prop · GK03100 · 1997-01-01 00:00:00 — 6 § I fråga om skattereduktion enligt denna lag tillämpas vad som gäller i fråga om sådan skattereduktion som avses i 2 § 4 mom. uppbördslagen (1953:272) om inte annat är föreskrivet. Skattereduktion enligt denna lag tillgodoräknas den skattskyldige före skattereduktion enligt lagen (1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus, skattereduktion enligt lagen (1995:1623) om skatte- reduktion för riskkapitalinveste- ringar och skattereduktion enligt uppbördslagen. I fråga om skattereduktion enligt denna lag tillämpas vad som gäller i fråga om sådan skattereduktion som avses i 11 kap. 11§ skattebetalningslagen (1997:000) om inte annat är föreskrivet. Skattereduktion enligt denna lag tillgodoräknas den skattskyldige före skattereduktion enligt skatte- betalningslagen. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2.67 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1334) om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § och 3 kap. 5 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter i paragrafernas lydelse enligt lagen (1996:1334) om ändring i nämnda lag och punkt 2 av ikraftträdande- bestämmelserna till lagen (1996:1334) skall ha följande lydelse. 2 kap. 4 §1 Fysisk person skall lämna självdeklaration 1. när hans bruttointäkter av tjänst i andra fall än som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunalskattelagen (1928:370) och av aktiv näringsverksamhet, under beskattningsåret uppgått till sammanlagt av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för året före taxeringsåret och inte annat följer av 6 §, 2. när hans bruttointäkter av tjänst i fall som avses i 32 § 1 mom. första stycket h eller i kommunalskattelagen och av passiv näringsverksamhet uppgått till sammanlagt , 3. när han haft bruttointäkter av kapital av annat slag än avkastning för vilken preliminär A-skatt skall betalas enligt 3 § 2 mom. tredje stycket uppbördslagen (1953:272) och bruttointäkterna av kapital uppgått till sammanlagt , 3. när han haft bruttointäkter av kapital av annat slag än avkastning från vilken skatteavdrag skall göras enligt 5 kap. 8 § skattebetalnings- lagen (1997:000) och brutto- intäkterna av kapital uppgått till sammanlagt , 4. om han inte varit bosatt i under hela beskattningsåret när bruttointäkterna uppgått till sammanlagt , 5. när hans skattepliktiga tillgångar enligt lagen (1997:000) om statlig förmögenhetsskatt vid beskattningsårets utgång haft ett sammanlagt värde som överstiger , eller 6. när underlag för statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader skall fastställas för honom. Vid bedömandet av deklarationsskyldighet enligt första stycket skall hänsyn inte tas till sådan inkomst eller förmögenhet för vilken skattskyldighet inte föreligger enligt kommunalskattelagen, lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller lagen om statlig förmögen- hetsskatt. Däremot skall hänsyn tas till sådan inkomst eller förmögenhet som enligt dubbelbeskattningsavtal skall vara helt eller delvis undantagen från beskattning i . Skall sambeskattning ske enligt lagen om statlig förmögenhetsskatt skall vardera makens deklarationsskyldighet bedömas med hänsyn till makarnas sammanlagda förmögenhet och föräldrarnas deklarationsskyldighet bedömas med hänsyn till deras och underåriga hemmavarande barns sammanlagda förmögenhet. 