prop · GK0345 · 1997-01-01 00:00:00 — Med ett givet nuvärdestal satt utifrån vissa inflations- förväntningar blir investeringen lönsam om inflationstakten blir högre än vad som antogs när nuvärdestalet bestämdes. Även när det gäller lönsamhetskalkyler är finansieringskostnaden för den skattekredit som nuvärdesavskrivning ger beroende av inflationstakten. En väsentlig slutsats är att eventuellt positiva effekter på risktagandet i första hand är knutna till något slag av periodiseringsfonder, inte till avskrivningsmetoden som sådan. Även (FSU) fick i uppdrag att göra en förnyad prövning. I betänkandet Fortsatt reformering av företagsbeskattningen, del 1 (SOU 1992:67 s. fann utredningen argumenten för såväl nuvärdesavskrivning som periodiseringsfonder svaga. FSU avrådde från införande av såväl periodiseringsfonder som nuvärdesavskrivning. FSU ansåg att ett system med periodiseringsfonder kombinerade med nuvärdesavskrivning var ett sämre alternativ än ett system med enbart periodiseringsfonder. I enlighet med sina direktiv redovisade utredningen en ny modell för periodiseringsfonder. En förnyad genomgång av argumenten för och emot nuvärdesavskrivning och periodiseringsfonder gjordes i en inom utarbetad promemoria, Beskattning av enskild näringsverksamhet, m.m. Ändringar i bolagsbeskattningen (Ds 1993:28 s. 225). En allmän uppfattning ansågs vara att positiva effekter av periodiseringsfonder uppkommer även i förening med de vanliga avskrivningsreglerna. Med hänsyn härtill och till den kritik som framförts mot nuvärdesavskrivning avvisades tanken på en sådan avskrivningsmetod. I stället redovisades ett nytt (tredje) förslag till periodiseringsfonder. Efter ett splittrat remissutfall redovisade den förra regeringen ett nytt (fjärde) förslag till periodiseringsfonder i propositionen Fortsatt reformering av företagsbeskattningen (prop. 1993/94:50 s. 209). I enlighet därmed genomfördes det nu gällande systemet med periodiseringsfonder. Något förslag om nuvärdesavskrivning lades inte fram i propositionen. Istället uttalades att frågan borde beredas ytterligare. Även fann vid behandlingen av propositionen det angeläget att bereda frågan ytterligare. Enligt utskottets mening borde regeringen presentera resultatet av beredningsarbetet. Utskottet framhöll dock att ett system med nuvärdesavskrivning måste finansieras fullt ut (bet. 1993/94:SkU15 s. 155). FSU har vidare i sin senaste utredningsetapp snuddat vid ämnet. I sin diskussion av generella tänkbara investeringsfrämjande åtgärder förkastar FSU ett direktavdrag för investeringar (SOU 1996:119 s. 66). Efter fortsatt beredning av ärendet har regeringen inte kunnat finna några nya argument eller omständigheter som talar för att nuvärdesavskrivning bör införas. Tvärtom talar vårt deltagande i EU mot att vi inför nya särlösningar som markant avviker från omvärlden. Nuvärdesavskrivning är ett instrument som motverkar inflationens urholkande effekt på värdet av avskrivningarna. Vid låg inflation finns inga skäl för en sådan värdesäkring. Fördelen med nuvärdesavskrivning kan sägas vara att den i någon mån kan inverka positivt på företagens likviditet. Denna inverkan är dock mycket begränsad. För företagens risktagande synes nuvärdesavskrivning inte alls ha någon betydelse. Vad gäller lönsamheten för företagen resp. kostnaden för staten är den förväntade inflationstakten av avgörande betydelse. Det nuvärdestal på 84 som Utredningen för reformerad företagsbeskattning föreslog i sitt betänkande motsvarar en nominell ränta efter skatt på . Vid förväntningar om låg eller ingen inflation bör nuvärdestalet sättas lägre. Utifrån det satta nuvärdestalet kan företagen spekulera i huruvida inflationen blir högre eller lägre än vad som antogs när nuvärdestalet bestämdes. Blir inflationen högre tjänar företagen på att välja nuvärdesavskrivning framför ordinarie avskrivning. Blir inflationen lägre bör de välja ordinarie avskrivning. Regeringens ekonomiska politik är inriktad på att sanera statsfinanserna, öka