prop · GK03150D4 · 1997-01-01 00:00:00 — Vakansgraden i exempelvis låg på . En begränsande faktor för en markant uppgång i bostadsbyggandet är dock fortfarande de låga priserna på andrahandsmarknaden som i allmänhet understiger nyproduktionspriset, vilket gör det olönsamt att bygga. Enligt en undersökning av skulle priserna behöva stiga innan bostadsproduktion åter generellt blir lönsam. Inom storstadsområdena ligger dock marknadsvärdet över nyproduktionskostnaden. Förutsättningarna för en ökad nyproduktion förutses förbättras gradvis . Antalet outhyrda lägenheter väntas till följd av det låga färdigställandet av nya bostäder minska ytterligare. Priserna på egnahem hade ökat jämfört med året innan som produktionskostnaden i stort var oförändrad. En gradvist förbättrad arbetsmarknad samt låga räntor bör öka efterfrågan på nya bostäder och leda till högre priser. Det temporära investeringsbidraget till studenbostäder leder också till en viss ökning av bostadsproduktionen. Sammantaget beräknas antalet påbörjade lägenheter i nyproduktion uppgå till drygt 14 000 och till 18 000 . Osäkerheten om hur många bostäder som kan komma att byggas är dock avsevärd. Antalet påbörjade ombyggnader föll kraftigt . Det extra statliga stödet för förbättring av bostäder medförde starka incitament till tidigareläggning av ombyggnader till början av 1996. Antalet ansökningar om räntebidrag till ombyggnad steg dock vilket indikerar att den reguljära ombyggnationen under prognosåren 1997 och 1998 kan återgå till mer normala nivåer. Det låga påbörjandet medför dock att ombyggnadsvolymerna tillfälligt faller för att sedan öka något . Innevarande år beräknas också bidraget till miljöförbättrande åtgärder till viss del hålla uppe den totala ombyggnationen. avsätts totalt till programmet hållbara . De bidrag som kan erhållas inom ramen för detta program bedöms ha en viss uppdragande effekt på den totala ombyggnadsvolymen. Anm: Antal outhyrda lägenheter avser respektive år. Antalet påbörjade lägenheter omfattar både flerfamiljshus och småhus. 10.3 Lagerinvesteringar överraskades industrin av en vikande efterfrågan. Produktionstakten drogs ner och framför allt insatsvarulagren växte kraftigt. påbörjades därför en reducering av lagren inom industrin. Denna lageranpassning blev dock mindre omfattande än vad som förutspåddes i budgetpropositionen, framför allt vad gäller färdigvarulagren som oväntat växte . Lagerjusteringen torde därför fortsätta inledningsvis . En tilltagande produktion under loppet av innevarande år inom framför allt exportindustrin medför dock att den genomsnittliga lagerhållningen kommer att stiga. Inom partihandeln gjordes oväntat stora lageruttag . Det innebär att partihandelns lagerstockar nu har reducerats under ett flertal år i rad. Denna strukturella förändring väntas dock avta. Även inom detaljhandeln drogs lagren ned 1996 i samband med att den privata konsumtionen steg under årets senare del. Den tilltagande inhemska efterfrågan , och då främst från hushållens sida, antas medföra en fortsatt avveckling av detaljhandelns lager, vars stockar är betydande efter den kraftiga uppbyggnaden . Sammanfattningsvis sker en svag lageruppbyggnad innevarande år. Med hänsyn till förra årets kraftiga minskning innebär ändå årets blygsamma lagertillväxt ett bidrag till BNP-tillväxten motsvarande av BNP. Även fortsätter industrin att öka sina lager som en konsekvens av en tilltagande industriproduktion. Sammantaget för handeln sker en svag lageruppbyggnad, och då främst inom de delar av partihandeln som är nära knutna till industrin. Totalt växer lagren i samma takt som , vilket gör att effekten på BNP-tillväxten blir neutral. 