prop · GK03136 · 1997-01-01 00:00:00 — måste dessutom vara tillgänglig för konsumenterna i princip dygnet runt, året om. Även om det inte är möjligt att skapa ett system som är så leverans och driftsäkert att det aldrig uppstår störningar, måste säkerheten ställas i relation till att elen är en nödvändighet för konsumenterna. Elmarknaden har varit föremål för genomgripande reformering. För konsumenten har förändringarna bl.a. medfört att denne numera har två motparter, nämligen dels det företag som tillhandahåller den anläggning varigenom elen överförs (nätägaren), dels det företag som konsumenten köper elen av (elsäljaren). En av huvudprinciperna bakom reformeringen av elmarknaden är att stärka elanvändarnas ställning. Den befintliga skyddsregleringen i den reformerade lagstift- ningen tar emellertid sikte på elanvändare i stort. Förhållandena mellan konsumenterna och nätägarna/elsäljarna har hit- tills reglerats i huvudsak genom standardavtal som utarbetats av el- branschen efter förhandlingar med . Vid de senaste för- handlingarna om nya standardvillkor på elområdet var det dock inte möjligt för parterna att enas i flera avgörande frågor. För att konsumenterna på elmarknaden som kollektiv skall få ett fullgott skydd är det inte lämpligt att villkoren för elköpet bestäms huvudsakligen genom avtal. I detta betänkande föreslås därför att konsumentskyddet i vissa delar läggs fast i lag, och att bestämmelserna får flyta in i den av föreslagna nya ellagen (SOU 1995:108) som är tänkt att träda i kraft . Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmel-serna i lagen är till nackdel för konsumenten föreslås vara utan verkan mot denne. Utgångspunkten för utredningens arbete har enligt utrednings- direktiven varit att det lagfästa konsumentskyddet skall vara detsamma oavsett vilken vara eller tjänst det är som säljs. Elkonsumenterna måste alltså ges skydd motsvarande det skydd som konsumenter av andra varor och tjänster ges i t.ex. konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen. förpliktelser enligt avtalet, och om det uppstår störningar i driften. Om elöverföringen avbryts med anledning av t.ex. tekniska orsaker eller på grund av ett kabelbrott brukar man tala om kvantitati-va driftstörningar. Om en störning avser spänningen, dvs. kvaliteten på elen, brukar man tala om kvalitativa driftstörningar. Den senare formen av driftstörningar ligger utanför utredningens uppdrag. Konsumentskyddet vid avstängning av el Om elkonsumenten inte betalar sin räkning eller om konsumenten i annat avseende bryter mot sina förpliktelser i avtalet med nätägaren eller elsäljaren, riskerar konsumenten att få elen avstängd. Det saknas lagregler som närmare styr förutsättningarna får avstängning i dessa situationer. Den enskilde konsumenten är därför beroende av nätägarens/elsäljarens bedömning av vad som är ett rimligt förhållningssätt till konsumenterna. Detta är mindre lämpligt ur konsumentkollektivets synvinkel. I betänkandet föreslås därför att förut- sättningarna för när nätägaren får stänga av elen respektive när elsäljaren hos nätägaren får begära avstängning, regleras i lag. Förutsättningarna kan komma att prövas av kronofogdemyndighet (och i andra instans av tingsrätt) om handräckning behövs för att få stänga av elen. Förut- sättningarna kan även komma att prövas vid en skadeståndsprocess. får enligt den föreslagna huvudregeln stängas av om konsumentens försummelse är väsentlig och om den enskilde fått tillfälle att vidta rättelse samt om det inte föreligger risk för liv och hälsa eller om-fattande egendomsskada. Härigenom utesluts att avstängning sker t.ex. vid betalningsförsummelse avseende mindre belopp. Det vore dock orimligt om elen aldrig kunde stängas av vid uppenbart missbruk av elabonnemanget. Om det t.ex. föreligger risk för omfattande egendomsskada och konsumenten ständigt underlåter att betala sin elräkning av annat skäl än ekonomisk oförmåga, är det inte rimligt att konsumenten skall