prop · GK03106 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1996/97:106 Ändringar i lagen om rättegången i arbetstvister Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Arbetsdomstolen föreslås vara domför med tre juristdomare vid avgörande av mål utan huvudförhandling och vid annan handläggning som inte sker vid huvudförhandling; s.k. intresseledamöter behöver alltså inte delta i dessa fall. Det görs inget undantag i arbetstvistlagen, när det införs krav på prövningstillstånd i alla mål och ärenden som överklagas från tingsrätt till hovrätt. Det innebär att det kommer att gälla ett krav på prövningstillstånd i alla mål som överklagas från tingsrätt till Arbetsdomstolen. Det skall dock inte gälla något krav på prövningstillstånd vid överklagande hos Arbetsdomstolen av en förvaltningsmyndighets beslut enligt lagen om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Grunderna för att meddela prövningstillstånd skall vara generöst utformade. Frågor om prövningstillstånd skall kunna avgöras av Arbetsdomstolen i den nya sammansättningen, tre juristdomare, men om en av ledamöterna begär det skall frågan i stället prövas av domstolen i dess ordinarie sammansättning. Det räcker att en ledamot röstar för prövningstillstånd för att det skall meddelas. 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3 2 Lagtext.................................................... 3 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister..................................... 3 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt.................. 5 3 Ärendet och dess beredning................................. 6 4 En ny sammansättning i Arbetsdomstolen..................... 6 5 Prövningstillstånd i Arbetsdomstolen....................... 8 6 Handläggningen av lönegarantimål........................... 15 7 Lagen om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt.... 17 8 Ikraftträdande............................................. 18 9 Konsekvenser av förslaget.................................. 18 10 Författningskommentar...................................... 19 10.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister..................................... 19 10.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt.................. 20 Bilaga 1 Promemorians lagförslag............................. 21 Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag......................... 23 Bilaga 3 Lagrådets yttrande.................................. 25 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 28 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, 2. lag om ändring i lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 § och 4 kap. 13 § lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------------------------ Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ------------------------------------------------------------------------ -------------------------------------------------------------------- Arbetsdomstolen är domför med Arbetsdomstolen är domför med ordförande samt högst sex och lägstordförande samt högst sex och lägst fyra andra ledamöter. Av de fyra andra ledamöter. Av de ledamöter som avses i 2 § deltager ledamöter som avses i 2 § skall högst tre och lägst en. Av de högst tre och lägst en delta. Av de ledamöter som avses i 3 § deltager ledamöter som avses i 3 § skall högst fyra och lägst två, lika mångahögst fyra och lägst två delta, lika för vardera arbetsgivarsidan och många för vardera arbetsgivarsidan arbetstagarsidan. Arbetsdomstolen är även domför Arbetsdomstolen är även domför med med ordförande samt en ledamot för ordförande samt en ledamot för vardera arbetsgivarsidan och vardera arbetsgivarsidan och arbetstagarsidan arbetstagarsidan 1. vid huvudförhandling i mål 1. vid huvudförhandling i mål som som saknar betydelse för ledning saknar betydelse för ledning av av rättstillämpningen och även i rättstillämpningen och även i övrigt övrigt är av enklare beskaffenhet, är av enklare slag, 2. vid avgörande av mål utan 2. vid avgörande av mål utan huvudförhandling, huvudförhandling, 3. vid annan handläggning som 3. vid annan handläggning som ej sker vid huvudförhandling. inte sker vid huvudförhandling. Arbetsdomstolen är vidare domför med tre lagfarna domare 1. vid behandling av frågor om prövningstillstånd, 2. vid handläggning som avses i andra stycket punkterna 2 eller 3, om prövningen i väsentlig grad avser annat än arbetsrättsliga frå- gor. -------------------------------------------------------------------- Vill någon ledamot vid hand- Vill någon ledamot vid hand- läggning enligt andra stycket att läggning enligt andra eller tredje mål skall avgöras eller viss fråga stycket att ett mål skall avgöras prövas av domstolen i den sam- eller en viss fråga prövas av dom- mansättning som föreskrives i för- stolen i den sammansättning som sta stycket, gäller hans mening föreskrivs i första stycket, gäller som domstolens beslut. 