prop · GK03148 · 1997-01-01 00:00:00 — En möjlighet som diskuterats är att låta juridisk expertis från ställas till OSSE-representationernas förfogande. 2.4 Rustningskontroll inklusive förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder Rustningskontroll inklusive förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder utgör en central del av verksamhet. har ett antal dokument förhandlats fram inom detta område. De viktigaste av dessa är avtalet om begränsning av konventionella stridskrafter i , kallat , och Wiendokumentet av 1994. begränsar styrkenivåerna för de stater som ingår i NATO eller ingick i den numera upplösta . Wiendokumentet innehåller olika former av förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. Det gäller för samtliga OSSE-stater. nedrustningsfas var i huvudsak avslutad . Parterna hade då förstört så mycket tung krigsmateriel (stridsvagnar, pansarskyttefordon, artilleri, stridsflygplan och helikoptrar) som krävdes enligt avtalet. krävde emellertid ökade möjligheter att stationera krigsmateriel i nordvästra och i norra enligt de s.k. flankbestämmelserna. Trots hårda förhandlingar kunde denna fråga inte lösas utan fick överföras till avtalets översynskonferens, som hölls . dominerades av de ovan nämnda ryska kraven. En överenskommelse kunde nås först efter intensiva förhandlingar. Resultatet blev att tilläts ha avsevärt mer krigsmateriel i flankområdet än vad som medgavs i det ursprungliga avtalet. Trots att inte är avtalspart, följdes förhandlingarna noggrant från svensk sida, varvid betydelsen av flankbegränsningarna för och poängterades. Överenskommelsen om innebar också att avtalet skall anpassas och vidareutvecklas. Enighet om ett mandat för s.k. anpassningsförhandlingar nåddes vid toppmötet i . Mandatdiskussionerna fördes mot bakgrund av den allt intensivare debatten kring NATO-utvidgningen. Anpassningsförhandlingarna inleddes och avses vara avslutade , dock senast . kommer att noggrant följa detta arbete och bevaka de svenska intressen som berörs av anpassningsförhandlingen. Vid toppmötet i antogs två dokument benämnda ramverket respektive dagordningen för fortsatt rustningskontroll. lägger fast allmänna grunder och principer. En grundläggande princip är att avtal inom rustningskontrollområdet är en legitim angelägenhet för alla stater, oavsett om de är avtalsparter eller ej. Fortsatt rustningskontroll skall bedrivas så att ett nätverk av ömsesidigt förstärkande regler och normer skapas. Dagordningen prioriterar förbättrad kontroll av att överenskomna åtgärder genomförs, säkerhetsdialog och regional rustningskontroll. Vissa konkreta åtgärder, såsom etableringen av ett starkare samband mellan arbetet i säkerhetsforum och permanenta rådet anges. Avrapportering skall ske till ministerrådsmötet i . Genomförandet av överenskomna åtgärder har kontinuerligt diskuterats i säkerhetsforum. Allvarliga brister har tyvärr kunnat konstateras, som särskilt rör de stater som efter 1990 inträtt i . En åtgärdslista med 18 punkter gjordes upp i samband med det årliga implementeringsmötet. Trots intensiva diskussioner har endast marginella förbättringar kunnat göras. var, , en av de mest aktiva staterna när det gäller tillämpningskontrollen. genomförde bl.a. åtta utvärderingsbesök och två inspektioner för att verifiera de uppgifter som OSSE-stater lämnat om sina militära förband. 2.5 Den ekonomiska dimensionen ekonomiska dimension omfattar samarbete i ekonomiska frågor, vetenskap, teknik och miljö. hölls i en utvärdering av vad som uppnåtts i relation till målsättningarna Bonndokument, som utgör grunden för samarbetet inom detta område. hölls årliga ekonomiska forum i , det fjärde i ordningen. Temat ekonomiska aspekter på säkerhet var avsett att bidra till det pågående arbetet med säkerhetsmodellen i och utgöra förarbete för översynsmötet och toppmötet . underströk vikten av att utveckla instrument för tidig analys av krisrisker och påtalade behovet av fördjupade studier av sambandet mellan säkerhetsrisker och ekonomiska faktorer. hölls seminarier om investeringar (i Chabarovsk och ), om ekonomisk tillväxt i norra (i ) samt om miljöfrågor i Aralsjöområdet (i ). På österrikiskt initiativ etablerades även ett europeiskt företagarråd i . Vid toppmötet i beslutades vidare om tillsättandet av en samordnare för arbetet inom den ekonomiska dimensionen som skall tjänstgöra vid sekretariatet i . 