3 kap. 5 § Uppgiftsskyldighet enligt 4 § föreligger först efter föreläggande av skattemyndigheten beträffande 1. ersättning och förmån med anledning av tillfälligt arbete, som getts ut av fysisk person eller dödsbo och inte utgör omkostnad i näringsverksamhet, om avdrag för preliminär A-skatt inte har gjorts och det som mottagaren samman- lagt fått haft ett lägre värde än , 1. ersättning och förmån med anledning av tillfälligt arbete, som getts ut av fysisk person eller dödsbo och inte utgör omkostnad i näringsverksamhet, om skatte- avdrag inte har gjorts och det som mottagaren sammanlagt fått haft ett lägre värde än , 2. ersättning och förmån med anledning av tillfälligt arbete i andra fall än som avses i 1 om det som mottagaren sammanlagt fått haft ett lägre värde än samt förmån av fritt logi ombord för arbetstagare som avses i punkt 1 av anvisningarna till 49 § kommunalskattelagen (1928:370), 3. följande slag av ersättningar om det har angetts i kontrolluppgiften att sådan ersättning har lämnats a) kostnadsersättning för resa i tjänsten med allmänt kommunika- tionsmedel, hyrbil eller taxi, motsvarande gjorda utlägg, b) kostnadsersättning för logi vid sådan resa i tjänsten som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen, motsvarande gjorda utlägg, c) representationsersättning, motsvarande gjorda utlägg, d) ersättning för ökade levnadskostnader vid sådan resa i tjänsten som avses i punkterna 3 och 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen eller för kostnader för resa med egen bil i tjänsten eller kostnader för drivmedel för bilförmånhavares resa med förmånsbilen i tjänsten, i den mån ersättningarna enligt 10 § första tredje styckena uppbörds- lagen (1953:272) inte skall ligga till grund för beräkning av preliminär A-skatt. d) ersättning för ökade levnadskostnader vid sådan resa i tjänsten som avses i punkterna 3 och 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen eller för kostnader för resa med egen bil i tjänsten eller kostnader för drivmedel för bilförmånhavares resa med förmånsbilen i tjänsten, i den mån ersättningarna enligt 8 kap. 19 och 20 §§ skattebetalningslagen (1997:000) inte skall ligga till grund för beräkning av skatteavdrag. 2.2 Bestämmelserna i 2 kap. 4 § första stycket 5, andra stycket samt det nya tredje stycket tillämpas första gången vid taxering och bestämmelserna i 2 kap. 4 § första stycket 4 och 6 samt 3 kap. 5 och 10 §§ tillämpas första gången vid taxering. Bestämmelserna i 2 kap. 4 § första stycket 5, andra stycket samt det nya tredje stycket tillämpas första gången vid taxering och bestämmelserna i 2 kap. 4 § första stycket 3, 4 och 6 samt 3 kap. 5 och 10 §§ tillämpas första gången vid taxering. 1Lydelse enligt prop. 1996/97:117. 2Lydelse enligt prop. 1996/97:117. 2.68 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1348) om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter i paragrafens lydelse enligt lagen (1996:1348) om ändring i nämnda lag och ikraftträdandebestämmelserna till lagen (1996:1348) skall ha följande lydelse. 1 § Avräkning enligt denna lag skall göras från belopp som återbetalas eller annars utbetalas på grund av bestämmelse i 1. uppbördslagen (1953:272), 2. lagen (1984:151) om punkt- skatter och prisregleringsavgifter eller författning som anges i 1 kap. 1 § första stycket samma lag, i de fall då utbetalningen ankommer på i , 3. lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 4. lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 5. lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 6. mervärdesskattelagen (1994:200) med undantag av 10 kap. 6 och 7 §§, 7. tullagen (1994:1550) och lagen (1994:1551) om tullfrihet m.m. 1. lagen (1984:151) om punkt- skatter och prisregleringsavgifter eller författning som anges i 1 kap. 1 § första stycket samma lag, i de fall då utbetalningen ankommer på i , 2. lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 3. 10 kap. 1 4 §§ mervärdes- skattelagen (1994:200), 4. tullagen (1994:1550) och lagen (1994:1551) om tullfrihet m.m., eller 5. skattebetalningslagen (1997:000). Vad som sagts i första stycket 2 gäller inte utbetalning enligt 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi och 13 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. Vad som sagts i första stycket 1 gäller inte utbetalning enligt 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi och 13 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. Avräkning skall också göras vid återbetalning av belopp som tagits ut som förrättningskostnad vid indrivning av en sådan fordran som avses i 2 § första meningen. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om sjömansskatt som avser tid före utgången av . Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tid före utgången av . 3 Ärendet och dess beredning Betalning av skatter och avgifter Det nuvarande uppbördssystemet för direkta skatter kom till genom uppbördsreform. Staten tog då över ansvaret för debitering och uppbörd av alla skatter och avgifter. Uppbörden skulle verkställas genom försorg. Det nya förfarandet innebar, till skillnad mot det tidigare, skatteinbetalning i anslutning till inkomsternas intjänande, ett s.k. källskattesystem. Redan vid uppbördsreform förutsattes att systemet skulle ses över med ledning av erfarenheterna av tillämpning. En sådan översyn initierades och ledde års uppbördsför- ordning (prop. 1953:100, bet. 1953:BevU33, rskr. 1953:187, SFS 1953:272). Författningens rubrik ändrades genom SFS 1974:771 till Uppbördslag. Olika reformer har härefter haft betydelse för utformningen av det nuva- rande uppbördsförfarandet. Nämnas kan ADB-reform och fögderireform. Genom uppbördsreform samordnades inbetalningstidpunkterna för skatter. Vidare genomfördes ändringar av redovisnings- och inbetalningssättet. Genom socialförsäkringssystemets uppbyggnad har alltsedan 1900- talets början utvecklats en ordning för uppbörd av socialavgifter. Olika finansierings- och uppbördsformer har tillämpats under skilda tidsperioder. Socialavgifter i form av arbetsgivaravgifter som arbetsgivare betalar på lön utbetald till anställda personer uppbars av . Socialavgifter i form av egenavgifter, som betalas på inkomst av annat förvärvsarbete än anställning, uppbars av skatteförvaltningen enligt uppbördslagen. ändrades uppbördsförfarandet på så sätt att uppbörden av socialavgifter från arbetsgivare samordnades med systemet för uppbörd av innehållen preliminär skatt enligt uppbördslagen (prop. 1983/84:167, bet. 1983/84:SfU28, rskr. 1983/84:369). medverkan i uppbörden av arbetsgivaravgifterna avvecklades. En särskild reglering av uppbörden av socialavgifter behölls emellertid genom lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Med anledning av skattereformen (prop. 1989/90:110, bet. 1989/90:SkU30, rskr. 1989/90:356) har ett antal ändringar och anpass- ningar gjorts av regleringen på uppbördsområdet. Dessa har avsett bl.a. terminologiska och systematiska frågor samt frågor om uppgiftslämnande (prop. 1990/91:5, bet. 1990/91:SkU3, rskr. 1990/91:57). Vidare har införts ett väsentligt utvidgat omprövningsförfarande vid uppbörd av inkomstskatter och arbetsgivaravgifter (prop. 1990/91:46, bet. 1990/91:SkU7, rskr. 1990/91:81). Nämnas bör även den i början av 1990- talet genomförda omorganisationen av de dåvarande länsskattemyndig- heterna och de lokala skattemyndigheterna (prop. 1989/90:74, bet. 1989/90:SkU32, rskr. 1989/90:217). Ansvaret för skatte- och avgiftsuppbörden har härigenom flyttats till lokal nivå Ä till de lokala skattekontoren. Genom de beslutade reglerna om F-skattebevis har sambandet mellan skatter och avgifter i uppbördsförfarandet stärkts ytterligare (prop. 1991/92:112, bet. 1991/92:SkU29, rskr. 1991/92:292). Huvudsyftet med reglerna är att åstadkomma ett enklare och mer förutsebart system för uppbörd av källskatt och arbetsgivaravgifter. Även de antagna förenklingarna i deklarationsförfarandet medförde en rad ändringar på uppbördsområdet (prop. 1992/93:86, bet. 1992/93:SkU11, rskr. 1992/93:146). Uppbörden av indirekt skatt har alltsedan sådan skatt infördes hanterats i egna system. Fr.o.m. utgick skatt (omsättningsskatt) på varor och tjänster för konsumtion inom landet enligt förordningen (1959:507) om allmän varuskatt. Redovisningsperioderna för skatten var två, , som normaltid. Skatt