prop · GK031D13 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- För en arbetsgivare eller en För en arbetsgivare eller en för- försäkrad som är berättigad till säkrad som är berättigad till stöd stöd för verksamhet som avses i för verksamhet som avses i 6 § 6 § eller för arbete som avses i eller för arbete som avses i 7 § 7 § skall den procentsats efter skall den procentsats efter vilken arbetsgivaravgifter vilken arbetsgivaravgifter respektive egenavgifter respektive egenavgifter sammanlagt skall tas ut sättas sammanlagt skall tas ut sättas ned med ned med 1. i fråga om en 1. i fråga om en arbetsgivare: arbetsgivare: tio till och med procentenheter till och med , eller , eller 2. i fråga om en försäkrad: åtta 2. i fråga om en försäkrad: till och med procentenheter till och med , om den för- , om den försäk- säkrades hemortskommun enligt 66 § rades hemortskommun enligt 66 § kommunalskattelagen (1928:370) kommunalskattelagen (1928:370) för inkomståret är belägen inom för inkomståret är belägen inom stödområdet. Nedsättningen enligt första stycket kan kombineras med ned- sättning enligt lagen (1981:691) om socialavgifter. -------------------------------------------------------------------- För en arbetsgivare eller en För en arbetsgivare eller en för- försäkrad som är berättigad till säkrad som är berättigad till stöd stöd för verksamhet som avses i för verksamhet som avses i 11 § 11 § eller för arbete som avses eller för arbete som avses i 12 § i 12 § skall den procentsats skall den procentsats efter efter vilken vilken arbetsgivaravgifter arbetsgivaravgifter respektive respektive egenavgifter egenavgifter sammanlagt skall sammanlagat skall tas ut sättas tas ut sättas ned med ned med 1. i fråga om en 1. i fråga om en arbetsgivare: arbetsgivare: tio till och med procentenheter till och med , eller , eller 2. i fråga om en försäkrad: åtta 2. i fråga om en försäkrad: till och med procentenheter till och med , om den för- , om den försäk- säkrades hemortskommun enligt 66 § rades hemortskommun enligt 66 § kommunalskattelagen (1928:370) kommunalskattelagen (1928:370) för inkomståret är belägen inom för inkomståret är belägen inom stödområdet. Nedsättningen enligt första stycket kan kombineras med ned- sättning enligt lagen (1981:691) om socialavgifter. 1 Senaste lydelse 1994:548 2 Senaste lydelse 1994:548 Denna lag träder i kraft . 3.1 Utgiftsområdet och dess medelsram Utgiftsområdet omfattar en del av regionalpolitiken. Detta sakområde brukar benämnas den lilla regionalpolitiken. Med den stora regionalpolitiken avses åtgärder med regionalpolitisk betydelse inom andra samhällssektorer. Utvecklingen inom dessa andra samhällssektorer är sammantaget mer betydelsefull för den regionala utvecklingen än den lilla regionalpolitiken. Det är därför en viktig uppgift för regeringen och myndigheter att se till att regional- och sysselsättningspolitiska aspekter beaktas inom olika samhällssektorer. Utgiftsområdet omfattar bl.a. olika former av regionalpolitiska företagsstöd samt medel som länsstyrelserna förfogar över för regional projektverksamhet samt för en del av medfinansieringen av EG:s strukturfondsprogram. Dessutom ingår och forskning (). De totala utgifterna inom utgiftsområdet beräknas uppgå till ca . har verksamheten inom utgiftsområdet kraftigt påverkats av förberedelser för att ta del av återflödet av medel från . Det sammanlagda återflödet av medel för regionalpolitiskt inriktade åtgärder beräknas komma att uppgå till ca . Regeringen bedömde i den ekonomiska vårpropositionen att verksamheten inom utgiftsområdet skulle kunna genomföras inom en medelsram av 3 för (prop. 1995/96:150). Härvid utgick regeringen från att vissa besparingar skulle göras på företagsstöd i form av driftstöd som lämnas i vissa regionalpolitiska stödområden. Besparingarna beräknades i vårpropositionen till . överväganden har lett till att beloppet minskats till . Att besparingen skulle ske på driftstöd motiverades främst