prop · GK0311 · 1997-01-01 00:00:00 — Avgörande för utformningen av och kostnaderna för ett ersättningssystem är enligt bedömning omfattningen av det geografiska område där ersättningssystemet avses bli infört. Detta beror i sin tur på hur omfattande det radioaktiva nedfallet blir och vilket eller vilka gränsvärden som väljs när ersättning blir aktuell. anser att fastställande av gränsvärden primärt måste vara en fråga för strålskyddsexpertis, sekundärt blir det en fråga om vilken ambitionsnivå statsmakterna väljer. När det gäller utredningens förslag om ersättningssystem anser att vid skada i direkt anslutning till det radioaktiva nedfallet samt produktionsbortfall bör kunna ges en ersättning som understiger full ersättning medan det för åtgärder vidtagna för att minska skadans omfattning ges full ersättning. Detta skulle skapa ekonomiska incitament för tillskapande av åtgärder i syfte att minska skadans omfattning vilket borde leda till ett lägre totalt ersättningsbehov. I vad mån även indirekta skador skall omfattas av ersättningssystemet anses vara avhängigt av statsmakternas ambitionsnivå. anser vidare i sin rapport att en närmare precisering av de ersättningstyper som kan bli aktuella inte kan göras innan karaktär och omfattning av ett radioaktivt nedfall fastställts. menar också att möjligheten till förskottsersättning bör övervägas. En sådan skulle sedan avräknas mot den slutligt fastställda ersättningen. En liknande avräkning bör också kunna göras i den mån ersättning erhålls från försäkringsbolag, handelspartners m.fl. Regeringen instämmer i bedömning. Någon slutlig precisering av de ersättningstyper som kan bli aktuella kan inte göras förrän karaktär och omfattning av ett radioaktivt nedfall fastställts. Regeringen anser vidare att det bör ankomma på att administrera ett av statsmakterna utformat ersättningssystem. 10.2 Svåra störningar i viktiga infrastruktursystem energipolitiska beslut (prop. 1990/91:88, bet. 1990/91:NU40, rskr. 1990/91:373) utgör grunden för energipolitiken. En långsiktigt stabil och säker tillgång på el till internationellt konkurrenskraftiga priser är en viktig förutsättning för en positiv utveckling av näringslivet och samhällsekonomin. Regeringen avser att under /97 återkomma till med en proposition om energipolitiska riktlinjer m.m. trädde ett nytt regelverk för elmarknaden i kraft (prop. 1994/95:222, bet. 1995/96:NU1, rskr. 1995/96:2). Det nya regelverket innebär genomgripande ändringar av lagen (1902:71 s.1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen). Vidare infördes en ny lag, lagen (1994:618) om handel med el, m.m.Ansvaret för efterlevnaden av bestämmelserna i lagarna är delat på tre myndigheter, nämligen (), () i dess egenskap av nätmyndighet och . har systemansvaret för elektrisk ström i vilket ingår att bl.a. utfärda föreskrifter om och utöva tillsyn över driftsäkerhet i elektriska anläggningar. har vidare till uppgift att driva, förvalta och utveckla det svenska storkraftnätet för el inklusive de statligt ägda utlands- förbindelserna. uppgift är att handlägga bl.a. koncessionsärenden och att utöva tillsyn över ellagens efterlevnad utom i fråga om drift- och elsäkerhet. är ansvarig myndighet för funktionen Energiförsörjning inom totalförsvarets civila del. Funktionen omfattar försörjningen med bränslen, drivmedel och elkraft. utövar tillsyn över och utfärdar föreskrifter om elsäker- heten. Regeringen beslutar en proposition avseende totalförsvarsbeslutets andra etapp. I propositionen redovisar regeringen sina överväganden om bl.a. ansvarsfördelning och organisation inom energiberedskapsområdet. Enligt regeringens bedömning skall ansvara för beredskapen inom elförsörjningens område. För elområdet redovisar regeringen i det följande bedömningar avseende reservkraft m.m., och jordbrukets behov av reservkraft. Frågor om hälso- och sjukvårdens elförsörjning med reservkraft behandlas tillsammans med frågor om