prop · GK03150D2 · 1997-01-01 00:00:00 — Förändringarna föranleddes också av att två av parter, och , inte längre stod bakom finansieringslösningen i överenskommelsen om inte genomförandet av Österleden garanterades av regeringen. Något utrymme för regeringen att utställa sådana garantier finns inte. Regeringen bedömde därför att det inte fanns parlamentariskt stöd i för införandet av vägtullar i . Därmed var den finansiella situationen akut och omedelbara förändringar i överenskommelsens innehåll nödvändiga. De förändringar som regeringen föreslagit innebär att Österleden och Västerleden med anslutningar till väg E4 norr och söder om utgår ur överenskommelsen. Beslut om Västerledens genomförande och finansiering fattas mot bakgrund av trafikutvecklingen och värderas i den normala infra- strukturplaneringen. Övriga vägprojekt byggs ut enligt planerna. De satsningar på kollektivtrafik som ingår i överenskommelsen berörs inte av förändringarna. Detta innebär en ökad andel kollektivtrafik. Förhandlingar kommer att föras mellan staten och om en miljöanpassad helhetslösning för väg- och järnvägstrafiken genom centrala . Det planerade vägtullsystemet, som till sin funktion huvudsakligen var finansierande, genomförs inte. Genom att planerna på ett vägtullsystem i inte kunnat fullföljas saknar de planerade vägprojekten , och norra respektive södra delen av den yttre tvärleden en hållbar och långsiktig finansiering. har delvis omarbetat den ursprungliga trafikövererenskommelsen för till ett nytt förslag. Vägprojekten har dels bantats, dels utökats med andra typer av åtgärder. Förslaget omfattar också en utökad satsning på kollektivtrafik. Därmed förändras fördelningen mellan väg- och kollektivinvesteringar på ett liknande sätt som i . Finansieringen med vägtullar har ersatts med ett mer miljöinriktat vägavgiftssystem som kan bli aktuellt först . I avvaktan på detta är uppgörelsen ofinansierad. Ett fullföljande av den nya trafiklösningen för är en angelägenhet inte bara för berörda kommuner i utan för hela landet. Detsamma gäller för trafiklösningen i . En långsiktigt hållbar finansiering av trafiklösningen i kräver en nettointäkt på ca och för ca . De objekt som ingår i respektive trafiklösning, är objekt som ligger utanför aktuella statliga infrastrukturplaner. Därför måste trafiklösningarna finansieras genom att respektive region själv svarar för de intäkter som krävs. Eftersom vägtullar är aktuella som finansieringskälla krävs alternativa lösningar för regional finansiering. Regeringen har övervägt andra former av regional finansiering, men funnit att en sådan regional finansiering bl.a. av konjunktur- och sysselsättningsskäl ej bör införas. Ytterligare utredning av den regionala finansieringen krävs således. I detta ingår bl.a. att utreda de legala och tekniska förutsättningarna för ett miljöstyrande avgiftssystem. I avvaktan på dessa utredningar är det regeringens uppfattning att kostnaderna för de aktuella projekten i och skall finansieras med anslag anvisade över statsbudgeten . Därigenom kan pågående och planerade projekt komma till byggstart utan ytterligare försening, vilket skapar förutsättningar för sysselsättning, tillväxt och förbättrad miljö. Den nationella finansieringen kommer att omprövas när förutsättningarna för regional finansiering ytterligare utretts. För att erhålla en rationell utbyggnadstakt för vägprojekten bör dessa liksom tidigare finansieras med lån. Utställda garantier för vägprojekten i och ligger fast. Regeringen återkommer i budgetpropositionen med förslag till omfattningen av lånegarantier och en redovisning av genomförda åtgärder. Regeringen avser att återkomma med en mer detaljerad redovisning för av innehållet i de nya trafiklösningarna för och . 