prop · GK0313 · 1997-01-01 00:00:00 — Realt grundkapital erhålls genom uppindexering av det rekvirerade medlen i förhållande till konsumentprisutvecklingen och uppgick vid utgången av till 9,9 resp. . överförs således 297 resp. , varvid beaktats att femte fondstyrelsen rekvirerat nytt grundkapital . Avkastningen inom resp. fondstyrelse täcker väl det ålagda avkastningskravet. Årets resultat i fjärde fondstyrelsen, dvs. aktieutdelningar, ränteintäkter samt nettot av aktieförsäljningar minus omkostnader och förändring i nedskrivningsbehov var 2,0 (1,2) miljarder kronor. Resultatförbättringen beror till största delen på ökade intäkter från aktieutdelningar och större realisationsvinster. Lägger man till den orealiserade värdeförändringen erhålls det mark-nadsvärderade resultatet, som steg från till . Resultatökningen avspeglar den kraftiga börsutvecklingen jämfört med föregående år. Fondkapitalet beräknat till marknadsvärde ökade med till efter överföring till första-tredje fondstyrelserna. Avkastningen på fjärde fondstyrelsens fondkapital var mätt som resultatet inkl. ej realiserade kursvinster i förhållande till genomsnittligt fondkapital . Tabell 6 Resultatsammanställning fjärde och femte fondstyrelserna, marknadsvärde, miljarder kronor 1980 1990 1994 1995 Årets resultat 2 0361 176 390 340 Förändringar av ej realiserade kursvinster/ förluster vid marknadsvärdering 5 8591 304 861 -110 Marknadsvärderat resultat 7 8952 4801 250 231 Grundkapital 5 0005 0004 500 4 000 Fondkapital 46 75439 1576 9825 377 Avkastning* 20,2 %6,9 %22,6 %4, * Avkastning mätt på genomsnittligt fondkapital Den femte fondstyrelsen hade en liknande utveckling som den fjärde. Årets resultat steg till 390 (340) tack vare ökade aktieutdelningar. Fondstyrelsen har också ökat orealiserade värdeförändringar i portföljen, vilket har dragit upp det marknadsvärderade resultatet till 1 250 (231) . Fondkapitalet steg med till . Till en del förklaras ökningen av fondkapitalet av årets tillskjutna medel om från första-tredje fondstyrelserna. Avkastningen på genomsnittligt fondkapital var . Avvecklingsstyrelsen (Fond 92-94) Avvecklingsstyrelsen bildades /1992 för att överta förvaltningen av de fem löntagarfondernas fondförmögenhet och att skifta ut denna i enlighet med beslut som skulle komma att fattas av . Utskiftningen slutfördes genom att de medel som inte utskiftats tidigare överfördes till Kammarkollegiet för fortsatt förvaltning. skulle regeringen besluta om på vilket sätt de återstående likvida medlen skulle återföras till staten. Kvar fanns också en större post aktier i om vilka regeringen senare skulle besluta särskilt. beslutade , på förslag av regeringen, att av- vecklingsstyrelsens verksamhet skulle fortsätta och att de tillgångar som inte blivit slutligt utskiftade skulle behållas inom AP-fonden och förvaltas av avvecklingsstyrelsen. I enlighet härmed övertog avvecklingsstyrelsen per ansvaret för tillgångar med ett bokfört värde av . såldes aktierna i . Eftersom det inte förelåg något beslut om för vilket ändamål avvecklingsstyrelsens tillgångar skulle användas eller hur länge förvaltningen skulle pågå placerade fondstyrelsen fondförmögenheten i räntebärande tillgångar med hög likviditet. uppgick avvecklingsstyrelsens resultat till , exkl. orealiserade värdeförändringar, varav 94 miljoner avser realisationsvinster. Fondkapitalet uppgick vid årsslutet till . Tabell 7 Resultatsammanställning avvecklingsstyrelsen, Årets resultat 108 Varav realisationsvinster/förluster94 Fondkapital 366 Marknadsvärderat fondkapital 375 4Utvärdering av fondstyrelsernas verksamhet Enligt APR skall fondstyrelserna förvalta anförtrodda medel på sådant sätt att de blir till största möjliga nytta för försäkringen för tilläggspension. Fondmedlen skall placeras så att kraven på långsiktigt hög avkastning och tillfredsställande riskspridning tillgodoses. För första-tredje fondstyrelserna gäller även krav på tillfredsställande betalningsberedskap och betryggande säkerhet. Fondstyrelserna