vattenförsörjningen i avsnitt 10.2.3. Elförsörjningen är av central betydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen i . Elsystemets infrastruktur måste utnyttjas och utvecklas så att samhällets krav på elförsörjningen kan tillgodoses. I detta ingår också att infrastrukturen skall ha en leveranssäkerhet som motsvarar de krav samhället ställer. Med leveranssäkerhet avses i detta sammanhang risken för avbrott i elleveranserna till följd av fel i överföringsförbindelserna eller p.g.a. kapacitetsbrist i produktionen eller överföringssystem. Det är väsentligt att sårbarheten för fredstida störningar kan begränsas. Känsligheten för störningar bör ytterligare reduceras i samband med nätutbyggnad och införande av ny teknik inom elsystemet och hos förbrukare av el. Leveranssäkerheten för en elkund beror på säkerheten i hela leveranskedjan från kraftstation till kundens anslutningspunkt. Den svenska elproduktionen sker huvudsakligen i vattenkraftanläggningar i norr och i större värmekraftanlägg- ningar i söder. Överföringsförbindelserna med utlandet möjliggör kraftutbyte med , , och . och har numera en öppen och gemensam elmarknad. Kraftöverföringen från produktionsanläggningarna till förbrukare sker på ledningsnät som delas in i tre nivåer. Kraftöverföring mellan landets regioner sker via det landsomfattande storkraftnätet, till vilket utlandsförbindelserna är anslutna. Från storkraftnätet transformeras kraften ned till lägre spänningsnivåer för överföring på regionala nät. Därefter sker ytterligare nedtransformering för överföring på lokala nät. Produktionsan- läggningar och större förbrukare är vanligtvis anknutna till storkraftnätet eller regionala nät. Lokalnäten försörjer hushåll och mindre förbrukare. Det svenska elförsörjningssystemet är enligt regeringens bedömning förhållandevis robust och motståndskraftigt mot de typer av störningar som erfarenhetsmässigt och med rimlig sannolikhet inträffar i fredstid. Avbrott i elleveranserna är oftast kortvariga, från minuter , och uppstår i de allra flesta fall till följd av ett inträffat fel på elnätet. Avbrotten är betydligt vanligare på landsbygden än i tätorter. De flesta avbrott hänger samman med fel som drabbar luftledningar i samband med åska, storm eller snöfall. Den fredstida sårbarheten hänger främst samman med väderrelaterade skador i lokala landsbygdsnät. Näten på högre spänningsnivåer ingår i hopmaskade system och är så dimensionerade att avbrott inträffar först då flera fel uppstår . De har i allmänhet god motståndskraft mot väderrelaterade störningar. Sabotage kan medföra störningar i elförsörjningen. För att åstadkomma långvariga och omfattande elavbrott krävs dock relativt omfattande sabotageinsatser mot vitala delar av elsystemet. Ansvarsfördelningen är sådan att det är en uppgift för företagen inom elförsörjningen att vidta de åtgärder som krävs för att hålla en god leveranssä- kerhet. Den som är ansvarig för elförsörjningen inom ett visst område är skyldig att mot skälig ersättning och inom rimliga gränser tillgodose kundernas önskemål om leveranssäkerhet. Ansvaret innefattar åtgärder för att förebygga och förhindra störningar och åtgärder för att snabbt återställa elförsörjningen. Elförbrukarnas krav på leveranssäkerhet skiljer sig åt vilket avspeglar sig elförbrukarnas avtal med elleverantörer och nätägare. Förbrukaren kan genom avtalen inom vissa gränser anpassa sin leveranssäkerhet till de egna behoven. Det finns inga av statsmakterna fastställda mål för elsystemets leveranssä- kerhet vad avser avbrottstider eller avbrottsfrekvenser. Myndigheternas föreskrifts- och tillsynsarbete vad gäller driftsäkerhet, elsäkerhet och nätverksamhet påverkar elföretagens arbete med leveranssäkerhet. Enligt ellagen är den som bedriver nätverksamhet skyldig att på skäliga villkor ansluta den som så begär till elnätet och att överföra el. Nätets leveranssäkerhet är ett avtalsvillkor vars skälighet ställs i relation till