prop · GK0367 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1996/97:67 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att TV-sändningar med digital teknik skall införas i flera steg med möjlighet för staten att successivt ta ställning till om och på vilket sätt verksamheten skall fortsätta. I ett första steg med början om möjligt kommer digitala marksändningar att inledas på ett antal orter i . Förutsättningarna för de digitala TV-sändningarna skall redan från början vara sådana att krav på yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald tillgodoses. En grundläggande förutsättning för en eventuell utbyggnad är att de digitala marksänd- ningarna bedöms ha ekonomisk bärkraft. Sändningarna skall starta på ett begränsat antal orter som skall väljas så att de kompletterar varandra när det gäller t.ex. dimensionen storstad glesbygd. Minst två sändningsfrekvenser bör kunna disponeras på varje plats. Kärnan i sändningsverksamheten skall vara TV-sändningar. Vid sidan av denna kärna bör det emellertid kunna förekomma andra tjänster, t.ex. utbildningstjänster och teletjänster av olika slag. Verksamhetens inriktning kan variera mellan olika orter beroende på bl.a. det lokala intresset. Vid urval av programföretag skall man ta hänsyn till att program- utbudet som helhet skall tilltala olika intressen och smakriktningar. som sänder analogt via marknätet skall beredas tillfälle att medverka i de digitala sändningarna. Den föreslagna sändningsverk- samheten skall i sin helhet bekostas av de medverkande företagen och således inte finansieras med statsbudgetmedel. Sändningsverksamheten kommer att förberedas av en särskild utredare, som bl.a. får till uppgift att föreslå sändningsorter och att utforma en modell för programföretagens samverkan i tekniska frågor. En kommitté med parlamentariskt inslag skall följa sändningsverksamheten och med- verka vid utvärderingen. Den särskilde utredaren skall också utreda frågan om möjligheter att finansiera vissa sänd- ningar med särskilda avgifter. I propositionen föreslås vidare att högst från rund- radiokontot skall anvisas för digitala sändningar inom Tele- vision, och under förutsättning att rundradiokontots resultatutveckling medger detta. 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Ärendet och dess beredning 5 3 Förutsättningar för digital TV i 6 3.1 Den tekniska utvecklingen för distribution av 3.1.1 TV distribuerad via marknätet 6 3.1.2 Satellitsänd 3.1.3 når många svenska hushåll 7 3.1.4 Telenätets kapacitet ökar 8 3.2 Utbudet i kabel-TV 8 3.2.1 Lokala kabelsändningar 8 3.2.2 TV-kanaler som sänds via satellit 9 3.3 har flera användningsområden 9 3.4 Svenskarna tittar på TV 9 3.5 Tekniska grunder för digital marksänd 3.5.1 Avkodaren omvandlar den digitala signalen 11 3.5.2 Standarder för digital 3.5.3 Den digitala TV-teknikens egenskaper 12 3.5.4 Returkanaler för interaktivitet 13 3.6 Frekvenskoordineringen pågår 13 4 Förutsättningar för digital TV i andra länder 14 4.1 Digitala TV-sändningar via satellit har startat 14 4.2 Konkurrensen från kabel-TV 14 4.3 Digital marksänd TV i 15 4.4 försöksverksamhet pågår i väntan på beslut 16 4.5 oklart läge 16 4.6 Vissa andra länder i 17 4.7 bred samling i standardiseringsfrågan 17 4.8 förbereder en bred övergång till digital teknik 18 5 Utredning föreslår offensiv satsning 18 5.1 Konsekvenser av teknikbytet 18 5.2 Remissinstanserna 19 6 Digitala TV-sändningar 20 6.1 Digitala TV-sändningar inleds på ett antal orter 22 6.2 Närmare om sändningarna 28 7 Finansieringsfrågor 31 7.1 Medel till public service-företagens digitala sändningar 31 8 Övriga frågor 33 8.1 i 33 8.2 Digitala ljudradiosändningar 34 8.3 35 8.4 Förutsättningar för lokal Bilaga 1 Sammanställning av remissvar 39 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner vad regeringen föreslår om digitala TV-sändningar (avsnitt 6), 2. godkänner vad regeringen föreslår om anvisande av engångsbelopp ur rundradiokontot till , och (avsnitt 7). 