kunna undgå avstängning. Det samma gäller vid ständigt återkommande betalningsförseelser av förhållandevis små belopp. Det föreslås därför att avstängning alltid får ske om konsumen- ten förfarit otillbörligt. Det är i allmänhet personer med stora ekonomiska eller sociala problem i ett eller flera hänseenden som drabbas av betalnings- svårigheter. Inte sällan är det fråga om människor som av olika skäl inte kommer sig för att själva begära stöd från samhällets sida. Vid betalningsförsummelse föreslås därför efter förebild i hyreslagen att socialnämnden underrättas om den obetalda skulden. Härigenom säkerställs att kommunen får en möjlighet att ingripa om kommunens bedömning av de sociala för-hållandena ger till resultat att bidrag bör utgå. Med förebild i hyreslagen föreslås att av-stängning av el inte får ske om betalning sker från det att konsumenten har delgetts underrättelse om att han genom den uteblivna betalningen riskerar att få elen avstängd. föreslås ha möjlighet att betala eller att åta sig att betala skulden. får enligt förslaget inte stängas av förrän det efter utgången av treveckorsfristen har gått . För att avstängningen inte skall få användas som ett påtryckningsmedel vid en tvistig fordran gäller enligt de nuvarande standardvillkoren ett för- bud mot avstängning i dessa situationer. Det föreslås att denna regel läggs fast i lag. Konsumentskyddet vid kvantitativa driftstörningar Nätägaren skall enligt de nuvarande standardvillkoren, om varaktigt avbrott i överföringen kan förutses, underätta konsumenten härom i så god tid som möjligt och på lämpligt sätt. Detta innebär i praktiken att nät- ägaren avgör vilket sätt som är lämpligt. Underrättelse sker ofta genom att meddelande lämnas till den enskilde konsumenten i bostaden eller genom anslag i t.ex. trappuppgång, men ibland även genom annonsering i dags-press. Den senare formen av underrättelse är inte acceptabel med hänsyn till den enskildes behov av elen. Det föreslås därför att skyldig- heten för nätägaren att underrätta konsumenten om förutsebara elavbrott regleras. Nätägare som kan förutse annat än kortvarigt avbrott skall vara skyldig att underrätta konsumenten om avbrottet i så god tid som möjligt, genom personligt meddelande eller om så är lämpligt genom anslag. Däremot skall det således inte vara tillåtet att underätta konsumenten enbart genom an-nonsering i press, TV eller liknande media. Enligt dagens standardvillkor är konsumenternas ersättningsrätt vid kvantitativa driftstörningar begränsad i flera avseenden. Bl.a. är rätten till ersättning för den typ av skador som normalt uppstår vid ett elavbrott s.k. indirekta skador begränsad till av basbeloppet (). Begränsningar av detta slag förekommer inte i konsumentköplagen eller konsumenttjänstlagen. En annan begränsning i ersättningsrätten är att nätägaren/elsäljaren kan undgå skadeståndsansvar genom att visa att företaget inte vållat skadan genom vårdslöshet. Ett sådant skadeståndsansvar, dvs. begränsat till fall då företaget varit oaktsamt, är lindrigare än det ansvar som ligger på andra näringsidkare som säljer varor eller till-handahåller tjänster enligt annan konsumen- trättslig lagstiftning. Enligt både konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen har näringsidkaren ett s.k. kontrollansvar. Ett sådant ansvar innebär att näringsidkaren är ersättningsskyldig om inte denne visar att orsaken till skadan beror på ett hinder utanför företagets kontroll som företaget inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder företaget inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Kontrollansvaret omfattar även den som näringsidkaren har anlitat för att utföra något för näringsidkarens räkning. Beror orsaken till skadan på denne utomstående är näringsidkaren fri från ansvar endast om också den som näringsidkaren anlitat skulle vara fri från ansvar enligt vad som sagts. Elkonsumenternas skydd i fråga om ersättningsrätten vid kvantitativa driftstörningar