11 DEN OFFENTLIGA SEKTORN De offentliga finanserna förbättrades kraftigt . Det finansiella sparandeunderskottet, som andel av BNP, sjönk från 1995 till . beräknas underskottet minska ytterligare för att sedan vara eliminerat 1998. Denna utveckling medför att statsskulden som andel av BNP fortsätter att reduceras. 11.1 Den konsoliderade offentliga sektorn Jämförelse med tidigare prognoser Den offentliga sektorns finansiella sparande blev enligt nationalräkenskapernas redovisning ca , motsvarande av BNP, bättre än vad som beräknades i budgetpropositionen. Skillnaden förklaras till stor del av att transfereringarna till hushållen blev och utgifterna för konsumtion och investeringar lägre än beräknat. Det största bidraget till nedrevideringen av transfereringarna kommer från sjuk- och föräldraförsäkringen. Att det finansiella sparandet blev så mycket bättre än väntat 1996 föranleder inte motsvarande uppjustering av prognosen för det finansiella sparandet 1997 jämfört med budgetpropositionen. Prognoser över statens utgifter tyder nämligen på att de oväntat låga utgifterna delvis beror på förskjutningar i tiden av vissa myndigheters utgifter. Det finansiella sparandet har därför uppjusterats med endast eller av BNP Bedömningen av 1998 har också reviderats i positiv riktning. Lägre utgifter har gett ett utrymme för de åtgärder med syfte att minska arbetslösheten som föreslås i vårpropositionen inom ramen för målet om balans 1998. TABELL 11.1 DEN OFFENTLIGA SEKTORNS FINANSER Miljarder kronor , löpande priser 1995 1996 1997 1998 Inkomster 985,5 1065, 9 1098, 0 1138, av BNP 59,9 63,5 62,6 61,9 Skatter och avgifter 823,1 911,6 940,8 av BNP 50,0 54,3 53,6 53,2 Övriga inkomster 162,3 154,3 157,2 158,4 Utgifter 1114, 9 1107, 8 1135, 1 1139, av BNP 67,8 66,0 64,7 61,9 Transfereringar till hushåll 394,7 387,8 395,9 404,3 Övriga transfereringar 129,9 125,4 130,3 117,4 Ränteutgifter 117,3 119,3 116,3 111,4 Konsumtion 424,9 434,2 449,9 461,7 Investeringar 48,1 41,0 42,7 44,6 Finansiellt sparande - 129,4 -41,9 -37,1 -0,av BNP -7,9 -2,5 -2,1 0,0 Primärt finansiellt sparande - 108,2 -9,8 -3,3 av BNP -6,6 -0,6 -0,2 1,5 Finansiell ställning Nettoskuld 426,3 472,4 520,7 av BNP 25,9 28,2 29,7 27,9 Konsoliderad bruttoskuld 1 286,6 1 303,8 1352, 0 1359, av BNP 78,2 77,7 77,1 73,9 Källor: , och . Utvecklingen 1995 - 1998 uppgick underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande enligt nationalräkenskapernas redovisning till ca eller av BNP. Det är en förbättring med nära . Den synnerligen starka förbättringen beror delvis på tillfälligt höga skatteinkomster bl.a. till följd av en omläggning av uppbörden av mervärdesskatt. Vidare beräknas att det har skett en senareläggning av vissa utgifter. beräknas därför endast en mindre förbättring av det finansiella sparandet. förutses en relativt kraftig nedgång i de offentliga utgifterna leda till att underskottet i det finansiella sparandet elimineras. De svenska nationalräkenskaperna skiljer sig delvis från bokföringsreglerna i det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS). ENS tillämpas inom EU vid bedömningen av de offentliga finanserna i samband med förfarandet vid alltför stora