prop · GK031D9 · 1997-01-01 00:00:00 — Detta visar att regeringens ambitioner och vilja att bekämpa arbetslösheten även har, och kommer att ha, stora positiva effekter för att minska budgetunderskottet. Utgifterna för statsbidrag till arbetslöshetsersättningen påverkas också av hur reglerna för arbetslöshetsersättningen är utformade. Regelverket bestämmer ersättningsnivåer och ersättningsperiodernas längd. Förändringar i regelverket påverkar också hur många personer som kvalificerar sig för arbetslöshetsersättning. De totala utgifterna för anslaget beräknas uppgå till under /96. Det innebär att utbetalningarna från anslaget blir större än vad regeringen beräknade kompletteringsproposition (1994/95:150 bil. Det är framför allt en effekt av att arbetslösheten inte har minskat i den omfattning som regeringen bedömde inför /96. Även omfattningen av arbetssökande i åtgärden arbetslivsutveckling, vilken under /96 finansieras via anslaget A 5. Bidrag till arbetslöshetsersättning, har varit större än vad regeringen beräknade. Vidare har en ökad anslutningsgrad till arbetslöshetskassorna bidragit till att utgifterna beräknas överstiga budgeten. De högre utgifterna är också en följd av att färre sökande deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder än vad regeringen beräknade inför /96. -------------------------------------------------------------------- | Resurser 1997 | | Ramanslag 33 164 334 tkr | | | | Övrigt | | Deltagande i heltidsstudier och fullgörande av | | totalförsvarsplikt skall inte inräknas i ramtiden för | | fastställande av dagsförtjänst och normalarbetstid. | | Regeringens förslag innebär att när den försäkrades dagsförtjänst| | och normalarbetstid skall beräknas enligt 20 § lagen (1973:370) | | om arbetslöshetsförsäkring skall följande gälla. För en arbetslös som| | närmast före arbetslösheten studerat på heltid skall inte studi-| | etiden räknas in i ramtiden. I sådan ramtid skall inte heller | | tjänstgöring enligt lagen ( 1994:1809) om totalförsvarsplikt | | räknas in. | | En ändring skall vidare göras i lagen (1973:371) om kontant | | arbetsmarknadsstöd. Beräkningen av dagsförtjänsten vid studier och totalförsvarsplikt Regeringen presenterade i prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , ändrade anslag för /96, finansiering m.m., ändrade riktlinjer vad gäller arbetslöshetsersättningen som omställningsförsäkring. Efter det att (A 1995:12) lämnat sitt betänkande avser regeringen att återkomma med förslag till en ny arbetslöshetsförsäkring. Redan nu finns dock följande frågor att ta upp. Regeringen föreslog i prop. 1995/96:222 ändringar i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring som innebar att det blev en skillnad mellan sättet att uppfylla ett arbetsvillkor som ger rätt till arbetslöshetsersättning och sättet på vilket ersättningen skall beräknas. Beträffande arbetsvillkoret gäller liksom tidigare att hänsyn tas till om personen haft vissa i lagen uppräknade hinder för att utföra förvärvsarbete. Sådana hinder är t.ex. sjukdom, vård av barn som inte har fyllt , vissa heltidsstudier och tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt. Vid ansökan om ersättning förlängs således ramtiden och arbete som ligger före får tillgodoräknas för att uppfylla arbetsvillkoret. När det gäller sättet på vilket ersättningen skall beräknas föreslogs att det var inkomsten av arbete som skulle läggas till grund för beräkningen av ersättningen. De arbetslösa skulle därmed få arbetslöshetsersättning med utgångspunkt i den inkomst de haft av arbete närmast före det att de anmälde sig som arbetslösa arbetssökande på arbetsförmedlingen. Om sökande uppfyllde villkoren för ersättning men hade haft en låg inkomst skulle denna läggas till grund för be- räkningen av dagpenningen. Dock skulle lägst lämnas. Vid fastställande av ersättningen och normalarbetstiden fanns i förslaget alltså ingen sådan förlängning av ramtiden som vid fastställande av huruvida personen uppfyllde arbetsvillkoret eller inte. anslöt sig i sitt yttrande