4.9 Småföretagssatsning Enligt regeringen måste huvuddelen av den nödvändiga sysselsättningsökningen ske i den privata sektorn. De små och medelstora företagen spelar en central roll i denna utveckling. En tillfredsställande nyetablering av företag är en första förutsättning för detta. Det är också angeläget att befintliga företag kan expandera. Avgörande för småföretagens utvecklingsmöjligheter är sunda statsfinanser som ger låga räntor och låg inflation, varigenom goda investeringsförutsättningar skapas. Särskilt väsentligt för företagens investeringar är villkoren för kapitalförsörjningen, där de mindre företagen har en svagare ställning på kapitalmarknaden än större företag. För tillväxten i sysselsättning är bl.a. arbetskraftskostnadernas nivå av stor vikt. För samtliga dessa frågor är skatte- och avgiftssystemets utformning viktig. har haft förmånliga företagsskatteregler som gett goda villkor för investeringar i . har ett antal åtgärder genomförts med särskild inriktning på små och medelstora företag. Som en uppföljning till skattereform infördes i princip samma skattemässiga villkor för enskilda näringsidkare som för aktiebolag. Fr.o.m 1997 gäller särskilda regler för ägare till onoterade aktiebolag. Dessa företag har inte samma tillgång till kapitalmarknaderna som de större, noterade aktiebolagen. Reglerna innebär att expansion med eget kapital underlättas. Detta förstärker företagens soliditet, vilket bidrar till att sårbarheten för variationer i efterfrågan minskas. Kapitalförsörjningen underlättas också av att företagsförmögenhet ej är föremål för förmögenhetsskatt. gäller också viss nedsättning av socialavgifterna, vilket är av särskild betydelse för mindre företag. Regeringen har också tillsatt en utredning som undersöker möjligheterna att förenkla skattereglerna för enskilda näringsidkare. I denna proposition presenterar och aviserar regeringen ytterligare åtgärder med inriktning på att förbättra villkoren för de mindre företagen (se kapitel 7 för en utförligare redovisning av skatteförslagen). Ytterligare lättnader i ägarbeskattningen För mindre företag spelar ägarbeskattningen en väsentligt mer central roll för investeringar, tillväxt och sysselsättning än för större företag. Fr.o.m. gäller särskilda regler för onoterade aktiebolag, vilket innebär att en viss del av avkastningen på eget kapital i dessa företag undantas från skatt hos ägaren. För att ytterligare förbättra villkoren för egenfinansierade investeringar i dessa företag föreslås nu att ägarna vid beräkningen av utrymmet för denna skattelättnad liksom vid beräkningen av den del av utdelningar och reavinster som beskattas som kapitalinkomst får medräkna en större andel av de anställdas löner som underlag. Andelen ökas från till . Åtgärden innebär också en viss stimulans för nyanställningar. Kapitalbeskattningen av enskilda näringsidkare I många fall sker nyetablering av företag genom att enskilda individer bildar enskilda firmor. gäller att en viss del av avkastningen från näringsverksamheten beskattas som kapitalinkomst. Beräkningen av beloppet för s.k. räntefördelning påverkas dels av storleken på det egna tillskjutna kapitalet, dels av en viss räntesats. Denna räntesats är knuten till den s.k. statslåneräntan med ett visst tillägg. För att även för denna företagsform förbättra villkoren för egenfinansierade investeringar föreslås nu att räntesatsen för positiv räntefördelning ökas . Utökat underlag för nedsättning av arbetsgivaravgifter gäller bl.a. att arbetsgivaravgifterna sätts ned för en lönesumma . För att ytterligare förbättra villkoren för sysselsättningsexpansion i mindre företag föreslås nu att det maximala underlaget för nedsättning av avgifterna utökas till ca . Kapitalförluster och organisationskostnader Baserat på förslag från den s.k. kapitalförlustutredningen avser regeringen senare i vår att presentera ett förslag som innebär att kapitalförlustbegreppet utmönstras ur skattelagstiftningen. införs en rätt till avdrag för förluster av kontanta medel i samband med brott. Vidare underlättas företagens expansion bl.a. genom utvidgade möjligheter till avdrag för kostnader för ökning av aktiekapitalet och för fusionskostnader. Översyn av stoppreglerna