underskott, den s.k. Excessive Deficit Procedure. Enligt innebär en tillämpning av ENS-reglerna att det finansiella underskottet uppgick till av BNP. Justeringarna beror huvudsakligen på annan periodisering av inkomsterna av mervärdesskatt och särskild löneskatt samt utgifterna för läkemedelssubventioner. Enligt ENS ska skatter och subventioner på varor och tjänster samt på produktionsfaktorer bokföras när skatten är upplupen och inte vid betalning, som i de svenska nationalräkenskapernas nuvarande redovisning. I justeringen ingår också AP-fondens fastighetsköp, som förbisetts i nationalräkenskaperna. förutses endast smärre skillnader mellan de två redovisningarna. Kommande beslut inom EU avseende bokföring av ränteutgifter m.m. kan emellertid komma att leda till ytterligare justeringar. TABELL 11.2 FINANSIELLT SPARANDE ENLIGT ENS- DEFINITION Miljarder kr 1995 1996 1997 1998 Finansiellt sparande enligt NR - 129, 4 -41,9 -37,1 -0,av BNP -7,9 -2,5 -2,1 0,0 Justeringar till ENS-def. 3,2 -18,6 -0,6 -2,0 Begreppsjusteringar 7,6 -15,9 1,4 0,0 Momsjusteringar 8,2 -11,4 Läkemedelssubvention er -0,2 -1,4 1,4 Särskild löneskatt 0,0 -3,9 Övrigt -0,4 0,8 Beräkningsjusteringar -4,4 -2,7 -2 -2 AP-fondens fastighetsköp -3,7 -2,1 -2 -2 Övrigt -0,7 -0,6 0 0 Finansiellt sparande enl. ENS - 126, 2 -60,5 -37,7 -2,av BNP -7,7 -3,6 -2,1 -0,2 Källor: , och . Det finansiella sparandet visar den förändring av den finansiella förmögenheten som sker genom transaktioner. Värdeförändringar påverkar således inte det finansiella sparandet. Detsamma gäller försäljningar av aktier och andra finansiella tillgångar, då de inte förändrar den finansiella förmögenhetsställningen. Den offentliga skuldsättningen påverkas däremot av anskaffning och försäljningar av finansiella tillgångar, omdisponeringar på balansräkningen samt värdeförändringar på skulden i utländsk valuta. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, definierad enligt de s k Maastrichtkriterierna, motsvarade av BNP vid utgången av 1994. Skuldkvoten har sedan reducerats och uppgick till vid utgången av 1996 och väntas gå ned till . av denna nedgång kan tillskrivas planerade försäljningar av statliga tillgångar . Den offentliga sektorns finansiella nettoskuld, dvs. skulder minus samtliga finansiella tillgångar är väsentligt lägre än den konsoliderade bruttoskulden, vilket huvudsakligen beror på att AP-fonden har betydande finansiella tillgångar vid sidan av statsobligationer. Nettoskulden sjunker emellertid inte i takt med förbättringen av bruttoskulden då även de finansiella tillgångarna minskar som andel av BNP. Källor: , och . Den konsoliderade skulden är definierad enligt EU:s konvergenskriterier () Staten kommer att erhålla betydande utdelningsinkomster från det statliga aktiebolaget . Bolagets uppgift är att avyttra de tillgångar som staten övertog i samband med bankkrisen. Dessa återbetalningar av bankstöd förutses uppgå till ca , vilket inräknats i det finansiella sparandet. Det råder emellertid osäkerhet om dessa extraordinära utdelningar får tillgodoräknas det finansiella sparandet enligt ENS-reglerna. Den offentliga skulden reduceras i vilket fall genom inkomsterna från . Därtill minskar skulden genom försäljningar av statens aktieinnehav. I prognosen har antagits att dessa uppgår till 1997 och 1998. Förbättringen av de offentliga finanserna skedde främst genom kraftigt stigande skatteinkomster. Skattekvoten (skatteinkomsterna