togs ut endast i sista ledet i produktionskedjan och företagen hade alltså inte någon ingående skatt att redovisa. Inbetalning skedde den 18 efter redovisningsperiodens utgång. Omsättningsskatten ersattes med en ny indirekt beskattning, mervärde- skatten, då lagen (1968:430) om mervärdeskatt trädde i kraft. Även för mervärdeskatten skulle redovisningsperioden som huvudregel vara . I vissa fall kunde emellertid redovisning ske per tertial, halvår eller helt år. Den 5 i andra månaden efter utgången av redovisnings- perioden blev betalningstidpunkt. Vid ändringar i lagen 1979 medgavs av redovisningstekniska skäl att inbetalning avseende redovisningsperioden juli Ä december eller helt kalenderår fick ske nästföljande år. Dessutom angavs att redovisning avseende perioden maj Ä juni fick lämnas , vilket motiverades av svårigheter för de skattskyldiga att redovisa och betala i anslutning till semesterperioden. I samband med reformeringen av inkomst- och företagsbeskattningen reformerades även de indirekta skatterna (prop. 1989/90:111, bet. 1989/90:SkU31, rskr. 1989/90:357). Mervärdeskatten ändrades på bl.a. så sätt att redovisning av skatten skall ske för all skattepliktig omsättning utan någon nedre gräns. Om den skattepliktiga omsättningen inte översteg skulle emellertid skatten redovisas i den skattskyldiges självdeklaration. Möjligheten att redovisa mervärdeskatt med en redovisningsperiod om ett halvt beskattningsår togs bort. Mervärdesskattelagen (1994:200, ML) som trädde i kraft innefattade inte några ändringar i redovisnings- eller betalningshänseende (prop. 1993/94:99, bet. 1993/94:SkU29, rskr. 1993/94:170). I samband med medlemskap i infördes fr.o.m. en EG-anpassad beskattningsordning för mervärdesskatt (prop. 1994/95:57, bet. 1994/95:SkU7, rskr.1994/95:151). Lagstiftningen ändrades bl.a. så till vida att mervärdesskatten skall redovisas för enmånadsperioder för skattskyldiga som bedriver handel med EG. Genom beslut bemyndigade den dåvarande regeringen det statsråd som hade till uppgift att föredra ärenden om skatter att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av reglerna om uppbörd av skatt och socialavgifter och i samband därmed föreslå vissa reformer. Som särskild utredare förordnades expeditions- och rättschefen i . Utredningen antog namnet . medgav regeringen efter en framställning från att i utredningsarbetet fick tas upp även de indirekta skatterna. Enligt beslutet borde utredningen redovisa de frågor som rörde betalningstidpunkter för de indirekta skatterna med förtur. Mot bakgrund av bl.a. det som sagts i direktiven om att behandla frågan om en tidigareläggning av inbetalningstidpunkterna med förtur redovisade utredningen vissa förslag i den delen i delbetänkandet Nya tidpunkter för redovisning och betalning av skatter och avgifter (SOU 1994:87). presenterades förslag till tydligare bestämmelser om skatteavdrag och redovisning av arbetsgivaravgifter vid förskottsbetalning av lön. De förslag som lades fram i delbetänkandet och som bl.a. innebar att betalningstidpunkten för källskatt och arbetsgivaravgifter tidigarelades från den 18 till den 10 (den 15) efter redovisningsperioden, ledde till lagstiftning . De nya reglerna trädde i kraft (prop. 1994/95:92, bet. 1994/95:SkU12, rskr. 1994/95:156). Delvis parallellt med utredningens arbete har på regeringens uppdrag gjort en översyn av betalningsfristerna för punktskat- ter. Uppdraget redovisades (dnr Fi94/3138). På grundval av denna översyn och förslag i nyssnämnda proposition har beslut fattats om en tidigareläggning av betalningstidpunkterna för punktskatterna på tobak, alkohol, energi och lotterier från den 25 till den 20 efter redovisningsperiodens slut. De nya bestämmelserna tillämpas fr.o.m. . Med anledning av regeringsbeslutet rörande Skattebetalnings- utredningens arbete med de indirekta skatterna presenterade utredningen förslag om förkortade