sysselsättningen och hålla tillbaka inflationen. Det är olämpligt att genom nuvärdesavskrivning komplicera systemet och tillskapa en nytt, numera tämligen obehövligt, inslag som kan störa företagens beteende. De skäl mot nuvärdesavskrivning som redovisats i det föregående kvarstår alltjämt. Nuvärdesavskrivning skulle utgöra ett komplicerande inslag i skattesystemet för såväl företag som skattemyndigheter. Det skulle innebära redovisningsproblem och svårigheter för externa bedömare att värdera företag. I internationellt hänseende skulle ett införande av nuvärdesavskrivning innebära en kraftig avvikelse. Vidare utgör skattekrediter och andra begränsningar av skattebasen främmande inslag i ett system med bred bas och låg skattesats. Det kan också befaras att systemet skulle utnyttjas för skatteplanering och skatteundandragande. Enligt regeringens bedömning står det klart att fördelarna med nuvärdes- avskrivning inte på långt när uppväger de nackdelar som är förknippade med ett sådant system. Regeringen har därför kommit till slutsatsen att ett system med nuvärdesavskrivning inte bör införas och att det inte finns någon anledning till ytterligare beredning av denna fråga. Regeringens förslag: Undantagsregeln i taxeringslagen att skattetillägg inte skall tas ut om rättelse av en oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänst eller kapital har gjorts eller kunnat göras med ledning av kontrolluppgift skall inte gälla i fråga om kontrolluppgift avseende avyttring av finansiellt instrument enligt 3 kap. 32 c § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter. Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 1 § första stycket taxerings- lagen (1990:324, TL) skall skattetillägg påföras en skattskyldig som lämnat oriktig uppgift i självdeklaration eller annat skriftligt meddelande som han avgett till ledning för taxeringen. Skattetillägg tas enligt andra stycket vid inkomstbeskattningen ut av den skatt som, om den oriktiga uppgiften godtagits, inte skulle ha påförts honom. Enligt tredje stycket skall skattetillägget i stället tas ut om den oriktiga uppgiften har rättats eller hade kunnat rättas med ledning av kontrollmaterial som normalt är tillgängligt för skattemyndigheten och som varit tillgängligt för myndigheten före utgången av november månad taxeringsåret. 5 kap. 4 § TL innehåller fyra undantag till bestämmelserna i 1 §. Enligt första stycket punkt 2 skall skattetillägg inte tas ut vid rättelse av en oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänst eller kapital om rättelsen gjorts eller hade kunnat göras med ledning av kontrolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enligt LSK och som varit tillgänglig för myndigheten före utgången av november månad taxeringsåret. Detta undantag gäller dock enligt andra stycket inte i fråga om vissa kontrolluppgifter avseende bostadsrätter enligt 3 kap. 44 och 45 §§ LSK. Skälet till att denna undantagsregel införts är att uppgifterna i sig inte är tillräckliga för att beräkna den skattepliktiga inkomsten i fråga. Den skattskyldige måste därför själv redovisa uppgiften även i den förenklade självdeklarationen. Detta innebär att om rättelse av oriktig uppgift gjorts med ledning av en sådan kontrolluppgift skall skattetillägg tas ut enligt bestämmelserna i 5 kap.1 § tredje stycket TL. års taxering skall värdepappersinstitut lämna kontrolluppgift om avyttring av finansiellt instrument (3 kap. 32 c § LSK). Kontrolluppgiften skall ta upp den ersättning som överenskommits vid avyttringen efter avdrag för försäljningsprovision och liknande kostnader, antalet avyttrade finansiella instrument samt slag och sort. På samma sätt som nämnts i fråga om bostadsrätter kan skattepliktig reavinst eller reaförlust inte beräknas enbart med ledning av kontrolluppgiften och kan följaktligen inte heller förtryckas i den förenklade självdeklarationen. Den skattskyldige måste således även i dessa fall fortsättningsvis själv redovisa detta. Det framstår i sådana fall naturligt att undantaget i 5 kap. 4 § första stycket 2 TL inte omfattar de fall där kontrolluppgift enligt 3 kap. 32 c § LSK lämnats. Regeringen föreslår därför att ett förtydligande i denna del intas i 5 kap. 4 § andra stycket TL. 7 Budgeteffekter och övriga ekonomiska effekter I detta avsnitt redovisas inledningsvis de olika förslagens finansiella effekter för den offentliga sektorn. Därefter beskrivs förslagens struktur- effekter, dvs. hur skattebelastningen förväntas påverka olika slag av företag. 