i relation till BNP) ökade . Denna uppgång beror till stor del på ett omslag från tillfälligt låga till tillfälligt höga inbetalningar av mervärdesskatt. Omläggningarna av uppbörden av mervärdesskatt innebär nämligen i princip att staten får inkomster från 13 månaders uppbörd mot 11 månader . Uppbördsförändringen ger en tillfällig höjning av skatteinkomsterna på . Även inkomsterna av bolagsskatten var extra höga 1996 då skatteinbetalningarna var ca högre än den beräknade slutliga skatten för . var i stället den inbetalda skatten lägre än den slutliga skatten. De stora inkomsterna från bolagsskatten beror dels på slutregleringen av skatten höga vinster, dels på att företagen synes betala in en förhållandevis stor andel av slutskatten under loppet av inkomståret. Det senare kan i sin tur förklaras av att de preliminärt debiterade skatterna styrs av relativt höga vinster. En ytterligare tillfällig effekt utgörs av engångsvisa inbetalningar av särskild löneskatt på ca . Ökningen av skattekvoten beror också på att lönesumman, som är det viktigaste skatteunderlaget, stiger betydligt mer än nominell BNP på grund av de relativt stora löneökningarna. Därtill kommer ökade inkomster till följd av höjda taxeringsvärden på fastigheter. Sammanfattningsvis beror den kraftiga ökningen av skattekvoten huvudsakligen på periodiceringar och skattebasernas utveckling i förhållande till BNP. De egentliga skatte- och avgiftshöjningarna beräknas motsvara ½ % av BNP. Av skatteinkomsterna beräknas ca , motsvarande 1 1/av BNP, vara tillfälliga. Den varaktiga nivån på skattekvoten kan således uppskattas till . TABELL 11.3 SKATTER OCH AVGIFTER Procentandel av BNP 1995 1996 1997 1998 Hushållens direkta skatter och avgifter 20,6 21,8 22,5 22,4 Företagens direkta skatter 3,0 3,2 3,0 2,9 Arbetsgivaravgifter 13,6 14,7 14,3 14,2 Mervärdesskatt 7,1 8,0 7,0 7,0 Övriga indirekta skatter 5,8 6,5 6,8 6,7 Skatter och avgifter 50,0 54,3 53,6 53,2 Källor: , och . När de tillfälligt höga inkomsterna faller bort 1997 sjunker skattekvoten, trots tillkommande skattehöjningar. Skattehöjningar sker bl.a. genom att den allmänna sjukförsäkringsavgiften höjdes och höjs med 1998. Den statliga inkomstskatten för inkomster under brytpunkten höjdes vid årskiftet. Skatterna höjs också i flera steg på energi och tobak. Arbetsgivaravgifterna har sänkts för den del av lönesumman som understiger samt för att delvis kompensera företagen för den utökade arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen. Skatten på allemansfonder höjdes från . dras skattekvoten också upp av att hushållen gjort ovanligt stora egna inbetalningar av skatt. Det beror sannolikt på att hushållen realiserat kursvinster på aktier . De offentliga utgifterna minskade realt med och utgiftskvoten (utgifterna som andel av BNP) gick ned med . Minskningen av utgiftskvoten bromsades dock av en relativt kraftig prisökning för den offentliga konsumtionen. Löneutbetalningarna till följd av löneavtalen för den offentliga sektorn avseende 1995 och 1996 belastar till stor del de offentliga utgifterna . I volym sjönk den offentliga konsumtionen . TABELL 11.4 DEN OFFENTLIGA SEKTORNS UTGIFTER Miljarder kr Procentuell förändring priser 1996 1995 1996 1997 1998 Summa utgifter 1 107,8 1,0 -2,6 0,6 -1,8 exklusive räntor 988,5 0,2 -3,1 1,1 -1,3 Hushållstransfe reringar 387,8 -2,1 -2,4 1,5 0,4 Pensioner 214,4 -0,4 1,0 0,1 -0,7 Sjukförsäkri ng m.m. 36,3 -5,8 - 