prop · GK03163 · 1997-01-01 00:00:00 — Vinstutdelning som beräknas på annat sätt än i förhållande till den omfattning i vilken någon deltagit i medlemsbankens verksamhet eller i övrigt tagit den i anspråk får även lämnas till innehavare av förlagsandelar och till avgången medlem i förhållande till innestående insatser. 10 kap. 3 § Ett beslut om godkännande av fusionsavtal är giltigt endast om det på stämman har biträtts av samtliga röstberättigade eller har fattats på två på varandra följande stämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I stadgarna får föreskrivas villkor som går längre. Ett beslut om godkännande av fusionsavtal är giltigt endast om det på stämman har biträtts av nio tiondelar av de röstberättigade eller har fattats på två på varandra följande stämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I stadgarna får föreskrivas villkor som går längre. En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt till fusionen, får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som anges i 7 kap. 15 § tredje stycket. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha följande lydelse. 2 §1 8 mom. Har en kooperativ förening av vinsten av sin kooperativa verksamhet lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar, medges avdrag för denna utdelning. 8 mom. Har en kooperativ förening av vinsten av den kooperativa verksamheten lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar, medges avdrag för denna utdelning. Om en förening har medlemmar som får skattefri utdelning enligt 3 § 7 mom. första stycket och det inte är fråga om endast enstaka sådana medlemmar, medges föreningen avdrag med högst ett belopp motsvarande statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret minskad multiplicerad med summan av medlemmarnas omsättning med föreningen. En kooperativ förening har också rätt till avdrag för utdelning som lämnas i förhållande till inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser medges emellertid inte avdrag till den del det utdelade beloppet tillfaller någon som enligt 7 § 8 mom. inte är skattskyldig för utdelningen. Avser denna del av utdelningen högst av utdelningen på annat än förlagsinsatser är dock utdelningen i sin helhet avdragsgill. Är en ekonomisk förening direkt eller indirekt centralorganisation för kooperativa föreningar, har centralorganisationen, även om den inte är kooperativ enligt åttonde-tionde styckena nedan, rätt till avdrag för utdelning på förlagsinsatser. ett förvaltningsföretag enligt 7 § 8 mom. andra stycket skall det avdragsgilla beloppet minskas med den del av utdelningen som föranlett frikallelse från skattskyldighet enligt nämnda stycke. Avdrag för utdelning skall avse det räkenskapsår som utdelningen hänför sig till. Avdrag medges endast om föreningen visar att förutsättningar för avdrag föreligger. Yrkande om avdrag skall göras på särskild blankett enligt formulär som fastställer. Sparbank får göra avdrag för bidrag till Sparbankernas säkerhetskassa. Sparbankernas säkerhetskassa får göra avdrag för utdelning till sparbankerna. En ekonomisk förening är i beskattningshänseende att anse såsom kooperativ, om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika rösträtt. För att en förening skall anses vara öppen fordras inte bara att den enligt sina stadgar är berättigad att när som helst anta nya medlemmar, utan också att den faktiskt visar sig villig att anta till medlem var och en, som är bosatt inom föreningens verksamhetsområde eller tillhör dess angivna verksamhetskrets, förbinder sig att följa föreningens stadgar och beslut och som därjämte skäligen kan antas komma att som medlem bidra till förverkligandet av föreningens i stadgarna angivna syfte. Den omständigheten, att styrelsen eller annat föreningsorgan äger rätt att pröva inträdesansökningarna och avvisa sådana sökande, som inte besitter nu nämnda kvalifikationer för medlemskap, betar inte föreningen dess egenskap av öppen. I det fall att en förening säljer till utomstående kan den som regel inte utan att förlora sin öppna karaktär vägra att motta som medlem någon som kan visa, att han brukar köpa förnödenheter genom föreningen. Anser föreningens styrelse emellertid, att vederbörande köpare på grund av rent personliga förhållanden inte kan beviljas medlemskap i en stor förening, som säljer till utomstående, är det omöjligt att i varje fall inskränka försäljningen till personer, som skulle vara önskvärda som medlemmar så bör föreningen för att anses såsom öppen ha skyldighet att i ekonomiskt hänseende jämställa honom med medlem, det vill säga ge honom samma återbäring på köpta varor som medlem erhåller. Kooperativa föreningars centralorganisationer är att anse såsom öppna, även om inträde beviljas blott sådana lokala föreningar, som fyller av centralorganisationen på stadgar, skötsel och ekonomisk soliditet, och även om endast ett enda företag inom varje område antas såsom medlem. Vad angår kravet på lika rösträtt så berövas en centralorganisation inte dess kooperativa karaktär, om rösträtten bland dess förstahandsmedlemmar, föreningarna, utövas efter föreningarnas medlemsantal. Denna lag träder i kraft och tillämpas på utdelning som lämnas efter ikraftträdandet. 