prop · GK03100D2 · 1997-01-01 00:00:00 — 2 § Beslut som rör ett handelsbolag fattas av skattemyndigheten i det län där bolaget enligt uppgift i handelsregistret har sitt huvudkontor. Beslut som rör en europeisk ekonomisk intressegruppering fattas av skattemyndigheten i det län där intressegrupperingen har sitt säte. Om intressegrupperingen saknar säte i landet, fattas beslutet av Skattemyn- digheten i . Första och andra styckena gäller inte om annat följer av 3Ä5 §§. Beslut som rör registrerade skattskyldiga 3 § Beslut som rör en skattskyldig som registrerats enligt 3 kap. 1 § fattas av skattemyndigheten i det län där den skattskyldige är registrerad, om inte annat följer av 5 §. Beslut i fråga om vissa gemenskapsinterna förvärv 4 § Beslut som rör den som är mervärdesskattskyldig endast på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 mervärdesskattelagen (1994:200) fattas av i . Överflyttning av ärenden och uppgifter 5 § En skattemyndighet får uppdra åt en annan skattemyndighet att fatta beslut i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Sådant uppdrag får ges endast om den andra myndigheten går med på det och om det inte medför avsevärda besvär för den som beslutet rör. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att uppgifter som enligt denna lag skall fullgöras av en viss skattemyndighet i stället skall fullgöras av en annan skattemyndighet. 6 § Om den skattskyldige har gett in en handling inom föreskriven tid till en annan skattemyndighet än rätt skattemyndighet, skall handlingen ändå anses ha kommit in i rätt tid. Handlingen skall då sändas över till rätt skattemyndighet med uppgift om den dag då handlingen kom in till myndigheten. Om den skattskyldige inom föreskriven tid har gett in en begäran om omprövning till en allmän förvaltningsdomstol, får skattemyndigheten ändå pröva ärendet. Begäran skall då sändas över till den skattemyndighet som fattat beslutet med uppgift om den dag då begäran kom in till domstolen. Första stycket gäller även vid inbetalning av skatt. 7 § får överta de befogenheter som en skattemyndighet har enligt 14 kap. har befogenhet att fatta sådana beslut om förseningsavgift enligt 15 kap. 7 och 8 §§ som rör en periodisk sammanställning om sammanställningen skall lämnas till . 8 § Om ett beskattningsärende som avses i denna lag har ett nära samband med ett taxeringsärende som enligt 2 kap. 4 § taxeringslagen (1990:324) skall avgöras i en skattenämnd, får även beskattningsärendet avgöras i skattenämnden om det är lämpligt att ärendena prövas i ett sammanhang. Registrering av arbetsgivare och mervärdesskattskyldiga 1 § skall registrera den som är arbetsgivare och den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200). Första stycket gäller inte den som är mervärdesskattskyldig endast på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 mervärdesskattelagen. 2 § Den som avser att bedriva näringsverksamhet och som skall registreras enligt 1 § skall anmäla sig för registrering hos skattemyndigheten. Den som driver flera verksamheter som medför skattskyldighet för mervärdesskatt, skall göra en anmälan för varje verksamhet. Om inte något hindrar det skall anmälan göras senast den verksamhet som medför anmälningsplikt påbörjas eller övertas. Den vars verksamhet är yrkesmässig endast enligt 4 kap. 3 § första stycket 1 eller 2 och andra stycket mervärdesskattelagen (1994:200) och som enligt 10 kap. 31 § skall redovisa mervärdesskatten i självdeklarationen anses ha fullgjort anmälningsskyldigheten genom att lämna deklarationen. 3 § Om ett förhållande som har tagits upp i en anmälan om registrering har ändrats, skall den som gjort anmälan underrätta skattemyndigheten om ändringen. Om inte något hindrar det skall underrättelsen lämnas från det att ändringen inträffade. Föreläggande för arbetsgivare och mervärdesskattskyldiga 4 § får förelägga den som inte gör anmälan enligt 2 § eller inte lämnar underrättelse enligt 3 §, att fullgöra sin skyldighet eller att lämna sådana uppgifter som behövs för att avgöra om skyldighet att göra anmälan eller lämna underrättelse finns. 