i fåmansföretagslagstiftningen gäller särskilda regler för fåmansföretag, de s.k. stoppreglerna. Dessa regler skall förhindra att bolagsformen används för skatteundandraganden genom vissa transaktioner mellan bolagen och dess delägare. Denna särlagstiftning framstår som uttryck för ett föråldrat synsätt och har också kritiserats av företrädare för näringslivet. En översyn av stoppreglerna är därför motiverad. En särskild utredare kommer att ges i uppdrag att se över dessa regler, i syfte att så långt som möjligt ersätta dem med allmänna beskattningsregler. Ledighet för start av eget företag att stödja ny- och småföretagandet avser regeringen att budgetproposition föreslå införande av rätt till tjänstledighet för start av eget företag. Att starta ett företag är i sig ett stort risktagande. Genom att möjliggöra för nya företagare att ta tjänstledigt kan risken minskas i någon mån. Företagaren behöver inte riskera att, utöver de pengar och resurser som satsas, dessutom förlora arbetet för den händelse företagssatsningen inte slår väl ut. Inga kostnader på statsbudgeten uppstår med detta förslag. För de arbetsgivare som måste anställa en vikarie uppstår vissa mindre kostnader. För att minska dessa kostnader för privata företag avses föreslås att tjänstledighet endast skall beviljas i de fall då det nystartade företaget inte konkurrerar med arbetsgivarens verksamhet. Miljöprogram m.m. inom jordbruket En betydande del av små och medelstora företag återfinns inom jordbrukssektorn. Verksamheten inom jordbrukssektorn utgör en central del av det ekologiska kretsloppet, är av stor betydelse för en levande landsbygd och försörjer den för sysselsättningen viktiga livsmedelsindustrin med råvaror. I medlemskapsförhandlingarna inför inträdet i EU erhöll en ram för miljöersättningar till jordbruket. Utnyttjande av programmet kräver nationell finansiering i samma omfattning som ersättningen från EU. Det statsfinansiella läget har inte medgivit ett fullt utnyttjande av ramen. Regeringen avser nu att föreslå en utbyggnad av miljöprogrammet med varav erhålls från EU. Ett utvidgat miljöprogram ökar återflödet från EU och möjliggör även en ytterligare förstärkning av de åtgärder som bedöms önskvärda för att förbättra sektorns konkurrenskraft genom omställning till mer miljöanpassad produktion och främjandet av jordbrukets positiva inverkan på kultur- och naturmiljö. Den utbyggnad av programmet som föreslogs i förra årets budgetproposition finansierades fullt ut endast för . De som återstår att finansiera skall inrymmas inom den ram som avsätts för satsningar på småföretagen. Vissa övriga satsningar Utöver de satsningar som genomförs inom ramen för det s.k. landshövdingeuppdraget avser regeringen att föreslå att ytterligare skall satsas på regional näringspolitik. Vidare avser regeringen att öka insatserna för kooperativt företagande och för kvinnors företagande. För informationsinsatser m.m. avser regeringen att avsätta vardera för dessa båda ändamål. Ytterligare en åtgärd är regeringens förslag (prop. 1996/97:63) om ett utvidgat högriskskydd. Förslaget innebär att arbetsgivarnas samtliga kostnader för utgiven sjuklön, för personer som löper risk för att insjukna under en eller flera , ersätts efter ansökan hos . Kostnaderna beräknas till högst . I nämnda proposition aviserar regeringen även ett uppdrag till och att tillsammans arbeta fram ett nytt system som täcker samhällets behov av information om den korta sjukfrånvaron . En utgångspunkt bör vara ett system som delvis bygger på ett urvalsystem för små företag och organisationer. De sammanlagda kostnaderna skulle därmed bli lägre och uppgiftslämnarbördan skulle minska kraftigt för de små företagen. 