3 Ärendet och dess beredning biföll näringsutskottets hemställan om ett uttalande till regeringen om att de kooperativa företagen skall behandlas likvärdigt med andra företag (bet. 1993/94:NU15, rskr. 1993/94:222). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utreda om de kooperativa företagsformerna är missgynnade i jämförelse med andra företagsformer och, om så är fallet, föreslå de ändringar i lagar och andra författningar som behövs för att uppnå likvärdighet mellan olika företagsformer. Uppdraget redovisades i betänkandet Attityder och lagstiftning i samverkan (SOU 1996:31). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. De lagförslag som läggs fram i betänkandet finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i detta lagstiftningsärende (dnr In96/471). har i en skrivelse till regeringen framfört att en viss anpassning av lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar kan behövas, eftersom det är oklart om all kooperativ verksamhet kan ske genom ett dotterföretag som ägs gemensamt av kooperativa före- tag. Förbundet har i sitt remissyttrande begärt att en särskild utredare skall tillkallas för att se över denna fråga. Mot bakgrund härav har en särskild analys genomförts av de problem som aktualiserats i skrivelsen. Analysen har redovisats i en promemoria (dnr In96/2966). Med anledning av de förslag som presenterades i promemorian har hållit ett remissmöte . Vad som härvid framkommit redovisas i ett protokoll från mötet. Promemorian och protokollet finns tillgängliga i . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag. I propositionens lagförslag har också vissa redaktionella ändringar gjorts. 4 Allmänna överväganden Bakgrund Bland de kooperativa företagen har under en följd av år gjorts gällande att den kooperativa företagsformen är missgynnad i förhållande till framför allt aktiebolagen. Frågan har därför behandlats i Kooperativa rådet (I1983:G) vid ett antal tillfällen. De lagstiftningsområden som därvid särskilt har pekats ut är konkurrenslagstiftningen och skattelagstiftningen men även kreditmarknadslagstiftningen. Ett förhållande som även har framhållits är att ekonomiska föreningar och andra kooperativa företag som samverkar i en federation inte betraktas som en ekonomisk enhet i konkurrensrättslig mening. Den samlade kooperationen har även i andra sammanhang framfört att den allmänt är förbisedd och missgynnad av myndigheter och näringslivsfrämjande organisationer. behandlade de kooperativa företagens ställning i förhållande till övriga företagsformer . uttalade (bet. 1993/94:NU15) att det var helt oacceptabelt om statsmakterna genom utformning av regelsystem som missgynnar den kooperativa företagsformen åstadkommer en styrning bort från denna företagsform. Utskottet föreslog att genom ett uttalande till regeringen skulle klarlägga att de kooperativa företagen skall behandlas likvärdigt med andra företag. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Företagskooperativa utredningen tillkallades av regeringen för att undersöka om de kooperativa företagsformerna är missgynnade i jämförelse med andra företagsformer (dir. 1994:149). Utredningen har i betänkandet Attityder och lagstiftning i samverkan (SOU 1996:31) gett bilden av att kooperationen i huvudsak har samma arbetsvillkor som andra företagsformer. En del regler är dock inte anpassade till de särskilda förhållanden som är förknippade med kooperativt företagande. Utredningen konstaterar vidare att kooperationen diskrimineras indirekt genom negativa attityder. Kunskapen om det kooperativa företagandet är på många håll i samhället låg. Enligt utredningen har de kooperativa företagen själva och deras intresseorganisationer ett ansvar för att sprida kunskaper om sina idéer till allmänheten och myndigheter. Utredningen har även analyserat kooperationens förhållande till konkurrenslagen. Den har därutöver uppmärksammat vissa problem vad gäller de kooperativa företagens organisation, kapitalförsörjning och beskattning. Kooperationen utgör en värdefull sektor i svenskt näringsliv. Dess omsättning i relation till BNP beräknas