5 § skall upprätta ett skattekonto för varje person som är skattskyldig enligt denna lag. får besluta att en person skall ha fler än ett skattekonto. På skattekontot skall skattemyndigheten registrera skatt som skall beta- las in eller betalas tillbaka enligt ett beskattningsbeslut, avdragen skatt, gjorda inbetalningar och utbetalningar samt belopp som har lämnats för indrivning. 6 § skall dels , dels för stämma av inbetalda och andra tillgodoförda belopp mot påförda belopp. Någon avstämning behöver dock inte göras för månader då inte något annat belopp än ränta har tillgodoförts eller påförts. En avstämning av skattekontot skall också göras när den skattskyldige begär det, om inte särskilda skäl talar mot det. Preliminär skatt och skattsedel på sådan skatt Skyldighet att betala preliminär skatt 1 § Preliminär skatt skall betalas för inkomståret enligt bestämmelserna i 6Ä8 kap. med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten enligt den årliga taxeringen året efter inkomståret. 2 § Den preliminära skatten skall betalas genom skatteavdrag (A-skatt) eller enligt särskild debitering (F-skatt eller särskild A-skatt). Skattsedel på preliminär skatt 3 § skall för varje inkomstår utfärda skattsedlar på preliminär skatt. För sådan skatt skall det finnas två slag av skattsedlar (F- skattsedel och A-skattsedel). 4 § En F-skattsedel skall utan ansökan utfärdas för den som vid utgången av närmast föregående inkomstår hade en sådan skattsedel. 5 § En F-skattsedel skall, om inte annat följer av 7 eller 8 §, efter ansökan utfärdas för den som bedriver eller kan antas komma att bedriva näringsverksamhet här i landet. 6 § får besluta att en F-skattsedel utfärdas för en fysisk person under villkor att den inte åberopas i ett anställningsförhållande. Villkoret skall framgå av skattsedeln. 7 § En F-skattsedel får inte utfärdas för en delägare i ett handelsbolag enbart på grund av delägarens intäkter från bolaget. 8 § En F-skattsedel får inte utfärdas 1. för den som har fått en tidigare utfärdad F-skattsedel återkallad enligt 10 § första stycket 3 eller 8 förrän efter återkallelsebeslutet, 2. för den som har fått en tidigare utfärdad F-skattsedel återkallad på någon annan grund än som avses under 1 så länge grunden för återkallelsen finns kvar, eller 3. för den som inte har haft någon F-skattsedel men som skulle ha fått en sådan skattsedel återkallad på grund av något förhållande som avses i 10 §. För den som inte har haft någon F-skattsedel men som skulle ha fått en sådan skattsedel återkallad på grund av något förhållande som avses i 10 § 8 får en F-skattsedel inte utfärdas förrän efter det att företagets eller bolagets F-skattsedel återkallades eller företaget eller bolaget försattes i konkurs. Om det finns särskilda skäl får en F-skattsedel utfärdas trots vad som sägs i första eller andra styckena. 9 § För den som får en F-skattsedel skall skattemyndigheten också utfärda ett F-skattebevis. Villkor enligt 6 § skall framgå av F-skattebeviset. 10 § skall återkalla en F-skattsedel om innehavaren 1. begär att skattsedeln skall återkallas, 2. upphör att bedriva näringsverksamhet här i landet, 3. inte följer villkor som meddelats med stöd av 6 § eller på annat sätt missbrukar sin F-skattsedel och missbruket inte är obetydligt, 4. inte följer ett föreläggande att lämna särskild självdeklaration eller, i fråga om handelsbolag, uppgifter som avses i 2 kap. 25 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, eller endast lämnar en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan ligga till grund för taxering, 5. brister i redovisning eller betalning av skatt enligt denna lag i en utsträckning som inte är obetydlig, 6. har meddelats näringsförbud, 7. är i konkurs, 8. är eller har varit företagsledare i ett fåmansföretag eller i ett fåmansägt handelsbolag och det finns eller fanns förutsättningar att återkalla företagets eller bolagets F-skattsedel på grund av ett förhållande som kan hänföras till företagsledaren, eller 9. är ett fåmansföretag eller ett fåmansägt handelsbolag och en företagsledare i företaget eller bolaget har handlat på ett sådant sätt att en F-skattsedel inte får utfärdas för företagsledaren på grund av ett förhållande som avses i 3Ä5, 7 eller 8. Om det finns särskilda skäl får skattemyndigheten avstå från återkallelse. 