4 kap. 13 §2 -------------------------------------------------------------------- Överklagandet skall innehålla upp- Överklagandet skall innehålla upp- gifter om det avgörande som över- gifter om klagas, den ändring i avgörandet - det avgörande som överklagas, som yrkas samt grunderna för över- - den ändring i avgörandet som klagandet. Uppgift skall även läm- yrkas, nas om de bevis som åberopas och - grunderna för överklagandet, vad som skall styrkas med varje - de omständigheter som åberopas bevis. Skriftliga bevis som inte till stöd för att prövningstillstånd lagts fram tidigare skall ges in skall meddelas, med överklagandet. - de bevis som åberopas, och - vad som skall styrkas med varje bevis. Skriftliga bevis som inte lagts fram tidigare skall ges in samti- digt med överklagandet. -------------------------------------------------------------------- Vid överklagandet av en tings- Vid överklagandet av en tings- rätts dom skall klaganden i rätts dom skall klaganden i skrivelsen även ange om han vill skrivelsen även ange om klaganden att det skall hållas ett förnyat vill att det skall hållas ett förhör med ett vittne, en förnyat förhör med ett vittne, en sakkunnig eller en part eller sakkunnig eller en part eller att hållas en förnyad syn. det skall hållas en förnyad syn. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikter skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 §3 -------------------------------------------------------------------- Talan mot central En central förvaltningsmyndighets förvaltningsmyndighets beslut i beslut överklagas hos Arbetsdom- den del beslutet rör tillämpningen stolen, i den del beslutet rör av denna lag föres genom besvär tillämpningen av denna lag. Pröv- hos arbetsdomstolen. ningstillstånd krävs inte för att Arbetsdomstolen skall pröva be- slutet. -------------------------------------------------------------------- Angår beslutet medlem i organi- Om beslutet angår en medlem i en sation som avses i 6 § lagen organisation som avses i 6 § lagen (1976:580) om medbestämmande i (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, kan hans talan föras arbetslivet, kan medlemmens talan av organisationen. Medlemmen har föras av organisationen. Medlemmen dock rätt att själv föra talan, om har dock rätt att själv föra talan, han visar att organisationen om han visar att organisationen undandrager sig att föra hans undandrar sig att föra hans talan. -------------------------------------------------------------------- I fråga om besvär som föres hos I fråga om överklaganden hos arbetsdomstolen enligt denna lag Arbetsdomstolen enligt denna lag skall i övrigt i tillämpliga delar skall i övrigt i tillämpliga delar gälla vad som i lagen (1974:371) gälla vad som i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister om rättegången i arbetstvister före- föreskrives om rättegången i mål somskrivs om rättegången i mål om fullföljts till arbetsdomstolen beslut som har överklagats hos genom besvär. Besvärsmål enligt Arbetsdomstolen. Mål enligt denna denna lag kan dock även företagas lag kan dock även avgöras efter till avgörande efter huvudförhand- huvudförhandling. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse 1977:530. 2 Senaste lydelse 1994:1043. 3 Senaste lydelse 1976:585. 3 Ärendet och dess beredning Arbetsdomstolen tog i en skrivelse till regeringen upp vissa frågor om ändringar i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (arbetstvistlagen). Med anledning av skrivelsen upprättades inom Arbets- marknadsdepartementet promemorian Vissa ändringar i lagen om rättegången i arbetstvister (Ds 1996:62). Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. Efter remiss har yttranden inkommit från , , , Hovrätten för Nedre , , , , vid , , , , , , , , , i , och Akademikers . Yttrandena finns tillgängliga i (dnr A95/1506/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Regeringen har i propositionen i huvudsak följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4, 5 och 7 och i författningskommentaren till 3 kap. 6 § arbetstvistlagen. 