3 Konkreta insatser representationer fältrepresentationer utgör ett av de viktigaste instrumenten i arbetet med att försöka förebygga konflikter, värna om respekt för de mänskliga rättigheterna, medla i redan uppkomna konflikter och medverka i återuppbyggnadsarbetet sedan konflikter upphört. arbete med konfliktförebyggande insatser i fält inleddes och har växt i omfattning . finns nu närvarande genom representationer i elva länder. Mandaten för representationerna är individuellt utformade. Det åligger representationscheferna att regelbundet rapportera om utvecklingen inom verksamhetsområdet till för vidare befordran till medlemsstaterna. Representationerna varierar i storlek, men de flesta består av mellan fem och tio diplomater, i vissa fall förstärkta av relevant expertis såsom jurister eller militärer. Samarbetet är nära med bl.a. minoritetskommissarie, kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter i och andra internationella organisationer på plats. representationer är flexibla instrument för att förhindra eller bilägga konflikter. Arbetet är ofta komplicerat och konflikterna eller problemställningarna svårlösta. Eftersom målsättningen är att försöka åstadkomma varaktiga politiska lösningar måste arbetet ses i ett långsiktigt perspektiv. Detta är en av de främsta anledningarna till att inte någon representation ännu kan sägas ha slutfört sitt uppdrag. 3.1 Efter fanns mycket stora ryskspråkiga befolkningsgrupper kvar i och . Sedan de baltiska staterna återvunnit sin självständighet, utgjorde integrationen av de ryskspråkiga befolkningsgrupperna en stor uppgift. bistår i detta arbete. Representationer etablerades i och . Arbetet är inriktat på de ryskspråkiga befolkningsgrupperna och omfattar främst integrations- och medborgarskapsfrågor. Representationerna är neutrala observatörer och rapporterar regelbundet till permanenta rådet i . Representationerna är också tillgängliga för allmän rådgivning till regeringarna och myndigheter, i vissa fall även till enskilda. OSSE-representationens huvudkontor är beläget i men mindre filialkontor har även upprättats i och Jöhvi/Kohtla-Järve, där andelen ryskspråkiga är stor. Representationens mandat är inriktat på att bidra till att skapa förståelse och främja de olika folkgruppernas integration. Representationen upprätthåller kontakt med nationella och lokala myndigheter, i synnerhet de som ansvarar för medborgarskap, invandring, språkfrågor och sociala frågor. Kontakterna inkluderar även politiska partier, fackföreningar och massmedia. I likhet har arbetet inriktats på frågor rörande medborgarskap, uppehållstillstånd och främlingspass. Representationen har även rapporterat om situationen för den ortodoxa kyrkan i , de ryskspråkigas möjligheter att rösta i det ryska presidentvalet, språkkrav för kandidater i lokalval samt samarbetet mellan olika befolkningsgrupper. I finns också en särskild OSSE-representant som arbetar med frågor som rör de kvarvarande ryska militärpensionärerna. Lettlandsrepresentationens kontor ligger i . Även i vänder sig representationens verksamhet till den ryskspråkiga befolkningsgruppen och uppmärksammar frågor om bl.a. medborgarskap och uppehållstillstånd. Representationen tillhandahåller rådgivning såväl till regering och myndigheter som till enskilda. Representationens mandat har kommit att utvidgas till att även omfatta hjälp med genomförandet av de avtal och överenskommelser som och nått rörande pensionerade ryska officerare bosatta i . deltar även i inspektionsregimen för avvecklingen av den ryska strategiska radarstationen i Skrunda. har arbetet koncentrerats på de nya främlingspassen, uppföljning av medborgarskaps- och invandringsmyndigheternas arbetssätt, naturaliseringsprocessen samt etableringen av ett nationellt kontor för mänskliga rättigheter. 