prop · GK031D3 · 1997-01-01 00:00:00 — Avstämning av det svenska konvergensprogrammet 1 Sammanfattning...............................3 2 Utvecklingen i den svenska ekonomin..........4 2.1 ekonomi ..4 2.2 Utvecklingen fram ........8 3 Den offentliga sektorns finanser............11 3.1 Finansiellt sparande.................12 3.2 Budgetpolitiken......................15 3.3 Skuldutvecklingen....................17 Appendix 1: Uppföljning av budgetförstärkningarna19 Appendix 2: Ytterligare budgetförstärkningar på .....................20 1.1 Nyckeltal ..................4 2.1 Försörjningsbalans..........................10 2.2 Nyckeltal...................................11 3.1 Offentliga sektorns finanser................13 3.2 Offentliga finanser.........................15 3.3 Tidsfördelning av budgetförstärkningarna i konsolideringsprogrammet och ytterligare åtgärder i vårpropositionen.................16 3.4 Beslutsläget vad avser det ursprungliga konsolideringsprogrammet, nettoeffekt år 199817 3.5 Beslutsläget vad avser utökningen av det ursprungliga konsolideringsprogrammet.......17 2.1 Ränta på 5-årig statsobligation..............6 2.2 ECU-index....................................7 2.3 KPI-utvecklingen i och EU............8 2.4 Öppen arbetslöshet...........................9 Diagram 3.1 Offentliga sektorns finansiella sparande....12 3.2 Offentliga sektorns inkomster och utgifter..14 3.3 Offentliga sektorns konsoliderade brutto- och nettoskuld..............................18 Regeringen presenterade ett konvergensprogram för den ekonomiska politiken. Programmets mål är att skall uppfylla kraven för deltagande i EU:s monetära union. Konvergensprogrammet baserades på den bedömning av den ekonomiska utvecklingen som gjordes i den reviderade nationalbudgeten . I konvergensprogrammet redovisades även ett konsolideringsprogram med åtgärder som sammantagna skulle ge en förstärkning av de offentliga finanserna med , motsvarande av BNP. I konvergensprogrammet angavs att regeringen varje halvår skulle göra avstämningar av programmet. En första sådan avstämning gjordes och redovisades i anslutning till regeringens proposition En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop. 1995/96:25). En andra avstämning redovisades i anslutning till den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150). I föreliggande bilaga lämnas en tredje avstämning. Den ekonomiska utvecklingen blev starkare än vad som förutskickades i konvergensprogrammet. BNP-tillväxten uppgick till , vilket var mer än beräknat. stärktes kronan och räntenivån föll mer än vad som förutsattes i konvergensprogrammet. Detta medförde att den offentliga sektorns finansiella underskott 1995 blev istället för av BNP, vilket var den nivå som beräknades . Det lägre underskottet och den stärkta kronkursen innebar vidare att den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld blev betydligt mindre än vad som beräknades i konvergensprogrammet och t.o.m. minskade som andel av BNP . Det finns nu tydliga tecken på att den svenska ekonomin är på väg att återhämta sig efter den konjunkturavmattning som inträffade och inledningen av 1996. Avmattningen får dock till följd att BNP-tillväxten förutses bli svagare än enligt prognosen . Trots detta förbättras de offentliga finanserna i samma utsträckning som förutsågs i konvergensprogrammet. Underskottet i det finansiella sparandet beräknas uppgå till motsvarande av BNP 1996, jämfört