andra villkor i samband med nätmyndighetens prövning av skäligheten i nättariffer. Leveranssäkerheten är även i övrigt en faktor som beaktas vid nätmyndighetens tillsyn när det gäller nätverksamhet. föreskrifter om vad som skall iakttas när det gäller bl.a. ledningsgator är av betydelse för att minska sårbarheten för väderrelaterade störningar i nät på lägre spänningsnivåer. En hög driftsäkerhet och elsäkerhet och i övrigt välskötta nätrörelser hör till grundförutsättningarna för en god leveranssäkerhet. Storkraftnätet med dess störningsreserver dimensioneras enligt kriterier för driftsäkerhet som är gemensamma i det samkörande nordiska elsystemet. Kriterierna baseras på värderingar av avbrottsrisker, konsekvenser i samhället som elavbrott kan ge upphov till och kostnaderna för att reducera risken för avbrottet. Kriterierna har successivt utvecklats och tar i sin nuvarande utformning särskild hänsyn till risken för stora störningar. har tagit fram rekommendationer om nätdimensionering och leveranssäkerhet i regionala och lokala nät. Allmänt om åtgärder för att förbättra leveranssäkerheten Känsligheten för störningar i elförsörjningen kan reduceras genom att elsystemet görs mer robust i samband med nätutbyggnad och införande av ny teknik inom elförsörjningen samt genom beredskap att återställa elförsörjningen vid en störning. Elförbrukarna kan vidta åtgärder för att minska sitt beroende av en kontinuerlig eltillförsel. Möjligheterna att reducera känsligheten för störningar i elförsörjningen bör tas tillvara. Kostnaderna för att helt eliminera elsystemets sårbarhet är dock mycket stora. Elförbrukarnas betalningsvilja bör härvid vara vägledande för hur långt arbetet med att åstadkomma en god fredstida leveranssäkerhet skall drivas. Myndigheterna bör i sitt föreskrifts- och tillsynsarbete inom elförsörjningen liksom beakta behovet av ytterligare åtgärder från statsmakterna för att säkerställa en god fredstida leveranssäkerhet. Helhetssyn på störningar i elförsörjningen i fred och krig Inom elförsörjningsområdet vidtas på statsmakternas initiativ åtgärder för att elförsörjningen skall kunna upprätthållas och återupprättas i krig. Dessa åtgärder har en positiv effekt också på den fredstida leveranssäkerheten, särskilt när det gäller skydd mot sabotage och störningar på stamnätet och regionnäten. Samhällets satsningar och åtgärder för att förebygga och hantera hot och risker i såväl krig- som fredstid skall enligt totalförsvarsbeslutets första etapp präglas av en helhetssyn. Inom elförsörjningen har företagen i branschen en lång tradition av samarbete med Försvarsmakten samt räddningstjänsten i samband med störningar. I störningssituationer kan företagen få stöd av det militära försvarets resurser för exempelvis transporter och röjning. Det bör ankomma på att tillsammans med berörda företag och myndigheter överväga behovet av ytterligare insatser när det gäller samarbete med totalförsvaret. Prioriteringsordning i samband med störningar i elförsörjningen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning | | | | Det bör tas fram planer (prioriteringsordningar) för | | prioriteringar mellan funktioner i samhället i samband med | | störningar i elförsörjningen. | | | | I samband med fredstida störningar bör prioriteringsordningar | | tjäna som vägledning för berörda elföretag i deras arbete med att| | återupprätta en fungerande elförsörjning och att fördela tillgänglig| | kraft. | | | | I samband med krigstida störningar och i situationer då ransone-| | ringslagen tillämpas bör prioriteringsordningarna tjäna som | | utgångspunkt för myndigheternas föreskrifter. Hot- och riskutredningen: Utredningen anför att det i samband med störningar i elförsörjningen kan uppstå frågor om prioriteringar mellan olika användare, bl.a. ifråga om hur tillgänglig elkraft skall fördelas, fördelning av reservkraftverk och reparationer av skadade nät. Utredningen lämnar inget förslag i