prop · GK0335 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1996/97:35 Ett nytt system för ekonomisk utjämning inom Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ett nytt system för ekonomisk utjämning inom . Målet för utjämningssystemet är att göra en rikstäckande kyrklig verksamhet av ungefär nuvarande omfattning möjlig, att ge väsentligen likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kyrkokommunerna inom landets olika delar samt att finansiera den rikskyrkliga verksamheten och andra för hela kyrkan gemensamma kostnader. Det föreslagna utjämningssystemet består av en generell del som omfattar alla pastorat och samfälligheter samt en individuell del där prövning sker efter särskild ansökan. Den generella delen innehåller dels en inkomstutjämning, dels en utjämning av kostnader som har strukturella orsaker. Inkomst- och kostnadsutjämningen bygger på principen att pastorat eller samfälligheter vars inkomst- eller kostnadsläge är sämre än genomsnittet får ett bidrag och de med ett gynnsammare läge får betala en avgift. I den generella utjämningen kommer därmed bidrag och avgifter i huvudsak att balansera. Den individuella delen innehåller samma möjligheter som att bevilja ett pastorat eller en samfällighet strukturbidrag, kyrkobyggnadsbidrag och extra utjämningsbidrag. Den allmänna kyrkoavgiften sänks per skattekrona. Den särskilda kyrkoavgiften behålls oförändrad. För stiftsnivån innebär förslaget att stifts- och strukturbidraget behålls, men beviljas efter en friare prövning. Det allmänna utjämningsbidraget avskaffas och ersätts för stiftssamfälligheternas del inte av någon ny inkomstutjämning. Extra utjämningsbidrag skall även i fortsättningen kunna beviljas stiftssam- fälligheterna. Stiftsstyrelserna föreslås få besluta om kyrkobyggnadsbidragen. Kostnaderna för den rikskyrkliga organisationen och andra gemensamma kostnader såsom kostnader för pensioner till präster samt för domkapitel och biskopar betalas som tidigare från utjämningssystemet. Liksom sker all utjämning enligt förslaget via kyrkofonden. Kyrkofondens budget beräknas bli balanserad. De ekonomiska effekterna av förslaget beräknas bli att den lokala nivån inom kyrkan får disponera mer än , räknat värden. Det nya systemet föreslås träda i kraft , med en fyraårig övergångstid. Effekterna av förslaget har beräknats vid fullt genomslag av det nya systemet. 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 5 2 Lagtext.................................................... 5 3 Ärendet och dess beredning................................. 11 4 Principiella synpunkter på utjämningen..................... 11 4.1 Inledning och förslaget i stort..................... 11 4.2 Målen för utjämningen............................... 13 4.3 Grundläggande krav på systemet...................... 16 4.4 Strukturfrågor...................................... 19 4.5 Förhållandet till stat-kyrka-reformen............... 20 5 Konstitutionella och lagtekniska frågor ................... 21 6 Inkomstutjämningen......................................... 23 6.1 Underlaget för utjämningen ......................... 25 6.2 Graden av utjämning av skatteinkomsterna............ 26 6.3 Inkomstutjämningens effekter på utdebiteringsnivån.. 28 6.4 Utjämning av inkomster mellan stiften............... 29 7 Utjämning av strukturkostnader............................. 30 7.1 Kostnader för drift och underhåll av kyrkor......... 31 7.2 Kostnader för drift och underhåll av begravningsplatser 35 7.3 Kostnader på grund av låg andel kyrkotillhöriga..... 38 7.4 Kostnader på grund av gles bebyggelse och kallt klimat 41 8 Kyrkobyggnadsbidrag........................................ 44 9 Extra utjämningsbidrag..................................... 47 10 Stifts- och strukturbidragen............................... 49 11 Den allmänna kyrkoavgiften och finansieringen av kostnader för rikskyrklig verksamhet m.m................................. 52 12 Ekonomiska konsekvenser av förslaget ...................... 