2 Ärendet och dess beredning gav regeringen i uppdrag åt utredningen om tekniska förut- sättningar för utökade sändningar av radio och television till allmänheten att redovisa underlag för ett beslut om en eventuell övergång till digital teknik för marksänd TV. Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande Från massmedia till multimedia att digitalisera svensk television (SOU 1996:25). I betänkandet föreslås att statsmakterna skall fatta beslut om att införa digital marksänd TV. Betänkandet har remiss- behandlats. En sammanställning av remissinstansernas synpunkter finns i bilaga 1. Frågan om digital marksänd TV behandlades även i ett tidigare be- tänkande av utredningen, Tekniskt utrymme för ytterligare TV-sänd- ningar (SOU 1994:34). Huvudsyftet var då att utreda möjligheterna för utökade analoga sändningar, men utredaren konstaterade att den frågan var nära kopplad till den digitala teknikens utveckling. Utredningen an- såg att det då inte var möjligt att ta ställning till om digitala marksänd- ningar av TV borde införas, men att ett beslut borde fattas så snart förutsättningarna kunde överblickas. Regeringen har gett () i uppdrag att koor- dinera frekvenser för digital marksänd TV. PTS har överlämnat två lägesrapporter om koordineringsarbetet, . () har på uppdrag av regeringen. sammanställt uppgifter om bl.a. avkodare, dvs. den utrust- ning som behövs för att dagens analoga TV-mottagare skall kunna an- vändas vid mottagning av digitala TV-sändningar. Uppdraget redovi- sades i en rapport . Företrädare för har vid ett flertal tillfällen sammanträtt med representanter för Radio- och , Konsument- verket, , , (), , radio- och hemelektronikleverantörer, kabel-TV-branschen och kommersiella programbolag. Syftet har varit att hämta in synpunkter och fakta samt att komplettera bilden av förutsättningarna för ett teknikskifte. Frågan om digitala ljudradiosändningar behandlades av (prop. 1994/95:170, bet. 1994/95:Ku47, rskr. 1994/95:369). beslutade att digitala ljudradiosändningar skulle påbörjas och att såväl () och () som privata programföretag skulle ges möjlighet att delta i sändningarna. Regeringen fattade beslut om sändningarna för och UR och . Beredning av ansök- ningar om sändningstillstånd från privata programföretag pågår. 3 Förutsättningar för digital TV i 3.1 Den tekniska utvecklingen för distribution av TV De första reguljära rundradiosändningarna inleddes i och i . I gjordes de första försöken att sända radio . Drygt genomfördes de första svenska test- sändningarna av television. Den tekniska utvecklingen har lett till att TV nu kan distribueras på många olika sätt via marknätet, satellit och kabel. Utvecklingen kommer även att möjliggöra nya distributionsvägar, t.ex. via telenätet eller mikrovågssändare. Årtal ur svensk TV-historia 1954 Första testsändningen av TV. 1957 Reguljära TV-sändningar startar. 1969 TV2 börjar sända. 1970 Reguljära färg-TV-sändningar inleds. 1980 Reguljära text-TV-sändningar börjar. 1986 Reguljära kabel-TV-sändningar startar. 1987 TV3:s satellitsändningar startar från . 1989 Den första svenska , Tele-X, sänds upp. 1990 TV4 börjar sändas via Tele-X. 1991 TV4 startar reklamfinansierade marksändningar. 3.1.1 TV distribuerad via marknätet Vid marksänd TV distribueras signalen via tilldelade radiofrekvenser från på marken. Det svenska marknätet ägs och sköts av det statliga bolaget (tidigare affärsområdet inom Tele- verket Radio). I nätet ingår 54 storstationer och drygt 630 mindre s.k. slavsändare. Hushållen kan fånga upp signalen med en egen enkel an- tenn. Nästan alla svenska hushåll kan direkt via egen antenn, via centralantenn eller via något kabel-TV-nät nås av de markbundna sänd- ningarna. TV-sändningarna startade och var länge det enda TV-företaget som sände i marknätet. fick (numera ) sändningstillstånd för den tredje markbundna TV-kanalen och inledde sändningarna . sänds alltså tre rikstäckande kanaler via mark- nätet: SVT1, SVT2 och TV4. Regeringens tillstånd att sända marksänd TV förenas med vissa krav på programverksamhetens utformning, sändningarnas geografiska räck- vidd, regional och lokal produktion, beredskapsåtgärder m.m. De mest långtgående kraven ställs på men även för TV4 gäller liknande villkor. 