4.10 Sammanfattning av fempunktsprogrammet I tabell 4.2 lämnas en specificerad redovisning av de åtgärder som presenterats i avsnitt 4.5- 4.9. TABELL 4.2 FEMPUNKTSPROGRAM FÖR ARBETE OCH UTBILDNING Miljoner kronor 1997 1998 1999 2000 Vård, omsorg, skola 4 000 8 000 8 000 8 000 Hållbar utveckling 1 486 5 059 5 909 Lokala investeringsprogram 800 1 800 2 800 Energipolitiskt program 1 686 1 609 1 459 Infrastrukturprogram 1 650 1 650 Utbildning 546 2 468 4 319 6 045 Högskola 531 1 089 1 676 Vuxenutbildning 489 1 680 2 897 4 209 Kvalificerad yrkesutbildning 57 230 292 120 Lärlingar 27 41 40 Småföretag 1 550 1 780 1 710 Lättnader i ägarbeskattningen 160 180 210 Kapitalbeskattning av enskilda näringsidkare 390 Utökat underlag för nedsätt- ning av arbetsgivaravgifter 410 Kapitalförluster och organisa- tionskostnader 40 Miljöprogram inom jordbruket 550 550 550 Regional näringspolitik 50 50 50 Kooperativt företagande 10 10 10 Kvinnors företagande 10 10 10 Utökat särskilt högkostnads- skydd 40 Arbetsmarknadspolitik 907 2 760 1 865 1 609 Resursarbeten 310 653 Tillfällig avgångsersättning 597 1 107 865 609 1 000 1 000 1 000 Summa 5 453 16 264 21 023 23 273 1 Avser delfinanasiering. Programmet uppgår totalt till åren 1998 - 2000 men finansieras till viss del med befintliga resurser inom UO 21, Energi. Utgiftstak för den offentliga sektorn 5 Utgiftstak för den offentliga sektor Regeringens förslag: 1. De offentliga utgifterna beräknas till , och . Ett tak för de statliga utgifterna omfattande statsbudgeten exklusive räntor på statsskulden och nettoutlåning men inklusive socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten fastställs till . Den beräknade fördelningen av de statliga utgifterna åren 1998 - 2000 på utgiftsområden (exkl. statsskuldsräntor), socialförsäkringen vid sidan av statsbudgeten samt budgeteringsmarginalen gäller som riktlinje för den fortsatta budgetberedningen. Utgifterna för den kommunala sektorn beräknas till , och . ekonomiska vårproposition föreslog regeringen ett utgiftstak . Utgiftstaken för staten inklusive socialförsäkringssektorn fastställdes till 723, 720 respektive för de tre åren. godkände också en preliminär fördelning av utgifterna på utgiftsområden. I budgetpropositionen föreslogs en definitiv fördelning av utgifterna för samt en preliminär fördelning . I denna proposition föreslås ett utgiftstak för staten för . Dessutom redovisas en preliminär fördelning av utgifterna på utgiftsområden, samt en kort beskrivning av respektive utgiftsområde. Åren 1997 - 1999 ligger utgiftstaken kvar på de av tidigare fastställda nivåerna. presenteras reviderade beräkningar av utgifternas fördelning på utgiftsområden. Dessutom redovisas en beräkning av de konsoliderade offentliga utgifterna, dvs. inklusive den kommunala sektorn. 5.1 Förutsättningar 5.1.1 Budgetpolitiska mål De budgetpolitiska mål som regeringen föreslagit och ställt sig bakom har varit vägledande i arbetet med denna proposition. De kan sammanfattas på följande sätt: Statsskulden som andel av BNP skall stabiliseras . Underskottet i den offentliga sektorn får inte överstiga . De offentliga finanserna skall vara 1998. De offentliga finanserna skall uppvisa ett permanent överskott. Målet om stabiliserad skuldkvot uppnåddes . Som framgår av finansplanen och avsnitt 4.3 föreslås målet om permanent överskott i de offentliga finanserna preciseras till ett överskott på av BNP år av BNP . skall överskottet i de offentliga finanserna uppgå till av BNP. 5.1.2 Fempunktsprogrammet I avsnitt 4 beskrivs de åtgärder som regeringen föreslår och de politiska prioriteringar som ligger till grund för dessa. Utgifterna för programmet har lagts in i beräkningarna av utgiftstaken och fördelningen på utgiftsområden. 