54 13 Genomförande .............................................. 57 14 Författningskommentar...................................... 60 Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser.................... 64 Bilaga 2 Första kyrkolagsutskottets betänkande 1996:5........ 67 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............................................................. 84 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300). Förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300) Härigenom föreskrivs i fråga om kyrkolagen (1992:300) dels att 42 kap. skall upphöra att gälla, och dels att det i lagen skall införas ett nytt kapitel, 42 kap., av följande lydelse. 1 § Genom kyrkofonden skall kostnader för verksamhet fördelas enligt föreskrifterna i detta kapitel. 2 § Vad som i detta kapitel sägs om pastorat skall också tillämpas på pastoratssamfälligheter och flerpastoratssamfälligheter. Föreskrifterna i 18 - 21 §§ skall tillämpas på ett pastorat endast om de avser angelägenheter som pastoratet skall sköta. Föreskrifterna i detta kapitel skall inte tillämpas på Hovförsamlingen. 3 § I detta kapitel används följande uttryck med den betydelse som anges nedan: Bidragsår: Det år under vilket ett bidrag betalas ut eller en avgift skall betalas. Skatteunderlag: De sammanlagda beskattningsbara inkomster som de kyrkotillhöriga i ett pastorat har enligt skattemyndigheternas beslut om taxe- ring till inkomstskatt enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) året före bidragsåret. Om de kyrkliga kommunernas skattemedelsfordran vid ingången av bidragsåret förändras som en följd av ett riksdagsbeslut om ekonomiska regleringar mellan staten och de kyrkliga kommunerna, skall skatteunderlaget förändras i motsvarande utsträckning. Medelskattekraft: Skatteunderlaget för de kyrkotillhöriga i hela landet, dividerat med antalet kyrkotillhöriga vid ingången av året före bidragsåret. Medelskatteunderlag: Medelskattekraften multiplicerad med antalet kyrkotillhöriga i pastoratet vid ingången av året före bidragsåret. Genomsnittskostnad: De totala löpande kostnaderna som samtliga kyrkliga kommuner på lokal nivå har för driften av en viss verksamhet eller för ett visst utgiftsslag och som framgår av officiell statistik över de kyrkliga kommunernas bokslut för året före det år som föregår bidrags-året, dividerat med antalet kyrkotillhöriga vid ingången av året före bidragsåret. 4 § För kyrkofonden skall det finnas en styrelse. Denna skall bestå av en ordförande och sex andra ledamöter. 5 § Ordföranden och tre av de övriga ledamöterna i utses av regeringen i taget. Tre ledamöter utses av kyrkomötet. Dessa ledamöter skall väljas vid kyrkomötets första sammanträde under sin valperiod. Valet gäller till dess att kyrkomötet förrättar nytt val under sin nästa valperiod. 6 § För ledamöterna i skall det finnas lika många ersättare. De utses på samma sätt som ledamöterna. Om de ersättare som kyrkomötet utser inte väljs proportionellt, skall det vid valet också bestämmas i vilken ordning som de skall tjänstgöra. 7 § De av kyrkomötet utsedda ledamöterna och deras ersättare skall tillhöra . 8 § Närmare föreskrifter om förvaltningen av kyrkofonden meddelas av regeringen. Hur kyrkofonden tillförs medel 9 § Till kyrkofonden betalas 1. avgifter enligt 14 - 20 §§ och 2. statsbidrag som beviljas för ändamålet. Till kyrkofonden skall också föras avkastning och ersättning från fondens tillgångar och från andra kapitaltillgångar enligt regeringens bestämmande. 10 § Kyrkofonden får ta upp lån i den omfattning som regeringen bestämmer. Hur kyrkofondens medel används Betalning av bidrag och kostnader för kyrkliga ändamål 11 § Ur kyrkofonden betalas 1. bidrag enligt 17 - 24 §§, 2. kostnader för avlöningsförmåner till biskopar och den biträdande biskopen i stift, 3. kostnader för pensionsförmåner till präster eller efterlevande till präster enligt föreskrifter som regeringen meddelar eller enligt avtal, och 4. kostnader för försäkringsförmåner till präster enligt statlig gruppliv- försäkring. 