prop · GK03176 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1996/97:176 Lag om kärnkraftens avveckling Regeringen överlämnar denna proposition till . (Närings- och ) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en lag om kärnkraftens avveckling. Regeringen får inom i lagen givna ramar besluta att rätten att med stöd av tillstånd enligt kärntekniklagen driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärn- energi skall upphöra att gälla . Tillståndet, och de skyldigheter som är förknippade med detta, kvarstår dock i övrigt efter ett sådant beslut. Ett beslut om upphörande av rätten till reaktordrift ger rätt till ersättning av staten för förlusten. Ersättningsberättigade enligt lagen är tillståndshavare samt ägare och innehavare av särskild rätt till fastighet som har använts vid reaktordrift. Ersättningen bestäms huvudsakligen enligt expropriationsrättsliga principer och på det sätt som expropriationslagen anger. Detta innebär att ersättningstalan i huvudsak handläggs som expropriationsmål och att expropriationslagens bestämmelser om nedsättning, fördelning och utbetalning av ersättning i allt väsentligt blir tillämpliga. För ersättningens bestämmande gäller två särskilda förutsättningar. Det skall antas att priset på högspänd el i inte ändras mer än vad som skulle ha skett om kärnkraftsreaktorn inte hade tagits ur drift. Vidare skall det antas att reaktorns drifttid inte är längre än . Till skillnad från promemorian och lagrådsremissen finns inget förslag till regel om fixerad kalkylränta. Kärntekniklagen tillämpas i övrigt vad gäller drift och avveckling av verksamheten. Säkerhetsaspekter vid kärnteknisk verksamhet regleras inte i lagen om kärnkraftens avveckling. Kostnaderna för att avveckla och riva kärnkraftsanläggningar finansieras i första hand genom det system av avgiftsmedel och säkerheter som finansieringslagen tillhanda- håller. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om kärnkraftens avveckling 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet 8 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Kärnkraftsfrågan i energipolitiken 10 4.1 Kärnkraftsfrågan från folkomröstningen till beslut om energipolitiken 10 4.1.1 Frågans behandling års energipolitiska överenskommelse 10 4.1.2 Frågans behandling års överenskommelse till beslut om energipolitiken 12 4.2 beslut om energipolitiken 14 5 Lagstiftning av betydelse i ärendet 15 5.1 Lagstiftning om kärnteknisk verksamhet 15 5.1.1 Kärntekniklagen 15 5.1.2 Finansieringslagen 17 5.2 Expropriationslagens ersättningsregler 18 5.2.1 Inledning 18 5.2.2 Vissa begrepp 19 5.2.3 Bestämmande av ersättning 20 5.2.4 Expropriationstillstånd 22 5.2.5 Expropriationsändamål 22 5.2.6 Utbetalning av ersättning och fullbordande av expropriation 25 6 Elmarknadens uppbyggnad m.m. 26 6.1 Ellagstiftningen 26 6.2 Elmarknadens uppbyggnad 27 6.3 Kärnkraftverkens ägare 30 6.4 Stängning och rivning av kärnkraftverk 32 7 Regeringens förslag till en lag om kärnkraftens avveckling 34 7.1 En ny lag ger regeringen rätt att besluta om avställning 34 7.2 Beslutsordning och beslutskriterier 38 7.3 Ersättningsfrågan 43 7.3.1 Allmänt om ersättning och tillämpning av expropriationsrättsliga principer 43 7.3.2 Särskilda förutsättningar rörande värdering och bestämmande av ersättning 50 7.4 Förfarandet 61 8 Författningskommentar 66 8.1 Förslaget till lag om kärnkraftens avveckling 66 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet 73 Bilaga 1: Rättsliga frågor i samband med kärnkraftens avveckling (SOU 1995:140 del 4, underlagsbilaga 26) Bilaga 2: Sammanfattning av promemorian Ds 1997:14 Bilaga 3: Promemorians lagförslag Bilaga 4: Förteckning över remissinstanserna Bilaga 5: Lagrådsremissens lagförslag Bilaga 6: Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om kärnkraftens avveckling, 2. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om kärnkraftens avveckling Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om upphörande av rätten att driva kärnkraftsreaktorer för att utvinna kärnenergi till följd av omställningen av energisystemet i . Syftet med omställningen är att åstadkomma en ekologiskt och eko- nomiskt hållbar energiförsörjning byggd på förnybara energislag. Om- ställningen skall genomföras på ett sätt som gör det möjligt att tillför- säkra svensk industri och samhället i övrigt el på internationellt konkur- renskraftiga villkor. Beslut om att rätten att driva en kärnkraftsreaktor skall upphöra 2 § Regeringen får beträffande varje kärnkraftsreaktor besluta att rätten att driva reaktorn för att utvinna kärnenergi skall upphöra att gälla som regeringen anger. 3 § Beslut av regeringen enligt 2 § skall fattas med utgångspunkt i att varje kärnkraftsreaktor skall tas ur drift som bäst gagnar syftet med omställningen av energisystemet och dess genomförande enligt 1 § andra stycket. Vid avgörande av när en reaktor skall tas ur drift skall hänsyn tas till reaktorns geografiska läge. För varje reaktor skall i övrigt beaktas andra särskilda förhållanden såsom ålder, konstruktion och betydelse för energisystemet. 4 § Om det beträffande en kärnkraftsreaktor uppkommer en fråga om att återkalla ett tillstånd enligt 15 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet innan rätten att driva reaktorn har upphört att gälla till följd av ett beslut av regeringen enligt 2 § i förevarande lag, skall åter- kallelsefrågan prövas innan regeringsbeslutet verkställs. 5 § Om rätten att driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärnenergi upphör att gälla enligt denna lag, har tillståndshavare och ägare till fastig- het som har använts vid reaktordrift rätt till ersättning av staten för för- lusten enligt vad som anges i 6 och 7 §§. Vad som i denna lag sägs om ägare till fastighet som har använts vid reaktordrift skall även gälla innehavare av nyttjanderätt eller annan sär- skild rätt till fastigheten. 6 § När ersättningen skall bestämmas, tillämpas 4 kap. expropriations- lagen (1972:719), i den mån avvikande bestämmelser inte meddelas i denna lag. Ersättning för värdeminskning av fastighet som har använts vid reaktordrift lämnas därvid som intrångsersättning. Uppkommer i övrigt skada genom att rätten till reaktordrift upphör, skall även sådan skada ersättas. 7 § När ersättningen skall bestämmas skall som särskilda förutsättningar gälla följande: 1. Har upphörandet av driften vid en kärnkraftsreaktor medfört in- verkan av någon betydelse på priset på högspänd el i , skall er- sättningen beträffande den reaktorn bestämmas på grundval av det pris som skulle ha gällt om en sådan inverkan inte hade förekommit. Ersättningen skall bestämmas utifrån antagandet att en kärnkrafts- reaktor inte kan nyttjas efter den tidpunkt då den först togs i kommersiell drift. När ersättningen skall bestämmas skall hänsyn inte tas till sådan värde- ändring som uppkommer efter det att rätten att driva kärnkraftsreaktorn har upphört. Om det allmänna prisläget därefter har höjts, skall dock ersättningen jämkas med hänsyn till detta. Mål om fastställande av ersättning 8 § Ersättning enligt denna lag skall fastställas av domstol. Talan om fastställande av ersättning får väckas av staten eller av tillståndshavare eller av ägare till fastighet som har använts vid reaktordrift. Staten skall väcka talan efter det att rätten att driva kärnkraftsreaktorn har upphört, om inte talan har väckts av någon annan. Talan skall väckas vid den fastighetsdomstol inom vars domkrets reak- torn är belägen. 9 § I mål om fastställande av ersättning tillämpas bestämmelserna om ex- propriationsmål i 5 kap. 5 9, 11 14, 23 och 24 §§, 25 § första tredje styckena, 26 § första stycket och andra stycket första meningen samt 27 29 §§ expropriationslagen (1972:719). Ersättningen får bestämmas i annat än pengar trots bestämmelsen i 5 kap. 27 § expropriationslagen, om parterna är överens och samtliga borgenärer som har panträtt i fastigheten har lämnat sitt medgivande. Be- sväras fastigheten av gemensam inteckning, fordras dessutom de med- givanden från fastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 § jordabalken föreskrivs för relaxation. Medgivande fordras dock inte av den för vars rätt domstolens avgörande är väsentligen utan betydelse. 