3.2 har i det engagerat sig såväl i förebyggande verksamhet som i återuppbyggnadsinsatser. Genom representationen i arbetade aktivt för att förhindra en spridning av kriget till den f.d. jugoslaviska republiken , och fortsätter nu att främja kontakterna mellan olika befolkningsgrupper. I stöder representationen uppbyggnaden av demokratiska institutioner och bistår i frågor som rör integreringen av olika befolkningsgrupper. Representationen i har huvudsakligen ägnat sig åt de allmänna valen, men har också mer långsiktiga uppgifter avseende mänskliga rättigheter, demokratiska institutioner och rättsstatens principer. 3.2.1 beslutade att upprätta en långtidsrepresentation i . Denna växte snabbt till ojämförligt största. bestod personalstyrkan i av drygt 230 internationellt rekryterade tjänstemän och var därmed dubbelt så stor som sekretariat i . Förutom det centrala högkvarteret i har haft sex regionala centra och 30 lokalkontor i . Mandatet för OSSE-representationen i anger tre verksamhetsinriktningar: övervakning av allmänna val, rustnings- kontrollåtgärder och mänskliga rättigheter. För de två förstnämnda är huvudansvarigt mellanstatligt organ. Vad gäller mänskliga rättigheter delar ansvaret med flera andra mellanstatliga och enskilda organisationer. Mandatet för OSSE-representationen har förlängts till slutet av 1997. var insatser i anslutning till de allmänna valen, som ägde rum , en dominerande del av verksamheten. Vid sidan av OSSE-representationens personal hade i samband med valen drygt 1 200 rådgivande valövervakare och närmare 900 observatörer på plats i . Chefen för är ordförande i den partssammansatta och provisoriska som upprättats i enlighet med . Denna hade det politiska överinseendet och utformade de närmare bestämmelserna för valen. beslutade att skjuta upp lokalvalen, som också varit tänkta att hållas , till november. De har senare uppskjutits till 1997. Valen genomfördes inte bara i vallokaler i Bosnien- , utan också genom poströstning för flyktingar runtom i världen. I länder med många bosniska flyktingar, däribland , upprättade särskilda kontor för flyktingröstningen. Omkring 32.000 bosniska väljare registrerades i , och omkring 24.000 godkända röster skickades in. har i enlighet med under överinseende förhandlats fram dels en överenskommelse mellan Federationen och om förtroendeskapande åtgärder, dels ett avtal mellan , och om rustnings- begränsning. Knutna till OSSE-representationen är tre ombudsmän för Federationen , som utsåg och stödde redan innan ingicks. I enlighet med har vidare utsett en internationell ombudsman för mänskliga rättigheter som, tillsammans med en likaledes inrättad kammare för mänskliga rättigheter, utgör kommissionen för mänskliga rättigheter. Jämfört med andra organisationer har byggt upp en vittförgrenad struktur i . Detta har skapat bred kontakt med det bosniska samhället, vilket varit en förutsättning för överblick, för övervakning av mänskliga rättigheter och för bidrag till lokala insatser för demokratiutveckling. kardinalregel är att det är parterna som bär ansvaret för dess genomförande. I praktiken har dock avtalets tillkomsthistoria och världssamfundets massiva deltagande i dess genomförande ofta tenderat att skymma denna grundprincip. Detta har lett till ett tvetydigt förhållande mellan parterna och världssamfundet. Parterna har kunnat utnyttja detta och på olika sätt markera avstånd till delar av avtalet. De har även kunnat försinka och försvåra tillämpningen av dess bestämmelser. För del har detta problem varit störst i fråga om de allmänna valen. insatser under förberedelserna och genomförandet av valen gick dock vida utöver mandatets inriktning på övervakning. Detta har bidragit till en utbredd uppfattning om oklar roll- och ansvarsfördelning. har utsatts för hård kritik för brister vid genomförandet av de allmänna valen. Valen fyllde dock en viktig funktion genom att etablera myndighetsstrukturer som baseras på erkända valresultat. 