är således i flera avseenden sämre än det skydd som konsumenterna ges på andra marknader. Nätägaren/elsäljaren föreslås därför åläggas ett kontrollansvar, omfattande såväl direkta som indirekta skador utan beloppsbegränsningar. Skadeståndsskyldigheten föreslås kunna jämkas om den är oskäligt betungande med hänsyn till den skadeståndsansvariges ekonomiska förhållanden, varvid även den skadelidandes behov av skadeståndet och övriga omständigheter skall beaktas. Eftersom ett elavbrott i sällsynta fall kan orsaka oerhört omfattande skador är det angeläget att klarhet i skadeståndsfrågan nås inom en inte alltför avlägsen framtid. Det föreslås därför att det införs en regel om specialpreskription som före-skriver att den som begär skadestånd med stöd av kontrollansvaret, skall väcka talan härom senast från det att skadan uppkom. Talan om skadestånd förs vid allmän domstol eller genom ansökan om betalningsföreläggande vid kronofogdemyndighet. Nätägaren kan ibland vara föranledd att avbryta överföringen av el på grund av elsäkerhetsskäl eller för att normalt underhålls- och reparations- arbete behöver utföras. I dessa situationer är det inte rimligt att nätägaren kan drabbas av skadeståndsansvar. Den föreslagna skadeståndsregeln är därför försedd med ett undantag som tar sikte på nämnda situationer. Från nätägarens/elsäljarens skadeståndsskyldighet undantas även skador som för-anletts av att nätägaren/elsäljaren lagenligt utnyttjat rätten till avstängning. De kostnader som föranleds av försummelser från konsumenternas sida med anledning av avstängningsregeln föreslås få påföras den enskilde konsumenten. Förslaget i denna del föranleder således inga kostnader för nätägarna-/elsäljarna. När det gäller frågan om det uppstår kostnader för staten är detta inte möjligt att bedöma på detta stadium. Staten har genom socialtjänstlagen åtagit sig att bistå den enskilde i dennes försörjning och livsföring i övrigt, om den enskildes behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Genom den föreslagna regleringen är en viss ökning möjlig av antalet in- gripanden från socialnämndens sida. kan det i vissa fall undvikas att den enskildes ekonomiska och sociala situation förvärras. Det är således inte möjligt att avgöra om förslaget medför några samhälleliga kostnader. De förslag som läggs fram i fråga om ersättningsrätten vid kvantitativa driftstörningar föranleder i sig inga kostnader. De kostnader som kan uppstå genom att ett skadeståndsansvar regleras i lag oavsett om det rör sig om ett strikt ansvar, ett vårdslöshets- eller ett kontrollansvar är svåra att förutse. Be-räkningen av eventuella kostnader är beroende av förhållandena i det enskilda företaget, dess riskbenägenhet, om ansvarsförsäkring tecknats etc. En lagreglering av ersättningsrätten ökar förutsebarheten i fråga om arten av skador som kan uppstå, varigenom nätägarna/elsäljarna kan skydda sig försäkringar. Utredningen om konsumentskydd vid leverans av el - lagförslag Härigenom föreskrivs i fråga om ellagen (1996:XXX) dels att 11 kap. och 12 kap. i stället skall utgöra 12 kap. respektive 13 kap., samt att hänvisningarna i 12 kap. 2 § och 6 § ändras i enlighet härmed, dels att det skall införas ett nytt 11 kap. av följande lydelse. 11 kap. Särskilt om överföring och leverans av el till hushållskonsu- menter 1 § Detta kapitel gäller överföring och leverans av el till en konsument huvudsakligen för enskilt ändamål. 