11 § Om en F-skattsedel har återkallats, får skattemyndigheten förelägga innehavaren att överlämna F-skattsedeln och F-skattebeviset till myndigheten. får lämna uppgift om återkallelsen till de berörda uppdragsgivare som myndigheten känner till. 12 § En A-skattsedel skall på begäran utfärdas för 1. skattskyldig som inte har en F-skattsedel, och 2. skattskyldig som har en F-skattsedel med ett sådant villkor som avses i 6 §. Skyldighet att göra skatteavdrag 1 § En arbetsgivare är skyldig att göra skatteavdrag enligt bestämmelserna i detta kapitel då lön betalas ut. Skatteavdrag från ersättning för arbete 2 § Skatteavdrag skall, om inte annat följer av 3 eller 4 §, göras från kontant ersättning för arbete. Med ersättning för arbete likställs i denna lag 1. pension, 2. livränta som inte är ersättning för avyttrade tillgångar, 3. sådan ersättning vid sjukdom eller olycksfall som avses i 32 § 1 mom. första stycket e och g samt tredje stycket kommunalskattelagen (1928:370), 4. sjukpenning och annan ersättning som avses i punkt 11 av anvisningarna till 22 § och punkt 12 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen, 5. ersättning för förlorad arbetsförtjänst och för intrång i näringsverksamhet, 6. undantagsförmåner och sådant periodiskt understöd eller sådan liknande periodisk utbetalning som utgör utgift i utbetalarens närings- verksamhet, och 7. behållning på pensionssparkonto som skall avskattas enligt 32 § 1 mom. första stycket j kommunalskattelagen på grund av att pensions- sparavtalet har upphört att gälla eller att behållningen tagits i anspråk vid utmätning, konkurs eller ackord. 3 § Skatteavdrag skall inte göras om 1. ersättningen uppgår till , 2. det kan antas att det som utbetalaren kommer att betala ut till mottagaren under inkomståret inte uppgår till , 3. utbetalarens sammanlagda ersättning för arbete till mottagaren understiger under inkomståret och utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo samt vad som betalas ut inte utgör utgift i utbetalarens näringsverksamhet, 4. ersättningen betalas ut till en idrottsutövare av en sådan ideell förening som avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet och ersättningen under inkomståret understiger ett halvt basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 5. ersättningen betalas ut av ett handelsbolag till en delägare i bolaget, 6. ersättningen är familjebidrag till mottagare som tjänstgör inom totalförsvaret, eller 7. ersättningen är sjukpenning eller annan ersättning som avses i punkt 11 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) till mottagare som debiterats preliminär skatt för inkomståret. 4 § Skatteavdrag skall inte göras från ersättning som betalas ut till följande mottagare: 1. staten, landsting, kommuner, kommunalförbund eller kyrkliga kom- muner, 2. en F-skattsedelsinnehavare, med undantag av ersättning som anges i 6 §, 3. en fysisk person som inte är bosatt i , 4. en utländsk juridisk person, eller 5. en mottagare som visar upp ett sådant beslut om befrielse från skatteavdrag som avses i 10 eller 11 §. Första stycket 3 och 4 gäller inte om ersättningen betalas ut för näringsverksamhet som mottagaren bedriver från ett fast driftställe här i landet. 