12 § Enligt regeringens bestämmande betalas ur kyrkofonden också 1. kostnader för kyrkomötet och dess myndigheter, 2. kostnader för arvoden och annan ersättning till ledamöter och ersättare i domkapitlen, 3. förvaltningskostnader för ärkebiskopsämbetet och departement eller myndigheter där kyrkliga frågor handläggs, 4. kostnader för verksamhet som bedrivs av stiftelse för rikskyrklig verksamhet, 5. kostnader för och kyrkofondens förvaltning i övrigt, och 6. andra kostnader för kyrkliga ändamål. 13 § Ur kyrkofonden får lån lämnas för 1. åtgärder som syftar till att rationalisera driften av prästlönefastigheter, 2. förvärv av jordbruksfastighet som prästlönefastighet, om förvärvet syftar till en rationalisering av det kyrkliga jordinnehavet i stiftet, och 3. kostnader till följd av fastighetsbildningsförrättning eller företag enligt lagen (1939:608) om enskilda vägar, anläggningslagen (1973:1149) eller vattenlagen (1983:291) som en prästlönefastighet skall belastas med. Närmare föreskrifter om lån ur kyrkofonden får meddelas av regeringen. Allmän och särskild kyrkoavgift 14 § Pastoraten skall betala allmän kyrkoavgift till kyrkofonden. Avgiften beräknas på skatteunderlaget och är per skatte-krona. I fråga om flerpastoratssamfälligheter som inte är totala skall besluta hur avgiften skall fördelas mellan samfälligheten och de berörda pastoraten. 15 § Stiftssamfälligheterna skall betala särskild kyrkoavgift till kyrkofonden. 16 § Den särskilda kyrkoavgiften beräknas till av den nettovinst som uppkommer under räkenskapsåret på förvaltningen av prästlönefastigheterna och stiftets prästlönefond. Nettovinsten på förvaltningen av prästlönefastigheterna utgörs av vad som återstår av vinsten från den samlade förvaltningen av denna egendom efter det att egendomsnämnden har avsatt det rörelsekapital som behövs för förvaltningen av egendomen. Nettovinsten av prästlönefondens förvaltning utgörs av avkastningen under räkenskapsåret, minskad med det belopp som enligt 41 kap. 27 § andra stycket har avsatts till kapitalet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om betalning av särskild kyrkoavgift till kyrkofonden. 17 § Pastorat vars skatteunderlag överstiger medelskatteunderlaget skall betala en avgift till kyrkofonden (inkomstutjämningsavgift). Pastorat vars skatteunderlag understiger medelskatteunderlaget skall få ett bidrag från kyrkofonden (inkomstutjämningsbidrag). Avgiften eller bidraget fastställs och är av skillnaden mellan pastoratets skatteunderlag och medelskatteunderlaget, multiplicerad med en skattesats som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I fråga om flerpastoratssamfälligheter som inte är totala skall besluta hur avgiften eller bidraget skall fördelas mellan samfälligheten och de berörda pastoraten. 18 § Pastorat som året före bidragsåret hade fler kyrkotillhöriga per kyrka än medeltalet kyrkotillhöriga per kyrka i landet skall betala en avgift till kyrkofonden (kyrkounderhållsavgift). Pastorat som hade färre kyrkotillhöriga per kyrka än medeltalet skall få ett bidrag från kyrkofonden (kyrkounderhållsbidrag). Avgiften eller bidraget fastställs och beräknas för varje kyrka på grundval av skillnaden mellan antalet kyrkotillhöriga per kyrka i pastoratet och medeltalet kyrkotillhöriga per kyrka i landet. Skillnaden multipliceras med en genomsnittskostnad för kyrkounderhåll och en procentsats som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om justering av avgifter och bidrag med hänsyn till en kyrkas storlek, byggnadsmaterial och nyttjandegrad. 