i konvergensprogrammet. beräknas BNP växa med , vilket är samma tillväxttal som förutsattes i konvergensprogrammet. Avstämningen visade, i likhet med konvergensprogrammet, att det inte skulle vara möjligt att uppnå de budgetpolitiska målen 1997 och 1998 utan att vidta ytterligare budgetförstärkande åtgärder. Mot den bakgrunden föreslog regeringen i den ekonomiska vårpropositionen en utökning av konsolideringsprogrammet med i varaktiga budgetförstärkningar, till eller från av BNP. Med de samhällsekonomiska förutsättningar som förutses kommer dessa tillkommande åtgärder att vara tillräckliga för att uppnå målen. Underskottet beräknas nu bli av BNP, vilket innebär att med viss marginal uppnår konvergensvillkorens referensvärde vad avser offentliga sektorns underskott. beräknas den offentliga sektorn uppnå finansiell balans. Därmed förbättras det finansiella sparandet med ett belopp motsvarande av BNP . Av denna förbättring svarar en reducerad utgiftskvot för och högre inkomster i förhållande till BNP för . Prognosen innebär att den konsoliderade bruttoskulden fortsätter att reduceras. Vid utgången av 1998 beräknas den motsvarar av BNP jämfört med av BNP enligt konvergensprogrammet. Konver- Avstäm- Avstäm- Konver- Avstäm- Avstäm- genspro- ning ning genspro- ning ning gram april september gram april september BNP-tillväxt 2,5 3,0 3,0 2,9 1,4 1,6 KPI, årsgenomsnitt 2,9 2,9 2,9 2,7 1,6 1,2 Arbetslöshet 7,0 7,7 7,7 6,1 7,2 7,7 5-årig obligationsränta 10,6 9,9 9,9 10,0 7,8 7,5 ECU-index 129,0 126,1 126,1 125,0 117,8 114,8 Bytesbalans1 2,6 2,1 2,0 4,0 1,8 3,1 Offentligt finansiellt -9,0 -8,1 -8,1 -5,2 -5,1 -4,0 sparande1 Offentlig bruttoskuld1 84,3 79,7 78,7 84,8 81,6 78,1 1Procent av BNP. 2 Utvecklingen i den svenska ekonomin Det svenska konvergensprogram som lades fram , grundades på den bedömning av den ekonomiska utvecklingen som gjordes . präglades av en betydande oro på de finansiella marknaderna. Effekterna av denna oro blev stora för del, med försvagad kronkurs och ökade räntedifferenser gentemot . Detta kunde tolkas som ett uttryck för bristande förtroende för att återhämtningen i den svenska ekonomin skulle gå att förena med fortsatt låg inflationstakt. stärktes emellertid kronan och räntemarginalen mot minskade påtagligt, i båda avseenden mer än vad som förutsattes i konvergensprogrammet. Förbättrad information om och förståelse för beslutade och aviserade åtgärder för att förbättra statsfinanserna och en sjunkande inflationstakt bidrog till att stärka förtroendet för den svenska ekonomin. Även om det skedde en avmattning av såväl den svenska som den internationella konjunkturen ökade BNP , vilket var mer än vad som hade förväntats i konvergensprogrammet. Försvagningen av konjunkturen gav vid inledningen av 1996 upphov till oro för en långvarig konjunkturavmattning i med följdverkningar på den svenska ekonomin. Enligt det preliminära utfallet från nationalräkenskaperna växte emellertid den svenska ekonomin i en takt som motsvarar . Exporten utvecklades betydligt starkare än förväntat medan motsatsen gällde för importen. Även bruttoinvesteringarna gav ett positivt bidrag till BNP-tillväxten. Aktuell statistik över industrins orderingång och produktion indikerar att den svenska konjunktursvackan kan bli relativt kortvarig. Efterfrågan har ökat påtagligt från exportmarknaden. För den privata konsumtionen är indikationerna på en stabil uppgång ännu osäkra, men