prop · GK031D5 · 1997-01-01 00:00:00 — Vad gäller överinstanserna sägs att en sammanslagning av och Regeringsrätten liksom av hovrätter och kammarrätter kan komma i fråga om utredningen skulle finna detta lämpligt. I en första etapp, som kommer att redovisas , skall kommittén lämna förslag till en ny organisation för domstolsväsendet som helhet. Med hänsyn till bl.a. rimlig samhällsservice samt geografiska, demografiska och ekonomiska förhållanden skall utredningen föreslå var i landet domstolarna skall vara belägna. I direktiven anges slutligen att kommitténs förslag till en ny domstolsorganisation skall medföra en sänkning av det årliga medelsbehovet för domstolsväsendet med . 6.1.3 Ett effektivare förfarande i hovrätterna Beredningen av förslag pågår (SOU 1995:124). Utredningen föreslår bl.a. att ett system med generellt krav på prövningstillstånd skall införas i ledet mellan tingsrätt och hovrätt. Syftet är att målen skall kunna avgöras på ett snabbare och mer ändamålsenligt sätt och att hovrätternas resurser skall kunna koncentreras till de mer svårbedömda och kvalificerade målen. Till följd av de reformförslag som läggs fram kommer det enligt utredningens bedömning att frigöras resurser motsvarande inom domstolsväsendet. Om förslagen genomförs kommer de alltså att leda till stora rationaliseringsvinster även om det kan komma att finnas behov av att behålla en del av resurserna inom domstolsväsendet, bl.a. för att förstärka tingsrätterna. 6.1.4 Effektivare mål- och ärendehantering har det, främst under ledning, bedrivits ett arbete som syftat till att rationalisera, förenkla och göra domstolarnas mål- och ärendehantering effektivare. Ett exempel på detta är införandet av ett databaserat målhanteringssystem (MÅHS) vid tingsrätterna och länsrätterna. Vid ingången av 1996 hade MÅHS införts vid mer än 40 domstolar, fördelat tämligen jämnt på tingsrätter och länsrätter. Arbetet med MÅHS drivs vidare med inriktning dels på att utveckla och förbättra den befintliga versionen för underrätterna, dels på att skapa anpassade versioner för överrätterna och för de största hyresnämnderna. Vidare genomför , på uppdrag av regeringen, under /96 ett antal idéseminarier om hur administrationen och målhanteringen inom de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna kan göras snabbare och effektivare inom ramen för gällande regelverk. Syftet är att ta till vara domarnas kunskap och erfarenheter för att genom informationsutbyte utveckla rutiner och arbetsformer. Enligt uppdraget bör vid seminarierna även diskuteras hur bemötandet av vittnen och målsägande i domstol kan förbättras. Seminarierna genomförs i viss utsträckning i samverkan med andra berörda myndig- heter och organisationer, t.ex. Riksåklagaren, , Riksför- säkringsverket och . Resultatet av seminarierna skall publiceras och spridas till ledning för andra. Det som kommit fram vid seminarierna kan givetvis också komma att leda till förändringar av ineffektiva regler. 6.1.5 Säkerheten för anställda inom rättsväsendet Under innevarande budgetår har det inträffat ett antal händelser som gjort att frågan om åtgärder för att förebygga hot och våld mot anställda inom rättsväsendet aktualiserats. Som redovisas i avsnitt 5.1.5 har Riksåklagaren fått i uppdrag att, i samverkan med och , undersöka vilka åtgärder som kan vidtas för att stärka säkerheten och skyddet för anställda inom rättsväsendet. I det här sammanhanget kan även nämnas att , bl.a. med anledning av den uppmärksammade händelsen i , har hållit en överläggning med representanter för ett antal domstolar om möjliga åtgärder för att öka säkerheten vid domstolarna. Det övergripande målet för domstolarna är att på ett rättssäkert sätt och inom rimlig tid avgöra de mål och ärenden som de har att handlägga. Gemensamt för samtliga domstolskategorier utom och Regeringsrätten är att såväl antalet inkommande som antalet avgjorda mål och ärenden minskade under /95. Även mål- och ärendebalanserna minskade något utom