5.1.3 Beräkningsförutsättningar Vid beräkningen av den offentliga sektorns inkomster och utgifter är de antaganden som görs om den allmänna ekonomiska utvecklingen i samhället av stor betydelse. Beräkningarna bygger på en prognos över den ekonomiska utvecklingen , vilken redovisas i sin helhet i bilaga 1, Svensk ekonomi. De förutsättningar som har störst betydelse för statsbudgetens utveckling sammanfattas i tabell 5.1. BNP-tillväxten förväntas bli god . Den öppna arbetslösheten låg på en för mycket hög nivå. Den beräknas sjunka och når en nivå på . Inflationen förväntas bli mycket låg . Konsumentprisindex förväntas till och med minska mellan varvid basbeloppet beräknas bli detsamma som 1997. Jämfört med prognosen budgetproposition görs nu lägre inflationsantaganden för hela perioden. Både de korta och de långa räntorna väntas stiga något , men är lägre än vad som antogs budgetproposition. TABELL 5.1 DEN EKONOMISKA UTVECKLINGEN 1996 - 2000. Siffror års budgetproposition anges inom parentes 1996 1997 1998 1999 2000 BNP 1,1 (1,6) 2,3 (2,3) 2,5 (2,6) 2,8 (2,4) 2,7 (2,0) KPI 0,7 (1,2) 0,6 (1,9) 1,7 (2,2) 2,0 (2,2) 2,0 (2,2) Lönesumm a 6,4 (6,4) 4,2 (5,1) 4,2 (5,3) 4,9 (5,0) 4,7 (4,6) Öppen arbetslöshe t1 8,1 (7,7) 7,9 (6,9) 7,1 (6,1) 5,6 (5,8) 4,5 (5,7) Arbetsmar k- nadspolitis ka åtgärer1 4,5 (4,9) 4,7 (5,4) 4,7 (5,0) 4,7 (4,3) 4,4 (3,8) Ränta, 5- års statsoblga- tioner 7,2 (7,5) 5,6 (7,0) 5,9 (7,0) 6,1 (7,0) 6,2 (7,0) Ränta, 6 månaders statsskulds -växlar 5,8 (6,0) 4,0 (5,4) 4,1 (6,0) 4,3 (6,3) 4,3 (6,3) 1Procent av arbetskraften Källa: 5.2 De offentliga finanserna I detta avsnitt redovisas översiktligt den finansiella utvecklingen för den konsoliderade offentliga sektorn, dvs. staten inkl. AP-fonden samt kommunsektorn. En mer utförlig beskrivning återfinns i bilaga 1. Trots den svaga tillväxten förstärktes de offentliga finanserna oväntat kraftigt . Enligt de preliminära nationalräkenskaperna uppgick underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande till , vilket motsvarade av BNP. Sparandeunderskottet reducerades därmed med jämfört med . Förbättringen blev betydligt större än vad som beräknades i samband med budgetpropositionen. Den oväntat svaga utgiftsutvecklingen förklaras till viss del av förskjutningar av utgifter till 1997. Även på inkomstsidan finns faktorer som tillfälligt förstärker de offentliga finanserna 1996. Det gäller t. ex. omläggningen av uppbörden av mervärdesskatt, som innebär att uppbörden omfattar 1996. Sammantaget medför detta att den offentliga sektorns finansiella sparande endast förbättras med ca jämfört med . Underskottet beräknas uppgå till av BNP, vilket ger en god marginal till det uppsatta målet om ett underskott på högst av BNP. I kalkylen beaktas de åtgärder som presenteras i avsnitt 4. Beräkningarna visar att de uppställda budgetpolitiska målen nås åren 1998 - 2000. Dessa innebär balans i de offentliga finanserna och ett överskott av BNP. Därutöver finns, enligt nuvarande beräkning, ett utrymme på ca och ca , som kan tas i anspråk utan att de budgetpolitiska målen åsidosätts. I de nedan redovisade kalkylerna har utrymmet beräkningstekniskt använts för sänkningar av statliga skatter och avgifter. 5.3 Statsbudgetens utveckling I och med att budgetlagen trädde i kraft ändrades definitionen av statsbudgeten. I statsbudgetens saldo skall inkluderas även nettoutlåning samt en kassamässig korrigeringspost. Budgetunderskottet blir därmed liktydigt med statens lånebehov. har flera stora förändringar i redovisningen genomförts. Detta försvårar tolkningen av statsbudgetens utveckling. T.ex. lyftes arbetslöshetsersättningen in i statsbudgeten . infördes bruttoredovisning av sjuk- och föräldraförsäkringen. Dessa förändringar höjde både utgifter och inkomster kraftigt och innebar även en saldoförsämring. Lånebehovet påverkades dock inte. Vidare ändrades systemet för den kommunala mervärdesskatten samt skatteutjämningssystemet för kommuner och landsting, vilket sammantaget ökade både utgifter och inkomster med ca . Slutligen bruttoredovisas de statliga tjänstepensionerna . Även denna förändring är saldoneutral. För att öka jämförbarheten över tiden har statsbudgetens utfall korrigerats för dessa förändringar. I diagram 5.2 nedan visas utgifter (exklusive nettoutlåning) och inkomster åren 1991 - 2000 som om nu gällande redovisningsprinciper tillämpats hela perioden. 