prop · GK03138 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1996/97:138 Redogörelse för den svenska Skr. krigsmaterielexporten 1996/97:138 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten . 2 Lagen om krigsmateriel 5 3 Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport 6 6 Det teknisk-vetenskapliga rådet 9 7 Information om krigsmaterielexportpolitiken 10 8 och internationell öppenhet om vapenöverföringar 10 9 Wassenaar-arrangemanget och andra exportkontroll- arrangemang 11 10 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet 13 11 Försvarsindustrin och internationellt samarbete på krigs- materielområdet 13 12 Utvecklingen av internationell handel med krigsmateriel 14 2 Beviljade utförseltillstånd 16 3 Faktiska leveranser 18 4 Geografisk fördelning 21 5 Om statistik om export av krigsmateriel 25 6 Upplåtelse av tillverkningsrätt, samarbete m.m. 26 7 Militärt inriktad utbildning 27 8 Redovisning av ägande i utländska rättssubjekt 27 9 De exporterande företagen 27 10 Utvecklingen av de krigsmaterielproducerande företagens sysselsättning m.m. 28 Export av och utförseltillstånd för krigsmateriel, 1984-1996 29 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 30 En militärt alliansfri stat som , som tryggar sitt oberoende med hjälp av ett starkt försvar, måste ha en försvarsindustri som ger detta försvar ett mått av oberoende vad gäller utländsk materiel. är för litet för att en sådan industri skall kunna överleva bara på det svenska försvarets beställ- ningar. Export är nödvändig för att vi skall kunna fullfölja den säkerhets- politiska linje vi valt. En tredjedel av försvarsindustrins leveranser utgjorde export. Denna export motsvarade drygt en halv procent av världens samlade krigsmaterielexport . Slutet på det och avspänningen mellan stormakterna har bl.a. inneburit att många länder i väst och öst, som länge ödslat resurser på en förödande kapprustning, satsar allt mindre på vapen och vapenutveckling. har de totala inköpen av krigsmateriel i världen halverats. Försvarsindustrin står inför stora utmaningar. De har sin grund bl.a. i krympande marknader, hårdare internationell konkurrens och en fragmenterad marknad i . Detta i kombination med stigande kostnader för produkt- utveckling skapar ett behov av ett ökat försvarsindustriellt samarbete i . Regeringen anser att ett sådant samarbete bör stödjas för att tillgodose svenska försvars- och säkerhetspolitiska intressen. Den restriktiva svenska exportkontrollpolitiken ligger fast. Genom vårt medlemskap i och vårt deltagande i det multilaterala samarbetet för exportkontroll har vi en plattform för att agera internationellt på området. Vi vill verka för en internationellt mer restriktiv exportkontrollpolitik och en större öppenhet på området. Ett uttryck för vår strävan efter öppenhet är regeringens årliga redovisning till av föregående års krigsmate- rielexport. Regeringen har lämnat en skrivelse med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten. Härigenom förses med en samlad information om krigsmaterielexporten, som underlag ges för en bredare allmän debatt. På grundval av redovisning från de krigsmaterielproducerande företagen har Inspektion för strategiska produkter, ISP, lämnat underlag i form av statistik till en redogörelse för (se Bilaga). Utförseln av krigsmateriel minskade eller från till . Den totala varuexporten sjönk . Krigsmateriel uppdelas i två kategorier: förstörelsebringande materiel som betecknas som krigsma-teriel för strid och icke-förstörelsebringande som kallas övrig krigsmateriel (se vidare kap. 2). Exporten av krigsmateriel för strid minskade eller från till . För övrig krigsmateriel noterades en nedgång i exporten motsvarande en minskning från till . Räknat i fasta priser sjönk exporten jämfört med . För krigsmateriel för strid och för övrig krigsmateriel var motsvarande tal en minskning respektive . Den