prop · GK03149 · 1997-01-01 00:00:00 — Principerna syftar till att skapa förutsättningar för länderna att ta tillvara de ömsesidiga ekonomiska, energimässiga och miljömässiga fördelar som den nordiska elhandeln innebär. På energiministermötet konstaterades att utvecklingen på den nordiska elmarknaden sker i enlighet med de principer som angavs vid möte. En arbetsgrupp med representanter för de nordiska ländernas stamnätsbolag och el-producenter har redovisat förslag att vidareutveckla el-börshandeln och el- marknaden i . Detta arbete, som sker utanför , kommer att vara ett bidrag till ländernas arbete med krafthandel. Den nordiska el-handeln påverkas bl.a. av skillnader i energibeskattning mellan länderna. I den energipolitiska redogörelsen betonade ministerrådet vikten av att utreda hur dessa skillnader påverkar kraftutbytet, investeringar och miljöeffekter. En kartläggning av energibeskattningen i de nordiska länderna pågår . I kartläggningen ingår att undersöka möjligheterna till en samordning av skatterna. Energiministrarna önskar att främja internationellt samarbete om användning av ekonomiska styrmedel. Som ett led i detta arbete avser ministerrådet att arrangera ett internationellt seminarium om beskattningen på energiområdet. Energieffektivisering Insatser för energieffektivisering utgör ett centralt inslag i de nordiska ländernas energipolitik och är ett viktigt område i det nordiska energipolitiska samarbetet. Energieffektiviseringssamarbetet bör ha en nära anknytning till det arbete som pågår inom och EU om bl.a. energimärkning och effektiviseringsstandarder. , och har genomfört en omreglering av elmarknaderna. I den energipolitiska redogörelsen konstaterade ministerrådet vikten av att analysera hur omregleringen ändrar förutsättningarna för energieffektivisering. Viktiga frågor i detta sammanhang är vilka roller skilda aktörer kan få och vilka styrmedel som blir effektiva i en ny situation. Ett utredningsarbete pågår . Syftet är att säkerställa energieffektivisering också i den nya marknadssituationen. Det nuvarande nordiska energiforskningsprogrammet inleddes och skall avslutas . Ett av målen för forskningssamarbetet är att bilda nordiska forskningsgrupper, som har konkurrenskraft och som kan bli delfinansierade av EU:s forskningsprogram. Härigenom kan det nordiska energiforskningssamarbetet bidra till att upprätthålla en hög teknologisk nivå. En utvärdering och mellanrapportering av nuvarande forskningsprogram skall genomföras . Beslut om programmets framtida inriktning bör tas på basis av denna granskning. Det övergripande målet för det nordiska näringspolitiska samarbetet är att bidra till att främja näringslivets konkurrenskraft och därigenom skapa goda villkor för sysselsättning och välfärd. Samarbetet koncentreras till aktuella näringspolitiska problemställningar i de nordiska länderna, främst på områden där nordiskt samarbete ger ett nordiskt nyttovärde utöver övriga nationella insatser. En stor del av det nordiska näringspolitiska samarbetet är inriktat på att utreda gemensamma problem och utbyta erfarenheter och synpunkter om aktuella näringspolitiska frågor av gemensamt intresse. Nordiska industrifondens framtida verksamhet och strategi kommer att diskuteras av näringsministrarna , bl. a. mot bakgrund av utredningen om de nordiska institutionerna. Beslut skall fattas om inriktningen av fondens verksamhet. På motsvarande sätt skall ministerrådet också pröva verksamhetens inriktning i det gemensamma nordiska organet inom provnings- och kontrollområdet, NORDTEST. Allmänt nordiskt näringspolitiskt samarbete äger rum eller ska just inledas inom områden såsom IT samt regional-, miljö- och arbetmarknadspolitik. Vidare har en genomgång av varje lands inriktning på det näringspolitiska området påbörjats. Näringssektorns närområdesaktiviteter inriktas till största delen på programmet Nordpraktik, som är ett biståndsprojekt där unga representanter för företag från närområdena får praktisera på företag i . Allmänt informationsutbyte om aktuella EU-frågor står regelmässigt på dagordningen vid möten på det näringspolitiska området. Det nordiska regionalpolitiska samarbetet baseras på ett samarbetsprogram för . De centrala verksamhetsområdena är: - forsknings- och utredningsarbete samt kunskaps- och erfarenhetsutbyte, - samarbete mellan regioner, främst gränsregioner, - sektorssamarbete. har verksamheten på samtliga områden till stor del fokuserats på EU- relaterade frågor. Vidare har initiativ tagits till att utveckla samarbetet i närområdet. På uppdrag av samarbetsministrarna har regional-, utbildnings- och miljösektorerna utrett en ny organisation för forskningssamarbetet inom de berörda sektorerna. Institutionerna Nordplan samt för regionalpolitisk forskning (NordREFO) och Nordiska gruppen för regional analys (NOGRAN, ) kommer att ombildas till ett organ med namnet NORDREGIO och lokalisering i . Nordplans främsta uppgift har varit att erbjuda deltagare från de nordiska länderna vidareutbildning i fysisk planering i form av kurser och seminarier. Viss forskning har också bedrivits. NordREFOs verksamhet har inriktats på forskning och informationsutbyte om nordiska regionala utvecklingsfrågor. NOGRAN har framförallt bearbetat och sammanställt statistik om regionala utvecklingsförhållanden i . Genom att de tre institutionerna ombildas till NORDREGIO skapas en helt nytt organ med ett starkt tvärsektoriellt inslag som griper över såväl regionala utvecklingsfrågor som fysisk planering. NORDREGIO skall bedriva forskning och utbildning inom fackområdet med syfte att öka kompetens och kunnande för att utveckla och hävda nordiska hållningar i ett bredare europeiskt samarbete. När det gäller det gränsregionala samarbetet har arbetet inriktats på att så långt som möjligt samordna verksamhet och resurser i de existerande nordiska samarbetsområdena med de INTERREG-program som delfinansieras med . Det berör såväl svensk-finska, svensk- finsk-norska, svensk-norska som svensk-danska gränsregioner. för regionalpolitik har tagit initiativ till möten på tjänstemannanivå med de baltiska staterna. Dessa har visat stort intresse att närmare få ta del av de nordiska ländernas erfarenheter av gränsregionalt samarbete. Även utbildningar i planeringsfrågor har efterfrågats. Formerna för konkret samarbete kommer att diskuteras vidare. Jord- och skogsbruk; fiske Verksamheten inom området jord- och skogsbruk har bedrivits inom ramen för det program, Handlingsprogram för jord- och skogsbrukssamarbete 1996- 2000 , vilket antogs av jord- och skogsbruksministrarna . De riktlinjer som utgör grunden för det nordiska samarbetet inom jord- och skogsbrukssektorn är följande: 1) samarbete kring frågor av centralt intresse för ; 2) samarbete för att stödja ländernas deltagande i internationella organ; 3) samarbete i närområden. I handlingsprogrammet lyfts även fyra insatsområden fram, vilka huvudsakligen hänför sig till den första och den tredje av de ovan nämnda riktlinjerna. 1) kvalitetsproduktion i jordbruket med speciell inriktning på miljö; 2) förvaltning av genetiska resurser; 3) utveckling av jord- och skogsbruksberoende regioner; 4) uthålligt skogsbruk. Ett nära samarbete sker såväl med miljösektorn som med regionalpolitiska sektorn. Utöver de viktigare politiska åtgärder som här redogörs för, pågår en stor mängd projekt och arbeten inom insatsområdena för att uppnå de mål som satts för varje område i handlingsprogrammet. Efter i om miljö och utveckling bildades en kommitté, (), med uppgift att följa upp konferensens beslut. CSD:s skogspanel är en expertpanel med företrädare för alla intresserade länder. De nordiska skogsansvariga ministrarna godkände ett ställningstagande gällande arbetet i CSD:s mellanstatliga skogspanel. Detta ställningstagande innebär bl.a. att aktivt arbeta för att skogspanelens arbete skall vara helhetsinriktat och tvärsektoriellt samt att det skall främja bärkraftigt skogsbruk. Som bidrag till CSD:s mellanstatliga skogspanel har en nordisk samrådsgrupp utarbetat en skrift om nordiska erfarenheter av skogsplantering. De skogsansvariga ministrarna är även eniga om att de nordiska länderna bör sträva efter en samlad behandling av internationell skogspolitik och bildandet av ett skogsministerforum. Detta forum skall bidra till att föra arbetet med internationella skogspolitiska frågor framåt. I arbetet med en för är såväl jordbruk som skogsbruk utpekade som prioriterade områden för långsiktig och hållbar utveckling. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation anordnade ett högnivåmöte om världens livsmedelssäkerhet, Världslivsmedelstoppmötet. De nordiska jord- och skogsbruksministrarna beslutade efter mötet att utreda hur en koordinering av uppföljningen av kan ske inom ramen för det nordiska samarbetet. Jord- och skogsbrukssektorns betydelse för miljön betonas i det framväxande Östersjösamarbetet. Med anledning av detta har en nordisk arbetsgrupp för närområdesfrågor för sektorn inrättats. Arbetsgruppen utarbetar översikter över olika problemställningar inom området samt förbättrar samordningen mellan olika aktörer. Samarbetet inom närområdet kring genetiska resurser har bedrivits inom ramen för Nordiska genbankens verksamhet. Genbankens arbete i närområdena har bidragit till att dessa kunnat ta sitt globala ansvar att följa biodiversitetskonventionen i en mycket svår ekonomisk situation. mellan de nordiska lantbruksuniversiteten, , bildades med stöd av . NOVA har utvecklat ett samarbete även med de baltiska lantbruksuniversiteten. Jord- och skogsbruksministrarna stödjer en utredning om bevarandet av i . Institutet hyser unika samlingar av växtgenetiskt material. Om utredningen visar att det är möjligt att bevara samlingarna, kommer frågan om ytterligare medel skall tillskjutas att behandlas i . Inom jordbrukssektorn ges aktivt stöd till de baltiska staternas strävanden efter EU-medlemskap genom bistånd till praktiska förberedelser inför medlemskapsförhandlingarna. Ambitionen är att jordbrukspolitiken och jordbruket i dessa länder inte skall utgöra ett hinder för medlemskap. eftersträvar en reformering av den gemensamma europeiska jordbrukspolitiken CAP, vilken kan utgöra ett problem i samband med östutvidgningen. Bl.a. kan produktionsbegränsningar och kvotsystem som ingår i CAP befaras leda till svårigheter för att utveckla sitt jordbruk. Den stora omfattningen av regler och åtgärder på jordbruksområdet inom EU gör att man inom ramen för det nordiska samarbetet har kunnat diskutera endast ett urval av frågor, främst i form av informationsutbyte. Den överordnade målsättningen för det nordiska fiskerisamarbetet är att bidra till utvecklingen av de nordiska ländernas fiskerinäring som en viktig samhällsekonomisk aktivitet. Motivet för samarbetet är att bidra till ett hållbart och rationellt nyttjande av de levande resurserna. Ett program för nordiskt fiskerisamarbete för har antagits. För de tre nordiska länderna som är EU-medlemmar utgör fiskeripolitiken EU:s kompetensområde. Detta förhållande begränsar möjligheterna för det konkreta samarbetet och leder till ett ökat informationsbehov mellan och EU/EES. Budgeten var varav en miljon avsattes för den gemensamma miljö- och fiskeristrategin . Ett flertal FoU-projekt bedöms som särskilt angelägna ur ett svenskt perspektiv. Det gäller bl.a. stöd till forskning kring Östersjölaxens lekvandring och för utveckling av tekniskt förvaltning av torskfisket i . Stöd har också getts till kunskapshöjande insatser såsom en workshop kring fritidsfisket, en handbok i diagnostik av laxsjukdomar och en internationell konferens om hållbart vattenbruk. I enlighet med den nordiska miljö- och fiskeristrategi som godkändes pågår ett tvärsektoriellt nordiskt arbete. Detta fortsätter med något mindre resurser . Om skall arbetet utvärderas. Vid fiskeriministrarnas möte beslutades att sätta igång ett nordiskt samarbetsprojekt rörande kriterier för ett hållbart fiske och produktion av fiskprodukter. I samband med detta diskuterade ministrarna frågan om att införa ett system för märkning av fisk och fiskprodukter samt möjligheten att lyfta processen angående verifiering av hållbart fiske till ett övernationellt plan t.ex. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation . Det nordiska samarbetet på detta område har under den senaste präglats av stora förändringar. De ekonomiska resurserna har reducerats från till . Som en följd av detta har institutioner lagts ner och samarbetsprojekt avslutats. Detta har tvingat fram en koncentration av verksamheterna till i huvudsak sådana projekt som ministrarna själva har initierat, helt i linje med svenskt synsätt. Det innebär att ministerrådets huvuduppgift - att vara ett samarbetsorgan mellan regeringarna - har förstärkts. Inom denna sektor har redan uppnått det som eftersträvas för hela verksamheten, nämligen att koncentrera sig på ett antal politiskt prioriterade projekt som har en gemensam nordisk nytta. Förändringarna medför såväl nya utmaningar som nya möjligheter. De bostadspolitiska frågorna är av stor betydelse för de nordiska länderna. Eftersom bostadspolitiken inte omfattas av EU-samarbetet är de grundläggande förutsättningarna för ett fortsatt nordiskt samarbete oförändrade. I den handlingsplan som utarbetas prioriteras fyra områden: - en fortsatt utveckling av den bostadssociala sektorn; - ett fortsatt samarbete för en bärkraftig utveckling inom byggande och bo- ende; - vidareutveckling av aktiviteter i närområdet; - nordiska intressen i det europeiska samarbetet. Frågor om byggande och boende berör och berörs av många andra samhällsområden. Det gäller t.ex. miljö, ekonomi, kultur och hälsa. Samarbetet med andra sektorer kommer därför att förstärkas. Målet är att nå en effektivare användning av resurserna och få en mer allsidig belysning av problem som har ett inbördes sammanhang. På det bostadssociala området pågår på svenskt initiativ ett projekt som undersöker bostadssegregation. Det är angeläget att ta tillvara de nordiska ländernas samlade erfarenhet i arbetet på att främja en ekonomisk, etnisk och social integration. Det nordiska samarbetet kring dessa frågor bör utvecklas vidare. Ett annat flersektoriellt område där gemensamma projekt övervägs gäller de äldres boende. Bärkraftig utveckling av boende och byggande Arbetet med att främja ett ekologiskt och hållbart byggande tillmäts stor vikt i samtliga nordiska länder. Målet är att minska resursförbrukningen och belastningen på miljön. Det är också viktigt att söka undanröja och förebygga inomhusmiljöns bidrag till ohälsa. Allergier och andra hälsoproblem ökar och kan i många fall tillskrivas byggfel eller brister i inomhusklimatet. För att angripa dessa problem bör ett nära samarbete ske mellan de nationella myndigheterna. Inför den kommande programperioden har insatserna i närområdet hög prioritet. Aktuella frågor är upprustning av befintlig bebyggelse, fastighetsregistrering samt finansierings- och bidragssystem. Inriktningen på samarbetet bygger på användning av relativt enkla medel såsom utbildning och kunskapsöverföring. Europeiskt samarbete och initiativ i FN Arbetet med att åstadkomma fri rörlighet av byggprodukter inom EU går långsamt. är pådrivande på olika sätt. I utvecklingen av nya europeiska normer och kvalitetskrav är det viktigt att nordiska aspekter får vederbörlig uppmärksamhet. Initiativ i denna riktning kan samordnas genom det nordiska samarbetet. Inom ramen för det nordiska samarbetet diskuteras också hur ett samarbete kan etableras för att genomföra och följa upp agendan från FN:s andra världskonferens om boende, bebyggelse och stadsutveckling (HABITAT), som ägde rum i . Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet De nordiska transport- och trafikministrarna beslöt att tillsätta en nordisk arbetsgrupp för att uppdatera rapporten . Gruppen skall, med utgångspunkt från den nationella planläggningen i , , och , beskriva och analysera de viktigaste transportkorridorerna för väg, järnväg och sjövägar i och mellan de nordiska länderna samt till närområdena. Syftet med rapporten är att visa de nordiska ländernas särskilda behov och möjligheter ur transportsynpunkt. Rapporten beräknas vara klar . bildades en miljögrupp med representanter för de nordiska ländernas transportdepartement. Syftet med gruppen är att bana väg för diskussioner och erfarenhetsutbyte med anknytning till miljöfrågor på transportområdet, t.ex. i form av nordiska seminarier/konferenser och genomförande av mindre utredningar. Styrgruppen för nordisk trafiksäkerhet avvecklades . En ad hoc grupp för trafiksäkerhetsfrågor som lyder under ministerrådet har bildats och startar sitt arbete . En översyn av överenskommelsen mellan , , och om ömsesidigt godkännande av körkort och registrering av fordon initierades . Denna översyn beräknas bli klar i mitten av 1997. Vad gäller närområdessamarbetet kan nämnas att man introducerar en trafiksäkerhetshandbok på ryska i nordvästra och i . De nordiska ministrarna har ett starkt intresse av en kontinuerlig dialog om viktiga ekonomisk-politiska frågor. Detta har rört den ekonomiska politiken i respektive nordiskt land men också den internationella utvecklingen i stort. Samarbetet har inkluderat nordiska finansministermöten, för ekonomi och finanspolitik, Nordiska finansutskottet, Nordiska baltikumutskottet, Nordiska konjunkturgruppen, nordiska budgetchefsmöten och Nordiska ämbetsmannagruppen för skattefrågor. Vidare kan nämnas arbetsgruppen för miljöekonomiska frågor som är ett samarbete mellan finans- och miljösektorerna. Med utgångspunkt i ett initiativ från statsminister inleddes projektet välfärd i de nordiska länderna , som tar sikte på att dra gemensamma slutsatser av den sanering av offentliga utgifter som skett i de flesta nordiska länder . Vid båda de nordiska finansministermötena diskuterades EU- och EMU- frågor. Vårmötet i utgjorde ett bra tillfälle att informellt behandla viktiga EMU-frågor. Sedan någon tid pågår en utredning om Nordiska investeringsbankens rättsliga ställning. Det nordiska samarbetet i närområdet kanaliseras i huvudsak genom Nordiska investeringsbanken (NIB) i . Både och är inkluderade i NIB:s internationella utlåning. beslöt de nordiska statsministrarna att upprätta en nordisk miljöinvesteringlåneordning (MIL) på ca 100 miljoner ecu vid NIB. Genom upprättandet av MIL kan investeringsbanken medverka i miljöutlåning till samtliga länder i närområdet. Baltiska investeringsprogrammet BIP är ett samnordiskt projekt som administreras av NIB och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (). Syftet är att kanalisera dels tekniskt bistånd, dels kapital till de baltiska länderna och därigenom skapa gynnsamma förutsättningar för lokala investeringar. Ett centralt inslag i BIP har varit att upprätta nationella investeringsbanker i de baltiska länderna. Baltiska investeringsprogrammet var i den första fasen, 1992-95, på totalt ca 100 miljoner ecu. Erfarenheterna av BIP:s första visade att man under dess första fas tillgodosett de behov som då fanns, att de baltiska ländernas ekonomier mognat och att en fortsättning av programmet borde säkras för att möta nya krav. Därför beslutade de nordiska länderna att avsätta ytterligare 70 miljoner ecu för den andra fasen av programmet, som löper fram . Medborgarpolitik Arbetsmarknad och arbetsmiljö Det nordiska samarbetet om arbetsmarknadspolitik utgår från ett samarbetsprogram för . har tagit initiativ till utredningar om löneförhållanden och lönebildning, arbetsutbudsfrågor, strukturfrågor samt om välfärdssamhället i förändring. Vidare har man bedrivit ett projekt om åtgärder mot ungdomsarbetslöshet. Det har innehållit arbetsmarknads- och utbildningspolitiska satsningar, forskning kring ungdomar och arbetsmarknad samt samarbete mellan skola, arbetsförmedling och näringsliv. Ett annat projekt som gäller ungdomar är Nordjobb. Förutom att ungdomar får arbetslivserfarenhet i ett annat nordiskt land kommer de i kontakt med landets kultur och