vid Regeringsrätten där balansen ökade. Utvecklingen har i stort sett varit densamma . Eftersom Regeringsrätten övertog Försäkringsöverdomstolens roll som sista instans vid prövningen av socialförsäkringsmål har dock antalet inkomna, avgjorda och balanserade mål vid Regeringsrätten ökat. Vidare har antalet balan- serade mål vid hovrätterna och antalet balanserade skattemål vid kammarrätterna ökat. De genomsnittliga omloppstiderna är i stort oförändrade jämfört med tidigare. För flertalet mål- och ärendekategorier har dock balanserna i genomsnitt blivit äldre, vilket delvis kan förklaras med att antalet inkommande och avgjorda mål minskat. Styckkostnaderna ökade något under /95 vilket delvis kan bero på att inflödet av mål och ärenden minskade mer än resurserna.En undersökning av överklagande- och ändringsfrekvensen vid de allmänna domstolarna (1995:3) visar att andelen mål som överklagas till hovrätt har ökat som andelen överklaganden som föranleder ändring har sjunkit. Den resultatinformation som finns ger inte ett tillräckligt underlag för en bedömning av om domstolarna uppfyllt det övergripande målet. Arbetet med att formulera relevanta verksamhetsmål och återrapporteringskrav har därför intensifierats. Detta kommer enligt regeringens uppfattning att successivt förbättra resultatinformationen med början i årsredovisningen för innevarande budgetår. Det underlag som finns talar dock för att situationen vad gäller omloppstider och balanser m.m. är tillfredsställande. Ett undantag från detta utgör antalet oavgjorda skattemål och socialförsäkringsmål i länsrätterna och kammarrätterna. Arbetet med att få ned dessa balanser måste fortsätta. Annat som inger viss oro och som regeringen noga kommer att följa är balanssituationen vid Regeringsrätten och vid hovrätterna. Vidare är det angeläget att åldersstrukturen på de oavgjorda målen förbättras för de målkategorier där problemen med gamla oavgjorda mål är störst. Arbetsbelastningen har inte minskat i samma utsträckning som antalet inkommande mål och ärenden. Så har domstolarna t.ex. tillförts ett stort antal nya måltyper varav många med anknytning till EG-rätten. De nya måltyperna ställer ökade krav på domstolarnas kompetens och innebär att det övergångsvis krävs stora utbildningsinsatser. Vidare finns det tecken som tyder på att de tyngre och mer arbetskrävande tvistemålen och skattemålen inte minskat i samma omfattning som de mindre krävande målen. Det är svårt att bedöma hur domstolarnas arbetsbelastning kommer att förändras . Det finns omständigheter som talar för förändringar både i sänkande och höjande riktning. I höjande riktning verkar t.ex. allmänna fastighetstaxering som kan komma att leda till att ett mycket stort antal fastighetstaxeringsmål kommer in till länsrätterna . Vidare kan den satsning som görs inom bl.a. polis- och åklagarväsendena för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten leda till fler mål vid domstolarna (jfr avsnitt 5.1.2). I sänkande riktning verkar t.ex. de regeländringar som kan bli en följd av förslag och den utökade användningen av strafföreläggande som föreslås i prop. 1996/97:8. övergripande mål är att med iakttagande av domstolarnas självständighet enligt regeringsformen se till att domstolarnas verksamhet bedrivs effektivt. lät genomföra en enkätundersökning i syfte att ta reda på hur domstolarna uppfattade kvaliteten i verkets arbete. Resultatet visade att domstolarna överlag har en positiv uppfattning om hur verket sköter sina arbetsuppgifter. har infört en ny enhetsindelning som förväntas leda till att organisationen bättre anpassas till verkets uppgifter. Flertalet av de styckkostnader för prestationer som redovisar steg /95 jämfört . Regeringens bedömning är att genom att bl.a. fördela resurserna till domstolarna, utveckla ADB-systemen och stödja domstolarna vad gäller administrativa frågor har medverkat till att göra domstolarnas verksamhet mer effektiv och rationell. Styckkostnaderna kommer förmodligen