statistik över detaljhandelns omsättning och hushållens bilinköp är positiv. BNP-tillväxten bedöms även i huvudsak bli export- och investeringsledd. Flera tecken tyder på en gradvis förstärkning av den europeiska konjunkturen , som tillväxten i övriga världen fortsätter att ligga på en hög nivå. Detta ger förutsättningar för en fortsatt god exporttillväxt. Varuexporten ökade mer än förväntat . Svensk exportindustri fortsatte att ta marknadsandelar trots det senaste årets appreciering av kronan. En fortsatt osäkerhet hos hushållen gör att sparkvoten hålls uppe. Den privata konsumtionen antas därför utvecklas ungefär i takt med hushållens disponibla inkomster. Dessa hålls tillbaka av budgetsaneringen och beräknas öka realt . Den offentliga konsumtionen bedöms utvecklas svagare jämfört med avstämningen . Nedrevideringen ligger helt och hållet på den statliga konsumtionen, främst p.g.a. oklarheter avseende tidsfördelningen av försvarets inköp. Bruttoinvesteringarna ökar kraftigt även , främst inom industrin och bostadssektorn. God lönsamhet samt ett gynnsamt konkurrensläge har sannolikt inneburit att industrin kunnat fullfölja sina långsiktiga expansionsplaner trots konjunkturavmattningen. Bostadsbyggandet vänder upp från en mycket låg nivå. BNP-tillväxten begränsas dock av ett omslag i lagercykeln. Sammantaget innebär detta att BNP förväntas öka , jämfört enligt bedömningen . I konvergensprogrammet bedömdes BNP öka 1996, främst på grund av att lagerinvesteringarna då beräknades ge ett svagt positivt bidrag till tillväxten, men även att bedömningen av främst bruttoinvesteringarna och exporten var något mer positiv. Läget på arbetsmarknaden har markant försvagats . Antalet sysselsatta har minskat som antalet varsel och konkurser har ökat. Återhämtningen i ekonomin antas innebära en viss ökning av antalet sysselsatta mot slutet av innevarande år. Den öppna arbetslösheten beräknas ligga på i genomsnitt . Inflationstakten i har sjunkit till mycket låga nivåer. har prisutvecklingen varit betydligt lägre än vad som förutsågs i konvergensprogrammet. Sänkta importpriser, fallande räntor och skatteförändringar, såsom reduceringen av mervärdesskatten på livsmedel och borttagandet av bilaccisen, är faktorer som bidrar till den låga inflations- takten. Konsumentpriserna beräknas öka med i genomsnitt . Ränteuppgången i bidrog till att bl.a. de svenska obligationsräntorna steg . Därefter har de svenska räntorna fallit och räntemarginalen mot minskat. Fortsatt låg inflation och förbättrade statsfinanser medför att förtroendet för svensk ekonomi sannolikt förstärks i en sådan utsträckning att en ytterligare minskning av räntemarginalen mot den tyska 5-åriga obligationen kan förväntas. sänkte den viktigaste styrräntan, reporäntan. Åtgärden motiverades bl.a. med att den svagare konjunkturen skapat för- utsättningar för en lägre prisökningstakt och att kronan apprecierats. Därefter har såväl reporäntan som räntekorridorens golv och tak (inlåningsräntan respektive utlåningsräntan) sänkts successivt . till och med mitten av september har reporäntan sänkts från till . De korta svenska marknadsräntorna antas sjunka till , vilket är en markant lägre nivå jämfört med bedömningen . Diagram 2.1 Ränta på 5-årig statsobligation Procent Källor: och . Kronan har stärkts och beräknas mätt som årsgenomsnitt apprecieras . Årsgenomsnittet för ECU-index beräknas för ligga på 114,8, vilket är lägre än bedömningen . Diagram 2.2 ECU-index Index 1991=100 Källor: och . Tillväxten förväntas tillta 1997. En fortsatt låg inflationstakt, ett ökat förtroende för de offentliga finanserna och därmed sjunkande räntor bör kunna stimulera den privata konsumtionen, trots en fortsatt stram finans- politik. Den privata konsumtionen beräknas öka 1997, vilket medför en nedgång i hushållens sparkvot. Den offentliga konsumtionen förväntas fortsätta att utvecklas svagt. Tillväxten för bruttoinvesteringarna förväntas avta. Industrins behov av ny produktionskapacitet torde minska, som stimulansåtgärder till bostadsbyggande faller bort. Lagerinvesteringarna beräknas ge ett positivt bidrag till BNP . Exportkonjunkturen förutses bli relativt god men ett försämrat relativt kostnadsläge under innevarande år leder till att svensk export tappar marknadsandelar. Nettoexportens bidrag till BNP- ökningen dämpas även av att importen åter bedöms öka i takt med den underliggande ekonomiska utvecklingen. BNP beräknas därmed öka . Enligt konvergenskriterierna för deltagandet i monetära unionens tredje etapp skall inflationstakten inte överstiga nivån i de tre medlemsländer som har den lägsta inflationstakten med . Vidare skall den långa räntan inte överstiga nivån i dessa länder med . Med den bedömning av den svenska ekonomin och utvecklingen i EU-länderna som kan göras kommer att kunna uppfylla dessa kriterier . Detsamma gäller kriteriet om växelkursstabilitet. Diagram 2.3 KPI-utvecklingen i och EU Årlig procentuell förändring Källor: , och . Det låga resursutnyttjandet i den svenska ekonomin bör kunna ge en tillväxt på . Det är främst den privata konsumtionen och investeringarna som väntas bidra till tillväxten, medan nettoexporten torde ge ett betydligt mindre bidrag än . En viss sänkning av hushållens sparkvot antas komma till stånd till följd av ett gradvis förbättrat arbetsmarknadsläge och sjunkande realräntor. Sparkvoten ligger ändå kvar på en förhållandevis hög nivå mot slutet av kalkylperioden. Den öppna arbetslösheten beräknas falla till . Den totala arbetslösheten förväntas dock ligga på . I bilaga 2 till budgetpropositionen redovisas även ett alternativ med högre tillväxt där den öppna arbetslösheten halveras jämfört med nivån 1996. Diagram 2.4 Öppen arbetslöshet Procent av arbetskraften Källor: och . Miljarder Procentuell volymförändring kronor 1995 1995 1996 1997 1998 1999 2000 1994- Differens3 20002 1994-2000 BNP 1 634,9 3,0 1,6 2,3 2,6 2,4 2,0 2,3 0,0 Import 563,8 8,7 2,7 4,9 6,3 6,0 5,7 5,7 -1,0 Tillgång 2 198,7 4,3 1,9 2,9 3,5 3,3 3,0 3,1 -0,1 Privat konsumtion 853,5 0,3 0,9 1,8 2,4 2,5 2,2 1,7 0,2 Offentlig konsumtion 422,6-2,3 -1,0-0,5 -1,2 -0,5 -0,2 -0,9 -0,4 Stat 131,3 -4,5 -1,0 0,0 -1,5 0,5 0,5 -1,0 -0,5 Kommuner 291,3 -1,2 -1,0-0,7 -1,1 -1,0 0,0 -0,8 -0,3 Bruttoinvesteringar 237,810,6 8,1 2,0 8,5 6,1 3,7 6,5 -0,4 Näringsliv 171,6 24,5 9,6 2,0 8,4 7,0 3,8 9,0 -0,2 Bostäder 26,7-27,9 16,1 2,7 15,0 10,0 10,0 3,0 0,1 Myndigheter 39,4 1,6 -3,5 1,4 3,5 -1,4 -3,0 -0,3 -2,3 Lagerinvesteringar1 17,5 0,5 -1,5 0,5 0,1 0,0 0,0 -0,1 -0,1 Export 667,3 11,4 6,5 5,6 5,6 5,2 5,0 6,5 -0,2 Användning 2 198,7 4,3 1,9 2,9 3,5 3,3 3,0 3,1 -0,1 1 Förändring i procent av föregående års BNP. 3 Differens mot konvergensprogrammet. Källor: och . 