skall, enligt APR, även fastställa närmare mål för sin placeringsverksamhet. Första-femte fondstyrelserna är vidare skyldiga att till regeringen överlämna en egen utvärdering av resp. styrelses förvaltning av fondmedlen med utgångspunkt i de närmare mål för placeringsverksamheten som fastställts. Avvecklingsstyrelsen har ingen skyldighet att inge någon resultatutvärdering. De avkastningar som redovisas i tabellerna är beräknade genom att det mark- nadsvärderade resultatet är satt i relation till genomsnittligt fondkapital. Hänsyn har därvid också tagits till hur stor del av året som kapitalet har varit disponibelt för resp. fondstyrelse. Avkastningen är ett mått på fondkapitalets tillväxt i resp. styrelse. Genom att jämföra avkastningen med relevanta index går det att se hur väl förvaltningen har lyckats i jämförelse med marknadsutvecklingen. En sådan jämförelse har emellertid brister så till vida att den inte tar hänsyn till risknivån eller förutsättningarna för förvaltningen. En högre avkastning behöver inte vara resultatet av en skickligare förvaltning utan kan vara följden av en högre risknivå. Förutsättningarna för AP-fondens placeringar skiljer sig från andra institutioner, men också mellan fondstyrelserna. Vid en jämförelse mellan fondstyrelserna och mellan fondstyrelserna och andra kapitalförvaltare måste hänsyn tas till dessa faktorer. Den långsiktiga utvecklingen kan utläsas i resultatet . En femårsperiod omfattar vanligtvis ett flertal konjunkturfaser och ger därför ett bättre underlag för utvärderingen. Vid påverkar strategibyten och andra förändringar i verksamheten inte den genomsnittliga avkastningen i lika hög grad. Resultatet påverkas av vilken femårsperiod som väljs. Exempelvis är det för aktiemarknaden dåliga inte med i årets femåriga utvärderingsperiod, vilket får en stor effekt på resultatet. 4.1.1 Sammanfattning av första-tredje fondstyrelsernas resultatuppföljning Första-tredje fondstyrelserna har inkommit med en utvärdering av verksamheten som väl uppfyller de krav som ställs i prop. 1992/93:206 s. 40 ff. Första-tredje fondstyrelserna har, på grundval av målsättningen i reglementet, fastställt en placeringspolicy och en kreditpolicy. Enligt fondstyrelsernas placeringspolicy skall tillgångarna placeras så att avkastningen ger en realsäkring av fondkapitalet. På bör fondkapitalet även följa tillväxten i den reala lönesumman. Det grundläggande beslutet verksamhetsplan var att öka det reala inslaget i portföljen genom investeringar i reallån och fastigheter, särskilt bostadsfastigheter. Fondstyrelserna menar dock att investeringar i bostadsfastigheter inte kan ske i alltför snabb takt, eftersom fastigheterna avses förvaltas i egen regi. De administrativa krav som en bostadsförvaltning ställer samt kvarvarande regleringar på bostadsmarknaden har enligt fondstyrelserna begränsat fastighetsinvesteringarnas ökningstakt. Vidare har fondstyrelserna, för att sprida riskerna, beslutat att öka andelen pla- ceringar i utländsk valuta. Fondstyrelserna konstaterar att utvecklingen på räntemarknaden inneburit att de nominella placeringarna har ökat i värde. Inslaget av reala tillgångar har ökat framför allt till följd av investeringar i fastigheter. Vid första-tredje fondstyrelsernas genomgång av verksamhetens riskprofil konstateras - mot bakgrund av att fondens placeringar är räntebärande och kreditrisken begränsad - att ränterisken jämte inflationsrisken är de dominerande riskerna. Vidare anförs att storleken på portföljen, som motsvarar ungefär en tredjedel av den inhemska obligationsmarknaden, gör det svårt för första-tredje fondstyrelserna att i någon större utsträckning avvika från marknadens räntebindningstid. Således blir ränterisken i stort sett densamma som marknadens genomsnittliga ränterisk. Avkastningen på placeringar i reala obligationer är relaterad till konsumentprisindex förändring och eliminerar därigenom inflationsrisken. Avkastningen på reala obligationer varierar dessutom