att kunna sänkas till följd av den minskning av personalkostnaderna som verket inlett. Regeringen kommer att följa hur detta faller ut. övergripande mål är att hantera rättshjälpsfrågor snabbt och korrekt samt att i övrigt lämna god service rörande rättshjälp. Det övergripande målet har brutits ned i verksamhetsmål som rör bl.a. handläggningstider. De ADB-problem som drabbat myndigheten sedan den tillkom har fortsatt. skriver i sin årliga rapport bl.a. att bristerna i ADB- systemet har medfört att faktureringen blivit kraftigt försenad och att avstämning inte kunnat ske på ett tillfredsställande sätt gentemot redovisningen i övrigt och förespråkar en genomgripande förnyelse av systemet. begär i anslagsframställningen avseende att medel tillförs för att komma till rätta med problemen. har, trots de driftstörningar som drabbat myndigheten till följd av problem med ADB-systemet under /95, uppnått verksamhetsmålen. Dataproblemen har dock tilltagit. Regeringen anser därför att medel måste tillföras så att bristerna kan åtgärdas. -------------------------------------------------------------------- 1994/95 Utgift 2 880 107 Anslagssparande 259 275 1)2) Utgiftsprognos 4 272 700 2) 1995/96 Anslag 4 224 2152) därav 1996 2 915 5002) 1997 Förslag 2 916 184 1998 Beräknat 3 016 654 1999 Beräknat 3 119 843 1 Beloppen anges i tusental kr 2 Anslagen D1. Domstolarna m.m., F2. Allmänna advokatbyråer: Driftbidrag och F5. Från anslaget betalas kostnaderna för de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, hyresnämnderna, arrendenämnderna, och . Dessutom betalas kostnader för vissa uppdrag som juristerna vid de allmänna advokatbyråerna enligt författningsbestämmelser bör utföra t.ex. som likvidator, förmyndare eller god man. Från anslaget betalas även vissa domstolskostnader, t.ex. kostnader för förvaltararvoden i konkurser och kostnader för tolk. En jämförelse mellan budget och utfall /95 visar att förbrukningen översteg anslaget med ca . Dessutom visar prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår att förbrukningen kommer att överstiga anslaget med ca . har inte haft några invändningar i revisionsberättelsen avseende domstolsväsendet m.m. för /95. -------------------------------------------------------------------- |Övergripande mål | | | |Domstolarna skall avgöra mål och ärenden på ett rättssäkert och ef-| |fektivt sätt. | | | |Resurser 1997 | | | |Ramanslag 2 916 184 tkr | -------------------------------------------------------------------- För skall det övergripande målet vara att domstolarna skall avgöra mål och ärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt. Skälet till att målet modifieras något är att rimlig tid inte behöver anges särskilt eftersom det är en del av rättssäkerheten medan det däremot behöver klargöras att målet även omfattar effektiviteten (jfr avsnitt 6.2.1). Domstolsväsendet har under budgetåren 1992/93 - 1994/95 byggt upp ett relativt stort anslagsöverskott (ca ). Överskottet beror bl.a. på ett ökat kostnadsmedvetande till följd av att budgetansvaret har decentraliserats. För innevarande budgetår har domstolsväsendet ett besparingsbeting på (detta belopp och beloppen nedan avser 12 månader). har s.k. engångsanvisningar motsvarande ca upphört. Utöver detta innebär ett antal politiska beslut (bl.a. fastighetsskatt på kontorslokaler och produktivitetskrav) och andra händelser (bl.a. löneavtal och ökade investeringskostnader) att behovet av att sänka kostnadsnivån ökat med ytterligare ca . Domstolsväsendet kommer under budgetåret att minska kostnadsnivån med ca . Detta i första hand av genom personalminskningar med i storleksordningen 550 personer, varav ca 140 personer har sagts upp. Resten av personalminskningen har skett genom s.k. naturlig avgång. Så har t.ex. minskningen av antalet inkommande mål och ärenden gjort det möjligt att inte återbesätta ett tjugotal anställningar som ordinarie domare. Personalminskningarna har vidare möjliggjorts genom att ett antal reformer