19 § Pastorat som året före bidragsåret hade fler folkbokförda in- vånare per begravningsplats än medeltalet invånare per begravningsplats i landet skall betala en avgift till kyrkofonden (begravningsplatsav- gift). Pastorat som hade färre invånare per begravningsplats än medeltalet skall få ett bidrag från kyrkofonden (begravningsplatsbidrag). Avgiften eller bidraget fastställs och beräknas för varje begrav- ningsplats på grundval av skillnaden mellan antalet invånare per begravnings- plats i pastoratet och medeltalet invånare per begravningsplats i landet. Skillnaden multipliceras med en genomsnittskostnad för kyrkogårdsförvaltning och en procentsats som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om justering av avgifter och bidrag med hänsyn till hur stor en be- gravningsplats är, om den är belägen invid en kyrka och om det finns ett krematorium på den. 20 § Om de kyrkotillhörigas andel av de folkbokförda invånarna i ett pastorat året före bidragsåret överstiger medeltalet för de kyrkotillhöriga i landet , skall pastoratet betala en avgift till kyrkofonden (kyrkotillhörigavgift). Om de kyrkotillhörigas andel understiger medeltalet kyrkotillhöriga i landet, skall pastoratet få ett bidrag från kyrkofonden (kyrkotillhörigbidrag). Avgiften eller bidraget fastställs och beräknas på grundval av skillnaden mellan andelen kyrkotillhöriga i pastoratet och medeltalet kyrkotillhöriga i landet. Skillnaden multipliceras med antalet folkbokförda invånare i pastoratet året före bidragsåret, en genomsnittskostnad för egentlig verksamhet och en procentsats som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om minskning av procentsatsen vid låg andel tillhöriga. Med egentlig verksamhet avses kostnaderna för gemensam administration, kyrklig jord, fastighets- och kyrkogårdsförvaltning samt församlingsverksamhet. 21 § Om ett pastorat ligger i glesbygd eller har högre kostnader än genomsnittligt för uppvärmning eller kallortstillägg, skall pastoratet få ett bidrag från kyrkofonden enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (glesbygdsbidrag). 22 § får bevilja pastorat och stiftssamfälligheter extra utjämningsbidrag enligt föreskrifter som regeringen meddelar. 23 § får enligt föreskrifter som regeringen meddelar bevilja stiftssamfälligheterna medel ur kyrkofonden för skötseln av deras angelägenheter och för kostnaderna för särskilda bidrag som stiftsstyrelsen skall fördela mellan pastoraten för särskilda behov (strukturbidrag). 24 § får enligt föreskrifter som regeringen meddelar bevilja stiftssamfälligheterna medel ur kyrkofonden som stiftsstyrelsen skall fördela mellan pastoraten till kostnadskrävande arbeten på kyrkor. Fördelning av bidrag vid indelningsändring 25 § När ett beviljat bidrag behöver delas upp på flera mottagare till följd av en indelningsändring, skall besluta om bidragets fördelning. Hur avgifter och bidrag fastställs 26 § fastställer för varje pastorat avgifter och bidrag enligt 14 och 17-21 §§. skall meddela pastoraten dessa uppgifter bidragsåret. Till ledning för det kyrkokommunala budgetarbetet skall året före bidragsåret meddela pastoraten preliminära uppgifter om avgifterna och bidragen. 27 § fastställer för varje stiftssamfällighet vad som skall betalas i särskild kyrkoavgift. 28 § Stiftsstyrelserna skall meddela berörda pastorat preliminära uppgifter om strukturbidrag enligt 23 § året före bidragsåret. 29 § Beslut av enligt detta kapitel får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . I fråga om stiftsbidrag och kyrkobyggnadsbidrag tillämpas äldre föreskrifter t.o.m. . En begränsning av förändringarna för pastoraten till följd av denna lag skall ske enligt följande. Förändringen utgör skillnaden mellan nettot av avgifter och bidrag för pastoraten enligt denna lag för jämfört med det netto som skulle ha uppkommit om äldre föreskrifter hade tillämpats. Med nettot enligt denna lag avses skillnaden mellan bidrag och avgifter enligt 14 och 17-21 §§. Med nettot enligt äldre föreskrifter avses skillnaden mellan allmänt utjämningsbidrag och allmän kyrkoavgift. Vid beslut om avgifter och bidrag enligt 26 § skall - från nettot för avräknas tre fjärdedelar av förändringen, - från nettot för avräknas två fjärdedelar av förändringen, och - från nettot för avräknas en fjärdedel av förändringen. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen bemyndigade chefen för att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att se över systemet för ekonomisk utjämning inom och lägga fram förslag till hur detta skall vara utformat . Med stöd av bemyndigandet förordnades numera departementsrådet som särskild utredare. Utredaren har biträtts av en referensgrupp med representanter för och av sakkunniga och en expert. Utredningen antog namnet . redovisade sitt förslag till nytt utjämningssystem i betänkandet Utjämning av intäkter och kostnader inom (SOU 1995:144). Till utredarens förslag har inte fogats några särskilda yttranden, varken från referens- eller expertgruppen. betänkande har remissbehandlats. Remissinstanserna finns förtecknade i bilaga 1. En sammanställning av remissinstansernas yttranden har publicerats i Ds 1996:43. kyrkomöte har fått tillfälle att yttra sig över ett förslag till ändring av bestämmelserna i kyrkolagen som avser utjämningssystemet i huvudsak enligt utredningens förslag (RegSkr 1996:2). Kyrkomötet har med mycket stor majoritet ställt sig bakom förslaget (1KL 1996:5, kskr. Första kyrkolagsutskottets betänkande finns i bilaga 2. 4 Principiella synpunkter på utjämningen 4.1 Inledning och förslaget i stort -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Det nuvarande utjämningssystemet skall | | ersättas av ett system som jämnar ut dels skillnader i | | inkomster, dels kostnadsskillnader som hänför sig till | | strukturella faktorer. Utjämningen skall grundas på mätbara och | | för kyrkokommunerna opåverkbara faktorer. Den skall göra det | | möjligt att bedriva en rikstäckande kyrklig verksamhet av ungefär| | nuvarande omfattning och resultera i väsentligen likvärdiga | | ekonomiska förutsättningar för verksamheten inom landets olika | | delar. Systemet skall vidare möjliggöra en finansiering av | | kyrkans riksorganisation och andra för hela kyrkan gemensamma | | kostnader. förslag: För den lokala nivån innebär utredningens förslag att nuvarande utjämning för pastoraten ersätts dels av en utjämning av inkomster, dels en utjämning av vissa strukturella kostnader. Dessutom skall vissa bidrag kunna beviljas efter ansökan. Inkomstutjämningen skall jämna ut av skillnaden mellan pastoratets skattekraft och medelskattekraften. De pastorat som har lägre skattekraft än genomsnittet får ett bidrag, pastorat med högre skattekraft betalar en avgift. Kostnadsutjämningen innebär utjämning av kostnadsskillnader inom följande fyra områden: - drift och underhåll av kyrkor, - drift och underhåll av begravningsplatser, - kostnader på grund av låg andel kyrkotillhöriga, - kostnader på grund av gles bebyggelse och särskilda klimatförhållanden. Även kostnadsutjämningen bygger på att de pastorat som har ett gynnsammare läge än genomsnittet betalar en avgift som finansierar bidrag till pastorat med mindre gynnsamma strukturella förhållanden. Kyrkobyggnadsbidraget behålls, men utvidgas till att omfatta alla arbeten på en kyrka. Det skall beslutas på stiftsnivå. fastställer ramanslag för stiften. Extra utjämningsbidrag skall finnas kvar som utjämningssystemets säkerhetsventil och beslutas av . Strukturbidrag skall som tidigare beviljas av stiftsstyrelserna, men skall få en friare användning. Den allmänna kyrkoavgiften sänks till per skattekrona och den särskilda kyrkoavgiften behålls oförändrad. För stiftsnivån föreslår utredningen att stifts- och strukturbidraget från kyrkofonden behålls, men beviljas efter en friare prövning. Det allmänna utjämningsbidraget avskaffas och ersätts inte för stiftssamfälligheternas del av någon ny inkomstutjämning. Extra utjämningsbidrag skall även i fortsättningen kunna beviljas stiftssamfälligheterna. Stiftsstyrelserna