4 En ny sammansättning i Arbetsdomstolen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Det införs en ny sammansättning i Arbets- | | domstolen bestående av tre juristdomare. Den nya sammansätt- | | ningen skall kunna användas när mål avgörs utan huvudförhandling| | och vid annan handläggning som inte sker vid huvudförhandling. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker det eller lämnar det utan erinran. påpekar att det enligt lagförslaget är teoretiskt möjligt med två slags sammansättningar i samma typ av mål. En sådan utformning av lagtexten är enligt tingsrätten inte acceptabel. Hovrätten för Nedre anser att det klart bör framgå av lagtexten att den nya sammansättningen förutom i processuella frågor endast får användas i mål och frågor av enklare slag. i (LO) menar att den åsyftade gränsdragningen inte kommer till tillräckligt tydligt uttryck i lagtexten. Enligt synes det olämpligt att intresseledamöterna själva inte föreslås vara med om att avgöra huruvida deras expertis är av betydelse för målet eller inte. Institutet föreslår därför att ordföranden vid oklara fall skall hänskjuta problematiken till domstolens ordinarie, stora sammansättning. (JämO) har inget att anföra angående de föreslagna ändringarna, men framför i sitt remissyttrande vissa andra förslag till ändringar av Arbetsdomstolens sammansättning i mål om könsdiskriminering. Dessa förslag överensstämmer med vad som har framförts av JämO i en skrivelse till regeringen och innebär att domstolen i könsdiskrimineringsmål utökas med två experter på diskrimineringsjuridik och/eller jämställdhetsfrågor (eventuellt med en motsvarande minskning av antalet intresseledamöter), eller att intresseledamöterna och den s.k. tredje mannen i sådana mål utses från särskilda listor innehållande personer som utsetts på grund av sina insikter i diskrimineringsfrågor. I vart fall bör enligt JämO regler införas som garanterar en jämn könsfördelning. Skälen för regeringens förslag: Domförhetsreglerna i 3 kap. 6 § arbetstvistlagen tar i första hand sikte på avgörande i sak av målen men är tillämpliga även på beslut under rättegången. Vad gäller sådana beslut utvidgades ordförandens behörighet i vissa hänseenden genom ändringar i 3 kap. 7 § (SFS 1992:124). Behörigheten omfattar bl.a. rätten att i vissa fall avvisa mål och att avvisa bevisning. Arbetsdomstolen har i den skrivelse som föranlett den remitterade promemorian framhållit ett behov av att kunna avgöra rättegångsfrågor i en sammansättning med tre juristdomare. Regeringen instämmer i att det framstår som en brist i dagens reglering att ordföranden ensam får avgöra vissa enklare rättegångsfrågor, medan mer komplicerade sådana frågor måste avgöras i en sammansättning med arbetsgivar- och arbetstagarledamöter. När det just gäller komplicerade rättegångsfrågor - som ofta är av en utpräglat juridisk-teknisk karaktär - är dessa ledamöters särskilda kunskaper och erfarenheter inte av lika stort värde som annars. Det är till fördel för såväl domstolen som intresseledamöterna själva, som ofta är ganska hårt belastade, om dessa ledamöters insatser kan koncentreras till arbetsrättsliga frågor. Det finns alltså goda skäl för en ny sammansättning när det gäller rättegångsfrågor. Det kan sättas i fråga om inte sammansättningen bör få användas endast i rättegångsfrågor. Det finns emellertid också andra mål och frågor där det arbetsrättsliga inslaget är helt underordnat och där de effektivitetsvinster som den nya sammansättningen innebär bör tillåtas få göra sig gällande. Ett exempel kan vara överklagade biträdesersättningar i arbetstvister som avgörs utan samband med huvudsaken. Att kalla in intresseledamöter för att avgöra sådana frågor framstår ofta som föga ändamålsenligt. En sammansättning med tre juristdomare bör därför kunna användas också i sådana fall. Det bör emellertid understrykas att den nya sammansättningen är tänkt att användas endast i fall där det arbetsrättsliga inslaget är obetydligt. Det bör inte få komma i fråga att domstolen håller huvudförhandling i sådan sammansättning, och det är inte meningen att domstolen i denna sammansättning skall pröva frågor av mer påtagligt arbetsrättsligt intresse, som t.ex. interimistiska förordnanden enligt lagen (1982:80) om an- ställningsskydd. Den sistnämnda begränsningen bör, i enlighet med vad Lagrådet förordat, komma till uttryck i lagtexten. Det är i övrigt knappast möjligt att i lagtext skilja ut alla de frågor som det kan bli fråga om. Det bör enligt regeringens mening kunna överlåtas till domstolen att i varje enskilt fall avgöra om frågan är av ett sådant slag att den lämpar sig för avgörande i den nya sammansättningen, liksom gäller enligt 3 kap. 6 § arbetstvistlagen vid valet