redovisnings- och betalningsperioder för mervärdesskatt i delbetänkandet Mervärdesskatt Ä Nya tidpunkter för redovisning och betalning (SOU 1995:12). Med utgångspunkt i förslagen har nya bestämmelser om en i princip generell enmånadsredovisning av mervärdesskatt trätt i kraft . I samband därmed infördes också två redovisnings- och betalningstidpunkter. Redovisning och betalning av mervärdesskatt skulle ske senast den 20 efter utgången av den redovisningsperiod som redovisningen avsåg om beskattningsunderlagen för beskattningsåret beräknades överstiga . I övriga fall skulle, liksom tidigare, redovisning och betalning ske senast den 5 i andra månaden efter periodens utgång. Dessutom höjdes gränsen för vilka som får redovisa mervärdesskatten i den särskilda självdeklarationen från till (prop. 1995/96:19, bet. 1995/96:SkU11, rskr. 1995/96:16). I fråga om betalningstidpunkterna har härefter regleringen justerats. För redovisningsperioder som börjar eller senare har redovisnings- och betalningstidpunkten för skattskyldiga vars beskattningsunderlag, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, beräknas uppgå till högst ändrats från den 20 efter redovisningsperioden till den 5 i andra månaden efter redovisningsperioden (prop. 1995/96:198, bet. 1995/96:SkU31, rskr. 1995/96:305). trädde ytterligare en justering av betalningstidpunkterna i kraft (prop. 1996/97:12, bet. 1996/97:SkU7, rskr. 1996/97:70). Skattskyldiga som redovisar mervärdesskatt i en särskild deklaration får, om beskattningsunderlagen exklusive gemenskapsinterna förvärv och import uppgår till högst möjlighet att betala mervärdesskatten i stället för . Det förhållandet att utredningens uppdrag kom att omfatta även de indirekta skatterna innebar förutsättningar att överväga ett sammanhållet system för redovisning och betalning av direkta och indirekta skatter samt arbetsgivaravgifter m.m. Det fortsatta utredningsarbetet gick därför vidare bl.a. med den närmare utformningen av ett sådant system. avlämnade sitt slutbetänkande Ett nytt system för skattebetalningar (SOU 1996:100). Utredningens sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning av de remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 2. En sammanställning över remissyttrandena har upprättats och finns tillgänglig i (dnr Fi96/3143). Regeringen tar nu upp de förslag som utredningen har lagt fram i betänkandet. Genom beslut av har det införts en möjlighet att inom skatteförvaltningen ersätta den pappersbaserade ärendehanteringen med elektroniska dokument och elektroniska akter (prop. 1994/95:93, bet. 1994/95:SkU15, rskr. 1994/95:158). I betänkandet Elektronisk dokument- hantering inom skatteförvaltningen (Ds 1994:80), som låg till grund för regleringen, föreslogs också att det skulle bli möjligt att lämna deklarationer i s.k. elektroniska dokument. Regeringen tog i propositionen om Elektronisk dokumenthantering inom skatteförvaltningen inte ställning till förslaget om elektroniska deklarationer. Detta mot bakgrund av att det var oklart om begreppet handling i skattebrottslagen (1971:69) omfattade även elektroniska handlingar. Regeringen anförde att den avsåg att återkomma till frågan i samband med översynen av skattebrottslagen. har ändringar i skattebrottslagen trätt i kraft. Därvid har begreppet "handling" utmönstrats ur bl.a. 2 § och ersatts av uttrycket "på annat sätt än muntligen". I propositionen anges att denna lagändring syftar till att undanröja det tvivel som kan förekomma beträffande frågan om en oriktig uppgift som lämnas på ADB-medium eller på något liknande sätt omfattas av skattebrottslagen (prop. 1995/96:170 s. 161). Regeringen beslutade att tillsätta en utredning med uppdrag bl.a. att föreslå generella regler för elektroniska dokument inom förvaltningen. I det arbetet har utformningen av bl. a. förvaltningslagens regler setts över. Utredningen har redovisat sina förslag