till finansutskottet (yttr. 1995/96:AU6y) till principen att dagpenningen bör grunda sig på aktuella förhållanden men kände sig ändå tveksamt till det som skulle bli konsekvensen av regeringens förslag. Utskottet ansåg det inte vara rimligt att sökande som utan egen förskyllan varit hindrad att utföra förvärvsarbete skulle drabbas vid senare inträffad arbetslöshet. Utskottet föreslog därför att den tid till vilken normalarbetstiden skall hänföras skulle kunna förlängas bakåt i tiden i två fall, nämligen vid styrkt sjukdom och vid vård av eget eller adoptivbarn som inte fyllt . Detta blev också beslut. För att finansiera detta beslutades att införa ytterligare en karensdag i arbetslöshetsförsäkringen. Den sammanlagda finansiella effekten av förslagen innebär en nettobesparing. Det förhållandet att arbetslöshetsersättningen beräknas på inkomster av arbete även i det fall då de arbetslösa närmast före arbetslösheten har studerat kan leda till att personer som har arbete men riskerar att förlora sin anställning känner en stor oro för sin ekonomiska situation. Det kan innebära att de avstår från studier eftersom de inte vill riskera att vid eventuell arbetslöshet efter studierna få sin arbetslöshetsersättning fastställd till den lägsta nivån. Regeringen har i andra sammanhang betonat vikten av att satsa på utbildning, särskilt för den som är eller riskerar att bli arbetslös. För att förhindra att den situationen uppstår att en person som riskerar arbetslöshet avstår från att utbilda sig på grund av att arbetslöshetsersätt- ningen skulle bli lägre efter avslutade studier än utan studier föreslår regeringen att tid med heltidsstudier inte räknas in i ramtiden vid beräkning av dagsförtjänst och normalarbetstid. Med heltidsstudier avses också arbetsmarknadsutbildning som den arbetslöse deltagit i före det att hon eller han börjat en ersättningsperiod. Effekten av den nya beräkningen av ersättningen som redan har beslutats och som kommer att gälla från omfattar även den grupp totalförsvarspliktiga som har arbetat före totalförsvarsplikten. I de fall personer efter totalförsvarsplikten söker ersättning och uppfyller ett arbetsvillkor blir deras ersättning baserad på det arbete som utförts under de tolv månaderna närmast före ansökan om ersättning. Har de fullgjort totalförsvarsplikt innebär det i normalfallet en lägre arbetslöshetsersättning än om arbete utförts . Regeringen föreslår också att tid då sökanden varit förhindrad att för- värvsarbeta på grund av tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om total- försvarsplikt ej heller skall räknas in i ramtiden vid beräkningen av dagsförtjänsten. Vid riksdagsbehandlingen av prop. 1995/96:222 har 13 § lagen om kontant arbetsmarknadsstöd tyvärr fått en felaktig lydelse. Regeringen föreslår nu att 13 § justeras så att dess lydelse står i överensstämmelse med vad avsett. Förslagen föranleder ändringar i 20 § lagen om arbetslöshetsförsäkring och 13 § lagen om kontant arbetsmarknadsstöd. Lagförslag har upprättats inom . Förslagen bör träda i kraft . Kostnaderna för de förändrade reglerna vid beräkningen av dagsförtjänsten och normalarbetstiden beräknas till sammanlagt netto och finansieras inom systemet för arbetslöshetsförsäkringen dels genom besparingar till följd av förändringar i arbetsvillkoret, dels genom den besparing som uppstod i samband med riksdagsbehandlingen av sysselsättningspropositionen. beslutade på förslag av regeringen att offentliga tillfälliga arbeten skall införas som en ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd (prop. 1995/96:222, yttr. 1995/96:AU6y, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). Åtgärden vänder sig till arbetslösa personer som är och har varit registrerade som arbetslösa vid arbetsförmedlingen och som uppbär arbetslöshetsersättning. Personerna som deltar i åtgärden skall erhålla ersättning motsvarande arbetslöshetsersättningen. Offentligt tillfälligt arbete skall finnas . Ersättningen till den enskilde har beräknats under anslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning m.m. Kostnaderna för den stimulansersättning som regeringen föreslår har inte beaktats i anslagsberäkningen . Om finansieringsbehov uppstår så återkommer regeringen vid senare tillfälle. Detta innebär att anslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning består av kostnader för arbetslöshetsförsäkringen, kontant arbetsmarknadsstöd, ersättning till dem som deltar i offentligt tillfälligt arbete och utjämningsbidrag. I nedanstående sammanställning specificeras anslaget A1. Bidrag till arbetslös- hetsersättning, (tkr) Arbetslöshetsförsäkring 29 173 412 Kontant arbetsmarknadsstöd 2 112 922 Ersättning till deltagare i offentligt tillfälligt arbete 1 814 000 Total utgift 33 164 334 1994/95 Utgift 2 008 1901) 2) 1995/96 Anslag 2 419 600 Utgiftsprognos 2 695 200 därav 1996 1 931 000 1997 Förslag 2 086 050 1998 Beräknat 2 192 022 1999 Beräknat 2 305 787 1) Beloppen anges i tusental kr 2) Utgiften /95 avser utbetalningar från lönegarantifonden. Anslaget finansierar utbetalning av ersättningar till arbetstagare för lönefordringar i konkurs i enlighet med lönegarantilagen (1992:497). Anslaget finansierar även avbetalningar till för den skuld som kvarstår från lönegarantifonden. Skulden uppgick till . skall anslaget även betala ersättningar till länsstyrelserna för deras arbete med utbetalning av lönegarantimedel. Anslaget finansieras genom en lönegarantiavgift enligt lagen (1981:691) om socialavgifter. Avgiften uppgår fr.o.m. av avgiftsunderlaget för socialavgifterna. Anslaget disponeras av Kammarkollegiet. Utgifterna på området styrs i första hand av antalet konkurser och av hur många arbetstagare som omfattas av konkurserna. En jämförelse mellan utfall och budget för /95 ger vid handen att belastningen på anslaget för det budgetåret blev högre än vad som budgeterats. En jämförelse mellan utfallet /95 och utfallet , då utbetalningarna skedde från lönegarantifonden, visar att lönegarantiersättningarna emellertid har stabiliserats på en lägre nivå efter den kraftiga uppgången . /93 var utbetalningarna och /94 . /95 uppgick utbetalningarna till endast ca . Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår tyder på att utbetalningarna kommer att överstiga anslagsbeloppet med . Anledningen till detta är att fr.o.m. erläggs socialavgifter på lönegarantiersättningar. För att finansiera de ökade lönegarantiutgifterna har dock lönegarantiavgiften höjts från . Någon ökad belastning uppkommer därmed inte på statsbudgeten. -------------------------------------------------------------------- | Resurser 1997 | | Ramanslag 2 086 050 tkr | | | | Övrigt | | En rörlig kredit om högst 3 000 000 tkr föreslås få disponeras i| | för utbetalningar av lönegaranti. | | av anslaget föreslås få användas för att inrätta| | ett lönegarantiregister hos . Som framgått har utbetalningarna av lönegarantiersättning stabiliserats på en lägre nivå än tidigare , beroende på att antalet konkurser och antalet berörda arbetstagare har minskat kraftigt. En allt större del av anslaget kan därigenom utnyttjas för avbetalning av den skuld som kvarstår från lönegarantifonden. Med nuvarande regler för lönegarantin och en förhållandevis låg nivå på antalet konkurser beräknas skulden vara amorterad . Tills dess kvarstår behovet av den rörliga krediten hos . För det innevarande budgetåret uppgår krediten till . För föreslås den uppgå till . Antalet konkurser och berörda arbetstagare bedöms med nuvarande ekonomiska utveckling att ligga på en någorlunda nivå . Med oförändrade regler kommer utbetalningarna av lönegarantin att ligga på i stort nuvarande nivå, dvs. Förändringar i förutsättningarna kan naturligtvis relativt snabbt inträda med följd att kostnaderna för lönegarantin ökar eller minskar. Den nuvarande lönegarantilagen infördes . Löneskyddet har därefter ändrats, framför allt till följd av ändringar 1994. Regeringen beslutade att tillsätta en parlamentarisk kommitté som skall utreda vissa frågor om förmånsrätten vid konkurs m.m. (dir. 1995:163). Kommittén skall bl.a. ta