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 1994- Differens2 20001 1994-2000 Årlig procentuell förändring Timlön, kostnad 2,4 3,4 5,6 4,5 4,1 4,0 4,0 4,3 0,0 KPI, årsgenomsnitt 2,4 2,9 1,2 1,9 2,2 2,2 2,2 2,1 -0,7Real disponibel inkomst 1,1 -0,1 1,2 0,8 1,3 2,2 1,81,20,4 Industriproduktion 13,8 9,4 2,5 5,3 3,9 3,0 2,4 4,4 -0,6 Nivå i procent Sparkvot 8,6 8,2 8,5 7,5 6,5 6,2 5,8 1,5 Öppen arbetslöshet 8,0 7,7 7,7 6,9 6,1 5,8 5,7 0,1 Arbetsmarknadspolitiska 5,3 4,4 5,0 5,4 5,0 4,3 3,8 0,0 åtgärder Bytesbalans, % av BNP 0,3 2,0 3,1 3,7 3,8 3,8 3,8 0,0 Svensk 5-årig ränta 9,0 9,9 7,5 7,0 7,0 7,0 7,0 -1,0 Tysk 5-årig ränta 6,2 6,0 5,1 5,4 5,9 6,0 6,0 -0,8 ECU-index (1991=100), nivå123,8126,1114,8114,0114,0114,0114,0 0,0 2 Differens mot konvergensprogrammet. Källor: , Riksbank, , och . 3 Den offentliga sektorns finanser Konvergensprogrammets mål för budgetpolitiken är bl.a. att underskottet i det finansiella sparandet skall understiga av BNP 1997 och balans nås mellan inkomster och utgifter . Vidare skall statsskulden stabiliseras i procent av BNP 1996. I konvergensprogrammet redovisades ett konsolideringsprogram med åtgärder som sammantaget skulle ge en förstärkning av de offentliga finanserna med till 1998. Den kalkyl som gjordes i anslutning till det reviderade budgetförslaget för /96 och konvergensprogrammet visade att statsskuldskvoten skulle stabiliseras 1996. De övriga målen skulle, med de prognoser för den ekonomiska utvecklingen som gjordes då, inte kunna uppnås utan ytterligare budgetförstärkningar. Med hänsyn till osäkerheten i prognoser av detta slag hänsköts frågan om eventuella ytterligare budgetförstärkningar till senare avstäm-ningar av konvergensprogrammet. Konvergensprogrammet har därefter följts upp halvårsvis. Vid avstämningen såg det ut att gå bättre för de offentliga finanserna än tidigare beräknat. Även utan ytterligare budgetförstärkningar förväntades balans uppnås 1998. Vid den senaste avstämningen av konvergensprogrammet gjordes emellertid bedömningen att det trots en fortsatt förbättring av de offentliga finanserna skulle återstå ett underskott i finansiellt sparande på 1998. Mot denna bakgrund aviserade regeringen i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) ett antal varaktigt budgetförstärkande åtgärder på sammantaget utöver konsolideringsprogrammet samt ytterligare i tillfälliga budgetförstärkningar . I denna avstämning har hänsyn tagits även till dessa tillkommande åtgärder. Underskottet i det finansiella sparandet i den offentliga sektorn har minskat i snabb takt. Orsakerna till denna utveckling är den återhämtning som har skett i ekonomin och i synnerhet de mycket omfattande budgetförstärkande åtgärder som har vidtagits. Det finansiella sparandet 1995 blev betydligt bättre än vad som förutsågs i konvergensprogrammet. Underskottet i det finansiella sparandet uppgick till , motsvarande av BNP, att jämföra av BNP enligt konvergensprogrammet. Förbättringen jämfört med konvergensprogrammet berodde främst på att de offentliga utgifterna, särskilt utgifterna för räntor och offentlig konsumtion, blev mindre än beräknat. Diagram 3.1 Offentliga sektorns finansiella sparande Procent av BNP Anm. Den streckade kurvan visar finansiellt sparande enligt kalkylen i konvergensprogrammet. Källor: , och . Förstärkningen av de offentliga finanserna förväntas fortsätta trots att den ekonomiska utvecklingen blir betydligt svagare än vad som förutsågs i konvergensprogrammet. Underskottet i det finansiella sparandet beräknas uppgå till av BNP 1996, vilket är lägre än bedömningen i såväl konvergensprogrammet som