16,9 -2,0 2,9 Arbetsmarkn adsstöd 53,5 -8,3 -2,4 5,7 -2,9 Övrigt 83,7 0,1 -3,4 3,8 4,4 Övriga transfereringar 125,4 11,1 -4,1 3,3 - 11,4 Läkemedel och tandvård 13,5 9,3 8,2 5,4 -0,6 Räntebidrag 27,8 -4,4 - 13,8 - 26,8 - 41,9 Bidrag till EU 16,8 - 6,9 11,4 6,7 Bistånd 10,7 -9,0 - 12,0 20,5 - 13,0 Övrigt 56,6 -1,7 -2,7 11,9 -9,1 Ränteutgifter 119,3 9,0 1,0 -3,1 -5,8 Konsumtion 434,2 -1,0 -1,7 -0,1 -0,2 Investeringar 41,0 2,9 - 15,4 3,4 1,7 Anm: Deflatering med implicitprisindex för offentlig konsumtion resp. investeringar. Övriga delar deflaterade med KPI. Källor: , och . fortsätter nedgången i utgiftskvoten men realt stiger utgifterna , trots sjunkande ränteutgifter. Transfereringarna till hushåll stiger främst till följd av höjd ersättningsnivå i arbetslöshetsförsäkringen, förtidspensionering av arbetslösa samt att antalet personer som uppbär olika former av studiestöd ökar. Utbetalningarna från sjukförsäkringen minskar eftersom arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen förlängts. De därav ökade kostnaderna för näringslivet kompenseras delvis genom sänkt arbetsgivaravgift. Fortsatta besparingar sker bl.a. på bostadsbidragen. Utgifterna för läkemedelssubventioner fortsätter att öka trots vidtagna besparinger. Det beror på att utbetalningarna av subventionerna sker på den hamstring av läkemedel, som ägde rum . Transfereringarna till utlandet stiger genom att avgiften till EU höjs samt av att utbetalningar av biståndsmedel ökar efter att ha minskat . Den offentliga konsumtionen beräknas vara i stort sett oförändrad medan investeringarna återhämtas efter en kraftig nedgång . Utgifterna stiger också i övrigt till följd av att de statliga myndigheterna förutses förbruka sina budgetmedel i större utsträckning än . Därtill väntas myndigheterna förbruka delar av det anslagssparande, som byggts upp . förutses en real minskning av utgifterna med . Exklusive sjunkande ränteutgifter uppgår nedgången till . Ett stort bidrag till utgiftsminskningen kommer från räntebidragen till bostäder, som halveras till en nivå 1998 på . Detta beror på en kombination av lägre räntor, minskat bostadsbyggande och ändrade regler. Andra orsaker till utgiftsminskningen är sjunkande arbetslöshet och att det reala värdet av pensioner och andra basbeloppsstyrda transfereringar reduceras när inflationstakten stiger. Nedgången i utgifterna motverkas av att ersättningsnivåerna i socialförsäkringarna höjs samt av de nu föreslagna åtgärderna för att minska arbetslösheten. Förbättringen av de offentliga finanserna Den offentliga sektorns finansiella underskott reduceras enligt prognosen från av BNP 1998. Förbättringen fördelas mellan en sänkning av utgiftskvoten och en höjning av inkomstkvoten . Den beräknade förbättringen kan jämföras med att programmet för att sanera de offentliga finanserna omfattar åtgärder motsvarande av BNP , varav består av skattehöjningar och består av besparingar. Därutöver tillkommer de besparingar som har skett inom den kommunala sektorn, där utgifterna har minskat som andel av BNP. Dessa och övriga bidrag till förbättringen av de offentliga finanserna framgår av nedanstående tablå. Förändringen av den offentliga sektorns finansiella sparande kan också delas upp på en cyklisk respektive en strukturell komponent. Den cykliska delen kan beräknas som (elasticiteten) av skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP. Den genomsnittliga tillväxten uppgår till . Om den underliggande tillväxten antas vara uppgår den sammanlagda konjunkturförbättringen till av BNP. Den cyklisk betingade förbättringen av den offentliga sektorns finansiella sparande kan således grovt uppskattas till av BNP. Förbättringen av det offentliga sparandet beror således huvudsakligen på icke-cykliska faktorer och, som framgår av tablån ovan, till största delen på konsolideringsprogrammet. BIDRAG TILL FÖRBÄTTRINGEN AV DEN OFFENTLIGA SEKTORNS FINANSIELL SPARANDE FRÅN 1994 TILL 1998, PROCENT AV BNP Total förbättring 10,3 övrigt -1,6 Skattekvoten stiger med , huvudsakligen till följd av skattehöjningarna i konsolideringsprogrammet. Fallande räntor och försäljningar av statliga tillgångar medför att kapitalinkomsterna minskar som andel av BNP. Transfereringarna till hushållen sjunker som andel av BNP med och övriga transfereringar med . Åtgärderna inom konsolideringsprogrammet och den lägre arbetslösheten är de viktigaste förklaringarna. Den offentliga sektorns utgifter för konsumtion och investeringar minskar som andel av BNP med . Detta beror på de besparingar som ligger i konsolideringsprogrammet samt anpassningen till de balanskrav som ställs på den kommunala sektorn. Den offentliga sektorns konsoliderade skuld är ca större 1998 än 1994. Genom nedgången i ränteläget kan ändå ökningen av ränteutgifterna begränsas och dessa sjunker som andel av BNP . 11.2 Den statliga sektorn Den statliga sektorn omfattar, förutom den del av statens verksamhet som ingår i statsbudgeten, även fonder m.m. utom budgeten, som t.ex. delpensions- och lönegarantifonderna. Statliga affärsverk och bolag ingår däremot inte. TABELL 11.5 STATEN INKL. SJUK- OCH ARBETSLÖSHETSFÖRSÄKRINGARNA Miljarder kr., löpande priser 1995 1996 1997 1998 Inkomster 545,2 596,6 627,2 656,8 Skatter och avgifter 481,5 533,2 559,0 587,7 Övriga inkomster 63,7 63,4 68,2 69,1 Utgifter 690,7 650,3 669,6 662,1 Transfereringar till hushåll 248,2 233,8 238,9 242,9 Bidrag till kommuner 73,4 55,8 58,3 63,5 Övriga transfereringar 105,4 100,7 105,4 90,5 Ränteutgifter 107,7 110,0 109,0 102,9 Konsumtion 131,9 132,0 138,1 141,7 Investeringar 24,2 18,0 19,9 20,5 Finansiellt sparande - 145,5 -53,6 -42,4 -5,3 Procent av BNP -8,8 -3,2 -2,4 -0,3 Primärt finansiellt sparande -67,6 30,8 40,0 69,1 Procent av BNP -4,1 1,8 2,3 3,8 Lånebehov 138,6 21,0 25,7 9,0 Procent av BNP 8,4 1,3 1,5 0,5 Statsskuld 1 386,2 1 411,2 1448, 7 1450, 2 Procent av BNP 84,3 84,1 82,6 78,8 Källor: , och . Statens (inkl. sjuk-och arbetslöshetsförsäkringarna) inkomster består till av skatter och avgifter. bestod utgifterna enligt nationalräkenskapernas redovisning till av konsumtion, av investeringar, av transfereringar och av räntor. Det är endast konsumtion och investeringar som utgör real resursförbrukning och ingår i BNP. Den statliga konsumtionen varierar relativt kraftigt mellan åren och har visat sig vara svår att förutsäga. Genom systemet med anslagssparande kan statliga myndigheter delvis förskjuta de budgeterade utgifterna i tiden. Den statliga konsumtionen i fasta priser minskade med sammanlagt . skedde en återhämtning av den statliga konsumtionen och uppgången väntas fortsätta . Storleken på ökningen är dock mycket osäker. Enkäter till myndigheterna avseende förbrukningen av anslagssparande tyder på att ökningen kan bli mycket kraftig. Å andra sidan fanns liknande uppgifter avseende 1996 , som visade sig vara felakiga. Mot denna bakgrund