3.1.2 Satellitsänd TV Satellitsänd TV använder högfrekventa radiosignaler. Dessa signaler har andra egenskaper än de som används för marksändningar och kräver fri sikt mellan sändare och mottagare. TV-programmet sänds till satelliten från en station på marken, återsänds av satelliten och täcker på så sätt ett stort geografiskt område. Satellitsändningar tas emot med hjälp av parabolantenn. Antingen tar hushållen emot sändningarna direkt, vilket ca en halv miljon svenska hushåll har utrustning för, eller så vidaresänds TV-programmen via kabelnät till hushållen. Enligt MMS beräknas av svenskarna ha möjlighet att se satellitsänd TV. Nyårsafton startade TV3 sina satellitsändningar från . Därmed var monopol på svenska TV-sändningar brutet. kunde omkring en tredjedel av hushållen titta på TV3 via egna parabolantenner eller via kabelnät. inledde även TV4 sändningar via satellit. Ca 200 satellitbaserade TV-kanaler sänds ut över . Vilka av dessa som kan tas emot i beror på hur och om signalerna är kodade och i övrigt vilken teknisk utrustning som krävs. De programföretag som bedriver satellitsändningar och har hemvist i skall registreras hos Radio- och . Däremot krävs inget tillstånd enligt radio- och TV-lagen (1996:844) för sådana sändningar. 3.1.3 når många svenska hushåll Varje kabel-TV-nät har en huvudcentral varifrån TV-signalen sänds till de anslutna hushållen via koaxialkabel eller kabel av optisk fiber. Huvudcentralen tar emot de flesta TV-kanalerna från satelliter eller marknätet. Utbyggnaden av kabel-TV inleddes i och gällde en provisorisk lagstiftning. trädde lagen (1985:67) om lokala kabelsändningar i kraft. I början bestod utbudet av ett fåtal satellitkanaler, t.ex. , franska TV5 och Music Box. Uppgifterna om kabel-TV-nätens omfattning varierar. Enligt är av de svenska TV-hushållen anslutna till kabel-TV. Alla kabelanslutna hushåll utnyttjar dock inte möjligheten att se satellitkanaler. Näten är koncentrerade till tätorter med goda förutsättningar att förena många hushåll. Näten har olika struktur. I stjärnformade nät har varje abonnent en egen kabelförbindelse till stjärnans centrum, medan kaskad- nätets struktur påminner om ett träd med stam och grenar där hus- hållen motsvarar trädets löv. Kaskadnäten är vanligare på grund av att tidigare installerade centralantennanläggningar utnyttjades när näten byggdes. Det finns ca 70 företag som tillhandahåller kabel-TV-nät men fyra företag dominerar marknaden. De ledande företagen har tillsammans drygt två miljoner anslutna hushåll vilket utgör av alla kabel- anslutna hushåll. 1 300 000 KabelVision 470 000 StjärnTVnätet 217 000 185 000 Källa: 3.1.4 Telenätets kapacitet ökar Telenätet skapades för individuell kommunikation. Behovet av över- föringskapacitet var mindre när nätet endast användes för att distribuera ljud mellan två telefoner. När telenätet började användas för datakommu- nikation växte behovet av överföringskapacitet. Fiberoptisk kabel har en enorm överföringskapacitet. Fiberoptisk kabel har främst använts mellan städer och i vissa fall som ryggrad i stä- derna. Den sista delen av telenätet, det s.k. accessnätet, består i ökande grad av fiberkabel, men den allra sista delen mot hushållens telefonjack består av koppartråd. Den tekniska utvecklingen vad gäller att öka telenätens överförings- kapacitet är mycket snabb. ADSL () är en teknik som klarar överföring av en eller flera samtidiga TV- kanaler på den individuella koppartråden, som den används för vanliga telefonsamtal. Om ADSL införs i telenätet kan enligt betänkandet Från massmedia till multimedia (SOU 1996:25) tekniken användas av av befolkning. väntas kapaciteten kunna ökas ytterligare med s.k. VDSL-teknik (high bit-rate ). För att VDSL-tekniken skall kunna användas i stor omfattning behöver fibernätet byggas ut närmare hushållen så att koppartrådarna blir kortare . 