den senaste avstämningen. Tabell 3.1 Offentliga sektorns finanser Löpande priser Miljarder Procent av BNP kronor 1995 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Inkomster 983 59,6 60,1 63,3 62,1 61,8 61,2 61,5 Skatter och avgifter 824 50,0 50,4 53,7 52,6 53,1 52,9 53,3 Kapitalinkomster 94 5,8 5,7 5,3 5,4 4,8 4,3 4,3 Övriga inkomster 65 3,8 4,0 4,3 4,1 4,0 3,9 3,9 Utgifter 1 115 70,4 68,2 67,2 64,7 61,9 60,3 59,2 Hushållstransfereringar 397 25,6 24,3 23,6 22,5 21,6 20,9 20,5 Övriga transfereringar 130 7,5 7,9 7,5 6,9 6,3 6,0 5,8 Ränteutgifter 116 6,8 7,1 7,5 7,0 6,4 6,4 6,2 Konsumtion och 472 30,5 28,9 28,7 28,3 27,6 27,0 26,7 investeringar Finansiellt sparande -132 -10,8 -8,1 -4,0 -2,6 0,0 0,9 2,3 Stat -144 -12,1 -8,8 -4,7 -2,8 -0,2 0,4 1,8 Socialförsäkring 18 1,7 1,1 0,9 0,9 0,7 0,7 0,6 Kommun -6 -0,3 -0,4 -0,2 -0,7 -0,5 -0,2 0,0 Primärt sparande1 -109 -9,8 -6,7 -1,8 -1,1 1,5 2,9 4,2 Nettoskuld 454 23,9 27,8 30,5 31,7 30,6 28,5 25,5 Konsoliderad bruttoskuld1 287 79,4 78,7 78,1 78,0 74,8 70,8 66,5 Statsskuld 1 386 84,4 84,8 84,0 83,1 79,3 75,1 70,6 BNP, nivå (mdr kr) 1 525 1 635 1 692 1 774 1 867 1 958 2 042 1Finansiellt sparande exklusive kapitalinkomster och ränteutgifter. Källor: , och . Orsaken till den förväntade förbättringen av de offentliga finanserna ligger främst på inkomstsidan. Skattekvoten (skatter och avgifter i förhållande till BNP) ökar kraftigt, med . Omläggningar av uppbörden av mervärdesskatt och en tidsmässig förskjutning i företagens skatteinbetalningar bidrar till tillfälligt låga skatteinkomster och tillfälligt höga skatteinkomster . Vidare förväntas lönesumman, som är det viktigaste skatteunderlaget, växa betydligt snabbare än nominell BNP 1996. Därtill bidrar höjningen av fastighetsskatten och den allmänna sjukförsäkringsavgiften till att skattekvoten höjs. Utgiftskvoten (de offentliga utgifterna i förhållande till BNP) sjunker något trots en relativt kraftig prisökning för den offentliga konsumtionen. Prisökningen beror på ökade löneutbetalningar till följd av löneavtalen för den offentliga sektorn. Den offentliga konsumtionen beräknas minska i fasta priser. Underskottet i det finansiella sparandet förväntas bli av BNP 1997. Målet om ett underskott på högst av BNP uppnås således med viss marginal enligt nuvarande beräkningar. Underskottet är betydligt lägre än enligt beräkningarna i konvergensprogrammet. Orsaken till förbättringen återfinns främst på utgiftssidan. Utgiftskvoten beräknas sjunka 1997. Åtgärderna inom konsolideringsprogrammet och de ytterligare åtgärder som aviserades i vårpropositionen medför att transfereringarna minskar i förhållande till BNP. Ränteutgifterna reduceras till följd av fallande marknadsräntor. Även utgifterna för konsumtion och investe- ringar beräknas växa långsammare än BNP. Skattekvoten faller något trots höjda energiskatter och höjd allmän sjukförsäkringsavgift. Detta beror på att de tillfälligt stora skatteinkomsterna faller bort. Diagram 3.2 Offentliga sektorns inkomster och utgifter Procentuell andel av BNP Källor: , och . Enligt den bedömning som kan göras uppnås målet om balans i de offentliga finanserna 1998. Förbättringen i det finansiella sparandet sker främst på utgiftssidan. Utgiftskvoten fortsätter att falla, men i avtagande takt. Arbetsmarknadstransfereringarna reduceras i takt med att arbetslösheten minskar och besparingsåtgärderna ger effekt. Räntebidragen till bostäder fortsätter att