av att dessa stödformer är de som är minst inriktade på att skapa ekonomisk tillväxt, vilket är ett av regeringen prioriterat mål. Vissa av dessa stödformer är heller ännu inte godkända av som överstämmande med Europeiska gemenskapernas statsstödsregler. har beslutat att införa ett nytt investeringsstöd till jordbruket och att det skall finansieras med medel som anslås för landsbygdsstöd (prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). Detta minskar utgiftsområdesramen med som förs över till utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande binäringar. Vissa administrativa utgifter (22,) för (), som anslås över olika sakanslag inom utgiftsområdet, föreslås vidare föras över till utgiftsområde 24 Näringsliv. De medel som via anslaget A 9. Europeiska regionala utvecklingsfonden överförs från beräknas nu uppgå till ett belopp som med överstiger den i vårpropositionen beräknade medelsramen. Eftersom det finns en inkomsttitel på statsbudgetens inkomstsida för inbetalningar från Europeiska regionala utvecklingsfonden kan detta anslag inte hanteras som övriga anslag inom utgiftsramen. Utgifterna inom området påverkas främst av den ekonomiska konjunkturens utveckling. En uppåtgående konjunktur innebär t.ex. en ökad investeringsvilja hos företagen som i sin tur ökar efterfrågan på företagsstöd. Regeringen bedömer att verksamheten kan genomföras inom den ram som regeringen beräknar för utgiftsområdet. Ramen uppgår efter ovan nämnda justeringar för till 3 , för till 3 och till 3 . Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 19 framgår av följande sammanställning (): Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag Beräknat därav 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999 Regional utjämning2 128,2 4 245,4 4 185,0 2 976,3 3 726,0 3 558,1 3 460,5 och utveckling Under /95 disponerades härutöver från bl.a. s.k. äldre anslag. Att medelsramen ökar för trots besparingar på vissa anslag beror bl.a. på att vissa anslag ändras från s.k. 1 000-kr anslag till att bruttobudgeteras samt ett kraftigt ökat medelsflöde från . 3.2.1 Sammanfattning av de viktigaste frågorna -------------------------------------------------------------------- | De övergripande målen för regionalpolitiken skall vara uthållig | | tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor| | skapas för medborgarna i hela riket. | | En balanserad regional utveckling är en förutsättning för att en| | god ekonomisk tillväxt skall uppnås. | | De regionala obalanserna tenderar nu att öka, den regionala | | utjämningspolitiken måste därför även i fortsättningen bedrivas med| | kraft. | | En ny tillväxtorienterad regional näringspolitik utvecklas | | genom bl.a. en bred samverkan i länen och ett nytt partnerskap. | | Företagsstöden kommer att ytterligare inriktas mot att skapa | | incitament för ekonomisk tillväxt med särskild inriktning på små| | och medelstora företag. | | En helhetssyn som beaktar de regionalpolitiska målen behövs | | inom alla samhällssektorer. | | Det breda arbetet med EG:s strukturfondsprogram innebär en | | kraftig förstärkning av regionalpolitiken och dess genomförande.| -------------------------------------------------------------------- De övergripande målen för regionalpolitiken är uthållig tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela landet. Regionalpolitikens kanske viktigaste uppgift är att bidra till den tradition av sammanhållning och solidaritet som präglar det svenska samhället. har sluppit de skarpa regionala spänningar som inte är ovanliga i vår omvärld. En balanserad regional utveckling är en förutsättning för att den tillväxtorienterade politik som regeringen driver skall bli framgångsrik. En balanserad regional utveckling är också en viktig förutsättning för att hela landets möjligheter och resurser skall kunna tas till vara och därmed en så god ekonomisk tillväxt som möjligt skall uppnås. måste välfärd och ekologisk hållbarhet förenas, vilket bl.a. kräver