frågan. Remissinstanserna: Remissinstanserna berör inte frågan. Skälen för regeringens bedömning: Elproducenter, elhandelsföretag och nätföretag svarar i fredstid för elförsörjningen men kan i vissa situationer få stöd av myndigheterna. Vid en störning ansvarar elföretagen för att elförsörj- ningen blir återställd. Det är härvid en uppgift för det enskilda elföretaget att avgöra i vilken ordning ellvereranserna till kunderna kan återupprättas. Så länge ransoneringslagen inte satts i tillämpning kan en myndighet inte föreskriva om prioriteringar. Huvudreglen i fredstid är att fördelning av till- gänglig elkraft och av åtgärder för att återställa försörjningen skall styras utifrån rådande avtalsförhållanden mellan elföretagen och elförbrukarna samt av de eltekniska förutsättningar som råder. Enligt regeringens bedömning är dessa principer ändamålsenliga och skall därför behållas. I det fredstida beredskapsarbetet, liksom vid svåra störningar i elförsörj- ningen i krigstid, finns behov av allmänna prioriteringsordningar mellan funktioner i samhället. Det gäller exempelvis vid fördelning av medel för installation av reservkraftverk, prioriteringar vid återuppbyggnad av skadade nät och fördelning av tillgänglig elkraft i knapphetssituationer.I krigstid och i situationer då ransoneringslagen tillämpas kan myndigheterna föreskriva om sådana prioriteringar. I andra störningssituationer kan en myndighet framföra önskemål om prioriteringar. Önskemålen bör beaktas av de ansvariga elföretagen så långt de gällande avtalen och de eltekniska förutsättningarna medger. Regeringen uppdrog åt att i samråd med övriga funktionsansvariga myndigheter att bl.a. föreslå prioriteringsordningar mellan samhällsfunktioner vad gäller installation av reservkraftverk, prioriteringar vid reparationsarbete samt fördelning av tillgänglig elkraft i samband med knapphetssituationer (N95/2677). I uppdraget ingick att analysera behovet av att införa en skyldighet att installera reservkraftverk i vissa samhällsviktiga verksamheter, med undantag för den kommunaltekniska försörjningen samt sjukvårds- och jordbrukssektorerna. har i en skrivelse redovi- sat uppdraget. Redovisningen innehåller förslag till prioriteringar av eltillförseln i krig. Viktiga samhällsfunktioner har delats in i tre priorite- ringsgrupper. Förslaget tar sin utgångspunkt i krigsfallet men har av utvecklats för att ta hänsyn även till andra störningssituationer. Den föreslagna prioriteringsordningen redovisas i tabellen nedan. Tabell Prioriteringar mellan funktioner avseende elförsörjningen (inbördes prioritering av angivna funktioner inom respektive prioritetsgrupp har gjorts) Prioritetsgrupp 1 (oundgängliga funktioner) - Ledningssystem (Civil ledning, geografiskt områdesansvariga myndigheter, viktigare funktionsledning, samverkan) - Telekommunikationer - Informations- och nyhetsförmedling samt radio- och TV-distribution - Vitala verksamheter inom Försvarsmakten - Samhällsviktiga datasystem Prioritetsgrupp 2 (angelägna funktioner) - Polisväsende - Hälso- och sjukvård m.m. (främst akutsjukvård och teknisk försörjning) - Transporter (främst järnvägstransporter) - Befolkningsskydd och räddningstjänst (främst förvarningssystem) - Kommunalteknisk försörjning (främst dricksvatten- och värmeförsörjning) - Livsmedelsförsörjning (främst varudistribution) - Drivmedelsförsörjning (främst tankningsmöjligheter) - Försörjning med industrivaror (främst reparationer av vitala funktioner och viss produktion för Försvarsmaktens behov) Prioritetsgrupp 3 (övriga viktiga funktioner) - Socialförsäkring m.m. - Postbefordran - Finansiella tjänster - Landskaps- och fastighetsinformation - Övriga delar av vissa funktioner i prioritetsgrupperna 1 och 2 och som inte utpekats särskilt bör jämställas med funktioner i prioritetsgrupp 3. har i en skrivelse till anfört att funktionen Hälso- och sjukvård, åtminstone vad gäller akutsjukvården, bör prioriteras i grupp 1. Enligt regeringens bedömning fordras ytterligare utredningsarbete innan regeringen kan ta ställning till prioriteringsordningar. synpunkter bör övervägas i detta sammanhang. Vidare bör skillnaderna i angelägenhetsgrad i fred jämfört med i krig för vissa funktioner komma till tydligare uttryck i prioriteringarna. Regeringen avser att uppdra åt att i samråd med övriga funktionsansvariga myndigheter genomföra detta utredningsarbete. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning | | | | Det är en uppgift för att överväga förutsättningarna| | för s.k. ö-drift och att vidta de åtgärder som erfordras. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De remissinstanser som berört frågan är positiva till förslaget. FOA anför att de reella möjligheterna för ö-drift synes vara begränsade. anför att det är viktigt att driftledning har ett inflytande över ö-driften. Skälen för regeringens bedömning: Inom elproduktionen finns ett reservför- farande som benämns ö-drift. Det innebär att regionala eller lokala elnät kopplas bort från det nationella elsystemet så att elförsörjningen sker med de produktionsresurser som finns inom det avgränsade nätområdet. Syftet är att upprätthålla eller stabilisera elförsörjningen i det avgränsade nätområdet i situationer då det nationella elsystemet inte fungerar eller är instabilt. Ö- driftförfarandet är komplicerat och aktualiseras först i samband med långvariga störningar. Enligt vad regeringen har inhämtat pågår det vid ett projekt med syfte att ta fram förslag till mål och strategier för beredskapsarbetet inom elförsörjningsområdet, bl.a. förutsättningarna för ö-drift. Vid pågår vidare flera projekt med syfte att pröva de praktiska förutsättningarna för ö- drift i delar av . Regeringen redovisar i totalförsvarspropositionen (prop. 1996/97:4) bedöm- ningen att från skall överta ansvaret för delfunktionen Elförsörjning. Det är en uppgift för att i samverkan med och berörda elföretag slutföra de projekt som har initierats av , samt att göra de ytterligare överväganden som behövs angående ö-drift. Det gäller bl.a. att i samråd med och övriga funktionsansvariga myndigheter göra avvägningar gentemot andra typer av åtgärder som kan vidtas i syfte att stärka förmågan att upprätthålla elförsörjningen även vid stora störningar. --------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning | | | | För fredsstida förhållanden bör huvudprincipen vara att det | | ankommer på den enskilde att besluta om införskaffande av | | reservkraftaggregat. | | | | Den statliga stödgivningen för inskaffande av reservkraftaggregat| | för krigstida bruk bör fortsätta och i fortsättningen även grundas på| | behoven vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Insatserna bör| | samordnas med andra åtgärder för att trygga elförsörjningen i krig| | och vid svåra påfrestningar i fred. | | | | Information om tillgången på reservkraftaggregat bör hållas samlad| | för länsstyrelsernas och andra myndigheters behov. | | | | Regeringens åtgärder | | | | får i uppdrag att i samråd med | | övriga funktionsansvariga myndigheter och ta | | fram en plan för de fortsatta statliga insatserna med | | reservkraftaggregat. Hot- och riskutredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Utredningen föreslår en temporär möjlighet till direktavskrivning för anskaffning och installation av reservkraftaggregat. Remissinstanserna: De remissinstanser som har kommenterat frågan, bl.a. , , , , , Civilbefälhavaren i Mellersta civilområdet, Länsstyrelserna i , och , är i huvudsak positiva till förslaget. FOA anser att en skyldighet att anmäla anskaffandet av reservkraftverk bör övervägas. framhåller att elsystemet sårbarhet kan öka om elproducenter, nätägare och användare litar på att samhället kommer att gripa in vid omfattande elavbrott i stället för att gardera sig själva. Skälen för regeringens bedömning Skyldighet att installera reservkraftaggregat m.m. Störningar i