mellan s.k. sjusammansättning eller tresammansättning. I vissa frågor handlar det alltså om att välja mellan tre sammansättningsformer, där valet står mellan två. Om någon av ledamöterna i ett sådant fall ändå anser att frågan i stället bör avgöras med intresseledamöter närvarande, skall den meningen gälla. En sådan ordning innebär enligt regeringens mening tillräckliga garantier för en riktig hantering. Domstolens sammansättning vid behandling av prövningstillståndsfrågor berörs i nästa avsnitt, men det kan redan här nämnas att regeringen föreslår att sådana frågor skall kunna avgöras i den nya sammansättningen. Ändringen kan åstadkommas genom ett nytt tredje stycke i 3 kap. 6 § arbetstvistlagen. Domstolen bör i den nya sammansättningen bestå av tre juristdomare. En ordförande eller en sådan vice ordförande som tilldelats målet skall föra ordet. Av de andra domarna skall minst en vara ordförande eller vice ordförande i domstolen. En av domarna får vara en sekreterare som har fått ett förordnande enligt 3 kap. 8 § andra stycket, dvs. har fått behörighet att efter ordförandens uppdrag vidta vissa handläggningsåtgärder. Dessa bestämmelser om sammansättningen bör framgå av domstolens instruktion. När det gäller de frågor som JämO tar upp kan följande sägas. Den framställning som JämO tidigare gjort till regeringen behandlades i en skrivelse till (regeringens skrivelse 1996/97:41 Jämställd- hetspolitiken). Regeringen uttalade då bl.a. att den kommer att ägna ökad uppmärksamhet åt Arbetsdomstolens sammansättning vad avser kvinnor och män, och att parternas beredvillighet att hörsamma regeringens önskemål om ökad kvinnorepresentation då är av största betydelse. Regeringen var dock inte beredd att tillskapa särskilda regler för Arbetsdomstolen i den frågan. Regeringen gör inte någon annan bedömning . 5 Prövningstillstånd i Arbetsdomstolen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Det görs inget undantag i arbetstvistlagen,| | när det införs krav på prövningstillstånd i alla mål och ärenden som| | överklagas från tingsrätt till hovrätt. | | Frågan om det skall meddelas prövningstillstånd i Arbetsdom- | | stolen kan prövas av tre juristdomare. Om en av ledamöterna begär| | det skall frågan i stället prövas av domstolen i dess ordinarie | | sammansättning. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock att frågan om prövningstillstånd alltid skall avgöras av tre juristdomare. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget att ett generellt krav på prövningstillstånd i Arbetsdomstolen bör införas. påpekar att promemorian inte berör huruvida ett införande av prövningstillstånd kan innebära att tingsrätterna får en ökad arbetsbörda, och ställer frågan om det kan komma att ställas krav på tingsrätterna att skriva mer utförliga domskäl än . () tillstyrker förslaget under förutsättning att motsvarande ordning kommer att genomföras för de allmänna domstolarnas del. är kritiskt inställd till införandet av krav på prövningstillstånd vid process inför allmänna domstolar, men godtar det för Arbetsdomstolens del om det genomförs i allmän domstol. Akademikers ställer sig tveksam till förslaget. föredrar det förslag som Arbetsdomstolen fört fram och som innebär att parterna, om de kom överens om det, skulle kunna få en tvist prövad direkt i Arbets- domstolen. och LO avstyrker förslaget. Arbets- domstolen tillstyrker att prövningstillståndsförfarandet införs även i fråga om arbetstvisterna, men vidhåller sitt förslag om att parter i de arbetstvister som handläggs vid tingsrätten som första instans skall ges möjlighet att överenskomma om prövning direkt i Arbetsdomstolen. Domstolen framhåller att dess förslag skulle komma att innebära en icke obetydlig kostnadsbesparing, och anför vidare att en ordning med generellt krav på prövningstillstånd ofrånkomligen innebär en ökad skillnad i tvisteförfarandet för å ena sidan de mål som handläggs vid tingsrätt som första instans och å andra sidan de mål som prövas i Arbetsdomstolen som första instans. Denna ökade skillnad är enligt domstolen besvärande från principiell synpunkt och kan egentligen inte försvaras, om det går att påvisa ett alternativ som innebär att skillnaden i praktiken inte kommer att existera. Vidare framhåller domstolen att dess förslag skulle komma att innefatta administrativa fördelar för domstolen, genom att den ökade arbetsbördan på beredningsstadiet skulle medföra ett betydelsefullt tillskott av kvalificerade arbetsuppgifter för domstolens sekreterare, som besitter full domarkompetens. Vissa andra remissinstanser har yttrat sig