och regeländringar slagit igenom (bl.a. instansordningsreformen, fastighetsdatareformen, avvecklingen av Försäkringsöverdomstolen samt den pågående installationen av målhanteringssystemet i underrätterna). Resterande del av behovet att sänka kostnadsnivån (ca ) har finansierats med anslagssparande. Anslagssparandet har alltså gjort det möjligt för dom- stolarna att skjuta en del av behovet att sänka kostnaderna . kommer domstolarnas behov att sänka sina kostnader att uppgå till ca (bl.a. produktivitetskrav och ökade investeringskostnader) utöver redan nämnda . Om domstolsväsendet skall kunna klara sänkningen av kostnadsnivån utan att verksamheten påverkas negativt krävs det ytterligare effektiviseringsarbete, reformer och regeländringar. På kommer givetvis det arbete som utförs av domstolskommitté att vara av stor betydelse. Förändringar till följd av förslag är exempel på en reform som på kortare sikt kommer att vara av stor betydelse för möjligheten att klara sänkningen av kostnadsnivån. Detsamma gäller den utökade användning av strafföreläggande som föreslås i prop. 1996/97:8. I det här sammanhanget skall också nämnas att det inom pågår ett arbete med att se över domstolarnas sammansättning bl.a. med avseende på antalet nämndemän. Regeringen har för avsikt att i den delen återkomma till med förslag . I samband därmed kommer också nämndemännens ersättningar att ses över. Domstolsväsendets möjligheter att klara kostnadssänkningarna är alltså beroende av att de reformer som planeras genomförs. Detta faktum tillsammans med den osäkerhet som finns om hur antalet mål och ärenden utvecklar sig kommande år, gör att regeringen inte föreslår några ytterligare besparingar inom domstolsväsendets område för . Eftersom det krävs en viss övergångstid innan det pågående effektivi- seringsarbetet och de planerade regeländringarna får full effekt bedömer regeringen att domstolsväsendet inte heller bör åläggas några besparingar. problem med ADB-systemet har fortsatt under innevarande budgetår. Ett dåligt fungerande system riskerar att leda till förlorade intäkter bl.a. till följd av uteblivna återbetalningar. Regeringen har för avsikt att engångsvis tillföra myndigheten för att få ett väl fungerande ADB-system. Anslaget tillförs till följd av att domstolarna mister dispositionsrätten till anslaget F7. Diverse kostnader för rättsväsendet. Merkostnader för domstolarna till följd av lagen (1991:2010) om ändring i bilavgaslagen (1986:1386) medför att överförs från utgiftsområde 20. Allmän miljö- och naturvård. överförs till utgiftsområde 10. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp med anledning av beslut om införande av tvåpartsprocess i socialförsäkringsmål (prop. 1995/96:128, bet. 1995/96:SfU6, rskr. 1995/96:186). Den föreslagna förstärkningen av Justitiekanslerns anslag (Utgiftsområde 1. , avsnitt D1.) finansieras delvis () genom en överföring från detta anslag. Sammantaget beräknas anslag till 2 . beräknas utgifterna uppgå till 3 respektive 3 . -------------------------------------------------------------------- | - Alternativen till fängelse skall utvecklas. | | - Utvecklingen av verkställighetsinnehållet skall fortsätta och | | frigivningsförberedelserna förbättras. | | - Åtgärder skall vidtas för att skapa en humanare häktesverksam-| | het. | | - Häktes-, anstalts- och frivårdsverksamhet skall kunna bedrivas| | inom samma lokala myndighet. Kriminalvårdens huvuduppgifter är att på ett säkert sätt verkställa påfölj- derna fängelse och skyddstillsyn, att ansvara för övervakningen av villkorligt frigivna och för verksamheten vid häktena samt att utföra personutredningar. Kriminalvården ombesörjer vidare transporter av personer som skall avvisas eller utvisas från . Kriminalvårdens verksamhet skall kännetecknas av en human människosyn, god omvårdnad och ett aktivt påverkansarbete med iakttagande av hög grad av säkerhet samt respekt för den enskildes integritet och rättssäkerhet. Verksamheten skall inriktas på åtgärder som påverkar den dömde att inte återfalla i brott. är central förvaltningsmyndighet för all kriminal- vårdsverksamhet. Styrelsen är chefsmyndighet för 7 regionmyndigheter, 28 häkten, 67 anstalter, 50 frivårdsmyndigheter samt Transporttjänsten. I administrativt hänseende är styrelsen chefsmyndighet även för och de 30 övervakningsnämnderna. 