prop · GK03107 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringen kommer mot denna bakgrund att ge RFV och AMS i uppdrag att skyndsamt redovisa effekterna av de nya reglerna inom socialförsäkringen vad gäller företagares möjligheter att få ersättning från socialförsäkringen respektive arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen avser att återkomma med erforderliga förslag till i samband med budgetpropositionen. Regeringen anser i likhet med utredningen att det finns skäl att företagare som endast tillfälligt upphör med sin verksamhet i vissa fall skall kunna få arbetslöshetsersättning. Genom att införa en regel om att företaget inte behöver läggas ned definitivt med åtföljande krav på omedelbar avyttring av lager och inventarier med risk för underpriser, kan risktagandet minskas för den som står inför att starta ett företag. Vetskapen om att denna möjlighet finns att tillfälligt lägga ned verksamheten utan detta risktagande kan bli den faktor som gör att företagaren vågar ådra sig initialkostnader och sätta i gång med rörelsen. Genom förslaget undviks bl.a. risken för onödig kapitalförstöring. Regeringen föreslår att möjligheten att kunna få ersättning under ett avbrott begränsas till en gång. Kontroll- och konkurrensaspekterna väger därför inte lika tungt jämfört med om det skulle vara möjligt att vilandeförklara rörelsen ett flertal gånger. Regeringen föreslår därför att det införs en regel om att en företagare i vissa fall skall kunna betraktas som arbetslös vid ett tillfälligt uppehåll i en och samma verksamhet. En förutsättning bör dock vara att uppehållet i rörelsen inte till någon del är av säsongkaraktär. Vissa villkor bör dock ställas upp för att en företagare skall ha rätt att få arbetslöshetsersättning när han eller hon tillfälligt upphör med sin verksamhet. En anställd får som regel ersättning varje gång en anställning upphör och arbetslöshet uppstår. En motsvarande möjlighet för företagare - att hur som helst tillfälligt upphöra med sin verksamhet i en och samma rörelse skulle dock föra alltför långt. En sådan obegränsad rätt skulle kunna leda till att företagaren när ersättningsperioden gått till ända kan gå tillbaka till sitt företag och upparbeta ett nytt arbetsvillkor som skulle kvalificera till en ny ersättningsperiod. För att understryka karaktären av att ersättningen vid tillfälligt upphörande är ett speciellt skydd i en ovanlig situation och för att förhindra missbruk av regeln föreslår regeringen att då företagaren återupptar verksamheten skall för rätt till ytterligare ersättning krävas att verksamheten i rörelsen upphört annat än tillfälligt. Rätten till ersättning då företagare tillfälligt upphört med verksamheten bör vara knuten till både personen i fråga och företaget. Det bör således inte få förekomma att exempelvis en familj som driver en rörelse, ges möjlighet att ett flertal gånger lägga ned verksamheten tillfälligt genom att växelvis låta familjemedlemmarna ingå i företaget. Vidare bör i princip ingen egentlig verksamhet få bedrivas i rörelsen utan denna skall faktiskt ha upphört. Ingen produktion av varor eller tjänster bör få ske och inte heller någon förberedelse av sådan produktion. Dessutom bör inga inköp få göras och någon försäljning annat än i undantagsfall av omsättningstillgångar såsom lager bör inte få förekomma. Vidare bör krävas att varken ackvisition eller marknadsföring förekommer då verksamheten lagts ned tillfälligt. Vid tveksamheter huruvida verksamheten verkligen har upphört bör få krävas intyg av en betrodd person som är väl insatt i verksamheten. Att tacka nej till ett erbjudet lämpligt arbete med hänvisning till ett eventuellt återupptagande av ett företagande bör inte utgöra ett godtagbart skäl för att undvika avstängning från rätt till ersättning. I detta sammanhang anser regeringen att det är av vikt att understryka att en förutsättning för rätt till ersättning är att den som lagt ned sitt företag tillfälligt och anmält