vara . Den kooperativa omsättningen i relation till den privata konsumtionen beräknas vara . De verksamhetsgrenar av den svenska kooperationen som är mest omfattande är konsumentkooperationen inom dagligvaruhandeln, lantbrukskooperationen och bostadskooperationen. Det finns även kooperativ verksamhet med annan inriktning, t.ex. organisationer för sparande och krediter liksom olika producentkooperativa verksamheter inom bl.a. åkerinäringen. Arbetskooperativ är en typ av företag som , liksom under tidigare perioder av hög arbetslöshet, har rönt ökat intresse. har nya kooperativa företag bildats framför allt inom områden som traditionellt räknas till den offentliga sektorn. Exempel på detta är kooperativ inom barnomsorg, äldreomsorg, tandvård, hälso- och sjukvård samt grundskola. Inom den privata sektorn växer det fram nya branscher, som t.ex. tjänsteföretag, service, turism, energi och miljö, där den kooperativa företagsformen blir allt mer vanlig. Det är obestridligt att intresset för nykooperativa lösningar nu växer inom områden där det tidigare inte har funnits några kooperativa traditioner. De nya kooperativa företagen bidrar i många fall till kvalitativ förnyelse inom såväl offentlig som privat sektor. Den kooperativa företagsformen betraktas av allt fler som en modern funktionell lösning. Den nya kooperationen ger goda möjligheter till sysselsättning och nya arbetstillfällen. I många fall etableras dessa företag med stöd från lokala kooperativa utvecklingscentrum (LKU) som finns i flertalet län. Etableringen av LKU har haft en stor betydelse för framväxten av kooperativa företag. Regeringen har beslutat om extra stöd till LKU om sammanlagt , vilket innebär en resursförstärkning med . 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , m.m. föreslog regeringen bl.a. inrättande av ett särskilt treårigt program för småföretagarutveckling, förnyelse och tillväxt. Regeringen aviserade också en bred samverkan i länen för att åstadkomma en effektiv tillväxtorienterad näringspolitik. I ett uppdrag som regeringen har lämnat till landshövdingarna om åtgärder för att förbättra sysselsättningen ingår det kooperativa företagandet som ett viktigt område. Regeringen anser att kooperativa företag kan vara en lämplig form för grupper som är ovana vid företagande. Även grupper som annars kan ha svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden kan ofta finna företagsformen lämplig. Ett särskilt projekt drivs med stöd från Allmänna arvsfonden med inriktning på att uppmuntra ungdomar i gymnasieskolor att starta kooperativa småföretag inom ramen för sin utbildning. I ett delbetänkande från Ungdomar och arbete (SOU 1997:40) som lämnades föreslås en satsning på att öka kunskapen om den kooperativa företagsformen. Inriktningen bör enligt kommitténs förslag vara att dels öka kunskapen om den kooperativa företagsformen inom de myndigheter och andra offentliga organ som har till uppgift att stödja nyföretagande, dels utöka utbudet avseende konkret rådgivning till nykooperativt företagande. Regeringen instämmer i att insatser bör göras för att förbättra myndigheters och allmänhetens kännedom om kooperativt företagande. Regeringen har därför i vårpropositionen föreslagit en extra satsning med på information om den kooperativa företagsformen. Statskontoret har utifrån detta fått i uppdrag att utreda stödet till kooperativ utveckling, samt att föreslå åtgärder för att öka kunskapen om den kooperativa företagsformen bland de myndigheter och andra organ som har till uppgift att stödja nyföretagande. Regeringen har dessutom beslutat att tillsätta en arbetsgrupp för att utreda vissa frågor på konkurrenslagens område. Arbetsgruppen skall bl.a. utreda frågan om konkurrenslagens utformning vad gäller samverkan mellan små företag. I uppdraget pekas särskilt på behovet av att belysa frågan om konkurrensneutralitet mellan olika företagsformer. Regeringen utgår vid bedömningen av vad som utgör den kooperativa företagsformen från de kooperativa principerna som stadfästes av den Internationella Kooperativa Alliansen () första gången . Principerna, som har en normerande funktion och som förnyades av i är: 1) frivilligt och öppet medlemskap, 2) demokratisk medlemskontroll, 3) medlemmarnas ekonomiska deltagande, 4) självständighet och oberoende, 5) utbildning, praktik och information, 6) samarbete mellan kooperativa föreningar, 7) samhällshänsyn. De kooperativa principerna ger uttryck för kooperationens suveränitet, lokala förankring och ansvar. Kooperationen har blivit belyst i en studie som utförts av () på uppdrag av . Studien är publicerad i bilagan till utredningens slutbetänkande På