språk. i respektive land medverkar bl.a. i planering och genomförande av program för ungdomarnas fritid. Nordiska ministerrrådet har låtit göra en översyn av reglerna om den gemensamma nordiska arbetsmarknaden i belysning av EG-rätten och . Systemet visar att den gemensamma nordiska arbetsmarknaden i allt väsentligt är förenlig med regleringen i den europeiska gemenskapsrätten. De nordiska regeringarna har emellertid inlett en diskussion om behovet av en förnyelse av Rådets förordning (EEG 1408/71) om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Det vardagliga praktiska samarbetet mellan de nordiska länderna på arbetsförmedlingsområdet sker mellan olika myndigheter. Rekryteringsbehov och förmedlingsbehov tillgodoses mellan de nordiska arbetsförmedlarna. Större rekryteringar till de länder som för stunden har behov löses genom särskilt riktade projekt. Sådana har pågått tillsammans med inom hälso- och sjukvård, byggbranschen och senast inom industrin. , och har via respektive IT-system tillgång till varandras lediga arbeten. En snabb teknikutveckling inom förmedlingsverksamheten sker i hela . Samtliga länder arbetar med att anpassa sina system och genom att nyttja ny teknik för att skapa nya marknads- och informationssplatser för sökande och arbetsgivare. lediga platser finns på Internet och uppdateras . Det nordiska samarbetet för en sund och säker arbetsmiljö är baserat på principerna i den nordiska arbetsmiljökonventionen och på ministerrådets program rörande samarbete på arbetsmarknads- och arbetsmiljöområdet. centrala aktiviteter består bl.a. i - att medverka till en realisering av den nordiska arbetsmiljökonventionen och uppföljningen av programmet för ministerrådets samarbete på arbetsmarknads- och arbetsmiljöområdet för i samarbete med arbetsmarknadens parter, - att koordinera det nordiska deltagandet i det europeiska samarbetet rörande standardisering och certifiering på arbetsmiljöområdet, - att säkra löpande information och ömsesidigt åsiktsutbyte om EU-aktiviteter, särskilt för att främja samordning av frågor som har gemensamt nordiskt intresse, - att löpande dryfta myndigheternas verksamhet på arbetsmiljöområdet och främja nordiska analys- och samordningsaktiviteter i syfte att kunna vidareutveckla ländernas arbetsmiljö och - att bidra till igångsättningen av forskning och utveckling inom arbetsmiljöområdet, särskilt rörande metod- och regelutveckling. har tagit initiativ till samordning av arbetsmiljöregler där experter från de nordiska ländernas tillsynsmyndigheter har medverkat. Vidare har kommittén genomfört tre olika aktiviteter med deltagare från de baltiska arbetarskyddsmyndigheterna samt ett möte om utveckling av tillsynsarbetet på arbetsplatser i i . har för avsikt att närmare diskutera frågor som bl.a. rör samordningen med och informationsutbytet mellan övriga berörda ministerrådskommittéer. Erfarenheterna har visat att ett utvecklat samarbete med de övriga nordiska länderna inom verksamhetsområdet är viktigt inte bara för det aktiva arbetsmiljöarbetet och arbetslivets fortsatta utveckling som sådant också för möjligheterna att med sakligt och väl underbyggt kunskapsunderlag främja ökad tillväxt och skapa nya arbeten. Det nordiska samarbetet har på arbetsrättsområdet bedrivits i Nordiska arbetslivs- och arbetsrättsutskottet. Utskottet är främst ett forum för löpande orientering, diskussion och koordinering av nordiska synpunkter inom arbetslivs- och arbetsrättsområdet på såväl nordiskt som europeiskt plan. Till området för arbetsliv och arbetsrätt hör bl.a. individuell och kollektiv arbetsrätt, medbestämmande, diskriminering, arbetstidsfrågor osv. Utskottet fungerar också som ett rådgivnings- och konsultorgan som tillförsäkrar de nationella ministrarna säker rådgivning och information om arbetsliv och arbetsrätt. Inom sitt verksamhetsområdet beviljar utskottet anslag till forsknings- och utredningsarbeten. Alla ansökningar om nya projekt värderas utfrån den nordiska nytta projektet kan ha.