sig arbetslös står till arbetsmarknadens förfogande. Arbetsförmedlingen kan komma att anvisa ett arbete eller en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som naturligtvis är återkvalificerande för rätt till ersättning. som företagaren har sitt företag nedlagt behandlas han eller hon som andra som söker ersättning vid arbetslöshet. Företagaren bör på samma sätt som bör gälla för den som upphört med sin verksamhet definitivt kunna hyra ut lokaler eller arrendera ut mark. Dessutom bör skyddsinsatser vara tillåtna, som företagaren är tvungen att vidta för att hindra förstörelse av egendom. Exempel på en sådan åtgärd är försäljning av ett lager. I normalfallet bör inte försäljning av lager kunna ske, utan det skall vara fråga om särskilda omständigheter som inträffat. Andra åtgärder som bör få vidtas är t.ex. lagstadgad redovisning eller andra skyldigheter eller åtaganden som myndigheter beslutar om. En självklar förutsättning för att den sökande skall kunna behålla sin arbetslöshetsersättning trots att vissa skyddsinsatser får vidtas är att de inte hindrar honom eller henne från att stå till arbets- marknadens förfogande. har föreslagit att uppdragstagare i vissa fall skall kunna få arbetslöshetsersättning enligt arbetstagarreglerna. Utredningen har vidare föreslagit vissa villkor för när detta skall få ske. Regeringen har övervägt om särskilda regler för uppdragstagares rätt till ersättning bör införas i lagarna om ersättning vid arbetslöshet. Regeringen har emellertid funnit att uppdragstagarbegreppet är så komplext att det inte lämpar sig att reglera i lag utan att detta bör vara en fråga för rättstillämpningen. I många fall har dock uppdragstagare en med arbetstagare jämbördig ställning. Regeringen vill därför betona att tillämpningen bör ske utifrån att det skall finnas realistiska möjligheter för en uppdragstagare att få arbetslöshetsersättning vid brist på uppdrag. Regeringen vill i detta sammanhang peka på vissa andra frågor som gäller, inte bara för uppdragstagare, utan även för arbetstagare med liknande arbetsförhållanden, i fråga om prövningen arbetsvillkoret m.m. Dessa får vanligtvis inte lön för ett viss antal arbetade timmar utan för en viss arbetsinsats. Denna kan kräva ett stort mått av förberedelsetid. Att beräkna arbetsvillkoret utifrån t.ex. ett kort framträdande ger därför ofta inte en rättvisande bild av den verkliga arbetsinsatsen. Hänsyn bör därför vid prövningen av arbetsvillkoret tas till bl.a. repetitionstid och annan förberedelsetid. Ett stöd för att utforma sådana regler kan vara den omräkningstabell som AMS tillämpar för att fastställa antalet ersättningsdagar för konstnärligt arbete. Det säger sig självt att för sådan nämnd tid som bör få tillgodoräknas i arbetsvillkoret inte får lämnas arbetslös- hetsersättning. Med hänsyn till de skiftande villkor i detta avseende som gäller för uppdragstagare och arbetstagare med liknande arbetsförhållanden anser regeringen att detta inte lämpligen bör regleras i lag utan bör vara en fråga för de rättstillämpande myndigheterna. Förslagen under detta avsnitt föranleder ändringar i 4 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och 4 § lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd. Förslagen bör träda i kraft . 6.8.2 Hur beräknas dagpenningen för företagare? -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Dagpenningen för företagare beräknas på ett| | genomsnitt av inkomsterna från rörelsen under de senaste tre | | åren, exklusive avvecklingsåret, före arbetslöshetens inträde. | | Om företagaren har bedrivit verksamhet än tolv | | månader och varaktigt haft anställning som | | arbetstagare kan dagsförtjänsten, om det är till fördel för honom| | eller henne, beräknas på grundval av inkomsten som anställd. | | Förslaget träder i kraft . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: TCO är positiv till förslaget att dagsförtjänsten skall fastställas med hjälp av en genomsnittsberäkning. SO, , Köpmännens arbetslöshetskassa, Småföretagarnas arbetslöshetskassa och Före- tagarnas anser att dagsförtjänsten i stället skall fastställas utifrån den bästa av de fem senaste årens inkomst. , , , AMS, SAF, och är positiva till att det införs en alternativ beräkningsregel för dem som drivit sin rörelse än . Skälen för regeringens förslag: Enligt föreskrifter utfärdade av AMS beräknas dagsförtjänsten för företagare till 1/260 av årsinkomsten. Denna utgör den högsta av de till taxering för inkomstskatt redovisade inkomsterna av verksamheten som företagare . I normalfallet finns inte uppgifter att tillgå rörande inkomsterna före arbetslöshetens inträde. Efter det att den arbetslöse anmält avvecklingsårets inkomster till skattemyndigheten kan dock även inkomsten från avvecklingsåret ingå i underlaget om det medför att dagpenningen höjs. Kostnaderna för avveckling av rörelsetillgångar ingår inte i underlaget. Skälet till att företagares dagsförtjänst fastställs på den bästa inkomsten av är att inkomsterna kan variera kraftigt över tiden. Det har därför ansetts rimligt att viss hänsyn tas till detta. Regeringen har övervägt om tiden är lämpligt avpassad. Vissa remissinstanser har framfört att tiden borde utsträckas till . Regeringen anser det rimligt att arbetslöshetsersättningen för en företagare bör beräknas utifrån en genomsnittsinkomst och inte utifrån inkomsten under ett enstaka år. Enligt nuvarande ordning beräknas ersättningen på inkomsten under det bästa av . Ett mer rättvisande resultat fås om beräkningen görs på genomsnittsinkomsten . Vissa remissinstanser har kritiserat utredningens uppfattning om att den nuvarande dagpenningberäkningen medför risk för att exempelvis företagare som driver verksamhet i form av aktiebolag kan ta ut en hög lön och sedan lägga ned verksamheten. Därigenom kan, enligt utred- ningen, företagaren se till att han eller hon erhåller en hög dagpenning. Enligt dessa remissinstanser är det i stället ofta tvärtom. Företagaren försöker i det längsta att driva sitt företag och inkomsterna minskar . Regeringen är av den uppfattningen att en ändring av dagpenningberäkningen till att den skall ske på ett genomsnitt av före avvecklingsåret som företagare medför en mer rättvisande ersättning jämfört med nuvarande regler. tas rimlig hänsyn till att en företagares inkomster kan variera över tiden. Om rörelsen drivits än bör genomsnittsberäkningen ske som verksamheten faktiskt bedrivits. I detta fall bör det vara möjligt för företagaren att i genomsnittsberäkningen få tillgodoräkna sig även avvecklingsårets inkomster, om det är till fördel för honom eller henne. Alternativ beräkning av dagsförtjänsten Regeringen anser även att det bör finnas en alternativ möjlighet att beräkna dagsförtjänsten för den som före tid som företagare haft en varaktig anknytning till arbetsmarknaden som anställd. Detta bör kunna komma i fråga om verksamheten i rörelsen inte bedrivits vid det tillfälle då arbetslösheten inträffar. I det fall att företagaren blir arbetslös än skall tiden som företagare kunna bortses från och normalarbetstiden och normalinkomsten fastställas utifrån den arbetade tiden och inkomsten i anställningen, om det är till fördel för den sökande. Det skall dock inte vara möjligt att exempelvis fastställa normalarbetstiden som före- tagare och inkomsten som arbetstagare. Regeringen vill för tydlighetens skull klargöra att tidpunkten för beräkning av om företaget bedrivits än bör räknas från det tillfälle då den sökande blir ersättningsberättigad. Det kan förekomma fall, t.ex. då den sökande erhållit ett avgångsvederlag och som vederlaget hänför sig till startar ett företag, då den alternativa beräkningsregeln får användas trots att starten av verksamheten ligger längre tillbaka i tiden än . Detta är en följd av att regeringen föreslår att tid då den arbetslöse erhåller avgångsvederlag skall räknas som tid under vilken han eller hon utfört förvärvsarbete. Vad som sagts föranleder ändringar i 20 