svenska utförseln av krigsmateriel motsvarade av den totala svenska varuexporten jämfört . Ur ett globalt perspektiv motsvarade enligt den svenska utförseln av tyngre konventionella vapen av världshandeln med dessa vapen . ISP och regeringen har beviljat utförseltillstånd för försäljning av krigsmateriel till ett värde av , varav avser krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Flera av tillstånden avser leveranser . Värdet av beviljade tillstånd minskade jämfört med . För krigsmateriel för strid uppgick minskningen till och för övrig krigsmateriel till jämfört med . Räknat i fasta priser minskade värdet av beviljade tillstånd . För krigsmateriel för strid sjönk motsvarande värde , medan för övrig krigsmateriel noterades en nedgång . Värdena för utförseltillstånden har i årets regerings- skrivelse korrigerats sedan det upptäckts att vissa utförsel- tillstånd dubbelregistrerats . 2 Lagen om krigsmateriel Tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. med tillhörande förordningar. I propositionen 1991/92:174 föreslog regeringen den nya lagstiftningen på grundval av en genomgripande översyn av med krigsmaterielexporten sammanhörande frågor. biföll regeringens förslag (bet. 1992/93:UU1, rskr. 1992/93:61). Den nuvarande lagen bygger i allt väsentligt på den tidigare lagstiftningen liksom på tidigare praxis. Den innehåller dock förenklingar, förtydliganden och moderniseringar av de bestämmelser som gäller för den samlade kontrollen över tillverkning och tillhandahållande av krigsmateriel samt en vidgning av krigsmaterielbegreppet. I propositionen 1995/96:31 föreslog regeringen att en ny myndighet skulle inrättas för kontroll över krigsmateriel och andra strategiskt känsliga produkter eller varor med dubbla användningsområden, s.k. dual use- produkter. biföll regeringens förslag (bet. 1995/96:UU3, rskr. 1995/96:93). Den nya myndigheten, , , påbörjade sin verksamhet . ISP övertog ansvaret för huvuddelen av de uppgifter som Krigsmaterielinspek-tionen, KMI, och den enhet inom som svarade för strategisk exportkontroll hade. ISP har i uppgift att ansvara för utförselfrågor avseende såväl krigsmateriel som varor med dubbla användningsområden. Krigsmateriellagen föreskriver att krigsmateriel inte får tillverkas utan ISP:s Även all försvarsindustriell utlandssamverkan förutsätter tillstånd av ISP. Med utlandssamverkan förstås export eller annat tillhandahållande av krigsmateriel, upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätter, avtal med någon om att gemensamt med denne eller för hans räkning utveckla krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel eller om att gemensamt tillverka krigsmateriel med någon i utlandet. Vid prövningar av frågor om ett utlandssamarbete kan medges, skall försvarspolitiska behov av detta samarbete beaktas. Slutligen krävs regeringens tillstånd, med vissa undantag, för att bedriva militärt inriktad utbildning. Krigsmateriel indelas enligt den nya lagen i två kategorier. Vapen och stridsammunition återfinns inom kategorin krigsmateriel för strid, medan icke förstörelsebringande materiel återfinns inom kategorin övrig krigsmateriel. Bestämmelser om vilken materiel som innefattas i de två kategorierna finns i krigsmaterielförordningen. 3 Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport Regeringens riktlinjer tillämpas på alla former av utlandssamverkan som regleras i lagen (1992:1300) om krigsmateriel. Såväl export som samarbete omfattas, liksom bl.a. leveranser som har samband med tidigare utförsel. Ett övergripande syfte med riktlinjerna är att ge en stabil och generell grund för tillståndsprövningen. En prövning sker dock av varje utförselärende för sig. Riktlinjerna understryker den vikt som vid den utrikespolitiska bedömningen av varje utförselärende skall fästas vid respekten för mänskliga rättigheter i mottagarlandet. Hänsyn skall alltid tas till