5 § Med en F-skattsedelsinnehavare avses i denna lag en person som har F-skattsedel antingen när ersättningen för arbetet bestäms eller när den betalas ut. En uppgift om innehav av F-skattsedel får godtas om den lämnas i en anbudshandling, en faktura eller någon jämförlig handling som även innehåller utbetalarens och betalningsmottagarens namn och adress samt betalningsmottagarens personnummer eller organisationsnummer. Uppgiften om innehav av F-skattsedel får dock inte godtas om den som betalar ut ersättningen känner till att uppgiften är oriktig. En betalningsmottagare som har F-skattsedel med sådant villkor som avses i 4 kap. 6 § anses ha F-skattsedel endast om den åberopas skriftligen. I fråga om ersättning som avses i 2 § andra stycket skall mottagaren inte anses ha F-skattsedel. 6 § Även om mottagaren har F-skattsedel skall skatteavdrag göras från 1. dagpenning från arbetslöshetskassa, 2. kontant arbetsmarknadsstöd, 3. korttidsstudiestöd, 4. särskilt vuxenstudiestöd, och 5. ersättning från semesterkassa. 7 § Om den som tar emot ersättning för ett utfört arbete har eller åberopar en F-skattsedel trots att det är uppenbart att arbetet har utförts under sådana förhållanden att den som utfört arbetet är att anse som anställd hos den som betalar ut ersättningen för arbetet, skall utbetalaren skriftligen anmäla detta till skattemyndigheten. Skatteavdrag från ränta och utdelning 8 § Skatteavdrag skall, om inte annat följer av 9 §, göras från sådan ränta och utdelning som lämnas i pengar och som kontrolluppgift skall lämnas för enligt 3 kap. 22, 23 eller 27 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. 9 § Skatteavdrag skall inte göras från 1. ränta på ett konto, om räntan uppgår till , 2. ränta eller utdelning till en annan juridisk person än ett svenskt dödsbo eller till en fysisk person som inte är bosatt i , 3. ränta eller utdelning som enligt dubbelbeskattningsavtal är helt undantagen från beskattning i , 4. ränta på ett förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, om räntan uppgår till , 5. ränta på ett konto för klientmedel, 6. ränta som betalas ut tillsammans med annat belopp, om det är okänt för utbetalaren hur stor del av utbetalningen som utgör ränta och utbetalaren därför skall redovisa hela beloppet i kontrolluppgift enligt 3 kap. 22 § sista stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter, eller 7. ränta eller utdelning som ett utländskt företag skall lämna kontrolluppgift för enligt 3 kap. 32 b § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter. Beslut om befrielse från skatteavdrag 10 § får besluta att skatteavdrag inte skall göras från viss ersättning för arbete 1. om ersättningen betalas ut till någon som inte är skattskyldig för den i och överenskommelse inte har träffats med den stat där ersättningen skall beskattas för undvikande av att preliminär skatt tas ut i mer än en av staterna, eller 2. om skatteavdraget, med hänsyn till den skattskyldiges inkomst- eller anställningsförhållanden, skulle medföra avsevärda besvär för arbetsgivaren eller om det annars finns särskilda skäl. 11 § får, utom i de fall som avses i andra stycket, besluta att skatteavdrag enligt denna lag inte skall göras för 1. en arbetstagare som har hemvist här i landet men utför arbete i en annan stat som har träffat överenskommelse med för undvikande av att preliminär skatt tas ut i mer än en av staterna, eller 2. en arbetstagare som har hemvist i den andra staten enligt 1 men utför arbete här i landet. Om det råder tvist om i vilken stat den preliminära skatten skall tas ut och om träffar överenskommelse med behörig myndighet i den andra staten om att skatten skall tas ut där, får besluta att skatteavdrag enligt denna lag inte skall göras. En förutsättning för beslut enligt första eller andra stycket är att avdrag för preliminär skatt på grund av arbetet görs i den andra staten. 12 § Den som skall ta emot ersättning för arbete är skyldig att på begäran av utbetalaren 1. visa upp sin A-skattsedel, 2. visa upp sin F-skattsedel eller sitt F-skattebevis, 3. lämna en sådan uppgift om innehav av F-skattsedel som enligt 5 § första stycket får godtas, eller 4. visa upp ett beslut enligt 10 eller 11 § eller ett annat beslut eller intyg från skattemyndigheten om att utbetalaren inte är skyldig att göra skatteavdrag från ersättningen. En arbetstagare som har fått ett beslut om ändrad beräkning av skatteavdrag skall genast visa upp beslutet för arbetsgivaren. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att bestämmelserna i första stycket inte skall gälla ett visst slag av ersättningar. 13 § Den som betalar ut ersättning för arbete skall vid varje utbetal- ningstillfälle lämna mottagaren uppgift om skatteavdragets belopp. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från första stycket i de fall avdraget är lika stort som vid det närmast föregående utbetalningstillfället. 14 § En arbetsgivare skall följa ett beslut enligt 8 kap. 11, 27, 28 eller 29 § om skatteavdrag för en arbetstagare från och med det första utbetalningstillfället efter det att arbetsgivaren fick del av beslutet. 15 § Om en arbetstagare kan visa att ett skatteavdrag har gjorts med för högt belopp och beloppet ännu inte betalats in till skattemyndigheten, skall arbetsgivaren mot kvitto skyndsamt betala tillbaka mellanskillnaden till arbetstagaren. Föreläggande att göra skatteavdrag 16 § Den som inte gör skatteavdrag eller inte lämnar uppgift som avses i 13 §, får föreläggas att fullgöra sin skyldighet. Skyldighet att betala F-skatt 1 § F-skatt skall betalas av den som har fått en F-skattsedel. Beräkning av F-skatt skall göras enligt schablon eller preliminär taxering. Beräkning av F-skatt enligt schablon 2 § F-skatt skall, om inte annat följer av 5 §, beräknas enligt schablon med utgångspunkt från den skattskyldiges senast bestämda slutliga skatt vid den årliga taxeringen året före inkomståret. 3 § F-skatt som beräknas enligt schablon skall, för annan skattskyldig än handelsbolag, tas ut med 1. av det belopp som avses i 2 §, eller 2. av det belopp som avses i 2 §, om det understiger samma års debiterade preliminära skatt, utan hänsyn till eventuella ändringar enligt 7 §. För handelsbolag skall preliminär skatt tas ut med det belopp som avses i 2 §. F-skatt enligt denna paragraf får inte tas ut med ett lägre belopp än som motsvarar den senast debiterade preliminära skatten. 4 § Vid beräkning av F-skatt skall om möjligt hänsyn tas till mervär- desskatt som skall redovisas i självdeklaration, om mervärdesskatt inte ingår i det belopp som avses i 2 §. Om mervärdesskatt har fastställts för den skattskyldige för tiden september andra året före inkomståret till och med augusti året före inkomståret, får denna skatt läggas till grund för beräkningen av den preliminära skatten. Om mervärdesskatten för året före inkomståret skall redovisas i självdeklaration, får i stället den mervärdesskatt som har fastställts för andra året före inkomståret läggas till grund för beräkningen. Beräkning av F-skatt enligt preliminär taxering 5 § F-skatt skall beräknas med ledning av särskild taxering (preliminär taxering) 1. om den skattskyldige inte har debiterats slutlig skatt enligt den årliga taxeringen året före inkomståret, 2. om den skattskyldige har lämnat en preliminär självdeklaration, 3. i annat fall, om det är fråga om en mer betydande skillnad mellan den preliminära skatt som annars skulle ha debiterats och beräknad slutlig skatt för inkomståret, eller 4. om det finns andra särskilda skäl. 6 § Preliminär taxering skall ske med ledning av de uppgifter som lämnats i en preliminär självdeklaration och andra tillgängliga uppgifter. Ändrad beräkning av F-skatt 7 § får besluta om ändrad beräkning av F-skatt för att uppnå att den preliminära skatten bättre stämmer överens med den beräknade slutliga skatten. Ändrad beräkning får beslutas endast om den avser belopp som är betydande med hänsyn till den skattskyldiges förhållanden eller om det finns andra särskilda skäl. Hänsyn till andra belopp 8 § Vid beräkning av F-skatt skall om möjligt hänsyn tas till 1. den A-skatt som kan komma att betalas för den skattskyldige genom skatteavdrag, och 2. sådana belopp som enligt 11 kap. 16 § 1 kan komma att tillgodo- räknas den skattskyldige utöver preliminär skatt. Beräkning av särskild A-skatt Skyldighet att betala särskild A-skatt 1 § får besluta att särskild A-skatt skall betalas av den som inte har fått en F-skattsedel. Ett sådant beslut får meddelas om överensstämmelsen mellan den preliminära skatten och den beräknade slut- liga skatten därigenom kan antas bli bättre än om endast A-skatt betalas. Beräkning av särskild A-skatt 2 § Vid beräkning av särskild A-skatt gäller bestämmelserna i 6 kap. 2Ä8 §§ om beräkning av F-skatt. 