förändringar av vårt sätt att hushålla med naturresurserna. Utgiftsområdet omfattar de delvis överlappande målen om en regional utjämning mellan landets olika delar och en positiv regional utveckling i hela landet. I den s.k. sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , ändrade anslag för /96, finansiering m.m.) har regeringen aviserat att den avser att satsa sammanlagt för att ta ur sysselsättningskrisen. Det skall bl.a. ske genom ett program för småföretagsutveckling på , varav för tillfälligt småföretagsstöd, konsultcheckar, andra företagsinriktade åtgärder samt till andra ändamål som ingår i det s.k. länsanslaget (bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). I detta sammanhang har regeringen också aviserat att den skall göra en kraftsamling för att skapa en ny regional näringspolitik. I denna ingår bl.a. ett initiativ till en bred samverkan i länen för att åstadkomma en ny effektiv tillväxtorienterad närings- och regionalpolitik. Genom den nya regionala näringspolitik som regeringen initierar skall den regionala utvecklingspolitiken leda till en expansion av framförallt små och medelstora företag, inklusive kooperativa företag, och därmed ökning av sysselsättningen i alla delar av landet. Denna politik avser bl.a. att bättre utnyttja de samlade regional- och näringspolitiska resurserna för att landets ekonomiska tillväxt skall bli så stor som möjligt. De regionala obalanserna inom regioner och mellan olika delar av landet tenderar att öka. Regionalpolitiska insatser för utjämning och för att skapa utveckling även i stagnerade regioner måste därför även i fortsättningen ske med kraft. Bland annat därför anser regeringen att (N 1995:09) förslag om nedskärning av olika former av regionalpolitiska stöd till företag nu endast skall genomföras i begränsad utsträckning. , som sett över olika former av företagsstöd inom närings-, arbetsmarknads- och regionalpolitiken, avlämnade betänkandet Kompetens och kapital - om statligt stöd till företag (SOU 1996:69). Betänkandet har remissbehandlats. Utredningen utgör underlag till förslagen inom utgiftsområdet. En närmare beskrivning av utredningens förslag beträffande de regionalpolitiska företagsstöden återfinns i avsnitt 4 under de olika stödformerna. Regional- och sysselsättningspolitiska aspekter bör beaktas inom alla samhällssektorer som är viktiga för den regionala utvecklingen. Regeringen har t.ex. genom sitt beslut om fördelning av nya högskoleplatser över landet tagit stor hänsyn till detta. Regeringen tillsatte vidare en särskild utredare (dir. 1995:144), som skall kartlägga de regionala konsekvenserna av förändringarna inom olika statliga sektorer. Regeringen beräknar att ta ställning till resultatet av utredarens arbete. I avvaktan härpå följer regeringen noggrant utvecklingen inom detta område. Tillkomsten av EG:s strukturfondsprogram innebär en kraftig förstärkning av regionalpolitiken i stora delar av landet. Särskilt de mest glesbefolkade delarna tillförs härigenom betydande resurser. Det fortsatta genomförandet av strukturfondsprogrammen är en viktig regionalpolitisk uppgift. De regionalpolitiska företagsstöden föreslås ytterligare inriktas mot att bidra till ekonomisk tillväxt. Deras långsiktigt sysselsättningsskapande inriktning är dock viktig att behålla. 3.2.2 En ny regional näringspolitik Regeringen har som nämnts informerat om sin syn på behovet av en ny regional näringspolitik och de åtgärder den avser vidta för att möta detta behov (prop. 1995/96:222, s. 5.25). En viktig utgångspunkt för den nya politikens inriktning är bl.a. att det inte finns en gemensam formel för att främja näringslivets förnyelse och tillväxt i olika delar av landet. Variationer i förutsättningarna för företagsutveckling finns mellan alla delar av landet och detta bör på ett helt annat sätt än tidigare få prägla den regionala näringspolitikens utformning. En annan utgångspunkt är ett växande krav på helhetslösningar och samverkan mellan