om Arbetsdomstolens förslag att parter i de arbetstvister som handläggs vid tingsrätten som första instans skall ges möjlighet att överenskomma om prövning direkt i Arbetsdomstolen. stöder förslaget, medan , , och LO avstyrker det. TCO anser att det vore av stort värde om de fackliga organisationerna efter överenskommelse med sin motpart skulle kunna få en tvist prövad direkt i Arbetsdomstolen i fall där detta inte är möjligt enligt arbetstvistlagen. Denna möjlighet bör dock enligt TCO inte stå öppen för en oorganiserad arbetstagare och arbetsgivare. När det gäller formerna för tillståndsprövningen har några remissinstanser haft synpunkter. Hovrätten för Nedre anser att en domare ensam bör kunna bevilja prövningstillstånd, medan beslut att avslå prövningstillstånd bör fattas i domstolens vanliga sammansättning. finner det otillfredsställande om inte någon intresseledamot deltar vid tillståndsprövningen. Liknande synpunkter framförs av vid , som menar att eftersom Arbetsdomstolen är en specialdomstol är det viktigt att utreda om inte intresseledamöter bör få en möjlighet att bidra med sin sakkunskap också vid tillståndsprövningen, och , som anför liknande betänkligheter som rörande den nya sammansättningen och anser att en alternativ sammansättningsform kunde vara lämplig även vid prövningstillståndsbeslut. LO framhåller att, om ett krav på prövningstillstånd genomförs, det är av största vikt att prövningstillstånd skall meddelas om en ledamot så anser. TCO har samma uppfattning och anser dessutom att frågan om prövningstillstånd skall meddelas bör avgöras av domstolen i ordinarie sammansättning om en ledamot begär det. Skälen för regeringens förslag: Tingsrätternas domar i arbetstvister överklagas i mycket stor omfattning. av dessa domar överklagas sålunda, medan endast av tingsrätternas avgöranden i andra tvistemål överklagas. har av tingsrätternas överklagade domar i arbetstvister fastställts. Det kan tänkas olika förklaringar till att överklagandefrekvensen i just arbetstvister är så hög, men det finns inte något underlag för att påstå att tingsrätterna inte avgör dessa tvister på ett generellt sett tillfredsställande sätt. Siffrorna visar emellertid på att hanteringen kan rationaliseras. En stor del av de överklagade domarna ändras inte av Arbetsdomstolen, och i många av de fallen är säkert en ny fullständig rättegång obehövlig. Om denna obehövliga fullständiga rättegång kunde begränsas vore mycket vunnet. En sådan begränsning kan åstadkommas genom regler om prövningstillstånd. När det gäller krav på prövningstillstånd i hovrätten har regeringen beslutat en proposition till (prop. 1996/97:131 Prövningstillstånd i hovrätten). Det är naturligt att ställa frågan om inte krav på prövningstillstånd bör gälla även i Arbetsdomstolen. En synpunkt som har framförts av bl.a. LO är att rättssäkerheten kräver att tvister kan prövas i två instanser. Ett krav på prövningstillstånd innebär dock inte att parterna i vissa mål helt är utestängda från en prövning i andra instans. Med ett omsorgsfullt utformat system vad avser grunder för pröv- ningstillstånd och handläggningsregler innebär ett beslut att inte meddela prövningstillstånd att Arbetsdomstolen faktiskt har gjort en prövning av hur tingsrätten har handlagt och bedömt målet utan att domstolen har funnit något som ger anledning att betvivla utgångens riktighet och det inte heller finns andra skäl för en prövning i Arbetsdomstolen. Om något undantag inte görs i arbetstvistlagen kommer reglerna om krav på prövningstillstånd att gälla också för Arbetsdomstolen i de mål som överklagas dit från tingsrätterna. Detta följer av föreskriften i 5 kap. 3 § arbetstvistlagen att (RB) regler om dispositiva tvistemål i tillämpliga delar skall gälla i arbetstvister, om inte annat särskilt är föreskrivet. I fråga om rättegången i Arbetsdomstolen som fullföljdsinstans tillämpas vad som är föreskrivet om rättegången i hovrätt. Regeringen anser att de nya prövningstillståndsreglerna bör få genomslag också i arbetstvisterna och att något undantag således inte skall göras i arbetstvistlagen. De nya regler om prövningstillstånd i hovrätt som har betydelse för processen i arbetstvister beskrivs i det följande, liksom deras tillämpning i arbetstvisterna. Dessutom behandlas de anpassningar som bör göras i arbetstvistlagen. Enligt vad regeringen uttalat i propositionen om prövningstillstånd i hovrätten måste dispensgrunderna utformas så att de skapar tillräckliga garantier för att begäran om prövningstillstånd inte avslås i mål där tingsrättsavgörandet är materiellt felaktigt.