medborgarnas villkor (SOU 1996:162). Den belyser även utvecklingen inom den s.k. nykooperationen. Det är en vedertagen princip att det i första hand är en organisations egna medlemmar som avgör om, och i vilken utsträckning de kooperativa principerna skall tillämpas på verksamheten. Statens intresse i denna del inskränker sig till de delar som har legal betydelse i t.ex. skatte- eller konkurrenshänseenden. Det kan i detta sammanhang nämnas att regeringen avser att utveckla Kooperativa rådet i riktning mot en tydligare uppgift att bidra till utveckling av kooperativ företagsamhet. En viktig uppgift för rådet bör vara att bidra till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten genom att underlätta kooperativt nyföretagande. Härutöver bör även frågor om forskning om kooperation samt en bevakning av företagsformens ställning i relation till andra företagsformer kontinuerligt uppmärksammas. De kooperativa företagens ställning bör stärkas behövs nya företag, såväl för utveckling av ny produktion som förädling av redan existerande verksamheter. Genomgripande strukturella förändringar har ändrat villkoren för företagandet. Den tekniska utvecklingen, särskilt informationsteknikens genombrott, har lett till en omfattande förnyelse av produkter och tjänster. Den höga arbetslösheten är inte endast konjunkturberoende utan även ett resultat av näringslivets strukturella omvandling. Många fysiskt krävande arbeten har fallit bort. I stället ökar efterfrågan på specialister och andra högt kvalificerade personer. Kooperationen bör ha goda möjligheter att i den strukturomvandling som pågår finna nya former för sin verksamhet och även bidra till att det skapas ny sysselsättning. Det finns skäl att tro att kooperativt företagande kan bli en ny närings- och sysselsättningspolitisk kraft. Det finns också skäl att tro att den kooperativa företagsformen är särskilt lämpad för att väcka intresse hos människor för att starta företag. Den kooperativa företagsformen ger en möjlighet att bedriva näringsverksamhet på en demokratisk grund. En verksamhet där alla delägare har lika möjlighet att påverka företagets utveckling bör ha en betydande utvecklingspotential. Det kooperativa alternativet kan av detta skäl vara mycket tilltalande för den som anser att traditionellt företagande är förknippat med alltför stora personliga risker. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det är av vikt att insatser görs för att förbättra allmänhetens kännedom om kooperativt företagande. Ett sätt att åstadkomma detta är att i regleringsbrev tydliggöra för myndigheter att alla företagsformer skall få en en likvärdig behandlig, vilket är särskilt viktigt för myndigheter vars verksamhet riktar sig till företag eller till personer som önskar starta företag. Regeringen vill betona att de kooperativa företagen och deras intresseorganisationer själva har ett stort ansvar för att sprida kunskap och information om kooperativt företagande. Regeringen anser att det är viktigt att den kooperativa företagsformen har samma förutsättningar och möjligheter att verka som andra företagsformer. Den skillnad som finns mellan kooperativa företag och andra företagsformer medför att en total likställdhet aldrig kan uppnås. I så fall skulle den kooperativa särarten inte kunna bibehållas. Det är emellertid av stor vikt att de kooperativa företagen ges likvärdiga arbetsvillkor med andra företag. Regeringen lägger därför fram förslag som avser att stärka de kooperativa företagens ställning. Förslagen avser organisatoriska frågor och kapitalförsörjning. Med den utformning som regeringens förslag ges rubbas inte de förutsättningar som annan lagstiftning bygger på, bl.a. konkurrenslagen 5 Organisatoriska frågor 5.1 Kooperativ verksamhet genom dotterföretag förslag: En ekonomisk förening skall kunna bedriva hela sin verksamhet i ett av föreningen helägt dotterföretag. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen har dessutom föreslagit att en ekonomisk förening skall få ha till ändamål att främja medlemmarnas kooperativa deltagande i en eller flera andra ekonomiska föreningar, om föreningens tillgångar uteslutande eller så gott som uteslutande består av andelar i de andra ekonomiska föreningarna. Vidare har utredningen föreslagit att det i kommunalskattelagen (1928:370) skall tas in en bestämmelse om att uttagsbeskattning inte skall ske under vissa förutsättningar i det fall en ekonomisk förening som insatskapital i en annan ekonomisk förening tillskjuter tillgångar. Remissinstansernas synpunkter: Nästan samtliga remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget. anser att förslaget missgynnar dess organisatoriska