3.2.2 beslutade att upprätta en representation i . Beslutet föregicks av en utdragen förhandling med värdlandet om mandatet. Representationen inrättade först sitt högkvarter i och därefter två filialkontor, ett i Vukovar i Östslavonien och ett i Knin i . OSSE-representationen skall erbjuda såväl kroatiska myndigheter som intresserade individer, grupper och organisationer stöd och sakkunskap i syfte att främja försoning och respekt för mänskliga rättigheter, inbegripet rättigheter för dem som tillhör nationella minoriteter. Den skall vidare bidra till att utveckla demokratiska institutioner och ett rättssamhälle. Diskussioner pågår om ett utvidgat mandat för när mandatet för FN:s övergångsadministration för Östslavonien löper ut. utsågs den svenske ambassadören till ny chef för representationen i . 3.2.3 Den f.d. jugoslaviska republiken har en representation i vars främsta syfte varit att förhindra en spridning av den jugoslaviska konflikten även till detta land. Genom dels , dels överenskommelsen om ömsesidigt erkännande mellan och , har läget blivit mindre spänt. Den utdragna krisen i visar å andra sidan att området förblir instabilt. Detta gäller inte minst Kosovo. OSSE-representationen har också främjat dialog och fungerat som brobyggare för att förebygga konflikter mellan de olika befolkningsgrupperna i . Spänningen mellan dessa befolkningsgrupper består alltjämt. 3.2.4 ingår formellt i men har varit avstängt från deltagande i möten. kräver att få återupptas i på plats, medan flertalet OSSE-stater driver linjen att får begära inträde som ny medlem på samma sätt som de andra stater vilka tidigare tillsammans utgjorde den socialistiska federativa republiken . har i olika sammanhang pekat på vikten av jugoslaviskt deltagande i med de förpliktelser och åtaganden som detta innebär, exempelvis i fråga om mänskliga rättigheter och rustningskontroll. Så länge regeringen i inte tillåter att fullt ut verka i landet och så länge den inte går in för en målmedveten demokratisering, saknas dock förutsättningar att häva avstängningen av . Under hade en representation i . Den hade sitt högkvarter i och filialkontor i , och , tre områden med betydande icke-serbisk befolkning. I provinsen är albanerna i majoritet, i bor en betydande ungersk minoritet och i Sandjak finns en muslimsk minoritet. bestämde sig regeringen i för att tvinga bort denna OSSE-övervakning genom att inte förlänga överenskommelsen med . svarade med att dels systematisera och effektivisera samarbetet mellan ambassader i , i synnerhet vad avser bevakningen av Kosovo, Sandjak och , dels inrätta en särskild samrådsgrupp under permanenta rådet i för dessa frågor. Förhållandet mellan och har fått ny aktualitet genom roll i den kris som lokalvalen i lett till. Regeringen i inbjöd att sända en delegation för att på ort och ställe kunna bedöma läget. OSSE- delegationen, som leddes av den före detta spanske premiärministern , utfärdade ett antal rekommendationer som fick såväl EU:s som samfällda stöd. kom därmed att få avgörande betydelse för omvärldens förhållningssätt till valkrisen i . 3.3 har aktivt deltagit i sökandet efter en politisk lösning på kriget i . En permanent OSSE-närvaro, i form av en stödgrupp, etablerades . Stödgruppen kunde komma på plats först efter intensiva konsultationer och svåra förhandlingar inom . kritiserades kraftfullt av OSSE-staterna för urskiljningslös våldsanvändning, vilket drabbade den civila befolkningen. Stödgruppen består av diplomater och officerare. Dess övergripande uppgift är att försöka bidra till en politisk lösning av konflikten, men den skall även följa och rapportera om respekten för mänskliga rättigheter. har sedan stödgruppen bildades haft en officer stationerad i gruppen. präglades av uppblossande strider, som nådde sin kulmen runt det ryska presidentvalet . Trots det svåra