i betänkandet Elek- tronisk dokumenthantering (SOU 1996:40). Betänkandet bereds för när- varande inom . har föreslagit att det skall införas en möjlighet för skattemyndighet att bestämma att en preliminär självdeklaration eller en skattedeklaration skall kunna lämnas i ett elektroniskt dokument. Regeringen tar nu upp de förslag om elektroniskt uppgiftslämnande som lagts fram i betänkandet Elektronisk dokumenthantering inom skatteförvaltningen och av . Översyn av reglerna för skattekontroll Genom beslut tillkallades en kommitté vilken bl.a. fick i uppdrag att ompröva de regler om revision m.m. som infördes och föreslå de ändringar som är motiverade i syfte att stärka och effektivisera skattekontrollen. Kommittén tog namnet skatte- flyktskommitté och avlämnade delbetänkandet Översyn av revi- sionsreglerna (SOU 1996:79). Kommitténs sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över de remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 4. En sammanställning av remissyttrandena har upprättats och finns tillgänglig i (dnr Fi96/2878). Regeringen tar nu upp de förslag som kommittén lagt fram i betänkandet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagförslagen nr 24-68 innehåller i huvudsak endast följdändringar till skattebetalningslagen och lagen om dröjsmålsavgift. De har inte granskats av Lagrådet. Detsamma gäller vissa paragrafer i de lagar som har remitterats till Lagrådet. Dessa förslag är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Dessutom har i några fall sakliga ändringar gjorts i vissa paragrafer efter Lagrådets granskning. Detta anges i kommentarerna till berörda paragrafer. Även dessa ändringar är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. I några fall har dessutom smärre redaktionella ändringar gjorts. I inledningen till sitt yttrande framför Lagrådet synpunkter på den lagtekniska lösning som valts när det gäller den nya lagen om uppbörd. Det ifrågasätts om inte förfarandebestämmelserna i mervärdesskattelagen (1994:200) kunde ha behållits med de anpasningar som införandet av ett system med skattekonton kräver. Lagrådet pekar bl.a. på de olikheter som finns i fråga om uppbördsförfarandet för inkomstskatt och mervärdesskatt. Däremot nämner Lagrådet inget om att uppbördsförfarandet för mervärdesskatt och arbetsgivaravgifter är nära nog identiskt. Uppbörden av arbetsgivaravgifterna har varit samordnad med uppbörden av källskatten men förfarandet har reglerats i två olika lagar. Detta har medfört att lagstiftningen varit svår att överblicka för såväl skattemyndigheterna som arbetsgivarna och de skattskyldiga. Det har också varit en komplicerande faktor vid ändringar i lagstiftningen. Vi har därför sett det som en väsentlig förenkling av lagstiftningen att samla förfarandereglerna i en lag. Detta gäller också förfarandereglerna för uppbörden av mervärdesskatt. Uppbörden av sådan skatt skall ju enligt vårt förslag samordnas med uppbörden av källskatt och arbetsgivaravgifter. Vi gör därför ingen ändring i vårt förslag såvitt gäller den lagtekniska lösningen. Lagrådet har heller inte motsatt sig att det införs en lag i huvudsak utformad i enlighet med vårt förslag. Vi har i propositionens lagförslag i allt väsentligt följt Lagrådets förslag till ändringar och justeringar av lagrådsremissens lagtext. I förhållande till remissen har också gjorts vissa ändringar av redaktionell karaktär. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentarerna till de lagrum som Lagrådet lämnat synpunkter på. Frågan om rubriken på den nya förfarandelagen behandlas dock i kap. 6. Även i den frågan har vi valt den rubrik, , som Lagrådet förordat. 4 Redovisning och betalning av skatter och avgifter enligt nuvarande ordning De centrala bestämmelserna om uppbörd av direkta skatter och socialav- gifter finns i uppbördslagen (1953:272, UBL) samt i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare ().