prop · GK0341 · 1997-01-01 00:00:00 — Utredaren gör bedömningen att arbetslösheten bland kvinnor kommer att stiga med tanke på den nuvarande svaga utvecklingen inom kvinnodominerade yrkesområden i den enskilda sektorn och inom offentlig sektor. Betänkandet behandlas i sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307) som lades fram av regeringen . Här presenteras några förslag ur propositionen som har stor betydelse för att motverka framför allt kvinnors arbetslöshet: - Genom beslut med anledning av regeringens ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304) och sysselsättningsproposition (1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307) inleds den största enskilda satsning på vuxenutbildningen som gjorts. Den omfattar 100 000 nya utbildningsplatser och riktar sig i första hand till arbetslösa som helt eller delvis saknar treårig gymnasiekompetens. Därutöver skall satsningen också vända sig till anställda som helt eller delvis saknar denna kompetens. Huvudansvaret för att satsningen genomförs skall läggas på kommunerna. Därigenom skapas den lokala förankring, det engegemang och den lokala kreativitet som enligt regeringens bedömning är en förutsättning för att denna satsning skall få bästa möjliga genomslag. Satsningen på utbildning kan få en särskilt betydelsefull roll för kvinnor och män i branscher som drabbas av konjunktur- och strukturförändringar, t.ex. inom vård och tillverkningsindustri. Den kan också aktivt bidra till att bryta den könsmässiga snedfördelningen på arbetsmarknaden. Genom att kvinnor och män skaffar sig en treårig gymnasiekompetens, får de större möjligheter att söka sig till branscher där sysselsättningsbehovet förväntas öka . Utbildningssatsningen kommer att pågå . - införs regler om vikariatsstöd och utbildningsstöd. Dessa innebär att en arbetsgivare kan få bidrag till lönekostnaden för en vikarie, som arbetsförmedlingen anvisar, när en anställd får ledigt med bibehållen lön för att studera eller för att starta egen näringsverksamhet. Vikariatsstödet till arbetsgivaren kan utgå med högst per dag, högst av lönekostnaden, . Arbetsgivaren kan också få utbildningsstöd för arbetsgivarens kostnader för den anställdes utbildning. Detta stöd kan utgå med högst och högst per vikarie. Arbetsförmedlingen skall kunna hjälpa till med bedömning av affärsidén och, om behov finns, bekosta starta-eget-utbildning. Inom detta område kommer exempelvis personal inom vård och omsorg samt kontorsadministration, som till stor del består av kvinnor, att få möjlighet till kompetensutveckling eller starta-eget- bidrag. - Långtidsarbetslösa kvinnor, dvs. arbetslösa kvinnor som varit inskrivna på arbetsförmedlingen , kommer från ges möjlighet att få förlängt starta-eget-bidrag. Starta-eget-bidraget presenteras i avsnitt II.6. Syftet med det förlängda bidraget är att minska arbetslösheten för kvinnor som varit anställda inom främst den offentliga sektorn samt att öka kvinnors företagande. Särskilt kommer invandrarkvinnors möjligheter att tas tillvara. Bidraget kommer efter förlängningen att kunna utgå . Kvinnorna kommer att erbjudas vägledning, individuella utbildningsprogram samt möjlighet att ingå i nätverk för att sprida idéer och kunskaper. - införs en ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd, offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa. Personer som har fyllt och varit inskrivna på arbetsförmedlingen och som uppbär arbetslöshetsersättning skall få möjlighet att delta i åtgärden. Ersättningen till den som är arbetslös skall motsvara arbetslöshetsersättningen plus per ersättningsberättigad dag, enligt förslag i budgetpropositionen för . En stor andel av de arbetslösa i denna åldersgrupp har en låg genomsnittlig utbildning. Deras kunskaper och erfarenheter är ofta knutna till tidigare arbete vilket innebär att de har svårt att finna ny sysselsättning. Många är män som har arbetat i den del av industrin som slogs ut under 1990- talets första år. Regeringens syfte med åtgärden är att den offentliga sektorn skall ta tillvara dessa personers kompetens som de äldre skall finna en meningsfull sysselsättning. - Regeringen kommer att lämna ett uppdrag till att göra en översyn av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ur ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen anser det synnerligen angeläget att de olika villkor som gäller för kvinnor och män på och utanför arbetsmarknaden beaktas i arbetet för att halvera den öppna arbetslösheten . Därför har ett två-årigt projekt under namnet Samverkan, Arbete, Kön (SAK) startats . Det övergripande målet för projektet är att utarbeta metoder och skapa kunskap för att minska arbetslösheten och utjämna skillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden och i arbetslivet, särskilt i fråga om sysselsättning. En referensgrupp är knuten till arbetet. Gruppens uppgift är att bidra med kunskap och erfarenhet från arbetsmarknadens parter, politiken och forskningen. Tillgänglig statistik visar att betydande löneskillnader mellan kvinnor och män kvarstår. låg kvinnornas genomsnittliga lön på av männens inom statsförvaltningen, medan motsvarande siffror inom kommuner och landsting låg på . För industritjänstemän låg kvinnornas genomsnittliga lön enligt preliminära uppgifter på av männens. För industriarbetare finns f.n. ingen statistik som är jämförbar . Löneskillnaderna mellan kvinnor och män inom ovan nämnda stora grupper minskade fram till . Därefter avstannade minskningen och i vissa grupper ökade skillnaderna något fram . siffror, som blev klara under senare delen av , tyder på att ökningen kan ha avstannat. Sifforna bör dock analyseras ytterligare. (Se vidare bilaga 1, Fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män.) De generella löneskillnader som finns mellan kvinnor och män kan till en del förklaras med kvinnors och mäns olika fördelning efter bl.a. yrke eller befattning, kvalifikationsnivå, ålder och utbildning. Det finns emellertid löneskillnader som inte går att förklara. (SOU 1993:7) gjorde bedömningen att omfattningen av de osakliga löneskillnaderna uppgick till mellan i det material som utredningen undersökt. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder för att bidra till att löneskill- naderna mellan kvinnor och män synliggörs och motverkas. Genom beslutet om propositionen (prop. 1993/94:147, bet. 1993/94:AU17, rskr. 1993/94:290) Delad makt - delat ansvar infördes bl.a. en ny bestämmelse i jämställdhetslagen som föreskriver att arbetsgivare med tio anställda eller fler skall kartlägga förekomsten av löneskillnader mellan kvinnor och män i skilda typer av arbeten och för olika kategorier av arbetstagare. Resultatet av kartläggningen samt de åtgärder som motiveras av denna skall redovisas översiktligt i den jämställdhetsplan som arbetsgivaren är skyldig att upprätta . Syftet med denna lagändring var att genom ökad synlighet öka förutsättningarna för ett aktivt och medvetet arbete för jämställdhet och mot osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män på enskilda arbetsplatser. I samband med lagändringen gavs JämO ökade resurser bl.a. för insatser på löneskillnadsområdet. I propositionen gjorde regeringen även vissa uttalanden till ledning för rättstillämpningen, om kriterier för bedömningen av likvärdigt arbete. I det sammanhanget kan nämnas att JämO bedriver ett aktivt arbete i frågor som rör arbetsvärdering och har bl.a. publicerat en handbok om detta. Studier och redovisningar om metoder för arbetsvärdering tas nu också fram i ökad utsträckning av arbetsmarknadens parter. fick dåvarande Arbetsmiljöfonden i uppdrag av regeringen att avsätta medel för forskning, utvecklingsarbete och kunskapsspridning om lönebildning, arbetsvärdering och löneskillnader mellan kvinnor och män. Detta uppdrag organiserades i ett särskilt forsknings- och utvecklingsprogram - Lönebildning och arbetsvärdering (LÖV) - som skall pågå . har anslagits för arbetet. Intresset för LÖV- programmet har varit stort både hos arbetsgivare och fackliga organisationer, inte minst i kommuner och landsting. Inom programmet har projekt med inriktning på utveckling av arbetsvärderingssystem och arbetsvärderingsmetodik prioriterats. En antologi, Arbetsvärdering. Teori, praktik, kritik, har också tagits fram. Boken är ett verktyg för dem som i olika funktioner medverkar vid arbetsvärdering. Vidare pågår arbetet med att ta fram en arbetsvärderingsmodell som är anpassad till svenska arbetsmarknadsförhållanden. fördes LÖV-programmet över från Arbetsmiljöfonden till det nybildade . Central lönestatistik av god kvalitet är en nödvändig förutsättning för att regering och riksdag skall kunna följa löneutvecklingen för kvinnor och män. Regeringen gav därför ett uppdrag åt () att utveckla lönestatistiken. Syftet var att göra en alternativ uppläggning av statistik över lönestrukturer för att öka möjligheterna att analysera lönebildningen och utvecklingen av kvinnors och mäns löner. Uppdraget redovisades till regeringen . För att ta tillvara de förslag som SCB lämnat och genomföra nödvändiga förändringar i den löpande lönestatistikredovisningen har fått regeringens uppdrag att fr.o.m. avsätta för upphandling från SCB av en lönestatistik som är utformad så att den kan ligga till grund för fördjupade analyser av löneskillnader mellan kvinnor och män. Lönebildningen är en fråga som parterna på arbetsmarknaden har ansvaret för. Regeringen har dock på olika sätt varit aktiv när det gäller att skapa en dialog med arbetsmarknadens parter i frågor som rör lönebildning och löneskillnader mellan kvinnor och män. togs ett initiativ till överläggningar med parterna för information om hur arbetet med att motverka osakliga löneskillnader fortskred. anordnades en hearing med bl.a arbetsmarknadens parter om löneskillnader mellan kvinnor och män. Att komma till rätta med osakliga löneskillnader och lönediskriminering är en av jämställdhetspolitikens viktigaste frågor. Regeringen kommer även i fortsättningen att vid behov ta olika initiativ på detta område. Erfarenheterna från LÖV-programmet som beräknas kunna föreligga kommer att ge ett bra underlag för det fortsatta arbetet i dessa frågor hos berörda aktörer. Regeringen kommer då också att överväga om ytterligare utvecklingsinsatser behövs. Nya överläggningar med arbetsmarknadens parter kommer också att äga rum. Regeringens arbetslivspolitik syftar till att främja en god arbetsmiljö och stötta anställdas, skyddsombuds och arbetsgivares arbetsmiljöarbete. Vidare skall kompetensutveckling, flexibla arbetsorganisationer, ny teknik samt jämställdhet mellan kvinnor och män främjas. En annan viktig uppgift är att förebygga arbetsskador och annan ohälsa i arbetslivet och härigenom undvika utslagning samt hjälpa kvinnor och män som drabbats av ohälsa tillbaka till arbetslivet. Till arbetslivspolitiken hör också frågor om arbetstider och arbetsrätt. Inom yrkesområden som t.ex. vård och omsorg, där kvinnor är över- representerade, är andelen belastningsskador och belastningssjukdomar hög. Dessa skador och sjukdomar kan i många fall leda till att anställda får svårigheter att behålla sitt arbete och riskerar att till slut slås ut från arbetsmarknaden. har kvinnor varit starkt överrepresenterade bland dem som drabbats av belastningsskador och belastningssjukdomar. En viss utjämning mellan kvinnor och män tycks emellertid ha skett . Det är viktigt att kvinnors och mäns olika villkor beaktas när arbetsmiljön utformas. Om man skall kunna åstadkomma ett arbetsliv på lika villkor för kvinnor och män krävs att de normer, värderingar och livsmönster som karaktäriserar kvinnor och män hanteras medvetet och systematiskt. Arbetsmiljölagen (1977:1160) ställer krav på att arbetsförhållandena skall anpassas till människors olika förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende. (), som består av Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) och (), har ålagts att särskilt uppmärksamma kvinnors arbetsmiljö. Bland annat har ASS i sina tillsynsprogram för perioderna 1992-1996 och 1997-1999 betonat vikten av att kvinnors arbetsmiljö beaktas särskilt. Vidare har formerna för hur dessa aspekter bättre skall kunna integreras i det löpande tillsynsarbetet utvecklats. Kvinnors arbetsförhållanden har även varit föremål för speciella projekt inom ASS. genomförde AV, med stöd av särskilda medel från regeringen, stora utbildnings- och metodutvecklingsinsatser när det gäller belastningsergonomi samt psykiska och sociala frågor i arbetsmiljön. Detta har bl.a. medfört att YI på ett helt annat sätt än tidigare prioriterar arbetsmiljöproblem i kvinnodominerade branscher och yrken. Krav som rör frågor om arbetsorganisation samt arbetsställningar och arbetsrörelser har ökat markant . och , som inrättades , skall bl.a. främja forskning och utveckling om kvinnors villkor i arbetslivet. Rådet skall även främja kvinnors deltagande i forsknings- och utvecklingsarbetet. En strävan är att i pågående forskning belysa kvinnors och mäns olika villkor och förutsättningar i arbetslivet. forskning är inriktad mot arbetslivsutveckling och arbetsohälsofrågor. Utöver egen forskning skall institutet även stimulera till olika slag av utbildnings- och utvecklingsinsatser i samarbete med externa aktörer. För att minska riskerna för arbetsmiljörelaterade besvär bedrivs vid ett flertal studier om ohälsa inom branschområden som domineras av kvinnliga anställda. Därvid uppmärksammas särskilt allergier, överkänslighet samt belastningsbesvär inom vård, service, handel och kontor. har avslutat en utredning som syftat till att ange framtida forskningsbehov. De områden som utpekas som särskilt intressanta är skolan, media och kommunikation samt vård- och omsorgsarbetets omvandling. Arbetslivsforskningens inriktning för redovisas i regeringens forskningspolitiska proposition (prop. 1996/97:5). är en medelsbeviljande myndighet. Rådet finansierar ca 25 forskningsprojekt som rör kvinnors villkor i arbetslivet. Program om kvinnors villkor i arbetsorganisationen ingår som en del i rådets verksamhetsplan. Några program syftar bl.a. till att belysa arbetsdelningen mellan kvinnor och män och mekanismer bakom maktfördelningen mellan kvinnor och män på arbetsplatsen. Inom andra program prioriteras forskning om bl.a. uppkomsten av kvinnodominerade yrken liksom betydelsen av ökad IT-användning. Hur distansarbete påverkar kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden är också ett område som behandlas inom programmen. Vidare prioriteras forskning för att belysa frågan om lika lön för likvärdigt arbete och vilka förändringar i lönebildningsprocessen som kan leda till en lönesättning som beaktar principen om jämställdhet mellan kvinnor och män. Rådet har tagit initiativ till att utarbeta en kunskapsöversikt gällande den forskning om kvinnors villkor i arbetsorganisationen som har utförts . Rådet stödjer också ett arbete med att göra en sammanställning av olika förändringsprojekt med inriktning på att stimulera kvinnors karriärutveckling och få in fler kvinnor i typiska manliga yrken. Inom rådet pågår ett utredningsarbete för att främja kvinnors deltagande i forsknings- och utvecklingsarbetet. Arbetslivsfonden bedrev ett särskilt program i syfte att uppmärksamma kvinnors arbetmiljö i de arbetsplatsprogram som fonden lämnade bidrag till, det s.k. Alfa Q-programmet. Programmet avslutades i samband med att fonden avvecklades . Stor vikt lades vid att sprida insikt om att arbetsplatserna måste granskas utifrån de villkor som gäller för kvinnor respektive män. Regeringen har uppdragit åt att analysera och sammanfatta de resultat och effekter som Arbetslivsfondens insatser har givit upphov till. Institutet har kommit in med en delrapport till , Perspektiv på Arbetslivsfonden - en analys och sammanställning