läget arbetade gruppen aktivt för att försöka etablera och utveckla kontakter med båda sidor i syfte att nå en överenskommelse om stridernas upphörande. Gruppens insatser var mycket viktiga för det rysk-tjetjenska avtal som slöts . Avtalet innebar eldupphör, tillbakadragande av de ryska trupperna och fria val. Nyckelfrågan om status sköts för att avgöras först . I nära samarbete med tjetjenska myndigheter bidrog stödgruppen till organiserandet av president- och parlamentsvalen samt samordnade valövervakningsinsatserna. Internationella valövervakare kunde rapportera att valen hållits under fredliga former. Efter valen har en ny president tillträtt och regeringsbildning pågår. 3.4 överfördes från Ryska rådsrepubliken till . Sedan självständighet har dock Krims ryssar begärt att skall återföras till . Detta har både ukrainare och tatarer motsatt sig. OSSE-representationen i etablerades . Representationen har kontor både i och på . Dess främsta uppgift är att främja och följa förhandlingarna om Krims status. Frågor rörande mänskliga rättigheter, författningen, medborgarskap och mediernas frihet bevakas av representationen. I växande grad har de från exil återvändande krimtatarernas situation blivit föremål för representationens uppmärksamhet. antog en ny författning genom vilken fick ställning som autonom republik inom . garanteras ett stort mått av självstyre och den lokala befolkningens inflytande har därmed stärkts. 3.5 I strävar två regioner efter större självständighet: området som bebos av gagauz-minoriteten och den självutnämnda transnistriska republiken med främst ryssar och andra ryskspråkiga. I Transnistrien finns också delar av den ryska 14:e armén fortfarande kvar tillsammans med en fredsbevarande styrka bestående av ryska, moldaviska och transnistriska trupper. har en representation i . Den försöker medverka till en varaktig politisk lösning av konflikten om Transnistrien, baserad på territoriell integritet för och viss autonomi för Transnistrien. I likhet präglades 1996 av brist på framsteg i de politiska förhandlingarna. Vissa överenskommelser slöts, som emellertid inte kunde genomföras av samtliga parter. Dessutom påverkade presidentvalen i både och processen. OSSE-representationen har kontinuerligt uppmanat till fortsatta kontakter och till återupptagande av förhandlingarna, särskilt vad gäller frågan om Transnistriens status. Vissa framsteg har gjorts vad gäller bortförseln av stora mängder krigsmateriel som härrör från den 14:e armén. Viss materiel har förstörts, och representationen har uppmanat såväl moldaviska som transnistriska myndigheter och ryska militära representanter i regionen att underlätta bortförseln av återstoden. Representationen har även ägnat uppmärksamhet åt mänskliga rättigheter, främst skol- och språkfrågor. Moldaviska familjer i Transnistrien kräver att det latinska, inte det kyrilliska alfabetet används i skolorna. De transnistriska myndigheterna motsätter sig kraftfullt detta. Representationen har lämnat förslag till lösningar i denna känsliga fråga. Gruppen har vidare ordnat rundabordssamtal mellan byäldste från och Transnistrien i syfte att finna lösningar på gemensamma lokala problem och uppnå ett konstruktivt samarbete. Den har också anordnat ett seminarium om införlivande av internationell humanitär rätt i nationell lagstiftning, och lanserat ett initiativ om förtroendeskapande åtgärder. 3.6 Två konflikter pågår på georgiskt territorium. Abchasien i väster och i norr strävar båda efter självständighet från . Stridshandlingar i egentlig mening förekommer inte längre, men konflikterna kvarstår olösta. har engagerat sig för att finna en lösning på konflikten i , och FN har en roll i . har en representation i huvudstad , som består av sammanlagt 17 diplomater och militärer. Georgien- representationen är därigenom näst största efter den i Bosnien- . Representationen har regelbundet kontakt med och övervakar den rysk-georgisk-ossetiska fredsbevarande styrka som är baserad i . Representationens