minska till följd av planerad nedtrappning, fallande marknadsräntor och en lägre nivå på bostadsbyggandet. Skattekvoten ökar något till följd av att skattebasen, främst lönesumman, ökar i snabbare takt än BNP och att den allmänna sjukförsäkringsavgiften höjs i enlighet med det ursprungliga konsolideringsprogrammet. förväntas det finansiella sparandet visa överskott. Tabell 3.2 Offentliga finanser Löpande priser Differenser mot konvergensprogrammet i procentenheter av BNP 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Inkomster -0,5 -0,5 2,1 0,6 -0,1-0,5 -0,2 Utgifter -0,1-1,4 0,8 -0,3-1,0 -1,5 -1,8 Finansiellt sparande-0,41,0 1,2 0,9 0,9 1,1 1,6 Primärt sparande -0,2 0,5 1,0 0,1 0,4 1,0 1,5 Nettoskuld 0,5 -3,5 -3,9 -4,0 -4,0 -4,9 -5,7 Konsoliderad bruttoskuld1 0,3-5,6-6,7 -6,0 -6,5 -7,9- 9,0 Statsskuld -0,4 -5,4 -7,3 -7,2 -8,3-10,2-11,7 1 Enligt definitionen i Maastricht-villkoren. Sammanfattningsvis tyder denna avstämning av konvergensprogrammet på att de budgetpolitiska målen kommer att uppnås utan ytterligare budgetförstärkande åtgärder. Av saldoförbättringen på totalt av BNP , består merparten, , på sänkt utgiftskvot. Återstoden beror på höjd inkomstkvot. Det konsolideringsprogram som redovisades i konvergensprogrammet omfattar åtgärder som sammantagna ger en förstärkning av de offentliga finanserna med ca 1998. I den ekonomiska vårpropositionen 1996 gjordes bedömningen att konvergensprogrammets mål inte skulle kunna uppnås utan ytterligare åtgärder. Därför presenterades varaktiga budgetförstärkningar på ca , där merparten av åtgärderna får effekt 1997. Dessa 8 miljar- der kronor skall läggas till konsolideringsprogrammets ursprungliga 118 mil- jarder kronor, vilket innebär att det totala saneringsprogrammets varaktiga besparingar uppgår till ca , motsvarande av BNP. Effekterna av åtgärderna beräknas netto, d.v.s. hänsyn tas till att minskade transfereringar också medför lägre skatteintäkter. har fattat principbeslut om hela konsolideringsprogrammet. Detta innebär att belopp och områden där budgetförstärkningar skall ske är fastlagda. Det behövs emellertid ytterligare konkretiseringar och riksdagsbeslut innan den sammanlagda förstärkningen kan sägas vara beslutad fullt ut. Vid förra avstämningstillfället hade beslutat om 100 av de som ingår i det ursprungliga konsolideringsprogrammet. har beslut om ytterligare fattats av , främst på utgiftssidan. I och med förslagen i budgetpropositionen (prop. 1996/97:1) kommer ytterligare att vara preciserade av regeringen. Merparten av detta belopp avser den tidigare aviserade höjningen av egenavgiften till sjukförsäkringen. För återstående är området för besparingen beslutad men den slutliga preciseringen kommer i senare propositioner. I appendix 1 redovisas en mer detaljerad förteckning över beslutsläget vad avser det ursprungliga konsolideringsprogrammet. Tabell 3.3 Tidsfördelning av budgetförstärkningarna i konsolideringsprogrammet och ytterligare åtgärder i vårpropositionen Procentuell andel av BNP År Konsoliderings- Ytterligare Sammanlagd programmet åtgärder effekt 1995 3,5 3,5 1996 2,0 5,5 1997 1,0 0,4 6,9 1998 1,0 0,1 8,0 Av de ca i ytterligare varaktiga åtgärder som presenterades i den ekonomiska vårpropositionen har tagit beslut om på inkomstsidan i form av höjd statlig inkomstskatt och förändrat system för uppbörd av mervärdesskatt. I budgetpropositionen preciseras åtgärder vars sammantagna effekt uppgår till .