10 § I mål om fastställande av ersättning får domstolen på yrkande av den som är berättigad till ersättning föreskriva att förskott skall betalas på den ersättning som slutligt fastställs. Domstolen får dock inte förordna om förskott innan rätten att driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärnenergi har upphört. Om domstolen på yrkande av en viss sakägare har beslutat om förskott, får ett nytt yrkande om förskott från denne sakägare inte tas upp till pröv- ning förrän det har gått sedan det föregående beslutet. Beträffande förfarandet tillämpas vad som sägs i 5 kap. 21 § expropria- tionslagen (1972:719) om kvalificerat förhandstillträde. Ett beslut om förskott får överklagas särskilt. Hovrättens avgörande i fråga om förskott får inte överklagas. 11 § I fråga om betalning eller nedsättning av ersättning gäller 6 kap. 1 § första stycket, 2 6, 8 och 17 20 §§ expropriationslagen (1972:719). Betalning eller nedsättning skall ske från det att en dom om fastställande av ersättning har vunnit laga kraft. Motsvarande gäller i fråga om förskott. 12 § På ersättningen skall det tas ut ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den tidpunkt då rätten att driva en kärnkraftsreaktor upphör till dess betalning eller nedsättning sker. I den mån betalning eller nedsättning sker efter utgången av den i 11 § angivna fristen skall ränta tas ut enligt 6 § räntelagen. 13 § I fråga om ersättning för rättegångskostnader i mål om fastställande av ersättning tillämpas 7 kap. 1 och 3 5 §§ expropriationslagen (1972:719). 14 § Vid tillämpning av de bestämmelser i expropriationslagen (1972:719) som det hänvisas till i 6, 9, 11 och 13 §§ denna lag skall vad som sägs om den exproprierande avse staten, vad som sägs om expro- priationstillstånd avse beslut enligt 3 §, vad som sägs om expropriations- mål avse mål om ersättning enligt denna lag och vad som sägs om till- träde avse den tidpunkt då rätten att driva kärnkraftsreaktor skall upphöra att gälla. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärn- teknisk verksamhet Härigenom föreskrivs att 14 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksam- het skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om ett tillstånd återkallas eller ett tillstånds giltighetstid går ut, kvar- står skyldigheterna enligt 10 § till dess de fullgjorts eller befrielse från dem medgivits. Befrielse kan medges av regeringen eller av den myndighet som regeringen be- stämmer. Om ett tillstånd återkallas eller ett tillstånds giltighetstid går ut eller om rätten att driva en kärnkrafts- reaktor upphör att gälla enligt lagen (1997:000) om kärnkraftens avveckling, kvarstår skyldigheter- na enligt 10 § till dess de full- gjorts eller befrielse från dem medgivits. Befrielse kan medges av regeringen eller av den myn- dighet som regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Frågan om användningen av kärnkraft som energikälla i har länge stått på den politiska dagordningen. Folkomröstningen resulterade bland annat i att kärnkraften skulle avvecklas i den takt som var möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för att upprätthålla sysselsättning och välfärd. I avsnitt 4.1 sammanfattas frågans behandling från folkomröstningen till energipolitiska beslut . tillsattes en parlamentarisk kommission, Energi- kommissionen (dir. 1994:67, dir. 1994:120). Denna överlämnade sitt slutbetänkande Omställning av energisystemet (SOU 1995:139) till regeringen . Till betänkandet hör bakgrundsmaterial i form av fristående rapporter, redovisade i fyra volymer med underlagsbilagor (SOU 1995:140). En sammanfattning av kommissionens betänkande och remissinstansernas synpunkter finns i departementspromemorian betänkande (Ds 1996:55). Regeringen inbjöd riksdagspartierna till överläggningar om energipolitiken och beslutade att tillsätta en arbetsgrupp för att komplettera analys med ett förslag till lagstiftning om kärnkraftens avveckling. I arbetsgruppen ingick företrädare från , och , och . De energipolitiska överläggningarna slutfördes med en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om riktlinjer för energipolitiken. lade arbetsgruppen fram departementsprome- om kärnkraftens avveckling (Ds 1997:14). Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remissinstansernas synpunkter har gjorts och finns tillgänglig i Närings- och (dnr N97/496). Regeringen överlämnade propositionen En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84) till . I propositionen redovisas den energipolitiska överenskommelsen och föreslås bl.a. att på överenskommelsen baserade riktlinjer för energipolitiken antas av . En sammanfattning av innehållet i propositionen finns i avnitt 4.2. har beslutat i enlighet med förslagen i propositionen (bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Departementspromemorians förslag till lagstiftning bygger på de överväganden som gjorts i slutbetänkande. Kommissionens juridiska analys bygger på ett expertutlåtande, som utgör underlagsbilaga 26 till betänkandet, Rättsliga frågor i samband med kärnkraftens avveckling (SOU 1995:140, del 4, s. 9-87). Underlagsbilagan finns fogad som bilaga till departementspromemorian och utgör också bilaga 1 till propositionen. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. De lagförslag som läggs fram i promemorian finns i bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet godtar förslaget i huvuddrag men föreslår att förutsättningen som rör antagande om påverkan på elpriset begränsas på så sätt att man skall bortse endast från sådana effekter som hänger samman med urdrift- tagandet av just den reaktor som det är fråga om. Vidare anser Lagrådet att lagtexten bör justeras på ett antal punkter. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts. Vi återkommer till Lagrådets syn- punkter i samband med de särskilda frågorna. Av skäl som redovisas i avsnitt 7.3.2 innehåller propositionen i motsats till vad som föreslogs i lagrådsremissen inget förslag till regel om fixerad kalkylränta. 4 Kärnkraftsfrågan i energipolitiken 4.1 Kärnkraftsfrågan från folkomröstningen till beslut om energipolitiken 4.1.1 Frågans behandling års energipolitiska överens- kommelse Resultatet av folkomröstningen 1980 innebar i huvudsak att ingen ytterligare kärnkraftsutbyggnad skulle förekomma utöver de tolv reaktorer som var i drift, färdiga eller under arbete (prop. 1979/80:170, bet.1979/80:NU70, rskr. 1979/80:410). Kärnkraften skulle avvecklas i den takt som var möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för att upprätthålla sysselsättning och välfärd. Säkerhetsaspekterna borde vara avgörande för i vilken ordningsföljd reaktorerna skulle tas ur drift. anslöt sig i sitt betänkande till vad som i propositionen anförts beträffande kärnkraftens användning. Utskottet uttalade som sin mening att det var nödvändigt att klart ange den tidsperiod inom vilken avvecklingen skulle ske. Med hänsyn till att reaktorernas tekniska livslängd enligt propositionen bedömdes vara , ansåg utskottet att det borde slås fast att den sista reaktorn i skulle stängas . biföll vad hemställt i betänkandet. uttalande om som slutpunkt för avvecklings- perioden gjordes efter att utskottet hade nämnt att kärnkraftsreaktorernas tekniska livslängd bedömdes vara . tog utskottet upp frågan till närmare diskussion (bet. 1987/88:NU40, s. 41 och 53). Därvid konstaterades att avskrivningstiden för de svenska kärnkraftsreaktorerna är men att anläggningarna har konstruerats för att ha en livslängd av . De analyser som gjorts sades inte motsäga det ursprungliga konstruktionsvillkoret att en reaktortanks livslängd är . beslut om en bortre tidpunkt för kärnkraftsavvecklingen fick emellertid inte, framhöll utskottet, ses som en ren framräkning grundad på bedömningar om reaktorernas sannolika livslängd. Grundläggande för beslutet hade varit att utifrån folkomröstningens resultat ange en väl anpassad tidsram inom vilken omställningen av energisystemet skulle kunna äga rum. förelade regeringen fyra gånger mera över- gripande förslag till riktlinjer för energipolitiken. En proposition om vissa utgångspunkter för energisystemets omställning blev föremål 1987 (prop. 1986/87:159, bet. 1987/88:NU7, rskr. 1987/88:56). Avvecklingen av kärnkraften skulle i enlighet med tidigare riktlinjer vara genomförd . Ytterligare ett steg mot en avvecklingsplan togs genom en avsiktsförklaring innebärande att en reaktor skulle kunna tas ur drift 1995 och en andra reaktor 1996. Tillförseln av ny energi och hushållningens resultat skulle dock, betonades det, avgöra när avvecklingen av reaktorerna kunde påbörjas. En ytterligare precisering av hur kärnkraftsavvecklingen skulle genomföras beslutades av (prop. 1987/88:90, bet. 1987/88:NU40, rskr. 1987/88:375). En första reaktor skulle tas ur drift och en andra , och dessa reaktorer skulle vara en av de två reaktorerna i och en av de fyra i . Vilka reaktorer som skulle tas ur drift, och i vilken ordning detta skulle ske, var frågor som förbehöll sig att få ta ställning till. På förslag av utskottet uttalade sig för en s.k. kontrollstation , vid vilken det skulle konkret klargöras vilka åtgärder för energitillförseln som måste vidtas för att inte den tidigarelagda avvecklingen av de två kärnkraftsreaktorerna skulle resultera i elbrist eller osäker eltillförsel och för att den elintensiva industrins energiförsörjning skulle tryggas. med det energipolitiska beslutet fattades också ett beslut om miljöpolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:85, bet. 1987/88:JoU23). gavs stor uppmärksamhet åt frågan om risken för långsiktiga klimatförändringar till följd av bl.a. koldioxidutsläpp vid förbränning av fossila bränslen. Som ett nationellt delmål angavs att utsläppen inte bör ökas utöver nivå. I departementspromemorian Rättsliga frågor i samband med kärnkraf- tens avveckling (Ds 1988:11) föreslogs vissa lagändringar i lagen om kärnteknisk verksamhet innebärande bl.a. att tillstånd att bedriva kärnteknisk verksamhet skulle kunna återkallas som ett led i genomförandet av beslut om riktlinjer för en avveckling av kärnkraften . Tillståndshavaren skulle enligt förslaget ges rätt till skälig ersättning av staten för förlust till följd av att tillståndet upphörde tidigare än efter det att reaktorn togs i kommersiell drift; utebliven vinst skulle dock inte ersättas. Promemorian fick ett blandat remissmottagande och dess överväganden lades aldrig till grund för förslag i proposition. 4.1.2 Frågans behandling års överenskommelse till beslut om energipolitiken träffades en partipolitisk överenskommelse som kom att ligga till grund för en proposition om energipolitiken och för ett riksdagsbeslut (prop. 1990/91:88, bet. 1990/91:NU40, rskr.1990/91:373). Ett grundläggande motiv för beslutet var att omställningen och utvecklingen av energisystemet borde grundas på långsiktigt hållbara politiska beslut. energipolitiska riktlinjer utvecklades de energipolitiska målen. En säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning är ett övergripande energipolitiskt mål. I försörjningstryggheten ligger också att energisystemet skall vara uthålligt och robust i det längre tidsperspektivet och därför skall uppfylla viktiga miljö- och säkerhetskrav. I riktlinjerna angavs att frågan om när kärnkraftsavvecklingen kan inledas och i vilken takt den kan ske avgörs av resultaten av hushållningen med el, tillförseln av el från miljöacceptabel kraftproduktion och möjligheterna att bibehålla internationellt konkurrenskraftiga elpriser. I beslut om energipolitiken behandlades bl.a. omställningen av energisystemet (bet. 1993/94:NU17, rskr. 1993/94:356). föreslog att en kommission med parlamentarisk sammansättning skulle tillsättas för att granska de pågående energipolitiska programmen för omställning och utveckling av energisystemet samt analysera behovet av förändringar och ytterligare åtgärder. Kommissionen borde också lägga fram förslag om program med tidsangivelser för omställningen av energisystemet. En utgångspunkt för kommissionens arbete skulle vara att omställningen och utvecklingen av energisystemet, i enlighet med energipolitiska överenskommelse, kan grundas på långsiktigt hållbara politiska beslut. Kommissionen överlämnade sitt slutbetänkande Omställning av energisystemet (SOU 1995:139-140) till regeringen. En av kommissionens slutsatser var att resultaten av energieffektiviseringarna, tillförseln av förnybar energi samt möjligheter- na att bibehålla internationellt konkurrenskraftiga priser avgör takten i kärnkraftsavvecklingen. Enligt kommissionens bedömning bör något årtal då den sista reaktorn tas ur drift inte fastställas. Kommissionen fann det dock angeläget att avvecklingen påbörjas i ett tidigt skede så att omställningsprocessen kan inledas. Det var kommissionens uppfattning att ett kärnkraftsaggregat kan ställas av utan att kraftbalansen påverkas påtagligt. Betänkandet har remissbehandlats. Remissinstansernas synpunkter finns sammanfattade i departementsstencilen betänkande (Ds 1996:55). I kommissionens betänkande behandlas även rättsliga aspekter på ett för kärnkraftsföretagen bindande beslut om avveckling av en eller flera kärnkraftsreaktorer. Det sker dock i relativt allmänna termer, även om vissa grundläggande slutsatser dras om behovet av lagstiftning och den- nas utformning. Något lagförslag lämnas inte i betänkandet. Remissin- stanserna har i stort sett inte haft något att erinra mot kommissionens analys. Analysen baseras på promemorian Rättsliga frågor i samband med kärnkraftens avveckling som utgör bilaga 1 till denna proposition. I regeringsförklaringen inbjöd statsministern övriga riks- dagspartier till överläggningar om energipolitiken. Grundvalen för över- läggningarna skulle vara energipolitiska överenskommelse, betänkande och remissvaren på detta. Dessa över- läggningar inleddes , sedan remissbehandlingen av Energi- kommissionens betänkande hade avslutats. I samband med överläggningarna om energipolitiken ansågs det nöd- vändigt att komplettera kommissionens analys med ett förslag till lag- stiftning om kärnkraftens avveckling. För detta ändamål beslutade regeringen att tillsätta en arbetsgrupp. I denna har ingått företrädare för , Närings- och handelsdeparte- mentet, och . De energipolitiska överläggningarna slutfördes och resulterade i en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, och . Överenskommelsen innebär bl.a. följande. De energipolitiska riktlinjerna uppgörelse ligger fast. Såväl sam- hällsekonomiska som miljömässiga skäl talar för att omställningen och utvecklingen av energisystemet bör ske för att målen uppgörelse skall kunna uppnås. Problem uppstår för sysselsättning, välfärd, konkurrenskraft och miljö om all kärnkraftspro- duktion avvecklas . Något årtal då den sista kärnkraftsreaktorn tas ur drift bör inte fastställas. Härigenom ges tillräckligt för omställningen av energisystemet. Omställningen skall därför påbörjas . I överenskommelsen redovisas de åtgärder som skall vidtas för att möjliggöra en avställning av en reaktor och en . Bland åtgärderna ingår att regeringen skall förelägga förslag till en lag som kan träda i kraft . Lagen skall ge regeringen möjlighet att besluta om avställning av landets kärnkraftsreaktorer med utgångspunkt i att reaktor- erna skall ställas av i den ordning och som bäst gagnar den av beslutade omställningen av energisystemet och dess genomförande.