2 § Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i detta kapitel är till nackdel för konsumenten är utan verkan mot denne. Avbrytande av överföring eller leverans av el 3 § Försummar en konsument att iaktta vad som åligger honom får över- föringen av el avbrytas eller begäran härom framställas om försummelsen är väsentlig, om inte den som konsumenten varit försumlig mot genom anmaning har kunnat åstadkomma rättelse och om avstängning kan ske utan risk för liv och hälsa eller omfattande egen- domsskador. Avstängning får dock alltid ske om konsumenten förfarit otillbörligt. Avser försummelsen underlåtelse att betala avgift för överföring eller leverans av el gäller dessutom att överföringen inte får avbrytas eller begäran härom framställas om betalning sker från det att 1. konsumenten delgetts underrättelse om att han genom den uteblivna betalningen riskerar att få överföringen avbruten och 2. meddelande om den uteblivna betalningen lämnats till socialnämn- den i den kommun där konsumenten får el överförd. Överföring får inte heller avbrytas eller begäran härom framställas om socialnämnden inom den tid som anges i andra stycket skriftligen har meddelat innehavaren av nätkoncessionen respektive elsäljaren att nämnden åtar sig betalningsansvaret för skulden. Överföringen får inte avbrytas eller begäran härom framställas förrän det efter utgången av den tid som anges i andra stycket har gått . Kostnad för avstängningsåtgärd får påföras konsumenten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer formulär till underrättelse och meddelande som avses i andra stycket. 4 § Överföring eller leverans av el får inte avbrytas med anledning av fordran som helt eller delvis är föremål för tvist. Meddelande om förutsebara avbrott 5 § Kan innehavaren av nätkoncession förutse annat än kortvarigt avbrott i överföringen skall konsumenten underrättas härom i så god tid som möjligt. Konsumenten skall underrättas personligen eller, om det är lämpligt, genom anslag. Skadestånd vid avbruten överföring eller leverans av el 6 § Konsumenten har rätt till ersättning för den skada han lider genom att överföringen eller leveransen av el avbrutits, om inte innehavaren av nätkoncession eller elsäljaren visar att avbrottet beror på ett hinder utanför hans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Beror avbrottet på någon som koncessionshavaren eller elsäljaren har anlitat för att utföra underhålls-, reparations- eller liknande arbete, är koncessionshavaren eller elsäljaren fri från skadestånds- skyldighet endast om också den som han har anlitat skulle vara fri enligt första stycket. Ersättning enligt första eller andra stycket utgår inte för skador som föranletts av avstängning enligt 3 §, eller av åtgärder som vidtagits av el- säkerhetsskäl eller för att upp-rätthålla en god drift- och leveranssäkerhet. 7 § Skadestånd på grund av avbruten överföring eller leverans av el om- fattar ersättning för utgifter, inkomstförlust samt annan förlust på grund av avbrottet. Är skyldigheten att utge skadestånd enligt 6 § oskäligt betungan-de med hänsyn till den skadeståndsskyldiges ekonomiska för-hållanden, kan skade-ståndet jämkas efter vad som är skäligt, varvid även den skadeli- dandes behov av skadeståndet och övriga omständigheter skall beaktas. 8 § Talan om skadestånd enligt 6 § skall väckas från det att skadan inträffade. Den som inte väcker talan har inte rätt till sådan ersättning. Förteckning över remissinstanser vid remissbehandling av betänkandet Konsumentskydd på elmarknaden (SOU 1996:104) Utredningen om konsumentskydd vid leverans av el har redovisat sina överväganden och förslag i betänkandet Konsumentskydd på elmarknaden (SOU 1996:104). Betänkandet har tillställts totalt 73 remissinstanser. Efter remiss har yttranden avgetts av följande remissinstanser. Hovrätten för , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , , , , , Närings- och teknikutveck- lingsverket, , , , , i , i , kommun, , kommun, , Föreningen Energirådgivare, , , i , , , Riksförbundet Energileverantörerna, , , , , , Allmän- nyttiga Bostadsföretag, , Konsumentråd, , och . , , , , , , i , i , i , , Föreningen , , , , Akademikers , Bostadsrätts- föreningars , , Tjänste- männens och har inte något att erinra eller har avstått från att avge yttrande över betänkandet. Härutöver har synpunkter på betänkandet inkommit från och . Sammanfattning av Närings- och teknikutvecklings- verkets rapport koncessionspliktiga nät Ellagstiftningen bygger på att alla elnät skall drivas