3.2 Utbudet i kabel-TV Ett modernt analogt kabelnät är i regel utrustat för distribution av 30 40 TV-kanaler. Enligt den s.k. must carry-regeln se 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen (1996:844) måste innehavare av kabel-TV-nät se till att de anslutna hushållen kan ta emot de marksända kanalerna (SVT1, SVT2 och TV4) och lokala kabelsändningar (se nedan). 3.2.1 Lokala kabelsändningar Enligt radio- och TV-lagen (1996:844) skall kabelnätföretagen upplåta plats i sina nät åt ett eller flera av Radio- och utsedda lokala kabelsändarföretag. Dessa företag förordnas på högst . Ett lokalt kabelsändarföretag skall vara en juridisk person som har bildats för att bedriva lokala kabelsändningar och som kan antas låta olika intressen och meningsriktningar komma till tals. Sändningarna får inte innehålla reklam. är 29 lokala kabelsändarföretag förordnade. Enligt Radio- och finns det därutöver ca 110 stycken lokala kommersiella företag som sänder TV via kabel. 3.2.2 TV-kanaler som sänds via satellit Kabel-TV-utbudet består till antalet främst av utländska satellitkanaler som vidaresänds i kabelnäten. Ett tiotal satellitkanaler riktar sig till den svenska publiken, bl.a. TV3 och Kanal . Dessa två är reklam- finansierade programkanaler med huvudinriktning på allmän underhåll- ning. TV3 ägs av () och Kanal ägs av (). Båda programbolagen sänder från med brittiska sändningstillstånd och omfattas inte av de svenska radiorättsliga reglerna. Av de engelskspråkiga TV-kanalerna i det svenska kabel-TV-utbudet kan , , , NBC Super Channel, Discovery, Children s Channel och MTV nämnas. Från andra språkområden kommer till exempel och (), TV5 (), TVE Internacional () och (). 3.3 har flera användningsområden En del av TV-signalens överföringskapacitet kan användas för att sända särskild textinformation. har i huvudsak två användnings- områden. Det ena är programtextning av utländska program samt text- ning som komplement till svenska program för TV-tittare med nedsatt hörsel. Det andra användningsområdet innebär att TV-företaget, vid sidan av de vanliga TV-programmen, sänder separata textade informa- tionssidor som fyller hela TV-rutan. TV-tittaren kan också via telefonen t.ex. annonsera, boka biljetter eller spela olika typer av spel i text-TV. För att sända de textade sidorna används som regel outnyttjat utrymme i TV-signalen. 3.4 Svenskarna tittar på TV Inget massmedium har så stor räckvidd som TV. Enligt Nordicoms Mediebarometer 1995 tittar av svenskarna på TV en genomsnittlig dag. Nästan hela befolkningen tittar på TV under en genomsnittlig vecka. Svenskarna tittar på TV ungefär i genomsnitt. Tittartiden i är klart lägre än genomsnittet för . Pensionärer är storkonsumenter av TV, medan barns och ungdomars TV-konsumtion är mindre än vuxnas. Bland vuxna minskar tittartiden med ökad utbildning. Tre kanaler dominerar i kampen om TV-publiken. TV4 dominerar kraftigt vad gäller den yngre publiken medan andelen SVT-trogna tilltar med stigande ålder. Enligt Nordicoms Mediebarometer 1995 uppger hälften av de tillfrågade att de under en genomsnittlig dag tittat på TV4, vilket är något fler än de som uppgivit att de tittat på någon av public service-kanalerna SVT1 och SVT2. Dessa uppgifter säger inget om hur publiken har tittat på kanalerna, utan endast att de tittat. Diagrammet nedan visar hur publiken (hela TV-befolkningen) ägnat åt de olika TV-kanalerna. 