7.1 Lättnader i ägarbeskattningen Vad gäller förslaget om en selektiv lättnad i ägarbeskattningen för onoterade bolag har en utförlig redovisning av bedömningen av budgeteffekterna lämnats i betänkandet från . Då regeringens förslag i allt väsentligt överensstämmer med utredningsförslaget saknas anledning att här lämna en detaljerad redovisning av grunderna för den finansiella bedömningen. Utredningen beräknade den varaktiga kostnaden för förslaget till . I detta förslag exkluderades emellertid utländska onoterade aktier från lättnad. I denna del avviker regeringens förslag från utredningens, då vårt förslag innebär att sådana aktier får del av lättnaden. Detta motiverar en viss uppjustering av den varaktiga kostnaden, som bedöms uppgå till . Av denna kostnad belöper på den lättnad som är knuten till kapitalunderlaget. Resterande del av kostnaden, , beror på att en större del av lönesumman, i stället för , får läggas till det underlag som tillsammans med räntesatsen enligt 3 § 12 mom. SIL bestämmer fördelningen av utdelningar och reavinster mellan inkomstslagen kapital och tjänst och att denna större del av lönesumman också påverkar lättnadsutrymmet. Den finansiella kostnaden om avser den varaktiga kostnaden för förslaget, där bl.a. den lägre skatten på reavinster beaktas. Vad gäller effekterna knutna till reavinsterna kan dessa förväntas uppkomma med viss tidsfördröjning. Det är svårt att periodisera dessa effekter och det är över huvud taget svårt att bedöma i vilken utsträckning ägarna väljer att redan från början utnyttja det maximala utrymmet för lättnad, bl.a. med tanke på att reglerna medger att icke utnyttjat utrymme kan sparas till ett senare år och att detta utrymme ränteuppräknas. I den redovisning som lämnas i tabell 7.1 av de olika förslagens effekter för staten och den offentliga sektorn görs en försiktig bedömning, innebärande att budgetförsvagningen för beräknas uppgå till för att därefter öka något. Det bör noteras att de effekter som redovisas i tabell 7.1 avser de kassa- mässiga effekterna för staten och den offentliga sektorn. Detta är förklaringen till att det inte uppkommer några effekter för trots att de föreslagna reglerna träder i kraft . Eftersom lättnaden avser skatten på utdelningar och reavinster på onoterade aktier kommer nämligen de kassamässiga effekterna att inträffa först året efter inkomståret, vilket innebär att den första effekten uppkommer först . Tabell 7.1 Budgeteffekter av föreslagna åtgärder. Kassamässiga effekter för staten och offentlig sektor samt varaktiga effekter för offentlig sektor. 1997 1998 1999 2000 1997 1998 1999 2000 Lättnad i ägarbeskattningen0,00-3,20-3,24-3,280,00 -3,20-3,24-3,28 -3,50 Begränsat riskkapitalavdrag-0,210,400,020,01 -0,21 0,40 0,02 0,01 0,01 Begränsad periodiseringsfond0,002,184,532,37 0,00 2,40 4,97 2,59 1,18 SUMMA -0,21-0,62 1,31 -0,90 -0,21 -0,40 1,75-0,68 -2,31 har i sitt remissyttrande angett att de administrativa kost- naderna för ett genomförande av förslaget kan uppskattas till första året och därefter ca . Det är bl.a. fråga om kostnader för utökad deklarationsgranskning och framtagande av informationsmaterial. Vad gäller införandeåret är det enligt regeringens mening uppenbart att genomförandet av förslaget orsakar inte obetydligt merarbete för skatte- myndigheterna, liksom även kostnader av annat slag, bl.a. för informations- insatser. Enligt vad regeringen inhämtat finns det dock möjligheter att klara genomförandet utan att övrig verksamhet påverkas genom att en del av anslags- sparandet tas i anspråk för detta ändamål. Frågan om vilken omfattning merarbetet kommer att ha efter införandeåret är mera svårbedömd. Det hänger bl.a. samman med osäkerheten om i vilken utsträckning de nya reglerna kommer att utnyttjas av de skattskyldiga. Regeringen är därför inte beredd att nu redovisa någon bedömning av resurskonsekvenserna i ett längre perspektiv. 