med stöd av koncession och att kunderna skall vara anslutna till sådana nät. Det finns emellertid kunder som är anslutna till nät som saknar koncession. Sådana nät kan ha etablerats med stöd av de undantag från kravet på koncession som regeringen får föreskriva men också i vissa fall utan uttryckligt stöd i lagstiftningen. I många fall har utvecklingen lett till att ett nät som ursprungligen byggdes för att tillgodose egna behov med tiden kommit att bli ett distributionsnät med externa kunder. De kunder som får sin el från sådana interna elnät är i praktiken avstängda från att köpa sin el på den fria marknaden eftersom de interna nätägarna inte har någon skyldighet att öppna sina nät för utomstående elsäljare. Vidare har dessa nätägare inte någon leveransskyldighet gentemot kunden annat än vad som följer av avtal mellan nätägaren och kunden. Kunden kan inte heller klaga på ett oskäligt el- eller nätpris eller andra villkor för överföring av el. Regeringen har mot denna bakgrund givit i uppdrag att bl.a. kartlägga omfattningen av sådana nät som är undantagna från koncessionsplikten och från vilka vidareleverans förekommer, att lämna förslag på vilka kriterier som skall gälla i fortsättningen för föreskrifter om undantag från koncessionsplikt samt bedöma under vilka förhållanden som överföring av el över icke koncessionspliktiga nät i fortsättningen skall få ske till andra kunder än till nätägarens egna anläggningar. Inom ramen för utredningsuppdraget har genom enkätundersökning och kontakter med såväl nätägare som innehar nätkoncession som enskilda internnätsägare sökt kartlägga omfattningen av elnät som saknar koncession och där vidareleveranser sker till andra kunder. har emellertid haft svårigheter att kartlägga den totala omfattningen av sådana elnät. I slutsatserna konstaterar inledningsvis att leverans av el till externa kunder i princip alltid bör ske över nät som drivs med stöd av koncession. De externa kunder som får sin el från nät som saknar koncession bör därför anslutas till koncessionerade nät. En sådan förändring går emellertid inte att genomföra genast eftersom den ofta är förenad med avsevärda kostnader gör den bedömningen att det även i fortsättningen finns behov av permanenta undantag från koncessionsplikten. Sådana undantag bör t.ex. även i fortsättningen gälla interna elnät för industriområden och för jordbrukets behov. har i utredningen föreslagit kriterier för när regeringen i fortsättningen skall få föreskriva undantag från koncessionsplikten. De undantag som stadgas i starkströmsförordningen bör emellertid ses över på grund av de betydande tolkningssvårigheter som den, i vissa fall, föråldrade författningstexten medför. I uppdraget har emellertid inte ingått att lämna förslag till förordningsbestämmelser om undantag. Vidare har föreslagit att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall få möjlighet att under en övergångstid meddela dispens från kravet på koncession. De kriterier som föreslås för när regeringen skall få föreskriva undantag är följande: Föreskrifter om undantag skall gå att förena med lagens krav på att en anläggning skall vara lämplig från allmän synpunkt. Föreskrifter om undantag skall gälla anläggningar som är belägna inom ett begränsat geografiskt område. Föreskrifter om undantag får inte avse en utlandsförbindelse. har erfarit att kostnaderna för att överföra de kunder som får sin el från ett elnät som saknar koncession oftast är höga. Vidare är det bl.a. på grund av kravet på nätkoncessionärens allmänna lämplighet omöjligt för dessa nätägare att erhålla koncession. Enligt förslag skall siktet vara inställt på att överföra dessa kunder till en ledning eller ett ledningsnät som innehas med stöd av nätkoncession. Under en övergångstid bör emellertid sådana interna elnät som saknar koncession kunna få dispens. De kriterier som föreslagit för när regeringen eller, efter regeringens bemyndigande skall få meddela tidsbegränsad dispens är