familjernas faktiska konsumtion (30). Diagram 2.4 Andelen av alla personer respektive andelen av alla barn som lever i hushåll med disponibla inkomster av medianinkomsten för alla Källa: HINK, SCB, beräkningar. 2.4 Fördelningen av ekonomisk standard Inkomstfördelningens utseende har förändrats betydligt . I diagram 2.5 jämförs hur alla hushåll fördelade sig över inkomstskalan åren 1975, 1983, 1990, 1991 och 1994. Även här beskrivs disponibla inkomster i fasta priser justerade för försörjningsbörda beräknade för individerna (hushållen vägda efter antal individer). Utjämningen förefaller förklaras främst av en sammanpressning av fördelningen genom att antalet individer med lägre inkomster minskade markant som antalet med högre standard inte alls ökade. Huvuddelen av den ekonomiska tillväxten hamnade således bland individer med lägre inkomster. Fördelningen blev betydligt mer koncentrerad kring medianinkomsten, eller annorlunda uttryckt, allt fler kunde räknas som medelinkomsttagare. Denna utveckling förklaras till stor del av att pensionerna blev högre, för bland individer var utjämningen avsevärt mindre. När man jämför kan man se att fördelningen ändrat både form och läge. Den ekonomiska tillväxten och individernas ökade realinkomster har flyttat fördelningens tyngdpunkt. är fördelningen inte lika sammanpressad som 1983. De ökande inkomstklyftorna beror på en kraftig minskning av individer med genomsnittliga inkomster, dvs. antalet medelinkomsttagare sjönk. Det finns egentligen inga tecken på att detta berodde på en motsvarande ökning av antalet individer med låga inkomster, utan de ökande inkomstklyftorna förefaller huvudsakligen kunna förklaras av en ökning av antalet individer med högre inkomster, främst bland dem i förvärvsaktiv ålder. förefaller den ökade spridningen sammanhänga dels med en ökning av antalet individer med mycket låga inkomster, dels en viss ökning av dem med höga inkomster. I botten av fördelningen finns dock tidigare nämnda mätproblem för hemmaboende ungdomar. I mitten av fördelningen inträffade en koncentration kring medianvärdet. Detta är troligen en effekt av minskad sysselsättning och ökad arbetslöshet. Även här var det främst förändringar för hushåll i åldern som påverkade fördelningens utseende. Diagram 2.5 Individer 1975, 1983, 1990, 1991 samt 1994 fördelade efter disponibla inkomster justerade för försörjningsbörda priser Källa: HINK, SCB, beräkningar. Anm: Kernel-estimat har använts för att utjämna frekvensfördelningen (förklaring i underbilaga 4.2). 2.5 Strukturförändringar i inkomstfördelningen Den ekonomiska standarden har utvecklats mycket olika för skilda grupper. Detta innebär att bakom en till synes ganska oförändrad fördelning döljer sig omfattande relativa standardförskjutningar mellan olika grupper. Den kanske viktigaste förändringen är den relativa förändringen mellan hushåll med olika ålder (huvudförsörjarens ålder) (15, 16). Yngre hushåll, särskilt , har fått sänkta inkomster särskilt (diagram 2.6., bilagetabell 1.1). Ålderspensionärer som grupp har fått kraftigt ökade realinkomster. hade ungdomar högre ekonomisk standard än hushåll i åldern . hade gruppen högre standard. Den enda grupp som fått ökade inkomster under de ekonomiska krisåren är ålderspensionärerna. Diagram 2.6 Åldersgrupper och familjetyper. Procentuell förändring i disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda 1975-1990 respektive 1991-1994. Källa: HINK, SCB, beräkningar. Anm: E0 - E2+ = Ensamstående utan barn, med ett, två eller fler barn G/S0 - G/S3+ = Gifta/ samboende utan barn, med ett, två, tre eller fler barn Ens Åp, G/S Åp = Ensamstående resp. gifta/samboende ålderspensionärer Den andra påtagliga förändringen är den relativa försvagningen av den ekonomiska standarden för ensamföräldrar (23). har deras disponibla inkomster utvecklats svagare än för andra familjetyper. Även ensamboende utan barn har haft en svag utveckling, vilket sammanhänger med att flertalet i gruppen är yngre. Indelning i grupper görs . Det innebär att sammansättningen skiftar som analyseras. Strukturella förändringar i form av ökat arbetskraftsdeltagande, högre utbildningsnivå, ny näringsgrensstruktur och ökad arbetslöshet förändrar gruppernas storlek och sammansättning. Förändringar mellan grupperna över tiden kan således delvis bero på att gruppernas sammansättning ändrats, t.ex. med avseende på ålder. De redovisade medianinkomsterna avser det mittersta hushållet och påverkas således inte av olika extrema observationer, vilka normalt gör att medelvärdena ligger högre. 2.6 Kvinnor och män Löner och standardutveckling för kvinnor respektive män beskrivs i flera olika sammanhang, bl.a. i SCB:s statistik och i den återkommande bilagan till budgetpropositionen om Ekonomiska resurser för kvinnor och män . SCB har exempelvis visat att helårs- och heltidsarbetande kvinnors genomsnittliga arbetsinkomster minskade något i förhållande till männens inkomster under 1980- talet men ökade något (diagram 2.7). genomförda beräkningar visar att kvinnornas faktorinkomster (löner och kapitalinkomster) ökade kraftigt i andel av männens fram till mitten av 1980- talet varefter andelen varit relativt . Det beror främst på en stark ökning av lönerna som följd av ökade arbetstider. Kvinnornas pensioner har också ökat starkt genom att allt fler får ATP. En beräkning av mäns och kvinnors disponibla inkomster visar att kvinnornas inkomster ökade i relation till männens , varefter andelen varit ganska . Någon minskning kan inte skönjas, snarare tendenser till en ökning. Mäns och kvinnors arbetsinkomster och transfereringar har beräknats efter skatt. För makar har hushållets skattefria transfereringar delats lika. Diagram 2.7 Kvinnors inkomster i procent av mäns 1975-1994. Disponibla inkom- ster för alla individer samt arbetsinkomster bland helårs- och heltidsanställda som saknar rörelseinkomster Källa: , Be 21 , SCB 1996. HINK, beräkningar. En annan indikator på den ekonomiska standardutvecklingen för kvinnor är andelen kvinnor bland ekonomiskt svaga hushåll (se avsnitt 2.3). Andelen av alla män respektive av alla kvinnor som lever i hushåll med en standard som understiger av medianinkomsten har trendmässigt ökat . är andelen män med låg ekonomisk standard högre än andelen kvinnor. Andelen män som har en låg standard har även ökat något mer än andelen kvinnor. Diagram 2.8 Andelen av alla kvinnor respektive av alla män som lever i hushåll med disponibla inkomster av medianinkomsten för alla Källa: HINK, SCB, beräkningar. För att söka förstå de processer som ligger bakom minskade respektive ökade inkomstklyftor försöker man ofta dela upp den totala inkomstspridningen på olika komponenter. En metod är att dela in befolkningen i olika grupper och därefter beräkna hur stor del av den totala inkomstspridningen som härrör från olika delgrupper. En annan metod är att söka fastställa hur olika inkomstkällor (lön, pension, skatt m.m.) bidrar till den totala spridningen i de disponibla inkomsterna. Ett flertal analyser med dessa metoder har genomförts bl.a. av inkomstfördelningens utveckling i , i olika samt för 1975-1991 (10, 15, 21, 22). Metoderna anses tämligen robusta och enkla att tillämpa, även om tolkningsproblem kan förekomma om många förhållanden ändras (13). har rekommenderat att fler länder prövar metoderna och arbete pågår enligt uppgift i bl.a. , och . Fördelarna av att fler länder använder metoderna på liknande sätt är naturligtvis många, bl.a. kan metoderna förbättras och resultat från olika länder jämföras. Den följande sammanställningen av resultat baseras på olika forskningsresultat som kompletterats med nya beräkningar för , bl.a. för . Metoderna förklaras kortfattat nedan. Utförligare förklaringar lämnas i underbilaga 4.2. Det är hushållens nominella disponibla inkomster justerade för försörjningsbörda vägda med antal individer i hushållen som analyseras. 