aktörer på internationell, nationell, regional och lokal nivå samt mellan en rad olika politikområden för att skapa förutsättningar för nya investeringar. Vilka konkreta åtgärder som är mest angelägna kan inte preciseras på nationell nivå. Alla regionala intressen skall därför bjudas in och engageras för att forma en regionalt samordnad politik för utveckling av det lokala näringslivet, en kraftig ökning av sysselsättningen och en ekologisk hållbar utveckling. Den nya regionala näringspolitiken skall omfatta alla delar av landet. I de områden som regering och riksdag utpekat som stödområden är de allmänna förutsättningarna sämre än i övriga delar, och därför skall som särskilda åtgärder sättas in för att motverka detta. Regeringen avser således att ta initiativ till en bred samverkan i länen för att åstadkomma en effektiv tillväxtorienterad närings- och regionalpolitik. Syftet är att engagera ett stort antal aktörer - ett partnerskap - för att samordna och genomföra regionala och lokala åtgärder för att åstadkomma ökad tillväxt och sysselsättning. Landshövdingarna i samtliga län har därför fått ett uppdrag som bl.a. innebär att svara för att åtgärderna är väl förankrade hos alla berörda aktörer. Gemensamma finansieringslösningar där flera aktörer medverkar i konkreta åtgärder skall eftersträvas. Möjligheterna att samverka med privata finansiärer skall särskilt uppmärksammas. De statliga organen i länen skall medverka. Andra aktörer som t.ex. kommuner, landsting, företrädare för småföretag, fackliga organisationer, lokala utvecklingsgrupper, kooperativa ut- vecklingscentra, folkrörelser och andra organisationer skall också inbjudas. Ett övergripande mål är att effektivare utnyttja befintliga organ och resurser inom olika samhällssektorer genom bättre samverkan och helhetssyn. Viktiga resurser inom regional- och näringspolitiken är i detta sammanhang t.ex. länsstyrelsernas del i anslaget för Regionalpolitiska åtgärder och i den miljard för ett treårigt program för småföretagsutveckling som anslagit. Det är även viktigt att arbetet samordnas med det genomförande av program med finansiering från som redan pågår i vissa regioner. Härigenom bör de samlade effekterna kunna bli större än var för sig. I detta sammanhang avses också ytterligare insatser göras för att stödja tjänsteföretag och kvinnligt företagande. 3.2.3 Den regionala problembilden har rått en förhållandevis balanserad regional befolkningsutveckling. Det har till stor del berott på en omfattande nettoinvandring. Denna har i sin tur främst varit av flyktingkaraktär. Den inrikes nettoutflyttning som skett från de sju s.k. skogslänen har i stor utsträckning bestått av tidigare flyktingar, vilka i en andra flyttningsvåg främst sökt sig till något av storstadslänen. har dock andelen utländska medborgare av skogslänens inrikes nettoutflyttning minskat från till . har det flyttningsunderskott som inte består av utländska medborgare ökat från ca 300 till ca 3 900 personer. Totalt sett har befolkningsutvecklingen inneburit en minskning med knappt en halv procent inom de långsiktiga stödområdena 1 och 2. I området utanför stödområdena, liksom i hela landet, har befolkningen ökat med närmare en procent . har en påtaglig försämring skett inom stödområdena 1 och 2, innebärande en befolkningsminskning med drygt en procent, som ökningstakten utanför stödområdena och i riket halverats. ökade vidare invånarantalet i samtliga län utom ett (), medan antalet invånare minskat i drygt hälften av länen, bland vilka återfinns sex av de sju skogslänen. Sammanfattningsvis kan konstateras att har inneburit en påtaglig försämring när det gäller befolkningsutvecklingen i regionalpolitiskt prioriterade regioner. har antalet arbetstillfällen minskat kraftigt i de flesta delar av landet. Fram var det främst inom tillverkningsindustrin och byggnadsverksamheten som arbetstillfällen försvann. Detta resulterade i att främst mäns arbetslöshetsnivåer ökade kraftigt. Regionalt sett