mänskliga rättighetskriteriet även i de fall då det är fråga om utförsel av materiel som i sig inte kan användas för att kränka mänskliga rättigheter. Breddningen av krigsmaterielbegreppet åtföljdes, som har nämnts, av en indelning av krigsmateriel i två kategorier för vilka, med hänsyn till materielens karaktär av förstörelsebringande respektive icke förstörelsebringande, uppställts delvis olika riktlinjer för utförsel. För kategorin krigsmateriel för strid gäller i stort sett samma riktlinjer som tidigare, dvs. att tillstånd till export inte bör ges till en stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, en stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, en stat som har inre väpnade oroligheter eller en stat där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. För utförsel av övrig krigsmateriel, som i stor utsträckning omfattar produk- ter som inte betraktades som krigsmateriel, gäller att utförsel- tillstånd bör beviljas till länder som inte befinner sig i väpnad konflikt med någon annan stat, som inte har inre väpnade oroligheter eller där det inte förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. De skilda riktlinjerna för krigsmateriel för strid respektive övrig krigsmate- riel innebär att en större länderkrets kan komma i fråga som mottagare av övrig krigsmateriel, dvs. icke förstörelsebringande materiel än för krigsmate- riel för strid. Genom utvidgningen av krigsmaterielbegreppet synliggörs och redovisas export som var oreglerad. Denna export blir nu också föremål för en politisk prövning. Krigsmaterielinspektionen (KMI) och från () utövar kontroll över tillverkningen av krigsmateriel. KMI inrättades och fanns inom . KMI var även regeringens beredningsorgan för ärenden som rörde export av krigsmateriel. Beslut i ärenden om tillstånd att föra ut krigsmateriel ur landet fattas fr.o.m. av ISP. Myndigheten har dock skyldighet att lämna över ärenden som har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt till rege- ringens prövning. ISP har i sitt arbete nära samråd med och Försvarsdepartementet. Företagen skall till ISP kvartalsvis redovisa den marknadsföring de bedrivit utomlands. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna regeringen senast ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av eller annan utlandssamverkan om krigsmateriel. Slutligen skall de krigsmaterielexporterande företagen rapportera om de leveranser som görs. ISP har löpande kontakter med företagen i dessa frågor. har i ett betänkande (1995/96:UU3) framhållit att det förutsätter att den nya myndighetens verksamhet redovisas i den årliga redogörelsen av krigsmaterielexporten till . Bakom denna begäran ligger ett yttrande från till utrikesutskottet i vilket det förra skriver att regeringen bör se till att en uppföljning av det första årets verksamhet kommer till stånd och att resultatet av denna redovisas i den årliga redogörelsen av krigsmaterielexporten till . ISP är utformad som en s.k. enrådighetsmyndighet. Verksamheten är organi- serad på tre avdelningar avseende dels krigsmateriel, dels varor med dubbla användningsområden, dels kemvapenkonventionen (CWC). Myndigheten hade 1996 17 årsarbetskrafter. ISP, som hade ett anslag på för , registrerade ett underskott på . Inspektionen fastställde sin första årsredovisning . () har i skrivelse bedömt att årsredovisningen (1996) i allt väsentligt är rättvisande . ISP har en budget på . För investeringar i anläggningstillgångar har ISP tagit lån på sammanlagt . Efter amorteringar hade myndigheten en utgående skuld på i slutet av verksamhetsåret. Den av beviljade låneramen uppgick till . och myndigheten har under regelbundet haft ett par möten . Under dessa har utöver sedvanligt informationsutbyte viss arbetsfördelning kunnat ske i en del frågor vad avser deltagande i internationella och bilaterala möten m.m. En första mål- och resultatdialog