föreslås få besluta om kyrkobyggnadsbidrag. På riksnivå innebär förslaget att kostnader som är gemensamma för hela kyrkan såsom kostnader för den rikskyrkliga organisationen, för pensioner till präster samt för domkapitel och biskopar betalas som tidigare via kyrkofonden från utjämningssystemet. Kyrkofondens budget beräknas bli balanserad. Remissinstanserna: förslag har i huvudsak mött ett positivt gensvar hos remissinstanserna. Det är en klar majoritet som tillstyrker förslaget i stort. Det kan särskilt noteras att det bland pastoraten och stiftsstyrelserna, som är de som mest berörs av utjämningssystemet, finns en tydlig majoritet för förslaget. , som företräder alla kyrkliga kommuner, har också tillstyrkt det. kyrkomöte slår fast att utjämningssystemet är ett uttryck för en grundläggande solidaritet mellan kyrkans olika delar. Solidariteten måste dock vara ömsesidig och strukturförändringar i syfte att skapa ekonomiskt bärkraftiga enheter är både önskvärda och nödvändiga. Kyrkomötet ansluter sig till de överväganden regeringen gjort rörande de krav som kan ställas på utjämningen. Skälen för regeringens förslag: I direktiven för (dir. 1994:52) pekade regeringen på några brister i det nuvarande utjämningssystemet. Bland annat nämndes att den enskilda kyrkokommunen genom sin utdebitering kan påverka storleken av det allmänna utjämningsbidraget. Skattekraftsgarantins procentsatser har också ifrågasatts i olika sammanhang. Vidare har systemet ansetts vara gammalt och grundat på förhållanden som rådde . Vi anser att dessa brister i nuvarande utjämningssystem motiverar att systemet reformeras. Med hänsyn till det gynnsamma remissutfallet över betänkandet och kyrkomötets positiva yttrande lägger vi i det följande fram ett förslag till nytt utjämningssystem inom i huvudsak grundat på utredningsförslaget. Vad som i denna proposition sägs om pastorat avser även kyrkliga samfällig- heter som inte är pastorat. 4.2 Målen för utjämningen är en evangelisk-luthersk öppen folkkyrka med en demokratisk organisation kombinerad med en episkopal struktur och den bedriver en riks- omfattande verksamhet. Detta kommer bland annat till uttryck i kyrkolagens inledande kapitel som innehåller de grundläggande reglerna om som trossamfund. I 2 kap. 2 § kyrkolagen (1992:300) sägs: "Genom sina församlingar upprätthåller en på demokratisk grund uppbyggd riksomfattande verksamhet. församlingar och stiftsmyndigheter ansvarar lokalt och regionalt för kyrkans verksamhet." På den lokala nivån är det församlingen som ansvarar för verksamheten inom sitt territoriella område. Rikstäckningen kommer till uttryck genom att hela landet är indelat i församlingar. Strävan att garantera en rikstäckande kyrklig verksamhet och att göra det möjligt för att nå ut till alla delar av landet har varit ett genomgående drag i den ekonomiska utjämningen inom kyrkan alltsedan kyrkofondens tillkomst . I det nu pågående arbetet med att skapa nya relationer mellan staten och har betonats att rikstäckningen utgör en av de grundläggande egenskaper som formar identitet. Regeringen framhöll i sin skrivelse till kyrkomöte (RegSkr 1995:1) angående ändra- de relationer mellan staten och att utgångspunkten för reformen var att kyrkan skall kvarstå som en öppen, demokratisk och rikstäckande folkkyrka. Andra kyrkolagsutskottet bekräftade i sitt betänkande, som med bred uppslutning antogs av kyrkomötet (2KL 1995:1, kskr. 1995:15), att har samma uppfattning. I den av antagna propositionen (prop. 1995/96:80) om ändrade relationer mellan staten och konstateras att närmast total enighet råder om att kyrkan även skall vara demokratisk, öppen, rikstäckande och av folkkyrkokaraktär. Det framhålls i detta sammanhang att rikstäckningen förutsätter ett väl fungerande utjämningssystem och att regeringen fäster stor vikt vid att ett sådant system kommer till stånd, för vilket bör överta ansvaret efter förändrade stat-kyrka- relationer.