7.1 Förändring och utveckling inom kriminalvården 7.1.1 Fortsatt utveckling av verkställighetens innehåll Arbetet inom kriminalvården skall bedrivas på ett säkert sätt och i syfte att förebygga återfall i brott. Satsningen på att utveckla innehållet i verkställigheten måste därför fortsätta. För att säkerställa en hög kvalitet i detta arbete måste metoder för utvärdering och uppföljning tas fram. Utbildning, behandling, sysselsättning och påverkansprogram bör kombineras med andra insatser för att underlätta den dömdes anpassning i samhället. Detta förutsätter ett väl utvecklat samarbete med andra myndigheter, organisationer och enskilda. En viktig uppgift är att se till att de dömda som har behov av det får tillgång till missbruks- och psykiatrisk vård. Inom anstalterna innebär den angivna inriktningen att planeringen för den intagne skall omfatta allt från den dagliga verksamheten på avdelningen till t.ex. arbete, studier, påverkansprogram, olika former av behandling, fritids- aktiviteter, utevistelser och förberedelser inför frigivningen. Denna helhetssyn skall också omfatta de åtgärder som bör vidtas efter den villkorliga frigivningen. Det är av stor betydelse att den intagne själv medverkar i planeringen. Ett väl fungerande kontaktmannaskap och en fortgående höjning av personalens kompetens är viktiga förutsättningar för en fortsatt utveckling av verksamhetsinnehållet. Regeringens ambition är att begränsa användningen av fängelsestraff och utvidga användningen av alternativa påföljder och verkställighetsformer. En angelägen uppgift i detta sammanhang är att ge frivårdspåföljderna ett sådant innehåll att de framstår som trovärdiga alternativ till fängelse. Det är vidare viktigt att frivården fortsätter att utveckla arbetsmetoderna för att möta de ökade krav som kommer att ställas med anledning av att försöksverksamheten med elektronisk övervakning utvidgas från . 7.1.2 Humanare utformning av häktesverksamheten I en human och modern rättsstat är det en angelägen uppgift att se till att frihetsberövande utformas på ett sådant sätt att de inte är mer ingripande än vad som är nödvändigt med hänsyn till de skäl som föranlett åtgärden. När det gäller häktade blir frihetsberövandet ingripande och det är angeläget att motverka onödiga restriktioner och ingrepp. till förhindrande av tortyr och annan inhuman eller förnedrande behandling eller bestraffning har i samband med besök i åren 1991 respektive 1994 riktat kritik mot förhållandena vid de svenska häktena. Kritiken avsåg bl.a. de inskränkningar i kontakten med omvärlden som en stor del av de häktade får vid- kännas samt bristen på aktiviteter och gemensamhet för de intagna. har på regeringens uppdrag lämnat förslag till åtgärder för att skapa en humanare häktesverksamhet. Vissa av de föreslagna åtgärderna, t.ex. för att öka besöksverksamheten och aktiviteterna , bör kriminalvården omgående kunna genomföra. Kriminalvården bör även fortsätta arbetet för att öka möjligheterna till gemensamhet på häktena. Det är också angeläget att det vidtas ytterligare åtgärder för att kunna erbjuda mer meningsfull sysselsättning, både i gemensamhet och i enrum. En viktig uppgift för kontaktmännen är att motivera intagna som har missbruksproblem till behand- ling. När det gäller intagna med restriktioner är det viktigt att det upprättas ett nära samarbete mellan häktena och åklagarna så att de besök och andra ak- tiviteter som kan genomföras utan att utredningen äventyras kommer till stånd. har även lämnat vissa förslag till lagändringar. Dessa förslag remissbehandlas nu tillsammans med de förslag om ändrade regler för beslutsprocessen