mellan regeringen och myndighetschefen för planeras äga rum . ISP är liksom det tidigare KMI självfinansierande på så sätt att avgifter tas ut av de tillverkande företagen beräknade på det fakturerade värdet överstigande . Antalet ärenden avseende utförsel uppgick till 1 923, varav 142 hade överförts , 549 avsåg varor med dubbla användnings- områden, 131 kom från vapenhandlare och 49 var s.k. transiteringar. Målsätt- ningen för ISP har varit att inkomna utförselärenden skall slutbehandlas inom en månad, . Beträffande frågan om överprövning av vissa av myndighetens beslut följer noga vad som händer på detta område. Erfarenheten har inte lett till slutsatsen att överprövningssystemet bör ses över. Enligt 10 kap. 6 § regeringsformen skall regeringen i utrikesärenden av större vikt om möjligt överlägga med före avgörandet. Vissa utförselärenden som rör krigsmateriel är av sådan art att överläggning med nämnden är påkallad. Det har ansetts önskvärt att prövningen av även andra enskilda utförselärenden av principiell vikt ges en bredare förankring. beslutade därför på grundval av propositionen 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Nämnden ombildades till i samband med tillkomsten av ISP. I samband därmed breddades sammansättningen. I är samtliga riksdagspartier representerade. Nämnden bestod av sex ledamöter tillsatta på parlamentarisk grund och hade till uppgift att lämna råd i enskilda krigsmaterielexportfrågor. Nämnden höll två sammanträden och tolv . sammanträder , som har tio ledamöter, på kallelse av chefen för , krigsmaterielinspektören, som leder överläggningarna. Vid rådets sammanträden medverkar Utrikes- departementet med bedömningar av mottagarländer samt Försvarsdeparte- mentet med bedömningar avseende ärendenas försvarspolitiska betydelse. ges tillfälle att ta ställning till alla principiellt viktiga ärenden vid sina månatliga sammanträden. Vidare ges ledamöterna fullständig insyn i handläggningen av krigsmaterielexportärendena genom att samtliga utförselbeslut för export fortlöpande redovisas. Genom denna procedur säkerställs en parlamentarisk insyn i ISP:s arbete. ersätter inte i sådana ärenden som regeringen enligt regeringsformen skall överlägga med om. 6 Det teknisk-vetenskapliga rådet För att bistå krigsmaterielinspektören med beredningen av ärenden som rör klassificering av krigsmateriel inrättades ett särskilt teknisk- vetenskapligt råd med företrädare för institutioner med överblick över teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. höll rådet tre sammanträden. Genom tillskapandet av ISP har det teknisk- vetenskapliga rådets arbetsområde breddats till att även omfatta varor med dubbla användningsområden. 7 Information om krigsmaterielexportpolitiken är till ledning för dem som inom försvarsindustrin och vid statliga myndigheter har befattning med ärenden som rör tillverkning och utförsel av krigsmateriel. redovisar gällande lagstiftning, regelverk och handläggningsordning för tillståndsärenden. ISP avser att utkomma med en reviderad upplaga av handboken. ISP har vidare för avsikt att fortsätta hålla seminarier och informationsmöten om ISP:s verksamhet och arbetsområden. I en informationsskrift (vapenexportpolitik, UD informerar 1993:4) behandlas vapenexportens roll i den svenska säkerhetspolitiken, den svenska försvarsindustrin, riktlinjerna för utförsel av krigsmateriel samt det internationella samarbetet för att reglera vapenexporten. Skriften har också getts ut på engelska, franska och tyska i syfte att främja kunskapen i andra länder om den svenska politiken på detta område. Även denna skrift kommer att revideras. Texten till förra årets skrivelse jämte översättning till engelska finns sedan tillgänglig på Internet under adressen "info /departement/utrikes/vapenexport". Samma adress kommer att kunna användas för att få tillgång till denna skrivelse. 