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Förslagen bör träda i kraft . -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Nivån på finansieringsavgiften utgör under | | | | dels av den | | genomsnittligt utbetalade dagpenningen, | | dels av den fr.o.m. genomsnittligt | | utbetalade dagpenningen. Utredningens förslag: Medlemsavgifterna till arbetslöshetskassorna höjs med ca och medlem för att finansiera av tilläggsbeloppet. Remissinstanserna: TCO utesluter inte en höjning av medlemsavgifterna med även om detta skulle innebära ytterligare en belastning på löntagarnas ekonomi men det måste ge fler arbetslösa rätt till ersättning och ge bättre inkomstskydd genom en höjning av inkomsttaket. LO avstyrker förslaget om att finansieringsavgiften skall beräknas utifrån genomsnittet av hela dagpenningen och förordar att avgiften skall beräknas på dagpenningen över grundbeloppet. Skälen för regeringens förslag: Finansieringsavgiften är en avgift som arbetslöshetskassorna betalar till staten för att delfinansiera statens kostnader för arbetslöshetsersättningarna. Kostnaden för avgiften betalas ytterst av arbetslöshetskassornas medlemmar genom medlemsavgifterna. Finansieringsavgiften regleras i 57 § ALF-lagen. Enligt vad som där föreskrivs skall arbetslöshetskassorna för finansiering av statens kostnader för utbetalade arbetslöshetsersättningar samt för tillsynen av arbetslöshetskassornas utbetalning av arbetslöhetsersättning betala ett visst belopp till staten för varje medlem som fanns vid utgången av det senaste förflutna verksamhetsåret. Beloppet motsvarar av den under det löpande verksamhetsåret genomsnittligt utbetalade dagpenningen i arbetslöshetskassan. Regeringen har i avsnitt 6.1 föreslagit att kompensationsnivån i arbetslös- hetsförsäkringen skall höjas från av den arbetslöses tidigare inkomst. Denna förbättring av det ekonomiska skyddet vid arbetslöshet bör enligt regeringens mening finansieras inom ramen för arbetslöshetsförsäkringssystemet. Merparten av den kostnadsökning som denna förbättring innebär bör betalas genom en höjning av finansieringsavgiften. Regeringens förslag är därför att finansieringsavgiften höjs till av den genomsnittligt utbetalade dagpenningen fr.o.m. . bör finansieringsavgiften vara oförändrat . Effekten för den enskilde medlemmen av detta förslag blir att medlemsavgiften ökar från i genomsnitt ca till ca fr.o.m. juli månad 1997. Förslaget föranleder ändring i 57 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsför- säkring. 7 En ny lag om arbetslöshetsförsäkring Regeringen föreslår i denna proposition dels ett flertal ändringar i ALF- och KAS-lagarna med ikraftträdande och (se föregående avsnitt), dels att villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning skall framgå av en ny lag, lagen om arbetslöshetsförsäkring. Den nya lagen utgör i huvudsak en sammanslagning och omarbetning av ALF- och KAS-lagarna såvitt gäller villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning. Dagpenning i form av grundbelopp i den nya lagen kan sägas utgöra en motsvarighet till KAS-ersättningen enligt KAS-lagen och dagpenning i form av inkomstrelaterad ersättning utgör en motsvarighet till den inkomstrelaterade ersättningen enligt ALF-lagen. De ändringar som föreslås träda i kraft och återfinns i den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. Regeringens förslag innebär också att en ny lag om arbetslöshetskassor bör införas. De övergångsbestämmelser som erfordras för en övergång till de nya lagarna bör regleras i en lag om införande av lagen om arbetslöshetsförsäkring och lagen om arbetslöshetskassor. 7.2 Dagpenningen - grundbelopp och inkomstrelaterad ersättning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Dagpenning lämnas i form av dels grundbe- | | lopp, dels en inkomstrelaterad ersättning. Dagpenning i form av | | grundbelopp, som är lika för alla, lämnas till den som uppfyller| | ett arbetsvillkor eller studerandevillkoret. Dagpenning i form | | av inkomstrelaterad ersättning lämnas till den som förutom ett | | arbetsvillkor uppfyller medlemsvillkoret. För såväl företagare som| | arbetstagare skall medlemsvillkoret vara 12 månader. Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag. Utredningen föreslår att grundbeloppet skall vara . Den inkomstrelaterade ersättningen skall enligt utredningen bestå av ett grundbelopp och ett tilläggsbelopp som tillsammans ger en inkomstrelaterad ersättning på högst per dag. Remissinstanserna: I huvudsak är de flesta remissinstanserna som yttrat sig över försäkringens konstruktion positiva till en sammanhållen arbetslöshetsför- säkring som består av dels grundbelopp, dels inkomstrelaterad ersättning i form av tilläggsbelopp. Kammarrätten i anser att även om en allmän försäkring med både en obligatorisk och en frivillig del ter sig tilltalande så har utredningen varken redovisat eventuella fördelar av en sammanslagning eller gjort en analys av de svårigheter som kan uppstå i administrativt hänseende om en integration genomförs. RRV och AMS har som alternativ till en begränsad ersättningstid föreslagit att ersättningsgraden stegvis sänks till en lägre grad än av fastställd normalinkomst. Även anser att en sådan modell borde diskuteras. SO föreslår att försäkringens värde återupprättas. Den högsta dagpenningen bör bestämmas med utgångspunkt nivå. TCO och förespråkar att det bör inrättas ett inkomsttak i arbetslöshetsförsäkringen som motsvarar inkomsttaket i sjukförsäkringen. SAF anser att ersättningsnivån bör sänkas till för att skapa en tydlig skillnad mellan inkomst av arbete och inkomst av arbetslöshetsersättning. När det gäller det enhetliga medlemsvillkoret är flertalet remissinstanser positiva till förslaget däribland SO, Småföretagarnas arbetslöshetskassa och TCO. AMS anser att det kan finnas skäl att ha ett längre medlemsvillkor för företagare, men är ändå beredd att tillstyrka förslaget eftersom de anser det viktigt med enhetliga regler inom arbetslöshetsförsäkringen. Skälen för regeringens förslag: Kraven på att arbetslöshetsförsäkringen skall ge såväl trygghet som stimulans till omställning strider delvis mot varandra. Ett ersättningssystem som är avsett att fungera måste därför bygga på en avvägning mellan olika syften. Ett försäkringssystem där ersättningsnivån sätts alltför hög motverkar incitamenten för den arbetslöse att aktivt verka för att erhålla ny sysselsättning. Om ersättningsnivån däremot sätts alltför låg förfelar försäkringen sin uppgift att fungera som en trygghet vid ofrivillig arbetslöshet. Den nu föreslagna nya sammanhållna försäkringen tillvaratar olika intressen av att fungera som grundtrygghet och att fungera som en drivkraft för den som är i omställning att aktivt verka för att erhålla sysselsättning. Grundbeloppet i den sammanhållna försäkringen ersätter den roll som KAS har. Eftersom arbetslöshetsförsäkringen skall vara allmän och sammanhållen bör grundbeloppet i vissa fall lämnas separat och i andra fall ingå som en grunddel i den in- komstrelaterade ersättningen. Regeringen delar utredningens uppfattning att grundbelopp skall lämnas till den som uppfyller ett arbetsvillkor eller studerandevillkoret. Den som under tid då han eller hon har arbete blir medlem i en arbetslöshetskassa eller ansluter sig till den kompletterande kassan skall ha möjlighet att få inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning, förutsatt att medlems- och arbetsvillkoren är uppfyllda . Regeringen delar också utredningens bedömning att medlemsvillkoret bör vara enhetligt. Regeringen föreslår därför att medlemsvillkoret för såväl företagare som arbetstagare bör bestämmas . Regeringen avser, under förutsättning av godkännande, att fastställa stödbeloppet i KAS till och den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen till högst fr.o.m. . Se närmare avsnitt 6.1. Regeringen avser att fastställa grundbeloppets nivå i den nya sammanhållna försäkringen till högst fr.o.m. . Dagpenning i form av inkomstrelaterad ersättning avser regeringen att fastställa till högst från samma datum. Utbildningsbidragens nivåer kommer att anpassas till dessa belopp. I likhet med vad som föreslås gälla fr.o.m. skall den inkomstrelaterade ersättningen även i fortsättningen vara högst av sökandens tidigare inkomst. 