5.3.1 Statsbudgetens inkomster låg statsbudgetens korrigerade inkomster relativt högt i relation till BNP (se diagram 5.2). uppgick inkomstkvoten till av BNP. Under de därpå följande åren föll inkomsterna, både nominellt och i relation till BNP. föll inkomsterna med ca , och inkomstkvoten föll till av BNP 1994. var den ekonomiska krisen som djupast, vilket avspeglas i att inkomsterna detta år föll till sin lägsta nivå nominellt (se tabell 5.4). Skattereformens betydelse för detta förlopp har diskuterats. Kortsiktigt var reformen sannolikt något underfinansierad bland annat som en följd av en ogynnsam utveckling av baserna för kapital- och förmögenhetsskatter första år. Därutöver bidrog de förstärkta incitamenten för finansiellt sparande hos hushållen till en kraftig omsvängning av den privata konsumtionen. Detta medförde att konsumtionsskatterna inte utvecklades enligt prognos. steg inkomsterna kraftigt. Inkomstkvoten ökade till av BNP. Förklaringen till detta är till största delen konsolideringsprogrammet som innefattar inkomstförstärkningar om . Även en gynnsammare makroekonomisk utveckling bidrog till de ökade inkomsterna. - 2000 beräknas inkomstkvoten falla till av BNP. Detta förlopp har två huvudförklaringar. För det första har huvuddelen av konsolideringsprogrammets inkomstförstärkningar redan genomförts. De skatteförändringar som beslutats eller aviserats efter detta program - t. ex höjningen av tobaksskatten - är inkluderade i beräkningarna. Andra inkomstslag minskar. Främst gäller detta inkomster från försäljning av statliga företag. Inkomstförloppets andra huvudförklaring är ett beräkningstekniskt antagande om en skattesänkning. Detta medför att inkomskvoten faller. 5.3.2 Statsbudgetens utgifter exklusive statsskuldsräntor och nettoutlåning Utgifterna uttryckt som andel av BNP nådde sin kulmen . Detta berodde delvis på stora kostnader för bankstödet. sjönk utgifterna kraftigt. Särskilt kraftig var minskningen när besparingarna i konsolideringsprogrammet började påverka utgifterna. Utan justering för ändrade redovisningsprinciper ökar däremot utgifterna . Diagram 5.1 och 5.2. Diagram 5.1 Statsbudgetens inkomster och utgifter exkl. statsskuldräntor och nettoutlåning Diagram 5.2 Statsbudgetens inkomster och utgifter exkl. statsskuldräntor och nettoutlåning korrigerat för redovisningstekniska förändringar Jämfört med den prognos som gjordes budgetpropositionen ligger utgifterna nu på en något högre nivå. Orsaken är främst det fempunktsprogram som presenteras i denna proposition. Under innevarande år ökar utgifterna exklusive statsskuldsräntor med ca jämfört med budgeterat belopp. Ökningen är ett nettoresultat av både upp- och nedrevideringar av enskilda anslag. Redan i slutet av /96 syntes klara tendenser till att utgifterna inom sjuk- och föräldraförsäkringen skulle komma att bli lägre än vad som budgeterats på grund av lägre sjuktal och lägre nativitet. Även lägre marknadsräntor bidrar till att minska utgifterna. Framförallt påverkas räntebidragen. Högre utgifter uppkommer främst för arbetslöshetsersättningen. Dessutom har satsningarna i enlighet med fempunktsprogrammet lagts in i beräkningen. Dessa presenteras i avsnitt 4. och framåt beräknas utgifterna sjunka som andel av BNP. Orsaken till de sjunkande utgifterna är främst en gynnsam ekonomisk utveckling med minskande arbetslöshet men också minskande utgifter för statsskuldsräntor. Även de kvarvarande besparingarna i konsolideringsprogrammet spelar en viktig roll för utgiftsminskningen. Jämfört med prognosen i budgetpropositionen ligger utgifterna på en något högre nivå. För en mer detaljerad bild av utgifternas utveckling hänvisas till avsnitt 5.6. 5.3.3 Statsskuldsräntor Statsskuldsräntorna var som störst då de uppgick till . De beräknas minska med (se diagram 5.3). Minskningen av ränteutgifterna beror till största delen på fallande inhemska och utländska marknadsräntor. Som tabell 5.2 visar beräknas statsskuldsräntorna bli under innevarande år, vilket är ca lägre än vad som prognostiserades i budgetpropositionen. TABELL 5.2 UTGIFTSMÄSSIGA STATSSKULDSRÄNTOR 1996 -