prop · GK03133D1 · 1997-01-01 00:00:00 — Länsrätt är domför med en lagfaren domare och två nämnde- män, om inte annat följer av 17 a eller 18 §. Om en av nämnde- männen får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten domför med en lagfaren domare och en nämndeman. Om det behövs med hänsyn till målets omfattning eller någon annan särskild omständighet, får fyra nämndemän sitta i rätten. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad, får antalet lagfarna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket. Utökas antalet lagfarna domare skall också antalet nämndemän utökas med en. Om någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan hand- läggningen påbörjats gäller första stycket andra meningen i fråga om domförhet. Rätten får dock inte bestå av fler lagfarna domare än nämndemän. Om det inträffar förfall bland nämndemännen sedan handlägg- ningen har påbörjats, är rätten domför med två nämndemän. Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxering finns, förutom i 18 §, bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fast- ställa hur många nämndemän som skall finnas i varje län för tjänstgöring i länsrätten. Länsrätten fördelar tjänstgöringen mellan nämndemännen efter samråd med dem. 17 a § Länsrätten skall vid behandling av mål enligt 10 kap. kommunlagen (1991:900) och 22 kap. kyrkolagen (1992:300) bestå av en lagfaren ledamot och två sådana särskilda ledamöter som anges i 17 b §. Länsrätten är dock domför utan de särskilda ledamöterna i sådana fall som anges i 18 § första stycket 1-3 och 6, andra stycket samt fjärde stycket 11. Länsrätten är dock domför utan de särskilda ledamöterna i sådana fall som anges i 18 § första stycket 1-3 och 5, andra stycket samt fjärde stycket 1. 18 § Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam 1. när åtgärd som avser endast måls beredande vidtages, 2. vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt, 3. vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende , 4. vid beslut om återkallelse tills vidare av körkort, körkorts- tillstånd eller traktorkort eller om vägran att tills vidare godkänna utländskt körkort, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas eller när omhänder- tagande beslutas enligt 23 § kör- kortslagen (1977:477), 5. vid beslut enligt luft- fartslagen (1957:297) om för- sättande ur kraft av ett certifikat, elevtillstånd eller behörighets- bevis, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas, 6. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. 4. vid beslut enligt luft- fartslagen (1957:297) om för- sättande ur kraft av ett certifikat, elevtillstånd eller behörighets- bevis, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas, 5. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar prövning av målet i sak. Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman vid länsrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om detta meddelas av regeringen. Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande av Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande i sak av 1. mål om utdömande av vite, 1. mål av enkel beskaffenhet, 2. mål enligt bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgifts- processen, enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om handlings undantagande från taxeringsrevision, skatterevision, eller annan granskning och om befrielse från skyldighet att lämna upplysningar eller visa upp handling enligt taxeringslagen (1990:324), mervärdes- skattelagen (1994:200), lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle- ringsavgifter samt om befrielse från skyldighet att lämna kontrolluppgift enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 3. mål om om- händertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om omhändertagande en- ligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhänder- tagande enligt 37 § smittskydds- lagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då vården inte har förenats med särskild utskrivningspröv- ning eller 5 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, 3. mål om om- händertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om omedel- bart omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhändertagande enligt 37 § smittskyddslagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 5 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, samt mål som förvar och uppsikt enligt utlänningslagen (1989:529), mål enligt lagen (1974:202) om beräk- ning av strafftid m.m., mål enligt lagen (1974:203) om kriminal- vård i anstalt och mål enligt lagen (1963:193) om samarbete med , , och ang. verkställighet av straff m.m., 4. mål om anstånd med att betala skatt eller socialavgifter enligt uppbörds- eller skatteförfattningarna och annat mål enligt uppbörds- och folkbokföringsförfattningarna med undantag av mål om arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt och mål enligt lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 5. mål om uppdelning av taxeringsvärde enligt 20 kap. 6 §, 28 kap. 1 § och 35 kap. 4 § fastig- hetstaxeringslagen (1979:1152), 5. mål enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling, 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst , 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst hälften av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 7. mål enligt skatte- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet överensstämmer med parternas samstämmiga mening, 8. mål om rättshjälp genom offentligt biträde i ett ärende hos en annan myndighet, 9. mål enligt körkortslagen (1977:477), om beslutet innebär att något körkortsingripande inte skall ske eller om det är uppen- bart att ett körkort, körkorts- tillstånd eller traktorkort skall återkallas eller att ett utländskt körkort inte skall godkännas, 10. mål enligt luftfartslagen, om beslutet innebär att varning meddelas eller om det är uppen- bart att ett certifikat, elevtillstånd eller behörighetsbevis skall återkallas, 11. mål i vilket saken är uppen- bar. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1996:1634) om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvalt- ningsdomstolar. Om handläggningen har påbörjats före ikraftträdandet gäller 17 § i sin äldre lydelse. 6 Förslag till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Härigenom föreskrivs att 13 § bötesverkställighetslagen skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Åklagaren i den ort där den bötfällde finns får överklaga ett förordnande av en kronofogde- myndighet enligt 12 § till tings- rätten i samma ort. Överklagandet skall ha kommit in till krono- fogdemyndigheten från den dag då åklagaren fick del av beslutet. Vid över- klagande gäller i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Åklagaren i den ort där den bötfällde finns får överklaga ett förordnande av en kronofogde- myndighet enligt 12 § till tings- rätten i samma ort. Överklagandet skall ha kommit in till krono- fogdemyndigheten från den dag då åklagaren fick del av beslutet. Vid över- klagande gäller i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och två nämndemän. beslut att inte meddela förordnande enligt 12 § får inte överklagas. Den bötfällde får dock begära prövning av beslutet i samband med klagan över utmätning. Denna lag träder i kraft . 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem Härigenom föreskrivs att 20 a § lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 a § Vid handläggningen av ett ärende enligt denna lag består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämnde- män. Vid handläggningen av ett ärende enligt denna lag består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och två nämnde- män. Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som inte är lagfarna domare skall få förordna bodelningsförrättare enligt 17 kap. 1 § . Denna lag träder i kraft . 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Härigenom föreskrivs att lagen (1987:813) om homosexuella sambor skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 1996/97:70 Föreslagen lydelse Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser tillämpas även på de homosexuella samborna: 1. lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, 2. , 3. jordabalken, 4. 10 kap. 9 § , 5. 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken, 6. 19 § första stycket, punkt 1 nionde stycket och punkt 3 sjunde stycket av anvisningarna till 31 § samt punkt 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370), 7. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 8. bostadsrättslagen (1991:614), 9. 9 § rättshjälpslagen (1972:429), 10. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 9. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 11. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988), 10. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988), 12. 10 § insiderlagen (1990:1342), 11. 10 § insiderlagen (1990:1342), 13. 14 kap. 3 §, 4 § tredje styc- ket och 8 § tredje stycket vallagen (1997:000), 12. 14 kap. 3 §, 4 § tredje styc- ket och 8 § tredje stycket vallagen (1997:000), 14. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktig- val,m.m., 13. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktig- val,m.m., 15. 4 § lagen (1997:000) om brevröstning i vissa fall, 14. 4 § lagen (1997:000) om brevröstning i vissa fall, 16. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, 15. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, 17. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ , 16. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ , 18. säkerhetsskyddslagen (1996:627), samt 17. säkerhetsskyddslagen (1996:627), samt 19. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar. 18. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar. Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara ogifta, gäller det också de homosexuella samborna. Denna lag träder i kraft . 9 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1988:688) om besöksförbud skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 § Vid avgörande av saken skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid annan handläggning är tingsrätten domför med en lagfaren domare. Vid avgörande av saken skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare och två nämndemän. Vid annan handläggning är tingsrätten domför med en lagfaren domare. Vid omröstning gäller reglerna i 29 kap. i tillämpliga delar. Denna lag träder i kraft . 