7.2 Tidigareläggning av slopande av riskkapitalavdraget De förändrade reglerna för riskkapitalavdraget innebär att skattereduktion enbart medges för aktier som förvärvats . Som tidigare gäller att skattereduktion kan åtnjutas vid 1997 eller taxering. Den tidigare beslutade avdragsramen om är oförändrad. Detta torde medföra att avdrag till viss del kommer att tidigareläggas. Som framgår av tabell 7.1 medför detta en viss budgetförsvagning för som emellertid tas igen . Den varaktiga inkomstförstärkningen utgörs av ränteeffekten av den omperiodiserade kostnaden för avdraget och beräknas uppgå till . 7.3 Begränsning av avdraget för avsättning till periodiseringsfond Förslaget innebär att den maximala avsättningen till periodiseringsfond års taxering begränsas till av årsvinsten (tidigare ). När sysselsättningspropositionen presenterades beräknades denna regeländring medföra en inkomstförstärkning om . Förnyade bedömningar, som bl.a. baseras på användande av data avseende enskilda aktiebolag och information om företagens utnyttjande av gällande regler, ger en något modifierad bild. beräknas inkomstförstärkningen för offentlig sektor till medan effekten för kan beräknas till . Liksom vid den tidigare bedömningen beräknas de förändrade reglerna inte ge några kassamässiga effekter för beroende på att företagens betalningar av preliminärskatt inte påverkas av regeländringen. Den förhöjda effekten för beror dels på fyllnadsbetalningar av skatt avseende , dels på att den förhöjda preliminärskatten på grund av regeländringen 1997 får genomslag först . Denna förhöjda effekt är enbart temporär, vilket framgår av att den beräknade effekten för , , ungefär ligger på nivån för . Den varaktiga effekten av regeländringen beräknas uppgå till . Att den varaktiga effekten blir lägre än de första kalenderårseffekterna beror på att lägre avsättningar till periodiseringsfond under inkomståren 1997-2001 delvis balanseras av att återföringen av fonder åren därefter blir mindre, vilket ger en budgetförsvagning under dessa år. Den varaktiga effekten utgörs i princip av räntan på de nuvärdeberäknade förändringarna av framtida skattebetalningar. De nu föreslagna åtgärderna finansieras genom utnyttjande av resterande del av den särskilda ram för åtgärder på företagsskatteområdet som avsattes i prop. 1994/95:25 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. Enligt den redovisning som lämnades i prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , ändrade anslag för /96, finansiering m.m. uppgår denna resterande ram till 0,8, 0,7 respektive . därefter uppgår den outnyttjade ramen till ca . Den föreslagna lättnaden i ägarbeskattningen för små och medelstora företag finansieras delvis genom en begränsning i möjligheterna att göra avsättningar till periodiseringsfonder. Sänkningen av periodiseringsfondsavsättningarna till är en generell åtgärd som berör alla typer av företag. Utöver aktiebolagen omfattas ekonomiska föreningar, handelsbolag och enskild näringsverksamhet. Mot denna bakgrund är det av intresse att studera hur en lättnad i ägarbeskattningen finansierad på detta sätt omfördelar skatteuttaget mellan olika grupper av företag. Endast icke-finansiella företag har studerats med undantag för fördelningen av nettoeffekterna efter ägarkategori. Här har enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag tagits med. Figur 1: Nettoeffekterna av skatteomläggningen för olika kategorier av majoritetsägare. I figur 1 visas nettoeffekterna av skatteomläggningen för olika kategorier av majoritetsägare, dvs. företag i vilka av rösterna innehas av personer som tillhör resp. ägarkategori. Av figuren