elförsörjningen skapar olägenheter för enskilda hushåll och medför problem inom viktiga samhällsfunktioner som exempelvis sjukvård, vattenförsörjning och räddningstjänst. För näringsidkare kan avbrott i elförsörjningen få betydande ekonomiska konsekvenser. De störningar som erfarenhetsmässigt inträffar i fredstid är dock vanligtvis av en sådan begränsad omfattning att deras praktiska konsekvenser kan bäras av hushållen. Regeringen tillkallade en särskild utredare, om konsumentskydd vid leverans av el (dir. 1995:148), med uppdrag att lämna förslag till åtgärder för att stärka konsumentskyddet vid leverans av el. Utredningen har i betänkandet Konsumentskydd på elmarknaden (SOU 1996:104) redovisat sina övervägande och förslag om bl.a. ekonomisk ersättning till konsumenter i samband med leveransavbrott. För flertalet kommersiella verksamheter ligger det i den enskildes ekonomiska intresse att bedöma behovet av att kunna upprätthålla elförsörjningen vid fredstida störningar. Något behov av föreskrifter om skyldighet att installera reservkraftförsörjning synes inte föreligga för dessa. Regeringens överväganden vad gäller reservkraft inom sjukvårds- och jordbruksektorerna, och inom området för kommunalteknisk försörjning redovisas i det följande. För fredstida förhållanden bör huvudprincipen vara att den enskilde beslutar om egna åtgärder för att minska sårbarheten mot störningar i elförsörjningen. I samband med omfattande och långvariga fredstida störningar skall myndigheter och andra organ så långt möjligt ställa de resurser i form av reservkraftaggregat, batterier och dylikt som finns för krig till elförbrukarnas förfogande. har i ovan nämnda skrivelse redovisat överväganden när det gäller skyldighet att installera reserv- kraftaggregat. Överstyrelsens för civil beredskap bedömning överenstämmer i allt väsentligt med regeringens bedömning. Förbättrad samordning av åtgärderna för att trygga elförsörjningen För vissa verksamheter som är viktiga för totalförsvaret lämnas ekonomiskt stöd ur den ekonomiska ramen för det civila försvaret för installation av reservkraftaggregat. Det gäller inom bl.a. teleområdet, sjukvården och den kommunaltekniska försörjningen. Sådana åtgärder har effekt också på samhällets förmåga att stå emot svåra störningar i elförsörjningen i fredstid. Den framtida stödgivningen bör i större utsträckning än samordnas med åtgärder som vidtas med syfte att förbättra förutsättningarna att upprätthålla och återupprätta elförsörjningen i samband med störningar. De krigstida behoven skall vara dimensionerande för verksamheten men behoven i samband med svåra störningar i fredstid skall beaktas i planeringen. Det är en uppgift för att i samråd med den ansvariga myndigheten för delfunktionen Elförsörjning, , och de funktionsansvariga myndig- heterna att ta fram en plan för det fortsatta statliga insatserna inom området. I det sammanhanget bör även frågan om möjligheten till direktavskrivning av investeringar i reservkraftaggregat utredas närmare. Information om tillgången på reservkraftaggregat Enligt regeringens bedömning bör länsstyrelserna hålla sig informerade om vilka användare inom respektive län som har installerat eller förberett installation av reservkraftaggregat. Tillsammans med framtagana prioriterings- ordningar bör sådan information ligga till grund för att på regional nivå bestämma hur reservkraftaggregat i civila och militära förråd, och reservkraf- taggregat som kan omdisponeras från icke drabbade områden, skall fördelas mellan användare i samband med långvariga fredstida avbrott i elförsörjningen. Det är i det sammanhanget angeläget att länsstyrelserna systematiserar informationen så att den enkelt kan användas av andra myndigheter. Regeringen har uppdragit åt länsstyrelserna att till redovisa uppgifter dels om tillgången på reservkraftaggregat inom länet, dels vilka användare som vidtagit förberedelser för att installera reservkraftverk (N95/2676).