normalt mindre än avkastningen på nominella obligationer då de senare även inkluderar förändringar i inflationsförväntningar och inflationsriskpremierna. Kreditrisken bedöms av styrelserna som låg, även efter det att statens åtagande att banker och vissa andra kreditinstitut skall kunna infria sina förpliktelser i rätt tid upphört. Marknadsvärdet för fondstyrelsernas utländska räntebärande värdepapper var . Därutöver ger det utländska fastighetsinnehavet på upphov till en valutaexponering. Fondstyrelserna har minskat valutaexponeringen genom lån i utländsk valuta samt en viss försäljning av valuta på termin. Beträffande fastighetsplaceringarna bedömer fondstyrelserna att det på kort sikt inte föreligger någon större hyresrisk i beståndet till följd av god belägenhet, gott skick och låg vakansgrad . Slutligen konstaterar första-tredje fondstyrelserna i sin riskbedömning att någon egentlig likviditetsrisk inte föreligger och att säkerheten i de administrativa systemen är god. Avkastningsjämförelse och alternativa placeringsstrategier Första-tredje fondstyrelserna har i sin utvärdering gjort jämförelser dels med avkastningen i livförsäkringsbolagen, dels med index för den inhemska nominella portföljen samt för de utländska obligationerna. Därutöver har fondstyrelserna lämnat exempel på alternativa placeringsstrategier. En jämförelse med livförsäkringsbolagen kan dock, enligt styrelserna, aldrig göras helt rättvisande eftersom förutsättningarna för jämförelseobjekten är olika. Fondstyrelserna är styrda av ett placeringsreglemente som skiljer sig från försäkringsbolagens placeringsregler i många avseenden. Sålunda är första-tredje fondstyrelserna i stor utsträckning hänvisade till att placera i räntebärande papper på den svenska marknaden, medan livförsäkringsbolagen bättre kan diversifiera sina portföljer genom att placera i fler tillgångsslag och i annan valuta. De är inte heller i samma grad hämmade av sin relativa storlek som första-tredje fondstyrelserna. Totalavkastningen i första-tredje fondstyrelserna var . Den genomsnittliga ovägda avkastningen för de livbolag med vilka jämförelse gjorts var . är totalavkastningen för första - tredje fondstyrelserna bättre än för livbolagen. Den aritmetiska genomsnittliga avkastningen på för ligger över livbolagens ovägda genomsnittsavkastning. har svenska realräntor varit på en historiskt hög nivå vilket gynnat placeringar på den svenska räntemarknaden. Vid utgången av bestod första-tredje fondstyrelsernas portfölj till av räntebärande papper, medan livbolagen hade av placeringstillgångarna investerade i detta tillgångsslag. Tabell 8 Genomsnittlig avkastning (aritmetiskt medelvärde) i ett antal livförsäkringsbolag och första-tredje fondstyrelserna Obligationer och korta placeringar 13,9 14,6 13,9 15,1 13,7 13,0 Lån 12,1 11,1 10,6 10,1 9,1 10,0 Aktier 13,8 16,0 17,2 16,9 18,9 - Fastigheter -1,9 -4,1 -6,5 -7,3 -7,9 -7,1 Genomsnitt 1991-199510,510,5 11,3 10,1 9,9 12,3 Genomsnitt 1990-19947,5 7,7 7,3 7,2 8,2 11,9 Genomsnittligt har första-tredje fondstyrelserna alltså uppnått en bättre avkastning på det förvaltade kapitalet än de livbolag som man jämfört med. Däremot är avkastningen på de enskilda tillgångsslagen något sämre. Det beror bl.a. på att livbolagen i större utsträckning använt sig av möjlig- heten att investera i valuta vilket gett en bättre avkastning i kronor räknat. De har även större möjligheter än första-tredje fondstyrelserna att ta positioner med en annan ränterisk än marknadens genomsnitt och därigenom uppnå större avvikelser från marknadens genomsnittliga avkastning. Enligt första- tredje fondstyrelsernas utvärdering har livförsäkringsbolagen haft en högre ränterisk än fondstyrelserna. , då räntorna föll relativt kraftigt, har en högre ränterisk lett till högre avkastning. Första-tredje fondstyrelserna redovisar på motsvarande sätt en jämförelsevis högre avkastning än försäkrings- bolagen på nominella ränteplaceringar , då räntorna steg kraftigt. För tillgångsslaget