8 och internationell öppenhet om vapenöverföringar generalförsamling antog en resolution som anmodar medlemsländerna att till ett register över konventionella vapen redovisa såväl sin import som sin export av tyngre konventionella vapen. Handeln med följande sju vapenkategorier rapporteras: stridsvagnar, pansrade stridsfordon, grovt artilleri, stridsflygplan, attackhelikoptrar, stridsfartyg och robotar/robotlavetter. I samråd med försvarets myndigheter och ISP sammanställer Utrikesdeparte- mentet aktuella uppgifter som i enlighet med den ovannämnda resolutionen överlämnas till FN. För fjärde år, 1995, hade 92 av FN:s 185 medlemsländer (jämte observatörslandet ) lämnat uppgifter om sin export och import av de sju kategorierna tyngre vapen. Genom att alla större exportörer utom rapporterar och alla större importörer utom några länder i , beräknas av världshandeln med angivna vapen omfattas av registret. deltar endast i obetydlig omfattning i världshandeln med aktuella tyngre vapensystem. rapporterade import från av 1 Leopard 2 stridsvagn och 164 splitterskyddade trupptransportfordon. På exportsidan rapporterade utförsel av 4 stridsfordon CV 9030 till . verkar på olika sätt för ökad rapportering till och för större öppenhet om vapentransfereringar. I Organisationens för säkerhet och samarbete i () säkerhetsforum har de deltagande 55 länderna enats om att iaktta vissa principer vid vapentransfereringar, bl.a. att lämna uppgifter till registret. Samråd om rapporteringen till sker med övriga medlemmar av EU. I en skrivelse till FN:s generalsekreterare har EU uppmanat övriga FN-medlemmar att lämna uppgifter även om innehav och egen produktion av den krigsmateriel som omfattas av registret i syfte att göra detta mera användbart. har lämnat denna typ av uppgifter till registret 1997. En översyn av registret sker med rapportering till . Som ett led i strävan efter ökad öppenhet på detta område har regeringens redogörelse till över krigsmaterielexporten överlämnats till FN i engelsk översättning. finns uppgifter lämnade till tillgängliga på Internet under adressen "http://www. /depts/dpa/cda/register/register.htm". 9 Wassenaar-arrangemanget och andra export- kontrollarrangemang Vid ett möte i under ordförandeskap av den svenske krigsmaterielinspektören kunde 33 länder (huvudsakligen OECD-kretsen samt bl.a. och andra länder i ) komma överens om att slutligt anta den grundtext (Initial Elements) som ligger till grund för det nya exportkontrollsystemet Wassenaar-arrangemanget (WA). Det nya arrangemanget är till skillnad från det tidigare NATO-dominerande COCOM, som upphörde , i princip öppet för alla länder och har till huvuduppgift att hindra spridning av både vapen och varor med dubbla användningsområden, som kan ha militärt destabiliserande verkan och hota internationell och regional fred och säkerhet. Det nya exportkontrollarrangemanget har fått sitt namn efter förorten utanför i , där ett principiellt beslut fattades vid ett möte om att etablera arrangemanget. Arrange- manget hade arbetsnamnet . WA upprättade ett kansli i . I likhet med andra internationella exportarrangemang, där deltar, fattas via WA inte några bindande beslut. Det utgör ett politiskt åtagan- de, där deltagande länder behåller inflytandet över exportkontrollen. Arrangemanget är inte riktat mot någon enskild stat eller grupp av stater. Det skall tillämpas globalt och icke-diskriminerande och är inte avsett att hindra legitim handel. Avsikten är således att genom informationsutbyte (exportstatistik och anmälan att exporttillstånd ej lämnats) och diskussion om känsliga regioner utveckla en samsyn i fråga om utvecklingstendenser och risker i handeln med dessa produkter. Bland de områden som diskuterats kan nämnas (initierat av ) och (initierat av ). Fr.o.m. är informationsutbytet obligatoriskt, och en första rapportering skedde och avseende export m.m. av varor med dubbla