7.3 Minskning av dagpenningen på grund av pension -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Har den arbetssökande tillerkänts ålderspen-| | sion i form av folkpension, allmän tilläggspension eller annan | | pension som lämnats på grund av förvärvsarbete bör följande gälla:| | Till den som får inkomstrelaterad ersättning lämnas dagpenning | | av den tidigare inkomsten, dock lägst 240 | | kronor. Dagpenningen reduceras med 1/260 av årspensionen. | | För den som får dagpenning i form av grundbelopp reduceras dag-| | penningen med 1/260 av årspensionen. Utredningens förslag: Utredningen har inte lämnat något förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Inom arbetslöshetsförsäkringen och KAS gäller något olika regler för samordning av arbetslöshetsersättning och pensioner. Reglerna för KAS är något restriktivare än i arbetslöshetsförsäkringen. Genom förslaget att arbetslöshetsförsäkringen skall vara en sammanhållen försäkring och som ett led i att göra försäkringen enklare föreslår regeringen en gemensam syn på den som har pension och söker arbetslöshetsersättning. Samma regler för samordning med pension skall gälla för grundbeloppet och den inkomstrelaterade ersättningen. Dessa regler bör vara de som gäller inom arbetslöshetsförsäkringen. Detta innebär t.ex. att den reduktion på grund av änke- eller änklingspension som finns i KAS, inte skall tillämpas vid dagpenning i form av grundbelopp. När det gäller andra bidragsformer t.ex. förtidspension, sjukbidrag och delpension skall de vid grundbelopp behandlas på samma sätt som sker inom arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen föreslår när det gäller ålderspension i form av folkpension, allmän tilläggspension eller annan pension som lämnas på grund av förvärvsarbete att dagpenningen skall sättas ned med 1/260 av årspensionen. Detta skall göras både i de fall då dagpenning lämnas i form av grundbelopp och i form av inkomstrelaterad ersättning. Vid inkomstrelaterad ersättning skall i dessa fall fortfarande dagpenningen utgöra högst av den sökandes dagsförtjänst. Skulle dagpenningen därvid bli lägre än om den sökande i stället skulle ha sökt grundbelopp skall dagpenningen fastställas till detta belopp före det att pensionsavdrag görs. 7.4 Från grundbelopp till inkomstrelaterad ersättning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Det skall vara möjligt att växla från | | grundbelopp till inkomstrelaterad ersättning i en | | ersättningsperiod eller mellan två ersättningsperioder. Utredningens förslag: Utredningens förslag om en sammanhållen arbetslöshetsförsäkring innebär att separat grundbelopp lämnas inom ersättningstiden enbart till den som uppfyller ett nio månaders arbetsvillkor men inte medlemsvillkoret. Den som erhåller grundbelopp på grund av att medlemsvillkoret inte är uppfyllt kan när detta villkor är uppfyllt erhålla inkomstrelaterad ersättning. Remissinstanserna: Utredningens förslag om att de som är nytillträdande på arbetsmarknaden enbart har rätt till en delperiod som omfattar och därmed inte ges möjlighet att växla från grundbelopp till inkomstrelaterad ersättning har mött en del kritik. LO och anser att nytillträdande borde inlemmas i försäkringen. RFV anser att förslaget kommer att innebära utslagning av dem som enbart uppfyller studerandevillkoret eftersom de inte har möjlighet att återkvalificera sig genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna nya arbetslöshetsförsäkringen skall vara en sammanhållen arbetslöshetsförsäkring och detta leder till att en sökande som uppfyllt arbetsvillkoret men ännu inte villkoret på tolv månaders medlemskap får grundbelopp.