1 § Skatteavdrag från sådan ersättning för arbete som betalas ut till en fysisk person skall göras enligt allmänna eller särskilda skattetabeller, om inte annat följer av 6Ä9 §§ eller av skattemyndighetens beslut enligt 11 §. Skatteavdraget skall göras enligt den skattetabell som har beslutats för och, om det finns särskilda skäl, också får skatteavdrag beräknas enligt den skattetabell som senast tillämpats under det föregående inkomståret. 2 § Skatteavdrag skall, om inte annat följer av 4 eller 5 §, göras enligt allmänna skattetabeller från sådan ersättning för arbete som hänför sig till en bestämd tidsperiod och betalas ut vid regelbundet återkommande tillfällen. 3 § De allmänna skattetabellerna skall ange skatteavdraget på olika inkomstbelopp, beräknade för en månad eller , och grundas på att 1. inkomsten är oförändrad under inkomståret, 2. arbetstagaren endast kommer att taxeras för den inkomst som anges i tabellen, 3. arbetstagaren inte skall betala någon annan skatt eller avgift än inkomstskatt, statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster och avgifter enligt lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter, och 4. arbetstagaren vid inkomsttaxeringen inte medges något annat avdrag än avdrag för avgifter enligt lagen om allmänna egenavgifter och grundavdrag. Skattetabellerna skall ange skatteavdraget med utgångspunkt från att inkomstskatt beräknas efter skattesatser i hela krontal. Av tabellerna skall också framgå skatteavdraget för den som inte är skyldig att betala allmänna egenavgifter. 4 § Skatteavdrag skall göras enligt särskilda skattetabeller från sjukpenning och annan ersättning som avses i punkt 11 av anvisningarna till 22 § samt första, andra och femte styckena i punkt 12 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370), med undantag för vårdbidrag enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. De särskilda skattetabellerna skall för olika sjukpenninggrundande in- komster enligt 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring ange det skatteavdrag som skall göras från en viss ersättning uttryckt i procent. I övrigt gäller bestämmelserna i 3 §. 5 § För som avses i första stycket punkt 1 av anvisningarna till 49 § kommunalskattelagen (1928:370) skall skatteavdrag beräknas enligt särskilda skattetabeller för sjömän. Tabellerna skall grundas på att sjömännen har rätt till sjöinkomstavdrag enligt 49 § kommunalskattelagen och skattereduktion enligt 11 kap. 13 § andra e stycket. I övrigt gäller bestämmelserna i 3 §. Obligatorisk förhöjning av skatteavdraget 6 § Om en fysisk person inte fullgör sin uppgiftsskyldighet enligt 5 kap. 12 §, skall arbetsgivaren göra skatteavdrag enligt skattetabellen för den ort där arbetsgivaren har sitt kontor eller ersättningen i annat fall betalas ut, ökat av avdraget enligt tabellen. Skatteavdraget skall dock vara av ersättning som är sidoinkomst för mottagaren. Första stycket tillämpas inte, om arbetsgivaren fått besked av skattemyndigheten om vilket skatteavdrag som skall göras. Frivillig förhöjning av skatteavdraget 7 § Om en arbetstagare anmäler till sin arbetsgivare att skatteavdrag från huvudinkomsten skall göras med större belopp än som följer av bestämmelserna i denna lag, är arbetsgivaren skyldig att göra avdrag med det begärda beloppet från och med det första utbetalningstillfället efter det att arbetsgivaren fick del av anmälan.