uppbyggnad och föreslår att kooperativ verksamhet även skall få bedrivas i bolag som ägs av flera ekonomiska föreningar. HSB begär att en särskild utredare tillkallas utan fördröjning för ytterligare utredning. anser att en analys av effekterna för konkurrenslagens tillämplighet av förslaget saknas och att frågorna måste utredas och analyseras närmare innan eventuella lagändringar sker. () och föreslår att dotterbolag skall få ägas av flera föreningar tillsammans. Skälen för regeringens förslag: Ett kooperativt företag är en företagsform där de som nyttjar organisationen också äger och finansierar denna samt tillgodogör sig resultatet av organisationens verksamhet i förhållande till vars och ens deltagande. Ett sådant företag kan arbeta som en ekonomisk förening, ett aktiebolag eller ett handelsbolag. Det är associationsformen som ger den juridiska ramen inom vilken olika företag arbetar. Associationsformen ekonomisk förening har konstruerats för att vara lämplig för kooperativa företag. Det förekommer dock att kooperativa företag är organiserade som aktiebolag och handelsbolag. Förutom lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) reglerar även lagen (1995:1570) om medlemsbanker verksamhet som bedrivs i en ekonomisk förening. Sistnämnda lag som ersatte föreningsbankslagen (1987:620) ger en ekonomisk förening möjlighet att bedriva bankverksamhet. Den nya lagen bygger i stora delar på föreningsbankslagen som i sin tur var uppbyggd med föreningslagen som förebild. De skillnader som föreligger mellan föreningslagen och lagen om medlemsbanker har sin grund i de särskilda skyddsintressen som måste beaktas beträffande bankverksamhet. Regeringen har lämnat en proposition till (prop. 1996/97:114) i vilken föreslås att tillståndspliktig finansieringsverksamhet som inte innefattar bankrörelse även skall få bedrivas av ekonomiska föreningar, s.k. kreditmarknadsföreningar. Förslagen föreslås träda i kraft . Enligt föreningslagen skall en ekonomisk förening ha kooperativ karaktär, dvs. den skall ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar som konsumenter eller andra förbrukare, som leverantörer eller med egen arbetsinsats eller genom att begagna föreningens tjänster eller på annat liknande sätt (samhandel). En förening som har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet som inte är kooperativ kan inte registreras som juridisk person, om inte annat följer av särskild lag. En ekonomisk förening kan även bedriva kooperativ verksamhet i dotterföretag och är under sådana förhållanden moderföretag i en koncern. Bildandet av en koncern har ofta affärsmässiga och finansiella skäl och medför inte att företagsgruppen som sådan förlorar sin kooperativa karaktär. Det avgörande är att medlemmarna äger föreningen, och därmed indirekt dess dotterföretag, och att ägandet utövas på det sätt som anges i 1 kap. 1 § föreningslagen. I samband med lagstiftning om en ny organisation för landshypoteksföreningarna (prop. 1993/94:216) aktualiserades frågan om det var möjligt för en ekonomisk förening att med bibehållande av sin kooperativa karaktär låta verksamheten till huvudsaklig del utövas genom ett helägt dotterbolag. I förevarande fall konstaterades att oavsett om en del av verksamheten skulle bedrivas i ett aktiebolag fick landshypoteksföreningens kooperativa karaktär anses vara av sådan art att den skulle kunna registreras som ekonomisk förening. I förarbetena till föreningslagen har denna fråga inte närmare berörts. Det är även oklart om en moderförening kan bedriva hela sin kooperativa verksamhet i ett dotterföretag och behålla sin rättsliga status som ekonomisk förening. Ett grundläggande krav för registrering som ekonomisk förening är att föreningen bedriver kooperativ verksamhet enligt de principer som anges i 1 kap. 1 § föreningslagen. Med kooperativ verksamhet avses den verksamhet som påverkar de samhandelsbetingelser som det kooperativa företaget kan erbjuda sina medlemmar. Verksamheten kan utgöras av t.ex. medlemmarnas leveranser av produkter till föreningen och dess förädling och vidareförsäljning i anslutning härtill samt av föreningens tillhandahållande av förnödenheter och tjänster för medlemmarnas produktion (s.k. basverksamhet). Inköp från andra än medlemmarna av produkter som är nödvändiga för föreningens verksamhet eller som ingår i förädling och vidareförsäljning kan vara att anse som kooperativ verksamhet. Medlemmarnas produkter bör dock utgöra en väsentlig del av de produkter som säljs. Därutöver kan verksamhet som syftar till utveckling av nya produkter och samordning av olika verksamheter med basverksamheten anses utgöra kooperativ verksamhet.