3.1 Förändringen för olika grupper Genom att dela upp den totala inkomstspridningen i befolkningen på olika grupper efter ålder, familjetyp, sysselsättning etc. kan man få en viss vägledning om hur förändringar i inkomstfördelningen förklaras av skillnader mellan grupperna. Med statistiska metoder kan man dela upp inkomstspridningen och förändringen mellan olika år i följande komponenter. 1.Andelsförändringar: Inkomstspridningen kan öka eller minska genom att olika gruppers storlek i förhållande till varandra förändras, utan att deras inkomstnivå förändras. 2.Skillnad i medelinkomst: Spridningen kan ändras som följd av att gruppernas relativa inkomstnivå förändras, även om gruppernas relativa storlek är oförändrade. 3.Inomgruppsspridning: Den del av den ökade eller minskade spridningen som förklaras av att spridningen förändrats inom olika grupper, snarare än mellan grupperna. I det följande sammanställs resultaten från olika studier med de kompletterande beräkningar som genomförts av spridningsmåttet Mean Log Deviation, även (MLD, se bilagediagram 1.1). Förändringar i befolkningens sammansättning - exempelvis en ökning av antalet äldre, barn, ensamboende osv. - har endast haft en marginell påverkan på inkomstfördelningen (10, 15, 22). Det beror antagligen på att befolkningsförändringarna är små och långsamma. genomförda beräkningar bestyrker dessa resultat. Under 1975-1983 när inkomsterna utjämnades respektive 1983-1990 respektive 1991-1994 när inkomstspridningen ökade förklarar ändrad sammansättning i befolkningen endast en ringa del. Det visas vid uppdelningen av den totala förändringen av inkomstspridningen under vardera de tre perioderna för åldersgrupper och olika familjetyper på så sätt att ändrad befolkningsandel förklarar (bilagetabell 1.2). Inkomstklyftorna mellan hushåll i olika åldersgrupper har ökat trendmässigt. Som visats beror det på att den ekonomiska standarden för ungdomar och i viss mån även för hushåll i åldern relativt försämrats medan den förbättrats för medelålders och för ålderspensionärer. förklaras den minskade spridningen till ungefär en tredjedel av att ålderspensionärernas ekonomiska standard successivt har närmat sig genomsnittet för befolkningen. Något förenklat kan man säga att under 1975-1983 minskade klyftorna mellan åldersgrupperna på grund av att pensionärerna närmade sig den övriga befolkningens standard. ökade åldersklyftorna framför allt på grund av att hushåll i den gyllene medelåldern fick stora ökningar av den ekonomiska standarden. drabbas främst de yngre som inte får fotfäste på arbetsmarknaden. Trenden till ökande åldersklyftor förklarar delvis de allmänt ökande inkomstklyftorna. Denna trend skiljer från utvecklingen i bl.a. , och (22). Längre studietider, högre arbetslöshet osv. förklarar delvis de sänkta inkomsterna för yngre medan den successiva mognaden av ATP-systemet huvudsakligen förklarar ökningen för de äldre. För förvärvsaktiva kan en förklaring till ökad spridning mellan åldersgrupper vara att erfarenheter värderas allt högre på arbetsmarknaden (13). Än viktigare torde vara att de äldre har fått ökade kapitalinkomster. Spridningen mellan olika familjetyper minskade 1975-1983, främst beroende på utjämningen mellan pensionärshushåll och övriga hushåll. Den ökade inkomstspridningen 1983-1990 förklaras till någon del av ökade inkomstklyftor mellan olika familjetyper. Den ökade spridningen 1991-1994 synes emellertid inte till någon väsentlig del kunna förklaras av de relativa förändringar i ekonomisk standard som inträffat exempelvis mellan barnfamiljer och pensionärshushåll. Utjämningen förklaras till någon del av att skillnaderna mellan kvinnors och mäns disponibla inkomster minskade. Den ökade inkomstspridningen därefter förefaller inte bero på ökade klyftor mellan män och kvinnor (beräkning av disponibel inkomst, se