3.5 Tekniska grunder för digital marksänd TV Den analoga TV-signalen sänds ut som elektromagnetiska vågor genom att en bärvåg moduleras. När signalen når TV-mottagaren omvandlar denna vågorna till elektriska strömmar och sedan till bilder via bildröret. Digital marksänd TV sänds också med hjälp av bärvågor. Informa- tionen t.ex. bild och ljud sänds dock som binära talserier eller populärt uttryckt som kombinationer av "ettor" och "nollor". En vanlig jämförelse är skillnaden mellan LP- och CD-skivan. I det förra fallet är det svängningar som alstrar ljudet och i det senare läser CD-spelaren av strömmen av "ettor" och "nollor". När man spelar in digitala TV-produktioner sker en bildkodning, dvs. varje bild kodas till "ettor" och "nollor". Rörliga bilder består av sekvenser av stillbilder. Om all information i varje bild överfördes skulle informationsmängden bli mycket stor. Den digitala tekniken kan dock komprimera informationsmängden. I en sekvens av rörliga bilder skiljer sig varje bild lite från nästa. Dock ändras inte allt i en bild jämfört med den föregående varje gång. Hur mycket information varje bild- sekvens innehåller påverkas av hur stor förändringen är mellan bilderna. Tekniken kan lura ögat genom att bildsekvenserna endast visar så mycket som vi hinner registrera. Sekvenser som visar stora eldsvådor, myrstackar eller ishockey kräver högre kapacitet än ett studioprogram där deltagarna sitter stilla i en soffa. Överföringskapacitet anges ofta i Mbit/s, dvs. hur många miljoner data- bitar som kan överföras . Enligt betänkandet Från mass- media till multimedia (SOU 1996:25) krävs en överföringskapacitet på ca /s för en TV-bild som motsvarar dagens bildkvalitet för analog TV och ca /s för enklare hemvideokvalitet , men kodningstekniken utvecklas kontinuerligt. Frekvenser för marksänd TV är en begränsad resurs. Den del av frekvensspektrum som varje TV-kanal tilldelas är given. Enligt betänkan- det kan med dagens teknik vanligen 18 /s överföras via radio- sändning på lika stor del av frekvensspektrum som en analog TV-kanal behöver. En digital TV-kanal, med samma kvalitet som en analog TV- kanal, kräver en överföringskapacitet på /s. Det ryms alltsÂ 3 4 digitala kanaler på samma utrymme av frekvensspektrum som en analog TV-kanal. Då det av sändningstekniska skäl inte är lämpligt att minska på varje TV-kanals del av frekvensspektrum, är det bättre att låta flera digitala TV-kanaler samsas om samma frekvenser. Därför genomgår den digitala TV-signalen ytterligare förändring. Med hjälp av s.k. multiplexering sammanflätas flera signaler, t.ex. olika TV-kanaler, till en signal som sedan sänds ut. Mottagarens avkodare knyter sedan upp flätan och sorterar ut den kanal som tittaren valt. 3.5.1 Avkodaren omvandlar den digitala signalen Dagens TV-mottagare är analoga. För att kunna ta emot den digitala signalen måste därför en avkodare användas. Detta gäller oavsett hur den digitala signalen distribueras till mottagaren. Avkodaren kan antingen byggas in i TV-mottagaren eller likt videobandspelaren vara ett löst tillbehör. Avkodaren urskiljer vald kanal och omvandlar den digitala signalen till en analog som TV-mottagaren kan tolka. () har på uppdrag av regeringen samlat in information om avkodare. I rapporten skriver att avkodare för marksänd TV med önskvärda egenskaper kommer att finnas till försäljning . De enklaste avkodarna kodar enbart om signalen. De mer avancerade multimediaterminalerna förväntas kunna ansluta de flesta av hemmens elektroniska apparater, t.ex. persondator, skrivare, radio och CD-spelare. Dessa terminaler förväntas också innehålla modem för inkoppling på kabel- eller telenätet. Detta möjliggör att terminalen kan användas vid telekommunikation samt för Internet-tjänster. Vad avkodarna kommer att kosta är svårt att förutse och beror bland annat på hur avancerade apparater som avses. anger att tillverkningskostnaden för avkodarna troligen kommer att sjunka . Intressegruppen för digital TV i Storbri- tannien () kräver att en avkodare inte får kosta mer än (ca ) vid introduktionen . 3.5.2 Standarder för digital TV För att alla elektroniska komponenter skall kunna fungera tillsammans krävs standarder. Detta är också en förutsättning för massproduktion och billigare produkter för konsumenterna. En global standard för hur rörlig bild, ljud och data skall överföras med digitalteknik har utarbetats och kallas MPEG-2. Utifrån denna standard har European Telecommuni- cations () antagit standarder för sändningar i satellit och kabel. föreslogs en standard för digitala marksändningar som ETSI väntas fatta beslut om . För distribution av digital TV i telenät med hjälp av s.k. ADSL- eller VDSL- teknik saknas ännu internationella standarder. 