uppskattas den statliga konsumtionen öka med måttliga och sedan minska . Den förbättring av det offentliga sparandet som beskrivs ovan motsvaras av en ännu kraftigare förstärkning av statens finanser. Underskottet i statens finansiella sparande minskade från ca 1995 till till 1996. Försäljning av aktier och andra finansiella transaktioner, som inte inräknas i det finansiella sparandet, reducerade lånebehovet 1996 till ca . För beräknas en fortsatt förbättring av statens finansiella sparande. Lånebehovet minskar emellertid inte lika mycket. Tillkommande försäljningar av aktier drar visserligen ned lånebehovet men andra finansiella transaktioner, som t.ex. återbetalningar av lån, blir av mindre omfattning än . Statsskuldens utveckling bestäms, förutom av lånebehovet, även av att skulderna i utländsk valuta påverkas av valutakursförändringar. Kronans förstärkning reducerade statsskulden med nära . Utvecklingen av valutakursen medförde ingen nämnvärd värdeförändring av statsskulden. Den förutsatta valutakursutvecklingen leder inte heller till några större värdeförändringar på statsskulden. Sammantaget fortsätter statsskulden som andel av BNP att gå ned från . Med anledning av den planerade ålderspensionsreformen avsätts av influtna inkomster från ATP-avgiften, ca , till ett räntebärande konto hos . Dessa medel är avsedda att motsvara den pensionsrätt som tjänas in i ett framtida premiereservsystem. Avsättningen ingår i statens finansiella sparande och reducerar statens lånebehov, medan AP-fondens sparande reduceras med motsvarande belopp. I prognosen har antagits att nuvarande ordning bibehålls . 11.3 Allmänna pensionsfonden Pensionsutbetalningarna från AP-fonden överstiger avgiftsinkomsterna. En allt större del av pensionerna finansieras med avkastningen på fondkapitalet. Sparandet är dock alltjämt positivt och därigenom kan fonden fortsätta att växa. AP-fondens sparande har dock minskat kontinuerligt och minskningen fortsätter . TABELL 11.6 ALLMÄNNA PENSIONSFONDEN Miljarder kr, löpande priser 1995 1996 1997 1998 Inkomster 133,8 135,2 134,6 136, 5 Avgifter 80,6 85,0 88,2 92,0 Övriga inkomster 53,2 50,2 46,4 44,5 Utgifter 114,1 118,9 122,7 126, 0 ATP 113,2 117,9 121,5 124, 9 Övriga utgifter 0,9 1,0 1,1 1,1 Finansiellt sparande 19,7 16,3 11,9 10,5 Källor: , och . 11.4 Den kommunala sektorn De tidigare årens expansion inom den kommunala sektorn bröts . ökade den kommunala konsumtionen med sammanlagt i fasta priser. Under åren 1992- 1996 har konsumtionen minskat och är därmed tillbaka på samma nivå som i slutet av 1980- talet. Lågkonjunkturen i kombination med då gällande skattestopp medförde att de kommunala skatteinkomsterna utvecklades svagare, om än med eftersläpning. Till detta kan läggas att även kommunsektorn bidragit till minskningen av det offentliga sparandeunderskottet vid sidan av saneringsprogrammet, som inte inkluderar besparingar avseende kommunerna. Produktiviteten har ökat , varför produktionen har kunnat hållas uppe trots ett minskat antal anställda. Enligt det preliminära utfallet , som bedömningen i budgetpropositionen byggde på, beräknades den kommunala konsumtionen minska i fasta priser . Det reviderade utfall som därefter erhållits visar på realt oförändrad konsumtion. Besparingarna verkar därmed ha flyttas fram i tiden. Enligt det preliminära utfallet , som överensstämmer med bedömningen i budgetpropositionen, minskade den kommunala konsumtionen .