lån, som inkluderar direktlån och realräntelån, ligger första-tredje fondstyrelsernas avkastning i nivå med Wasas livbolag, högre än SPP:s livbolag men lägre än avkastningen i , Trygg Hansas och . SPP:s och fondstyrelsernas förhållandevis låga avkastning i detta tillgångsslag beror på ett större innehav av realräntelån som, till följd av den lägre inflationstakten, har haft en lägre avkastning än nominella ränteplaceringar . Livbolagens högre andel direktlån kännetecknas också av högre kreditrisk och avkastning än vad som är fallet i första-tredje fondstyrelsernas portföljer. Avkastningen på fastighetsinvesteringarna har för första-tredje fondstyrelserna varit lägre än det ovägda genomsnittet för livbolagen . Skälet till att den genomsnittliga avkastningen, relativt livbolagen, trots allt varit hög är, som fondstyrelserna konstaterar i sin utvärdering, att de kunnat dra nytta av att reglementet föreskriver att placeringar främst skall göras på räntemarknader. Första-tredje fondstyrelserna jämför även avkastningen från nominella räntebärande placeringar med ett av fondstyrelserna fastställt index. Detta index uppges vara mycket brett och omfatta i princip hela den svenska penning- och obligationsmarknaden, inkl. icke benchmarkobligationer, industriobligationer och bostadsobligationer. Regeringen anser det önskvärt att första-tredje fondstyrelserna redovisar sammansättningen av detta interna index så att regeringen har möjlighet att göra en bättre bedömning av fondstyrelsernas avkastning på de nominella placeringarna. Enligt fondstyrelsernas utvärdering har den genomsnittliga avkastningen på nominella räntebärande placeringar den senaste femårsperioden marginellt överstigit avkastningen på detta interna index, vilket resulterat i en betydande överavkastning i kronor räknat. var fondstyrelsernas överavkastning i förhållande till index betydligt högre än genomsnittet för den senaste femårsperioden. I redogörelsen för de alternativa placeringsstrategierna har fondstyrelserna jämfört den faktiska portföljen med tre möjliga placeringsalternativ. I det första har man avstått från att investera i fastigheter och i de två övriga har man utnyttjat fastighetskvoten resp. valutakvoten fullt ut. Dessa två sistnämnda strategier är i viss mån hypotetiska eftersom det inte vore praktiskt möjligt att under hela mätperioden till fullo utnyttja fastighetskvoten eller att ha maximal tillåten exponering i valuta. Det kan emellertid konstateras av fondstyrelsernas utvärdering att det hade varit bättre att avstå från fastighetsinvesteringar och lägga en större andel av portföljen i valuta. 4.1.2 Regeringens utvärdering av första-tredje fondstyrelsernas resultat Enligt APR är första-tredje fondstyrelsernas uppgift, liksom övriga fond- styrelsers, att förvalta anförtrodda medel på sådant sätt att de blir till största möjliga nytta för försäkringen för tilläggspension . Fondstyrelserna har därutöver fastställt en placeringspolicy enligt vilken fondstyrelsernas tillgångar skall placeras så att avkastningen ger en realsäkring av fondkapitalet . På bör, enligt fondstyrelserna, fondkapitalet även följa tillväxten i den reala lönesumman. Eftersom APR inte föreskriver exakt med vilka proportioner olika tillgångsslag skall ingå i portföljen är det svårt att fastställa en lämplig riktmärkesportfölj för utvärderingen av fondstyrelsens totala avkastning. Inför kommande utvärderingar vore det önskvärt att fondstyrelserna i sin utvärdering gav förslag på hur en utvärdering av portföljens sammansättning mellan olika tillgångsslag skall ske. Eftersom APR även ger vid handen att en tillfredställande riskspridning skall gälla för placeringarna är det önskvärt att sätta portföljens avkastning i relation till den risknivå som placeringarna motsvarat , exempelvis genom att relatera avkastningen till den historiska standardavvikelsen i avkastningen. Regeringen har i brist på lämplig metod för att bedöma avvägningen mellan olika tillgångsslag valt att utvärdera