avsnitt 2.6). Utjämningen 1975-1983 respektive de ökande inkomstklyftorna förefaller inte kunna förklaras av förändringar mellan olika regioner i landet (15, 22). De nu genomförda beräkningarna bekräftar dessa resultat, även för . Den minskade spridningen 1975-1983 och de ökade klyftorna därefter beror i stort sett helt på en förändrad spridning inom regionerna. Utjämningen av inkomstfördelningen förklaras till betydande del av att spridningen mellan grupper med olika förvärvsgrad minskade (15). De genomsnittliga disponibla inkomsterna ökade betydligt för hushåll där ingen förvärvsarbetar (t.ex. studerande och ålderspensionärer). De nu genomförda beräkningarna bekräftar dessa resultat. De visar att även bland hushåll utjämnades inkomsterna påtagligt mellan grupper med olika sysselsättningsgrad. De relativa genomsnittliga disponibla inkomsterna sjönk för hushåll med helårs- och heltidsarbete respektive med hög förvärvsgrad medan de ökade för deltidsarbetande. ökade andelen hushåll som arbetade heltid medan andelen delårs- och deltidsarbetande hushåll minskade. Detta bidrog till en minskad spridning eftersom sysselsättningsgraden blev mer homogen. En större och motverkande faktor var dock den ökande spridningen inom alla grupper. minskar sysselsättningsgraden drastiskt som spridningen inom de olika grupperna fortsätter att öka. Dessa båda faktorer gör att den totala inkomstspridningen ökar. Tvärtemot vad som kunde väntas har inkomstspridningen mellan grupper med olika sysselsättningsgrad inte ökat, snarare har en liten utjämning skett mellan dem. Indelningen efter sysselsättningsgrad är ganska grov. Därför har en mer förfinad gruppindelning utarbetats. Den syftar till att med större precision beskriva hur varje hushåll erhåller sin försörjning. Indelningen efter sysselsättningsgrad för gruppen har här kompletterats med att de hushåll urskiljs som är egenföretagare, studerande, sjukskrivna eller arbetslösa samt förtidspensionärer (förklaringar i underbilaga 4.2). Detta innebär att grupperna blir mer renodlade. De anställda med heltidsarbete som andel av alla hushåll ökade till 1990, för att sedan minska kraftigt. Gruppen deltidsanställda (inkluderar makar där en arbetar heltid och den andre deltid) ökade 1975-1983 varefter den minskade. Minskningen fortsatte under den ekonomiska krisen . Andelen förtidspensionärer, sjukskrivna m.fl. och studerande ökade, särskilt . Ökningen fortsatte tydligare under 1991-1994. Denna indelning av hushållen efter s.k. försörjningsstatus gör förändringarna i inkomstspridningen något tydligare. minskade den genomsnittliga inkomsten för anställda med heltidsarbete jämfört med alla hushåll. ökade spridningen inom denna grupp. Utjämningen inom gruppen synes till betydande del förklaras av ökad sysselsättning bland kvinnor, särskilt gifta/samboende kvinnor. Den ökade inkomstspridningen 1983-1990 förklaras i stort sett helt av att spridningen inom olika grupper ökade. Detta torde delvis förklaras av att många kvinnor övergick från deltidsarbetande till heltidsarbete, dvs. sammansättningen av gruppen heltidsanställda förändrades. Spridningen mellan de olika försörjningsgrupperna minskade. Förskjutningen mellan grupperna motverkade delvis den ökade spridningen inom grupper. har dessa processer delvis vänt. Andelen hushåll med anställning minskar kraftigt. Dessutom ökar andelen studerande och förtidspensionärer. Beräkningen pekar på att den ökade inkomstspridningen 1991- 1994 till betydande del sammanhänger med att andelen heltidsanställda minskar medan andelen arbetslösa, studerande, förtidspensionärer etc. ökar. 3.2 Uppdelning i olika inkomstkällor En annan viktig metod för att söka förstå varför fördelningen av ekonomiska resurser förändrats är att med statistiska metoder dela upp förändringen av den totala spridningen i olika inkomstkällor. Uppdelningen kan ge vägledning om den förändrade spridningen beror på