användningsområden respektive krigsmateriel. Till stöd för arrangemanget har upprättats produktlistor över såväl varor med dubbla användningsområden som krigsmateriel. Dessa skall ses över fortlöpande och samordnas med EU:s listor över exportkontrollerade produkter. deltar även i övriga existerande exportkontrollarrangemang, nämligen (), den s.k. Australiengruppen (AG) och Missilteknologi-kontrollarrangemanget (MTCR). Syftet med dessa är att förhindra, eller åtminstone försvåra, spridning av massförstö- relsevapen och dess bärare, dvs. kärnvapen (NSG), biologiska och kemiska vapen (AG) samt missiler (MTCR). Varje arrangemang har cirka trettio medlemsländer. Ordförandeskapet roterar i flertalet fall , och innehade ordförandeskapet i MTCR . deltar aktivt i samtliga arrangemang. Exportkontroll är den kanske effektivaste operativa metoden som står till buds för att förhindra spridning av massförstörelsevapen. deltagande i arrangemangen är viktigt för landets trovärdighet i det inter- nationella icke-spridningsarbetet. 10 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) sker ett informationsutbyte om exportkontrollfrågor. Detta sker regelbundet inom en rådsarbetsgrupp ansvarig för frågor rörande export av konventionella vapen (COARM). Inom COARM inriktades arbetet på att söka konkretisera uttolkningen och tillämpningen av åtta gemensamt identifierade kriterier avseende krigsmaterielexport. Dessutom sker ett visst informationsutbyte avseende enskilda mottagarländer. verkar för en större öppenhet, framför allt i informationsutbytet om enskilda länder i syfte att på nå ökad samsyn. Samarbetet inom EU baseras på att varje EU-medlem har sin egen nationella lagstiftning i fråga om krigsmaterielexport och att artikel 223 i EG-fördraget gör det möjligt för medlemsstaterna att undanta produktion och handel med krigsmateriel från EU:s gemensamma regler. Dessutom diskuteras möjligheterna att förenkla intern EU-handel med krigsmateriel. Detta sker inom en tillfälligt upprättad arbetgrupp (POLARM) vilken studerar tre aspekter inom försvarsmaterielområdet: industri-, export- och upphandlingspolitik. beslutade upprätthålla vapenembargon i viss modererad omfattning gentemot det samt mot Afghani- stan. Dessutom förlängdes ett embargo gentemot . är även , , , , och föremål för EU- embargon. Vapenembargon beslutade av FN finns mot , , , , och . Även exportkontrollen av varor med dubbla användningsområden är föremål för informationsutbyte inom ramen för GUSP. EU har en gemensam förordning (EG) nr 3381/94 om kontroll av strategiska produkter som tillämpas . Förordningen syftar till fri rörlighet för sådana produkter (med vissa undantag) inom EU samt exportkontroll gentemot tredje land. Till följd av tillkomsten av Wassenaar-arrangemanget beslutade ministerrådet om vissa ändringar och uppdateringar av bilagorna till förordningen. Tillämpningen av förordningen om export- kontroll för varor med dubbla användningsområden är föremål för regel- bundna diskussioner i en särskild samordningsgrupp för detta ändamål. 11 Försvarsindustrin och internationellt samarbete på krigsmaterielområdet Mot bakgrund bl.a. av den begränsade inhemska marknaden, de ökade svårigheterna att upprätthålla nödvändig bredd inom den egna försvars- industrin och den internationellt sett vikande försvarsmaterielmarknaden konstaterades i propositionen 1996/97:4 om totalförsvar i förnyelse att ett väsentligt utökat internationellt samarbete framstår som en förutsättning för den svenska försvarsindustrins överlevnad och för att möjliggöra försvarsmaktens anpassningsförmåga. Med har ett väl utvecklat samarbete och därmed betydande försvarsindustriella intressen att slå vakt om. Likaså finns en stor och växande potential i det europeiska samarbetet. roll däri har fått ökad aktualitet genom den diskussion som förs inom EU-kretsen om ett utvidgat samarbete på försvarsmaterielområdet.