varje tillgångsslag för sig. Regeringen har vid sin utvärdering av de nominella inhemska placeringarna valt att jämföra första-tredje fondstyrelsernas avkastning med Öhmans totalindex, vars sammansättning och utveckling löpande redovisas öppet, till skillnad mot fondstyrelsernas interna index. Öhmans totalindex visar utvecklingen för statliga benchmark-obligationer, statsskuldväxlar och en approximering av bostadsobligationernas värdeutveckling baserad på benchmarkobligationer. Avkastningen på första-tredje fondstyrelsernas nominella räntebärande placeringar , dvs. alla placeringar utom direktlån, reala lån, fastigheter och fastighetsaktier, uppgick till , vilket är något bättre än tillväxten i totalindex som var . Första-tredje fondstyrelserna har emellertid stora innehav av icke benchmark-obligationer, emitterade av staten och bostadsinstituten samt industriobligationer. Dessa mindre likvida obligationer ingår inte i Öhmans totalindex, varför jämförelsen inte är fri från invändningar. Fastighetsinvesteringarna har bidragit negativt till fondens avkastning. Beloppsmässigt gjordes stora investeringar i fastigheter . Därefter har prisfallet varit drastiskt och medfört att totalavkastningen i tillgångsslaget fastigheter i genomsnitt under åren 1991- 1995 har varit -7,. Fastigheter har köpts för sammanlagt . Dessa fastigheter har dock skrivits ned enligt lägsta värdets princip med totalt . Denna nedskrivning motsvarar av fondkapitalet. kunde fondstyrelserna skriva upp värdet av fastighetsinnehavet, men för skrevs värdet åter ned något. Tabell 9 Resultat i första-tredje fondstyrelserna 1991-1995, miljarder kronor 1991 1992 1993 1994 1995 1991- Marknadsvärderat resultat 57 55 83 0 80 Marknadsvärderat fondkapital442484 546 518 564 Avkastning i % 15,6 12,7 17,3 0,0 15,9 12,1 Index**, % 18,4 12,4 19,8 -1,0 16,4 12,8 Real avkastning***, % 6,9 10,5 12,7 -2,5 13,0 8,0 Reala lönesumman, % -5,4 -2,0 -6,4 1,9 2,2 -2,0 * Geometriskt medelvärde ** Öhmans totalindex *** KPI-förändringar dec-dec Fondstyrelserna har sedan slutet av även investerat i utländska obligationer. I utvärderingen anger fondstyrelserna att avkastningen från utländska obligationer jämförts med på G-5 index, uttryckt i svenska kronor. Regeringen konstaterar att fondstyrelsernas avkastning, enligt den egna utvärderingen, är i nivå med detta index. var avkastningen på tillgångarna i utländsk valuta lägre än för de inhemska räntebärande tillgångarna, vilket främst beror på förstärkningen av kronkursen . Det vore önskvärt att fondstyrelserna lämnade information om storleken på valutatillgångarnas avkastning på sådant sätt att regeringen utan vidare kan lämna denna information till . Vad gäller de reala räntebärande placeringarna så konstaterar fondstyrelserna att en utvärdering av dessa är svår att göra eftersom inget lämpligt index finns. Regeringen ser dock gärna att första-tredje fondstyrelserna återkommer med förslag på lämplig utvärderingsmetod för placeringar i reala obligationer. Det kan konstateras att den totala avkastningen i första-tredje fond- styrelserna har varit god . Det geometriska medelvärdet för den årliga avkastningen har varit . Fondstyrelserna har med marginal klarat att realsäkra kapitalet . Portföljens realavkastning har varit i genomsnitt . I första-tredje fondstyrelsernas målformulering anges att fondkapitalet bör följa utvecklingen i den reala lönesumman. Den reala lönesumman (deflaterad med KPI- förändringen) har sjunkit med i genomsnitt . Även denna målsättning har således överträffats med bred marginal. har realräntorna legat på historiskt höga nivåer vilket bidragit till fondstyrelsernas utveckling. Särskilt bra är utvecklingen av den nominella obligationsportföljen. Fastighetsinvesteringarna har däremot inte bidragit till att förbättra avkastningen. Med hänsyn till den starkare kronkursen hade det, sett i efterhand, också varit fördelaktigt med en mindre valutaexponering. Fastighetsinvesteringarna, exponeringen i valuta och även