drabbades områden med en förhållandevis stor industri- och byggsektor hårdast. har sysselsättningen inom tillverkningsindustrin stabiliserats och t.o.m. ökat något i många regioner. har arbetstillfällena inom främst den offentliga sektorn, men även inom detaljhandeln och privata tjänster, fortsatt att minska, vilket resulterat i påtagligt förhöjda arbetslöshetsnivåer för kvinnor. Denna effekt har främst berört storstadsområdena och andra större orter. De senaste årens omfattande problem på arbetsmarknaden har resulterat i att andelen förvärvsarbetande av befolkningen inom yrkesverksamma åldrar minskat kraftigt inom flertalet regioner. Männens sysselsättningsgrad har t.ex. minskat med . Länsvis varierar denna minskning bland männen mellan . Männens sysselsättningsgrad har minskat något mer inom det tillfälliga stödområdet och utanför stödområdena än inom stödområde 1 och 2. Kvinnornas sysselsättningsgrad har minskat med . I detta fall varierar den länsvisa minskningen mellan . Kvinnornas syssselsättningsgrad har minskat mer utanför än inom stödområde 1 och 2. De senaste årens kraftigt förhöjda arbetslöshetsnivåer i de flesta delar av landet tenderar efter en mycket svag nedgång i åtskilliga regioner att åter förhöjas. Även om flertalet regioner i södra och också fått en kraftigt förhöjd arbetslöshet har de regionalpolitiska stödområdenas sämre relativa läge i förhållande till dessa områden ändå i stort sett bestått. var t.ex. arbetslösheten inklusive olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom stödområde 1 , vilket var högre än i området utanför stödområdena. hade arbetslösheten inom stödområde 1 ökat till och skillnaden gentemot området utanför stödområdena till . De inomregionala skillnaderna i arbetslöshetsnivåer (inklusive åtgärder) är betydande och har ökat första hälft. varierade t.ex. arbetslöshetsnivån bland totalt 111 lokala arbetsmarknadsregioner mellan () och (). hade motsvarande variation förändrats till () och (). Den största försämringen har berört ett tiotal arbetsmarknadsregioner, vilka haft mellan tio till tretton procentenheters ökning av arbetslöshetsnivån. Flertalet av dessa regioner ligger i och Bergslagen. 3.2.4 Den stora regionalpolitiken Genom att skapa goda förutsättningar för en uthållig tillväxt i alla regioner kan, som tidigare framhållits, hela landets resurser tas tillvara och därmed främja den samhällsekonomiska tillväxten och minska arbetslösheten. De insatser som kan finansieras via de regionalpolitiska anslagen kan aldrig på egen hand åstadkomma att de uppsatta målen nås. För att nå målen måste bl.a. samhällets infrastruktur och service ge grundläggande förutsättningar för regionernas utveckling. Det innebär att regionalpolitiska anpassningar måste göras inom många andra samhällssektorer. Statliga verksamheter har genomgått stora förändringar. Det gäller bl.a. styrningen, finansieringen och lokaliseringen av verksamheterna. För regionernas utveckling är den statliga verksamheten viktig både när det gäller sysselsättningen och tillgängligheten till verksamheten. Den statliga sektorspolitiken har stor betydelse för att utjämna och kompensera regionala skillnader. Inte minst när statens ekonomiska resurser minskar måste de regionala effekterna noga övervägas. Det gäller såväl inom de enskilda sektorerna som för de samlade effekterna av förändringar i den statliga verksamheten. Myndigheternas möjlighet att i hög utsträckning bestämma den egna organisationen har i många fall inneburit att nya regionala indelningar skapats. Bristande helhetssyn har negativt påverkat den geografiska fördelningen av sysselsättningen och försvårat den regionala samordningen. För att ge en tydligare bild av de regionala effekterna har regeringen tillsatt en särskild utredare (dir. 1995:144) som skall kartlägga och analysera de regionala konsekvenserna av förändringarna inom den statliga sektorn. Arbetet skall redovisas . I avvaktan på resultaten av detta arbete och de förändringar som kan krävas för att åstadkomma en bättre helhetssyn kommer regeringen att noga följa utvecklingen på detta område. Regeringen har vidare i den s.k. sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222) redovisat ett antal förslag för att halvera arbetslösheten. Ett viktigt inslag i regeringens politik för en ökad sysselsättning är ett antal åtgärder för att höja utbildningsnivån i landet. En höjd utbildningsnivå förbättrar förutsättningarna för kunskapsintensiv produktion i hela landet. En viktig del av satsningen på utbildningsområdet är en kraftig utbyggnad av den högre utbildningen. Den föreslagna utbyggnaden av utbildningen inom högskolan kommer främst att ske vid de mindre och medelstora högskolorna med en särskild tyngd på Bergslagen, , Sundsvall-Härnösand-Östersund-Örnsköldsvik samt sydöstra . Detta är en regionalpolitiskt viktig satsning som kommer att ge förbättrade utvecklingsmöjligheter i dessa regioner. Den Europeiska unionens regionalpolitik syftar till att stärka den ekonomiska utvecklingen i de svaga regionerna och att motverka klyftor i levnadsstandarden. I EU:s regionalpolitik är solidariteten med regioner som släpar efter ett av de allra viktigaste målen. Detta återspeglas också i EG-budgeten i vilken cirka en tredjedel av utgifterna anslås till åtgärder för att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen. EU:s regionalpolitik skall vara ett komplement till den regionalpolitik som medlemsländerna bedriver själva. De s.k. strukturfonderna är poster i EG:s budget som möjliggör insatser inom de s.k. målen 1-6 samt för gemenskapsinitiativ och vissa pilotprojekt m.m. Den Europeiska regionala utvecklingsfonden (Regionalfonden) kan bl.a. medverka i finansieringen av allmänt näringslivsfrämjande åtgärder och investeringar i ny produktionskapacitet. Den Europeiska socialfonden (Socialfonden) skall inriktas på åtgärder som underlättar möjligheterna att få arbete, skapa lika förutsättningar för arbetskraften och medverka till kompetensutveckling. Jordbruksfonden kan medfinansiera åtgärder för utveckling av jordbruket samt insatser som leder till en omstrukturering av de areella näringarna och som skapar utvecklingsförutsättningar på landsbygden. Fonden för fiskets utveckling (Fiskefonden) kan användas bl.a. till att anpassa resurserna inom fiskesektorn, att utveckla fiskeflottan och vattenbruket samt för utrustning i fiskehamnar. I är följande mål aktuella: Mål 2: insatser för förnyelse i områden som drabbats av eller hotas av industriell tillbakagång, Mål 3: insatser för att minska långtidsarbetslösheten och underlätta för ungdomar och de som riskerar utslagning att komma tillbaka till arbetsmarknaden, Mål 4: utbildning och kompetensutveckling av arbetskraft för att bättre klara produktionsförändringar inom främst industrin, Mål 5a: insatser för att främja ett effektivare jord- och skogsbruk samt en rationellare fiskenäring, Mål 5b: insatser för utveckling av landsbygdsområden, Mål 6: insatser i de mest glesbebyggda områdena. Målen 2, 5b och 6 genomförs i geografiskt avgränsade regioner, medan målen 3, 4 och 5a avser åtgärder som kan genomföras i hela landet, s.k. horisontella åtgärder. I mål 2-områden bor cirka 965 000 invånare eller av befolkning, i mål 5b cirka 757 000 invånare (8,) och i mål 6 cirka 450 000 invånare eller av befolkningen. har valt en stark koncentration av de regionalpolitiska insatserna vilket framgår av att andel av befolkningen i de geografiskt avgränsade områdena är relativt liten jämfört med många andra medlemsländer. I finns det fem mål 2-områden och fem mål 5b-områden. Mål 2-områdena är: , Ångermanlandskusten, Bergslagen, och . Mål 5b-områdena är: Norra regionen, , Sydöstra , och Skärgården. Mål 6-området omfattar hela och de mest glesbebyggda delarna av , , , , och . deltar dessutom i följande åtta gemenskapsinitiativ: Adapt: Insatser för att stärka de anställdas förmåga att klara av strukturförändringar och skapa nya arbetstillfällen.