framgår att det är fåpersonsägda företag med och fåpersonsägda företag utan koncernanknytning som sammantaget får en lättnad. De som främst bidrar till finansieringen är företag noterade på A-listan och företag i koncern med dessa, samt utlandsägda företag. Vidare bidrar enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. De två gynnade ägarkategorierna har dock bidragit med av finansieringen genom begränsningen av periodi- seringsfondsavsättningarna. I figur 2 visas nettoeffekterna av skatteomläggningen fördelat över bran- scher. Av figuren framgår att fördelningen är relativt jämn. Den enda bransch som missgynnas genom omläggningen är brytning av mineraliska produkter . De branscher som gynnas mest är varuhandel, hotell och restaurang samt uppdrags- verksamhet. De tjänsteorienterade branscherna gynnas i större utsträckning än de varuproducerande branscherna. Figur 2: Nettoeffekterna av skatteomläggningen för olika branscher. Vad gäller fördelningen enligt storleksklass framgår denna av figur 3. För företag med över 500 anställda innebär skatteomläggningen en nettoförlust. För företagen i de mindre storleksklasserna innebär omläggningen ett nettotillskott. Företag med mellan 10 och 49 anställda gynnas mest. Figur 3: Nettoeffekterna av skatteomläggningen för företag fördelade efter storlek. Av figuren framgår att åtgärderna leder till en sänkning av kostnaderna för små och medelstora företag och att sänkningen är störst för företag med mindre än 200 anställda. 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 3 § 1 a mom. I det nya momentets första stycke anges att utdelning på aktie i svenskt aktie- bolag i viss utsträckning undantas från skatteplikt. Bestämmelserna i 3 § behandlar inkomstslaget kapital och undantaget från skatteplikt gäller därför endast när utdelning skall tas upp som intäkt av kapital, dvs. för fysiska per- soner och dödsbon. Av andra stycket 1 framgår att lättnaden endast omfattar aktier i svenska aktiebolag som inte är marknadsnoterade. Begreppet marknadsnoterad har här samma innebörd som i 27 § 2 mom. andra stycket SIL. Förutom aktier som är noterade vid svensk eller utländsk börs omfattar begreppet marknadsnoterad aktier som är noterade på någon lista utanför börsen om det är fråga om annan kontinuerlig notering av marknadsmässig omsättning som är allmänt tillgänglig . Däremot anses aktier inte marknadsnoterade om ett erbjudande riktas till allmänheten vid enstaka tillfälle att köpa aktier i bolaget. Enligt andra stycket 2 får det bolag som gett ut aktien inte i sin tur äga aktier i noterade svenska och utländska företag. Denna begränsning gäller dock endast i de fall innehavet under det räkenskapsår utdelningen avser eller något av de fyra föregående räkenskapsåren uppgått till eller mer av röstetalet eller av aktiekapitalet. Här beaktas även innehav via dotterbolag. I andra stycket 3 finns ett särskilt undantag för förvaltningsföretag om detta äger marknadsnoterad aktie. Här beaktas innehav under det räkenskapsår som ut- delningen avser. definieras i 7 § 8 mom. andra stycket SIL. Undantaget i andra stycket 4 avser schablonbeskattade bostads- aktiebolag. I momentet har begreppet marknadsnoterat av lagtekniska skäl knutits till att bolaget är marknadsnoterat. Formellt är det emellertid aktierna i bolaget som är marknadsnoterade. I tredje stycket finns därför en definition av ett marknadsnoterat svenskt aktiebolag och en marknadsnoterad utländsk juridisk person. 