3.5.3 Den digitala TV-teknikens egenskaper Förutom att den digitala tekniken medger högre överföringskapacitet möjliggörs också ett flexibelt utnyttjande av kapaciteten och bild- kvaliteten. En given överföringskapacitet kan utnyttjas så att få kanaler med hög bildkvalitet sänds eller många kanaler med lägre kvalitet. Om tekniken utnyttjas flexibelt kan t.ex. en naturfilm med många rörliga inslag ges högre kapacitet och därmed också bättre bildkvalitet som ett studioprogram ges lägre kapacitet utan att bildkvaliteten upplevs som sämre. Digitala marksända signaler är tåligare än analoga. De påverkas mindre av brus och störningar från andra radiosignaler och egna ekon. Digital marksänd TV möjliggör också portabel mottagning, dvs. att mottag- ningen endast kräver enkla antenner. Med en inbyggd eller en liten fri- stående antenn är mottagning inte beroende av annat än en strömkälla. Digitala signaler är lätta att kryptera vilket medför att det kan bli lättare att betala och ta betalt för olika tjänster. I stället för att tittaren abonnerar på och betalar för en TV-kanals hela utbud, kan tittaren i stället välja att endast betala för de program som tittaren vill se. Tittaren kommer också att kunna erbjudas tjänster med tydlig koppling till ett visst TV-program, t.ex. resuméer, bakgrundsinformation eller textning på olika språk. Tekniken möjliggör även tjänster utan koppling till det vanliga utbudet av TV-program, bl.a. interaktiv utbildning, försäljning, biljettbokning, banktransaktioner, elektroniska tidningar, bibliotekstjänster och tillgång till trafikinformation. 3.5.4 Returkanaler för interaktivitet För att uppnå interaktivitet krävs att information kan skickas i bägge riktningarna. Förutom att tittaren skall kunna ta emot information, måste det också finnas möjlighet att sända information åt andra hållet. I praktiken finns två typer av returkanaler via något fast eller mobilt telenät eller via kabel-TV-nätet. Den normala överföringskapaciteten via det fasta telenätet (koppartråd) är tillräcklig för enkla tjänster där mäng- den information i returkanalen är relativt liten. Kabel-TV-nätet (koaxial- kabel) kan också komma att användas för returkanalen, vilket skulle ge en avsevärt högre kapacitet. 3.6 Frekvenskoordineringen pågår När det gäller frekvensplanering för TV är och övriga länder i bundna av en plan (den så kallade Stockholmsplanen). Planen anger frekvensband och frekvenstilldelning för marksändningar och baseras på analog teknik. För att nya frekvenser skall kunna tas i anspråk måste dessa koordi- neras såväl inom landet som internationellt. () skall på uppdrag av regeringen koordinera de frekvenser som kommer att behövas för digital marksänd TV. I första hand skall frekvenser för fyra digitala sändarnät koordineras. PTS skall även bedöma förutsättningarna för koordinering av ytterligare två digitala sändarnät. Enligt uppdraget skall de fyra första näten i huvudsak utnyttja befintliga sta- tioner. Minst ett av näten skall också vara regionalt nedbrytbart. PTS har delat in arbetet i tre steg. Det första steget avser koordinering av nät ett och två och det andra steget gäller koordinering av de tredje och fjärde näten. Det tredje steget är en bedömning av möjligheterna att koordinera ytterligare två digitala nät. PTS har till största delen koordinerat nät nummer ett. Visserligen är det koordinerat för analog TV, men PTS bedömer möjligheterna att använda de koordinerade sändarna för digital TV som goda eventuellt på non-interference basis . Med detta uttryck menas att operatören börjar sända trots risken att tvingas stänga av vissa sändare om signalerna stör grannländernas sändningar. Dessutom måste operatören acceptera att de egna signalerna kan störas av grannländernas sändare.