följande: Dispens får endast meddelas för befintliga anläggningar. Dispens får endast meddelas om det är förenat med avsevärda kostnader att ansluta de kunder som får sin el från en sådan anläggning till den ledning eller det ledningsnät som innehas med stöd av nätkoncession. Dispens får inte avse en utlandsförbindelse. En dispens får även enligt förslag förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt de villkor för anläggningens utnyttjande som behövs från allmän synpunkt. I uppdraget ingick även att bedöma behovet av åtgärder för att ge de kunder som får sin el från interna elnät som saknar koncession möjlighet att dra nytta av de nya förhållanden som gäller på elmarknaden. har i sitt förslag valt att inte föra in några andra möjligheter än vad som gäller beträffande kundens möjlighet att köpa el på den fria marknaden. I stället har föreslagit att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall få meddela tidsbegränsade dispenser där kostnaderna för att överföra de kunder som får sin el ifrån sådana interna elnät är avsevärda. Dispenserna skall kunna förenas med särskilda villkor t.ex. att internnätsägaren gör upp en plan för hur de kunder som får sin el från dennes elnät skall kunna föras över till en ledning eller ett ledningsnät som innehas med stöd av nätkoncession. anser vidare att det i och för sig inte är tillfredsställande att de kunder som får sin el ifrån elnät som saknar koncession berövas möjligheten att få skäligheten sitt el- eller nätpris eller övriga villkor prövade. Detta bör dock ställas mot att kunden inte är tillförsäkrad någon elleverans och att nätägaren, utan att vara förhindrad av ellagens regler, när som helst kan välja att avbryta leveransen om denne anser att villkoren för leveransen blir allt för betungande. Närings- och teknikutvecklingsverkets lagförslag Förslag till ändringar i den av slutbetänkande (SOU 1995:108) föreslagna lagtexten. Härigenom föreslås att den av föreslagna 2 kap. 4 § ges följande lydelse. 4 § Regeringen får föreskriva undantag från bestämmelsen i 1 § första stycket i den utsträckning det kan ske utan att de intressen som skall beaktas enligt 5 § första stycket åsidosätts. Undantag får endast avse anläggningar med begränsad geografisk utsträckning. Undantag får ej avse ledningar för utlandsförbindelse. Härigenom föreslås även att det i lagen införs en ny bestämmelse i 2 kap. 5 § i lagförslag. De av Ellagstiftnings- utredningen föreslagna 2 kap 5 § ff bör således få paragrafnummer 2 kap 6 § ff. Den av föreslagna 2 kap 5 § bör ges följande lydelse. 5 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten får meddela dispens från bestämmelserna i 1 § första stycket. Dispens får endast meddelas för befintliga anläggningar där överföring av el sker åt annan och där det är förenat med avsevärda kostnader att ansluta de kunder som får sin el från en sådan anläggning till en ledning eller ett ledningsnät som innehas med nätkoncession. Dispens får förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt samt de villkor för anläggningens utnyttjande som behövs från allmän synpunkt. Dispens får ej meddelas för ledningar för utlandsförbindelse. Dispens får meddelas för om längst . Förteckning över deltagare i remissmöte om rapporten koncessionspliktiga nät Vid remissmöte i Närings- och om Närings- och teknikutvecklingsverkets rapport koncessionspliktiga nät deltog företrädare från följande myndigheter och organisationer. , , Statliga Akademiska hus AB, , , , , , Riksförbundet Energileverantörerna och . De myndigheter som blivit inbjudna mötet men som inte deltog var , , , , och . och har inkommit med skriftliga synpunkter på utredningens förslag. Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag ges föreskrifter om elektriska anläggningar, om handel med el i vissa fall samt om elsäkerhet. 2 § Med elektrisk anläggning avses i denna lag en anläggning med däri ingående särskilda föremål för produktion, överföring eller användning av el.