insatser sker på bred front och har stor möda ägnats åt att försöka få till stånd ett återupptagande av de politiska förhandlingarna mellan och myndigheterna i , största stad. Huvudfrågan rör framtida politiska status. Fram till fanns utsikter att förhandlingarna skulle återupptas, men det presidentval som hölls i försvårade och försenade processen. Förhoppningsvis kan samtalen påbörjas . Representationen kommer då troligen att kunna öppna det planerade kontoret i . Representationen har påbörjat genomförandet av sitt ekonomiska initiativ . Syftet är att återknyta ekonomiska och sociala band mellan parterna. har den identifierat lämpliga projektområden. I samarbete med bl.a. kommer satsningar att göras inom jordbruks- och telekommunikations-sektorerna. Representationens presskontor har hållit två rundabordssamtal med georgiska och sydossetiska journalister. Representationen har även följt efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna och demokratiseringsprocessen, t.ex. genom att övervaka rättegångar och besöka fångar. Militärt har läget varit stabilt i . Det kontor för mänskliga rättigheter som FN och planerar driva gemensamt i Suchumi, Abchasien, kan förmodligen öppnas . 3.7 har haft en representation i huvudstaden . Huvuduppgifterna är att främja dialog och förtroende mellan olika folkgrupper, respekt för mänskliga rättigheter och upprättandet av demokratiska institutioner. Representationen har även bevakat flyktingsituationen och övertagit arbetsuppgifter från FN:s flyktingkommissarie. I likhet med föregående år präglades 1996 av uppblossande strider mellan regeringsstyrkor och oppositionsstyrkor. Den humanitära situationen i förvärrades avsevärt. slöts överenskommelser mellan regeringen och den tadzjikiska oppositionen om att förhandlingsvägen försöka finna en lösning på landets politiska problem. Vapenvila skulle återupprättas. Dessa överenskommelser kan, förutsatt att de genomförs, utgöra inledningen till en nationell försoning i . 3.8 Konflikten i och Minskgruppens arbete En väpnad konflikt pågår om enklaven i . har armenisk befolkningsmajoritet och eftersträvar självständighet, som endast kan acceptera att enklaven erhåller begränsad autonomi. har lett förhandlingar med parterna om en lösning på konflikten, som orsakat stort mänskligt lidande och drivit uppskattningsvis en miljon människor på flykt. eftersträvar en stabil och varaktig lösning baserad på följande huvudprinciper: erkännande av territoriella integritet, självstyrelse för kopplad till säkerhetsgarantier, säkrad landförbindelse mellan enklaven och samt flyktingars obehindrade rätt till återvändande. Förhandlingarna sker inom ramen för den s.k. Minskprocessen. Den s.k. Minskgruppen arbetar kontinuerligt med att förbereda en fredskonferens, som skall hållas i den vitryska huvudstaden . Minskgruppen består av ett antal intresserade stater, däribland , samt konfliktens parter. var ordförande i 1994- 1995. har intensiva förhandlingar och konsultationer förts av både samordförande (och ) och Minskgruppens medlemmar. Flera förslag har förelagts konfliktens parter, men inget har kunnat accepteras av samtliga. Konsekvensen av detta är att inga påtagliga framsteg gjorts i förhandlingarna. avgick som samordförande i , och efterträddes av och . Arbetet kommer att fortsätta och bygga på de resultat som trots allt uppnåtts. En vapenvila råder , och en överenskommelse om förtroendeskapande åtgärder har ingåtts. och har inlett bilaterala konsultationer för att försöka lösa konflikten. har dessa kontakter varit resultatlösa. 4 samverkan med andra organisationer 4.1 och andra internationella organisationer Det vittomspännande arbetet inom har flera beröringspunkter med andra internationella organisationers arbetsområden. Detta gäller i förhållande till såväl FN-systemet som andra internationella och regionala organisationer. Samarbetet mellan och andra internationella organisationer har ökat, särskilt på områdena preventiv diplomati och civil återuppbyggnad.