3 § 1 b mom. Från skatteplikt undantas den del av det utdelade beloppet som ryms inom ett lättnadsutrymme. Detta benämns i lagtexten lättnadsbeloppet efter mönster av gränsbeloppet i 12 b mom. Beräkning görs alltid per aktie. I momentet finns bestämmelser om hur lättnadsutrymmet skall beräknas. Räntesatsen utgör av statslåneräntan. Eftersom statslåneräntan faställs med två decimaler är det lämpligt att motsvarande gäller för denna räntesats. Löneunderlaget skall beräknas enligt 12 d mom. första stycket. För aktieägare som skall tillämpa 3:12-reglerna gäller även villkoren i 12 d mom. andra och tredje styckena vilket bl.a. innebär att aktieägare som är verksamma i företaget kan utnyttja löne- underlaget endast under förutsättning att villkoret om eget löneuttag är uppfyllt. Enligt andra stycket får ett lättnadsbelopp inte beräknas om aktien har förvärvats under beskattningsåret och företaget tidigare lämnat utdelning. Bestämmelsen gäller den nye ägarens möjlighet att beräkna ett lättnadsbelopp för förvärvsåret. Anknytningen i tredje stycket till det anskaffningsvärde som skulle ha använts vid en reavinstberäkning om aktien sålts vid utdelningstillfället innebär bl.a. att den allmänna bestämmelsen om kontinuitet vid benefika förvärv gäller, dvs. överlåtarens anskaffningsvärde övertas. Vid beräkning av lättnadsutrymmet får användas en alternativ anskaffningskostnad enligt 12 c mom. andra och tredje styckena, dvs. antingen en uppräknad anskaffningskostnad eller ett värde beräknat med utgångspunkt i kapitalunderlaget. Här gäller även villkoret i 12 c mom. tredje stycket att kapitalunderlaget får användas endast under förutsättning att metoden används för samtliga aktier i företaget som aktieägaren förvärvat före ingången av . 3 § 1 c mom. Om den lämnade utdelningen understiger lättnadsbeloppet får den outnyttjade delen av lättnadsutrymmet sparas. För att skilja detta från begreppet sparad utdelning som används inom 3:12-systemet används här uttrycket sparad lättnad . Ett belopp motsvarande sparad lättnad får även läggas till underlaget för beräkning av lättnadsbeloppet . Ett exempel visar den använda tekniken. Aktieägaren har ett sammanlagt underlag för beräkning av lättnadsutrymme på . Statslåneräntan antas vara . Lättnadssatsen blir då (x 7 %=) och lättnadsbeloppet (4,x 250 000=) . 1 inte lämnar någon utdelning kommer hela lättnadsbeloppet att sparas. År 2 uppgår underlaget för beräkning av lättnadsbeloppet till (250 000 + 11 375=) och lättnadsbeloppet till (4,x 261 375=) . Den sparade lättnaden ökar dessutom lättnadsbeloppet som år 2 totalt kommer att uppgå till (11 893 + 11 375=) . Av andra stycket framgår att sparad lättnad får övertas vid benefika förvärv. 3 § 1 d mom. Möjlighet att beräknad sparad lättnad finns även när aktieägaren inte har erhållit någon utdelning under beskattningsåret. Även i dessa fall gäller att bolaget skall ha uppfyllt de villkor som finns i 1 a mom. andra stycket. Bolaget får exempelvis inte vara marknadsnoterat. Begränsningarna i möjligheten för bolaget att inneha marknadsnoterade aktier (1 a mom. andra stycket 2 och 3) knyter an till det räkenskapår för vilket utdelning lämnas. I de fall utdelning inte lämnas skall bedömningen av om detta villkor är uppfyllt avse förhållandena under det räkenskapsår som avslutats närmast före ingången av den skattskyldiges beskattningsår. I andra stycket anges tidpunkten för beräkning av lättnadsbelopp i det nu avsedda fallet. 3 § 1 e mom. Lättnadsreglerna tillämpas även i fråga om reavinst. Momentet har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Undantaget från skatteplikt gäller den del av reavinsten som svarar mot sparad lättnad som kvarstår outnyttjad vid avyttringstillfället. I klargörande syfte anges att sparad lättnad får utnyttjas endast i den mån den inte har utnyttjats vid utdelning på aktien. Villkoren i 1 a mom. andra stycket gäller endast vid beräkning av sparad lättnad. Finns kvarstående sparad lättnad vid avyttringstillfället får den utnyttjas även om bolaget då äger exempelvis av aktierna i ett marknadsnoterat bolag. 3 § 1 f mom. Momentet innehåller en regel som blir tillämplig om ett bolag marknadsnoterar sina aktier eller aktier av ett visst slag. Om notering sker efter utgången av gäller undantaget från skatteplikt av från noteringstidpunkten. Undantaget omfattar dock endast aktier som getts ut innan bolaget marknadsnoterats eller som har förvärvats med stöd av sådana aktier. Dessa aktier får därefter inte heller ha övergått till annan ägare på annat sätt än genom ett benefikt förvärv.