avseende restriktioner för häktade som tagits fram inom . Förslagen kommer därefter att beredas vidare inom departementet. Ett visst utrymme i anstaltsorganisationen är nödvändigt för att det skall vara möjligt att placera varje intagen på en plats med rätt säkerhetsnivå och verksamhetsinriktning. Riksdag och regering har uttalat att anstaltsbeläggningen inte bör överstiga . har emellertid stora förändringar skett som har betydelse för hur stort utrymmet i anstaltsorganisationen behöver vara. Flera anstalter har genom tillbyggnader blivit större, vilket har ökat möjligheterna till differentiering av de intagna inom samma anstalt. Vidare pågår ett utvecklingsarbete med ett databaserat platsplaneringssystem som ger möjligheter till ett bättre utnyttjande av platserna. Variationer i beläggningen över året är främst beroende av antalet intagna med korta strafftider. Denna grupp har legat på en väsentligt lägre nivå än tidigare och kommer sannolikt att minska ytterligare i och med att försöksverksamheten med elektronisk övervakning utvidgas fr.o.m. . Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att det extra utrymme som måste finnas i anstaltsorganisationen kan minska och platserna därmed utnyttjas effektivare, självfallet med bibehållen säkerhet och hög kvalitet. Den hittillsvarande generella för beläggningen är ett alltför trubbigt instrument för att mäta och säkerställa kvalitet - den utgör endast ett kvantitetsmått. Det bör i stället ankomma på att se till att anstaltsorganisationen kan svara mot de krav och riktlinjer som och regeringen ställt upp. Det gäller säkerhet, utbildning, behandling och annat verkställighetsinnehåll, närheten till hemorten samt differentiering t.ex. med hänsyn till ålder, kön, narkotikamissbruk eller psykisk störning. Regeringen har för avsikt att i regleringsbrevet för kriminalvården närmare ange de krav och riktlinjer som skall ligga till grund för utformningen av anstaltsorganisationen. 7.1.4 Ny lokal organisation har hemställt om att principerna för organisationen på den lokala nivån inom kriminalvården ändras så att det blir möjligt att inom samma organisatoriska enhet bedriva verksamhet inom häkte, anstalt och frivård. fanns 28 häkten, 67 anstalter och 50 frivårdsmyndigheter. Många av dessa lokala myndigheter, framför allt vissa frivårdsmyndigheter, är mycket små. Anledningen till framställning är de nya krav som ställs på organisationen, bl.a. mot bakgrund av försöksverksamheten med elektronisk övervakning, den ökande programverksamheten, behovet av samverkan med andra myndigheter samt behovet av högre kompetens inom administrationen. Enligt bör ledning och administration för häkte, anstalt och frivård inom samma geografiska område samordnas i lokala kriminalvårdsmyndigheter med gemensam chef, ledningsgrupp och administration. har inhämtat synpunkter på sitt förslag om ny organisation på den lokala nivån inom kriminalvården från , , , , , och . Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. och anser dock att ett genomförande av förslaget kräver ändringar inte bara i instruktion utan även i övriga författningar vari de nuvarande myndigheterna inom kriminalvården berörs. Även ser i princip positivt på förslaget, men anser att underlaget inte är tillräckligt för beslut. Enligt bör man först utreda bl.a. frågan om samlokalisering av verksamhetsgrenarna och hur en sådan påverkar rättsväsendet i övrigt samt kopplingen till kriminalvårdens regionala organisation. Enligt regeringens bedömning skulle en samordning av de olika myndighetstyperna ge verksamhetsmässiga fördelar både i kriminalvårdens inre organisation och i det externa arbetet. Exempelvis underlättas utbyggnaden av alternativ till fängelsestraff, utvecklande och bedrivande av gemensamma motivations- och påver- kansprogram och arbetet med att förbättra frigivningsförberedelserna. Fördelarna består bl.a. i att kriminalvården lokalt kan framträda med en samlad profil i förhållande till sina samarbetspartners.