innehavet av realränteobligationer medverkar dock till att sänka den totala risken i första-tredje fondstyrelsernas tillgångar. Regeringen stödjer fondstyrelsernas beslut att öka inslaget av reala tillgångar ytterligare för att minska den totala portföljrisken. Fondstyrelserna anger den egna förvaltningens bristande kapacitet som en anledning till att fastighetsinnehavet vuxit långsammare än önskvärt. Mot bakgrund av att det står fondstyrelserna fritt att välja om förvaltningen av fastigheterna skall ske i egen regi eller med hjälp av externa förvaltare, anser regeringen att fastighetsförvaltningen inte utgör någon begränsning för en fortsatt utökning av fastighetsrelaterade investeringar, om fondstyrelserna bedömer detta lämpligt. Sammantaget har första-tredje fondstyrelsernas verksamhet utvecklats på ett tillfredsställande sätt och den genomsnittliga avkastningen varit hög, även sett i relation till den risknivå fondstyrelserna redovisat. Den inlämnade utvärderingen är genomgripande och ger, trots de påpekanden som gjorts ovan, en god överblick av första-tredje fondstyrelsernas verksamhet. 4.2 Fjärde och femte fondstyrelserna 4.2.1 Sammanfattning av fjärde och femte fondstyrelsernas resultatuppföljningar Fjärde fondstyrelsen har inkommit med en utvärdering av verksamheten . Den redogör för styrelsernas målsättningar och jämför avkastningen på fondstyrelsens placeringar med indexutvecklingen på resp. marknad. Det långsiktiga målet som formulerats av styrelsen är att "totalavkastningen sedd skall något överträffa ett avkastningsindex för Stockholmsbörsen". Vilket index som jämförelsen skall göras mot är inte angivet. Som underordnade mål har fondstyrelsen tills vidare fastställt breda lokala index för utländska aktier och 180 dagars riskfri ränta för likvida medel. Vid utgången av hade fjärde fondstyrelsen av tillgångarna placerade på , utomlands, i onoterade värdepapper och resterande del, , i likvida tillgångar som kassahållning. Portföljens totalavkastning påverkas därför mest av utvecklingen på . har fondkapitalets genomsnittliga avkastning, mätt som ett geometriskt medelvärde, varit , vilket styrelsen jämför med ett genomsnitt på den svenska aktiemarknaden som uppges vara . Denna högre avkastning motsvarar enligt fondstyrelsen vid utgången av . var dock avkastningen marginellt sämre än för en genomsnittsportfölj på marknaden. Fondstyrelsens totalavkastning , inkl. utdelnings- och ränteintäkter samt förvaltningskostnader, blev . Findatas avkastningsindex steg . Placeringsinriktningen var i stort oförändrad . Fjärde fond- styrelsen har en relativt stor andel av portföljen investerad i branscherna kemisk industri och verkstäder. Innehavet i kemisk industri har i hög grad bidragit till avkastningen , medan verkstadsindustriaktierna har utvecklats sämre än genomsnittet. är det främst fondens innehav av aktier i läkemedels- och verkstadsindustrin som bidragit med en högre avkastning än genomsnittet. De förändringar som skett i portföljsammansättningen är främst beroende av den relativa kursutvecklingen för de olika branscherna. Nettoinvesteringar ligger dock till viss del bakom ökningen av andelen bankaktier som ökat från av det totala innehavet i noterade svenska aktier. Innehaven i utländska aktier är så små att de endast marginellt påverkar totalavkastningen av portföljen. Den långsiktiga målsättningen är emellertid att utlandsportföljen skall bidra positivt till totalavkastningen. Fondstyrelsen framhåller att en icke mätbar men betydande effekt av den utländska förvaltningen är att den ger kunskap om svenska företags konkurrenter och branscher samt om utländska ekonomier. Denna kunskap har kommit till användning vid förvaltningen av den inhemska portföljen. har den genomsnittliga årliga avkastningen på det utländska innehavet varit , mätt i svenska kronor. uppges de utländska placeringarna ha hävdat sig väl på resp. delmarknad. Investeringar i onoterade aktier har inte bidragit positivt till total- avkastningen .