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Härigenom föreskrivs att 53 § lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 53 § Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och två nämndemän. Denna lag träder i kraft . 11 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1639) om ändring i lagen (1976:839) om Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1976:839) om i paragrafens lydelse enligt lagen (1996:1639) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 § Ett slutligt beslut av nämnden får överklagas. 1. en fråga om ersättning enligt 12 § tredje stycket eller 13 eller 14 §, 2. en fråga som gäller rättshjälp, eller 3. en fråga som avses i 15 §. Andra beslut av nämnden får överklagas endast i samband med överklagande av särskilt beslut. Andra beslut av nämnden får överklagas endast i samband med överklagande av slutligt beslut. Beslut av nämnden får verkställas som domstols dom. 12 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1653) om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden i paragrafens lydelse enligt lagen (1996:1653) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 37 § Ett beslut som inte innebär att ärendet avgörs får överklagas endast i samband med överkla- gande av ett beslut som innebär att ärendet avgörs. Överklagande får dock ske särskilt, när domstolen Ett beslut som inte innebär att ärendet avgörs får överklagas endast i samband med överkla- gande av ett beslut som innebär att ärendet avgörs. Överklagande får dock ske särskilt, när domstolen 1. ogillat en invändning om jäv mot någon ledamot av domstolen eller en invändning om att det finns ett hinder för ärendets prövning, 1. ogillat en invändning om jäv mot någon ledamot av domstolen eller en invändning om att det finns ett hinder för ärendets prövning, 2. avvisat ett ombud eller ett biträde, 2. avvisat ett ombud eller ett biträde, 3. beslutat i en fråga om säkerställande av det som ärendet gäller eller beslutat att ett överklagat beslut tills vidare inte får verkställas eller i övrigt beslutat tills vidare rörande saken, 3. beslutat i en fråga om säkerställande av det som ärendet gäller eller beslutat att ett överklagat beslut tills vidare inte får verkställas eller i övrigt beslutat tills vidare rörande saken, 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför domstolen och en under- låtenhet att följa föreläggandet kan medföra särskild påföljd för honom eller henne, 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför domstolen och en under- låtenhet att följa föreläggandet kan medföra särskild påföljd för honom eller henne, 5. vid prövning enligt 3 kap. 3 § andra stycket 5 tryckfrihets- förordningen eller 2 kap. 3 § andra stycket 5 yttrandefrihets- grundlagen funnit det vara av synnerlig vikt att en uppgift som avses där lämnas vid vittnes- förhör, 5. vid prövning enligt 3 kap. 3 § andra stycket 5 tryckfrihets- förordningen eller 2 kap. 3 § andra stycket 5 yttrandefrihets- grundlagen funnit det vara av synnerlig vikt att en uppgift som avses där lämnas vid vittnes- förhör, 6. beslutat i en fråga om under- sökning eller omhändertagande av person eller egendom eller om någon annan liknande åtgärd, 6. beslutat i en fråga om under- sökning eller omhändertagande av person eller egendom eller om någon annan liknande åtgärd, 7. utdömt vite eller någon annan påföljd för underlåtenhet att följa föreläggande eller straff för för- seelse i förfarandet eller förklarat att någon skall ersätta en kostnad för förfarandet, 7. utdömt vite eller någon annan påföljd för underlåtenhet att följa föreläggande eller straff för för- seelse i förfarandet eller förklarat att någon skall ersätta en kostnad för förfarandet, 8. beslutat i en fråga som gäller någons medverkan i ärendet eller 8. beslutat i en fråga som gäller ersättning för någons medverkan i ärendet eller 9. beslutat i annat fall än som avses i 8 i en fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:000). 9. beslutat i annat fall än som avses i 8 i en fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:1619). Ett beslut genom vilket ärendet återförvisas förvaltningsmyndig- het får överklagas till en lägre domstol eller till en endast om beslutet innefattar avgörande av någon fråga som inverkar på ärendets utgång. Ett beslut genom vilket ärendet återförvisas till en lägre domstol eller till en förvaltningsmyndighet får överklagas endast om beslutet innefattar avgörande av någon fråga som inverkar på ärendets utgång. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i , m.fl. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås viktiga förändringar i fråga om domstols sam- mansättning såväl för de allmänna domstolarnas som för de allmänna förvaltningsdomstolarnas del. Innebörden är framför allt att antalet nämndemän som enligt huvudregeln skall delta vid avgöranden i första domstolsinstans begränsas jämfört med nuvarande ordning. Väsentligen motiveras detta av kravet på att domstolsförfarandet skall vara rationellt och effektivt samt av en strävan att försöka förbättra förutsättningarna för en tillfredsställande rekrytering av nämndemän. Minskningen av de deltagande nämndemännens antal bedöms enligt remissen inte få någon negativ inverkan på allmänhetens möjligheter till insyn i eller inflytande på domstolarnas verksamhet eller leda till försämring av kvaliteten i dömandet. Lagrådet har inga invändningar mot de syften som ligger bakom förslagen. De argument som åberopas för förslagen talar i och för sig också för att det kan finnas utrymme för att vidta tillämnade förändringar i fråga om nämndemannamedverkan. Några påtagliga risker för att kvaliteten i dömandet skall försämras bör enligt Lagrådets uppfattning inte uppstå om förslagen genomförs. Vad som möjligen kan diskuteras är frågan om allmänhetens förtroende för domstolarna skulle kunna påverkas i negativ riktning av en minskning av antalet deltagande nämndemän. Detta spörsmål lär dock knappast kunna besvaras med större mått av säkerhet, i vart fall inte utan särskilda undersökningar. Lagrådet har haft att yttra sig över ett annat reformförslag med angivet syfte att bidra till att göra domstolsväsendet mer ändamålsenligt än . Det förslaget gällde processen i hovrätt men avsåg inte minst att åstadkomma en effektiv funktionsfördelning mellan domstols- instanserna så att tyngdpunkten i rättskipningen vid allmän domstol skulle komma att klarare förläggas till första instans. Vad gäller återverkningarna för tingsrätterna av de föreslagna ändringarna i hovrättsprocessen närmast tingsrätternas förutsättningar att svara mot de ökade anspråk som följer av ett generellt krav på prövningstillstånd i andra instans framhöll Lagrådet, under hänvisning till uppgifter i remissen beträffande pågående utredningar om tingsrättsförfarandet och om domstolsväsendets organisationsstruktur, att det skulle ha varit en klar fördel om prövningstillståndsproceduren hade kunnat ses i belysning av ett utarbetat förslag avseende tillämnade förändringar för tingsrätternas del. Lagrådet anser sig kunna utgå ifrån att den nu presenterade lagrådsremissen inte inrymmer annat än en mindre del av de förändringsförslag som aviserats beträffande tingsrättsförfarandet och tingsrättsorganisationen. På motsvarande sätt som gällde vid Lagrådets behandling av remissen om hovrättsprocessen ter det sig för Lagrådet mindre tillfredsställande att i nuvarande skede av domstolsväsendets reformering ta ställning på grundval av ett underlag som är inriktat enbart på en förhållandevis avgränsad fråga och inte närmare belyser vilken betydelse den föreslagna lösningen får sett i ett större sammanhang. Som ett exempel på vad nu sagts om remissens något snäva inriktning kan nämnas att det i remissen inte ens redovisas eller ges synpunkter på att det föreslagna systemet med generellt krav på prövningstillstånd i hovrätt torde leda till en inte oväsentlig beskärning av nämndemannamedverkan i andra instans. Mot bakgrund av det anförda anser Lagrådet att det bör kunna sättas i fråga om tidpunkten nu är den rätta för att ta slutlig ställning till den föreslagna begränsningen av nämndemannamedverkan. Lagrådet be- dömer dock inte att det i ärendet har framkommit något som från de aspekter Lagrådet främst har att beakta utgör hinder mot att genomföra förslagen i remissen i allt väsentligt med den utformning de har där. Vissa detaljbetonade frågor tar Lagrådet upp i det följande. Lagrådet vill också inledningsvis ta upp en särskild fråga. I , och lagen om allmänna förvaltningsdomstolar finns bestämmelser om domförhet för den situationen att det inträffar "förfall" för någon av nämndemännen sedan huvudförhandling resp. handläggning påbörjats. Genom förslaget utvidgas denna reglering till att för vissa fall även gälla andra domstolsledamöter än nämndemän. Därvid används genomgående uttryckssättet att ledamoten får "förhinder". Vid tillkomsten av de gällande reglerna (se prop. 1969:14 s. 138 f. och 239) angavs inte närmare vad som skulle förstås med "förfall", men begreppet torde böra uppfattas så att det skall vara fråga om en godtagbar ursäkt, låt vara att det inte kan krävas att laga förfall i egentlig mening föreligger. Lagrådsremissens term "förhinder" är mera allmänt hållen, något som skulle kunna leda till den missuppfattningen att vilket slags förhinder som helst skulle vara tillräckligt för att de berörda reglerna skall få tillämpas. I lagrådsremissens författningskommentar anges emellertid att någon saklig ändring inte är åsyftad, och det finns därför anledning att utgå från att tillämpningen på dennna punkt kommer att bli oförändrad trots skillnaden i uttryckssätt. Förslaget till lag om ändring i 14 kap. 17 § Enligt tredje stycket får när det finns skäl för det antalet lagfarna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket, varvid även antalet nämndemän skall utökas med en. Tingsrätten skall alltså i detta fall bestå av två lagfarna domare och tre nämndemän. I tredje meningen behandlas det fallet att någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan huvudförhandling har påbörjats. För detta fall hänvisas till andra stycket, vilket innebär att rätten skall bestå av en lagfaren domare och en nämndeman. Avsikten är emellertid enligt motiven att tingsrätten i detta fall också skall vara domför med en eller två lagfarna domare och två eller tre nämndemän. För att detta skall komma till uttryck bör tredje meningen få följande lydelse: "Om någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan huvudförhandlingen har påbörjats, är rätten domför med minst en lagfaren domare och minst en nämndeman."