ställning till om arbetstagarnas löneskydd vid arbetsgivarens konkurs kan förbättras utan att statens kostnader för lönegarantin ökar. Ett särskilt lönegarantiregister får enligt förordningen (1994:1283) om lönegarantiregister inrättas och föras hos . Registret skall bl.a. tillgodose behovet av statistiska uppgifter om lönegarantiutbetalningar. har godkänt att kostnaderna för lönegarantiregistret skulle få belasta lönegarantifonden (prop. 1993/94:208, bet. 1993/94:LU34, rskr. 1993/94:394). Kostnaderna bör nu i stället belasta anslaget. Av anslagsmedlen bör under få användas för att inrätta registret. Regeringen beslutar om överföringen av dessa medel till . Förslag till statsbudget för (utgiftsområde 14) 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 4 2 Inledning.................................................. 6 3 Arbetsmarknad.............................................. 15 3.1 Allmän inledning.................................... 15 3.2 Resultatbedömning................................... 16 3.3 Anslag.............................................. 22 A 1. förvaltningskostnader......... 22 A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.................... 26 A 3. Särskilda åtgärder för arbetshandikappade........... 33 A 4. Europeiska socialfonden............................. 40 A 5. Vissa kostnader för avveckling av AMU-gruppen som myndighet 44 A 6. 4 Arbetslivsfrågor........................................... 47 4.1 Allmän inledning.................................... 47 4.2 Anslag.............................................. 53 B 1. ................................. 53 B 2. ................................ 55 B 3. ....................... 57 B 4. Forskning och utveckling inom arbetslivsområdet..... 59 B 5. Bidrag till .............................. 59 B 6. Arbetsdomstolen..................................... 62 B 7. Statens förlikningsmannaexpedition.................. 64 B 8. för arbetstagares uppfinningar........ 66 B 9. Internationella avgifter............................ 67 B 10. Bidrag till Stiftelsen ...... 68 5 Jämställdhetsfrågor........................................ 71 5.1 Allmän inledning.................................... 71 5.2 Anslag.............................................. 72 C 1. ........................... 72 C 2. Särskilda jämställdhetsåtgärder..................... 74 C 3. Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet 75 6 Statliga arbetsgivarfrågor................................. 77 6.1 Allmän inledning.................................... 77 6.2 Anslag.............................................. 78 D 1. Stabsuppgifter vid ................ 78 D 2. Vissa avtalsstyrda anslag........................... 79 D 3. Statliga tjänstepensioner m.m....................... 80 D 4. Bidrag till förnyelsefonder på det statligt regleradeområdet 82 6.3 ................................... 82 6.4 Statens löne- och pensionsverk...................... 84 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner att finansieringen under av tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsinstituten sker från anslaget förvaltningskostnader och inte, som har beslutat (bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307), från anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder (avsnitt A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder), 2. godkänner vad regeringen anfört om bibehållna lönebidragsnivåer för arbetshandikappade anställda inom allmännyttiga organisationer (avsnitt A 3. Särskilda åtgärder för arbetshandikappade), 3. bemyndigar regeringen att träffa överenskommelse med och om verksamheten vid Stiftelsen (avsnitt B 10. Bidrag till Stiftelsen ), 4. för anvisar anslagen under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv enligt följande uppställning: Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp (tusental kr) förvaltningskostnader ramanslag 4 418 118 A 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder ramanslag 25 456 727 A 3. Särskilda åtgärder för arbetshandikappade ramanslag 6 486 527 A 4. Europeiska socialfonden ramanslag 1 981 265 A 5. Vissa kostnader för avveckling av AMU- gruppen som myndighet ramanslag 14 917 A 6. ramanslag 371 194 B 2. ramanslag 212 308 B 3. ramanslag 25 972 B 4. Forskning och utveckling inom arbetslivs- området obetecknat anslag 522 785 B 5. Bidrag till ramanslag 4 349 419 B 6. Arbetsdomstolen ramanslag 15 253 B 7. Statens förlikningsmannaexpedition ramanslag 2 317 B 8. för arbetstagares uppfinningar ramanslag 57 B 9. Internationella avgifter ramanslag 24 195 B10. Bidrag till Stiftelsen anslag 4 000 ramanslag 14 039 C 2. Särskilda jämställdhetsåtgärder ramanslag 13 706 C 3. Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet obetecknat anslag 3 432 Stabsuppgifter vid ramanslag 3 000 D 2. Vissa avtalsstyrda anslag obetecknat anslag 14 500 D 3. Statliga tjänstepensioner m.m. ramanslag 8 027 000 D 4. Bidrag till förnyelsefonder på det statligt reglerade området ramanslag 77 685 Summa för utgiftsområdet 52 046 499 Utgiftsområdet omfattar utgifter för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och förvaltningskostnader samt utgifter på arbetslivsområdet och för jämställdhetspolitiska åtgärder. Inom utgiftsområdet finns också utgifter för statliga arbetsgivarfrågor. Utgiftsområdet omfattar även verksamheter som inte redovisas på statsbudgeten. Avgiftsfinansierad verksamhet bedrivs av , och Statens löne- och pensionsverk. Vidare får () ta ut avgifter för uppdragsverksamhet inom området yrkesinriktad rehabilitering riktad till arbetsgivare och myndigheter. Arbetsmarknadspolitiken är ett centralt instrument för att nå regeringens övergripande mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning. Arbets- marknadspolitiken skall ses som en integrerad del av den ekonomiska politiken. Den har till uppgift dels att förmedla lediga platser, dels att främja arbetskraftens anpassning till den reguljära arbetsmarknadens krav. Därmed kan sysselsättningen höjas och arbetslösheten minska utan att inflationsdrivande flaskhalsar uppstår (tillväxt). Den har också till uppgift att i samverkan med andra politikområden utjämna konjunkturerna genom att omfattningen av åtgärderna anpassas till konjunkturutvecklingen (stabilitet). Arbetsmarknadspolitiken skall främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Vidare skall den bidra till att även arbetssökande som har svårigheter t.ex. i form av arbetshandikapp får möjlighet att arbeta samt ge vissa arbetssökande en inkomsttrygghet under deras omställning från arbetslöshet till arbete (rättvis fördelning). Arbetslivspolitiken skall främja ett gott arbetsliv där personlig utveckling och höjd produktivitet via ny teknik, organisationsförändringar och kompetensutveckling går hand i hand. Den har till uppgift att förebygga arbetsskador och ohälsa i arbetslivet och härigenom undvika utslagning samt hjälpa människor tillbaka till arbetslivet. En annan viktig uppgift för arbetslivspolitiken är att föra erfarenheter och kunskaper vidare så att de positiva förändringar som skett i arbetsmiljön och arbetsmiljöarbetet sprids och används. Arbetslivspolitiken skall också motverka en uppdelning av arbetslivet vad gäller olika arbetsvillkor, bland annat de olika villkor som råder mellan kvinnor och män på grund av den könsuppdelade arbetsmarknaden och den ojämna fördelningen av ansvaret för hem och barn. Till arbetslivspolitiken hör också frågor om arbetstider och arbetsrätt. Ett bra arbetsliv och fungerande regler på arbetsmarknaden ökar produktiviteten och främjar tillväxten. Jämställdhetspolitiken omfattar alla politikområden. Inom ramen för jämställdhetspolitiken fortsätter arbetet med att omfördela makt och inflytande mellan kvinnor och män i samhället. Ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla delar i regeringens politik. Det gäller inte minst arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken. Lika villkor för kvinnor och män på arbetsmarknaden och i arbetslivet är centrala mål i regeringens politik för arbete och tillväxt. I dessa frågor har en viktig uppgift. Ökade resurser föreslås för myndigheten. Statliga arbetsgivarfrågor omfattar främst hur staten som arbetsgivare behandlar frågor om personal- och chefsförsörjning, personalutveckling och personalrörlighet samt löne- och anställningsvillkor. En omfattande delegering från regeringen till myndigheterna av befogenheter inom det arbetsgivarpolitiska området har skett . Förnyelsesträvandena inom statsförvaltningen har präglats av insikten om att central detaljstyrning är ändamålsenlig i ett samhälle som präglas av mångfald, rörlighet, förändring och internationalisering. I stället har mål- och resultatstyrning införts med ökad delegering och tydligt resultatansvar för myndigheterna. En betydande avreglering har skett i syfte att ta bort särlösningar för statsförvaltningen i jämförelse med den övriga arbetsmarknaden. Ombildningen av den statliga arbetsgivarorganisationen kan ses som en slut- punkt i de senaste tio årens personal- och arbetsgivarpolitiska delege- ringssträvanden. Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppdrag att utvärdera hur den arbetsgivarpolitiska delegeringen till myndigheterna har fungerat. Uppdraget skall redovisas . Det finns nu flera tecken på att botten i den senaste konjunkturavmattningen inom industrin är nådd. Även inom privata tjänstesektorn finns tecken på en ökad efterfrågan. Läget på arbetsmarknaden präglas dock fortfarande av den låga arbetskraftsefterfrågan och den höga arbetslösheten. Antalet nyanmälda lediga platser till arbetsförmedlingen ligger fortfarande på en mycket låg nivå. Antalet varsel om uppsägning har legat på en betydligt högre nivå än . Ökningen av antalet varsel tycks nu ha stannat upp och för industrin har det skett en minskning. Antalet ligger dock fortfarande på en hög nivå. Antalet sysselsatta ökade relativt kraftigt och fram till mitten av . Därefter var antalet i stort sett oförändrat fram till . har antalet sysselsatta varit betydligt färre än . var skillnaden 74 000 personer. Sysselsättningsminskningen är betydligt större bland kvinnor än män som det främst var män som fick arbete och . Hela minskningen finns bland de tidsbegränsat anställda. Skillnaden mellan olika branscher är stor. har antalet sysselsatta fortsatt att öka svagt inom industrin, medan en betydande minskning skett inom offentlig verksamhet. Den relativa arbetslösheten har, om man bortser från normala säsong- variationer, varit förhållandevis . En viss ökning har dock skett . Det totala antalet öppet arbetslösa och personer i olika konjunkturberoende åtgärder har ökat . Totalt har i genomsnitt 542 000 personer varit arbetslösa eller i olika konjunkturberoende åtgärder. Det är en ökning med 40 000 jämfört med . Det allvarligaste problemet är den höga långtidsarbetslösheten. Mer än var tredje öppet arbetslös har varit arbetslös . Andelen är något högre bland män än bland kvinnor. Bland dem som är är mer än varannan långtidsarbetslös. Även arbetshandikappade har allt svårare att komma in på arbetsmarknaden. Problemet med de långa arbetslöshetstiderna är betydligt större och allvarligare än vad statistiken över långtidsarbetslösa visar. Det beror på att det finns en betydande rundgång mellan öppen arbetslöshet, kortvariga anställningar och olika arbetsmarknadspolitiska konjunkturberoende åtgärder. Enligt arbetsförmedlingens statistik fanns det 000 personer som har varit oavbrutet inskrivna vid arbetsförmedlingen, antingen i kategorin utan arbete eller i någon konjunkturberoende åtgärd . Bara har antalet långtidsinskrivna ökat med 11 000 personer eller . Det betyder att knappt var sjätte arbetssökande på arbetsförmedlingen har stått utanför den ordinarie arbetsmarknaden under en mycket . Denna andel är betydligt större bland personer som fyllt . Prognoserna för tyder på en något minskad arbetslöshet, men att den ligger kvar på en fortsatt mycket hög nivå. Arbetslösheten håller nu på att ändra struktur vad gäller könsfördelningen. Under större delen av var arbetslösheten ungefär lika stor bland kvinnor och män.