att t.ex. faktorinkomster blivit mer ojämnt fördelade, att skatternas eller socialförsäkringarnas utjämnande effekt försvagats etc. Det finns flera undersökningar som visar hur olika spridningsmått förändras över tiden för arbetsinkomster samt hur inkomstspridningen olika år modifieras av skatter respektive transfereringar (15, 18). I följande analys har dessa resultat kompletterats främst genom att inkludera perioden efter skattereformen 1991-1994. Dessutom har två skilda spridningsmått (Gini-koefficienten och ett index som bygger på variationskoefficienten, se underbilaga 4.2) delats upp finfördelat och känslighetsberäkningar genomförts för bl.a. realisationsvinster. Vid analysen har de vuxna individerna i hushållet indelats i huvudförsörjare (den med högst skattepliktig inkomst) och make/maka. Resultaten sammanfattas i bilagetabell 1.3 och bilagediagram 1.3. Den minskade spridningen av hushållens ekonomiska standard anses främst kunna förklaras av en ökad utjämning genom sociala transfereringar och av en jämnare fördelning av löneinkomster (15, 18). De nu genomförda beräkningarna bestyrker och kompletterar dessa resultat. Uppdelningen visar att den huvudsakliga förklaringen till den minskade spridningen av hushållens ekonomiska standard var att pensionernas andel av hushållens totala disponibla inkomster ökade kraftigt medan lönernas andel minskade - som en följd av de ökande pensionerna. Förändringar i skatternas inkomstutjämnande effekt bidrog något till att öka inkomstspridningen. Ändrade kapitalinkomster och realisationsvinster hade endast marginell betydelse för utvecklingen. De skattepliktiga transfereringarna , särskilt pensionerna, utbetalades i högre utsträckning till personer högre upp på inkomst- skalan. Det innebar att de skattepliktiga transfereringarna svagt bidrog till ökad inkomstspridning4. De skattefria bidragen, t.ex. barnbidragen, bostadsstöden, socialbidragen, har stor betydelse för omfördelningen av hushållens inkomster. Under 1975-1983 ökade deras andel av de disponibla inkomsterna endast marginellt. Den minskade inkomstspridningen kan inte förklaras av förändringar i barnbidrag, bostadsstöd o.d. De ökande inkomstklyftorna 1983-1990 Den ökade spridningen 1983-1990 förklaras främst av en ökad spridning av faktorinkomster, både arbetsinkomster och kapitalinkomster (15). genomförda beräkningar tyder på att det var stora förändringar som inträffade och att dessa delvis motverkade varandra. De båda spridningsmåtten ger en relativt samstämmig bild av utvecklingen. Löner och näringsinkomster blev avsevärt mer ojämnt fördelade som till stor del präglades av en långvarig högkonjunktur. Den enskilt viktigaste förklaringen till den ökade inkomstspridningen var dock enligt beräkningarna ökningen av och den ojämna fördelningen av kapitalinkomster och realisationsvinster. I en känslighetsberäkning har inkomster från och skatter på realisationsvinster tagits bort. Den visar att förklaringen till ökade inkomstklyftor, vid sidan av de ökade realisations- vinsterna, framför allt var en större spridning i löneinkomsterna. De sociala transfereringarnas utjämnande effekt förändrades inte nämnvärt . Skatternas utjämnande effekt ökade något (6). Den ökade spridningen av löner och kapitalinkomster motverkades således av höjda skatter. Skatterna som andel av hushållens totala inkomster ökade, men också progressionen. Skatternas faktiska utjämnande effekter beror naturligtvis både på skattesatserna, hur stor del av inkomsterna som beskattas samt på relativa förändringar i storleken av olika inkomstkällor. Utvecklingen förklaras av delvis andra förändringar, som också sammanhänger med den ekonomiska krisen. finns det ännu inga forskningsresultat som genomförda beräkningar kan jämföras med, vilket medför en ökad osäkerhet i bedömningarna. Därtill kommer att det är oklart om de tendenser som kan iakttas fram är tillfälliga eller bestående.