av utvärderingar. Institutet skall slutredovisa till senast vid årskiftet 1996/97. Regeringen avser att därefter återkomma till i denna fråga. arbetstidskommitté (A 1995:02, dir. 1995:6) överlämnade sitt slutbetänkande Arbetstid - förläggning och inflytande (SOU 1996:145) . Betänkandet innehåller bl.a. förslag till ny arbetstidslag. Utgångspunkten för kommitténs förslag är att ansvaret för arbetstidsfrågorna främst skall vila på arbetsmarknadens parter. Därför föreslås att arbetstidslagen framöver skall vila på civilrättslig grund och tydligare kopplas till arbetsmiljölagen. Kommittén föreslår att regeringen skall avsätta statliga medel för en tvärvetenskaplig granskning av frågor som rör arbetstid och arbetsorganisation. Vidare föreslår kommittén att staten skall stimulera ytterligare försök med kortare arbetstider och erbjuda ett aktivt stöd från forskare . Kommittén lämnar också ett antal förslag till arbetsmarknadens parter. Bland annat föreslås att parterna bör teckna avtal om takten och inriktningen på arbetstidsförkortningen och utforma avtalen så att individuella behov tillgodoses. Vidare föreslås att parterna bör minska övertiden och medverka till att fler människor kommer i arbete samt fortsätta att utveckla flexibla arbetstidsmodeller. Arbetstiden föreslås maximeras till högst i genomsnitt . Kommittén föreslår också att arbetstagaren skall ges rätt att få sina önskemål om arbetstider sakligt prövade av arbetsgivaren. Betänkandet kommer att skickas ut på remiss . Den fortsatta beredningen av betänkandet och remissinstansernas synpunkter kommer att ske . överlämnade (A 1995:04) rapporten ?. Kommissionen hade i uppdrag att identifiera och söka långsiktiga lösningar på de problem som arbetsmarknadens parter anser finns på arbetsrättens område. Parterna kunde inte enas inom ramen för kommissionens arbete, men förklarade sig villiga att fortsätta att förhandla. På det statliga området träffades en principiell överenskommelse , men på övriga delar av arbetsmarknaden förmådde parterna inte komma överens. Regeringen har därför tagit över frågan och utarbetat en proposition (prop. 1996/97:16) med förslag till ändringar i anställningsskyddslagen. I propositionen föreslås att deltidsanställda skall ges förtur till att få jobba mer tid eller heltid om arbetsgivaren har behov av ytterligare arbetskraft. Detta förslag gynnar kvinnor som i högre grad än män drabbats av deltidsarbetslöshet. Det införs också en begränsning för vikariatsanställningar. Om en arbetstagare har varit anställd på vikariat i längre än övergår anställningen i en tillsvidareanställning. Även detta förslag gynnar kvinnor i särskilt hög utsträckning. 6 Närings- och regionalpolitik Näringspolitikens uppgift är bl.a. att medverka till förnyelse och utveckling av företagssektorn. Därvid måste näringspolitiken inriktas på att underlätta framväxten av nya företag och tillväxten av befintliga företag. Av särskild vikt är att underlätta nyetableringar och att främja tillväxt i små och medelstora företag. De övergripande målen för regionalpolitiken är uthållig tillväxt, rättvisa och valfrihet, så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela riket. Regionalpolitiken skall bl.a. främja uthållig ekonomisk tillväxt genom att ta till vara befintliga resurser och bygga vidare på naturliga förutsättningar för varu- och tjänsteproduktion. Skillnaden mellan närings- och regionalpolitiken och arbetsmarknadspolitiken är att insatserna inom arbets- marknadspolitiken inte primärt syftar till att stödja företagen utan till att stödja arbetslösa personer. I finns det nästan en halv miljon företag. Av de personer i åldrarna som drev eget företag var kvinnor och män. Det finns olikheter i fråga om hur kvinnor och män driver företag, bl.a. i val av branscher, företagsformer och arbetssätt. Olikheter finns också när det gäller motiv för start, attityder m.m. Kvinnor som driver företag finns representerade inom alla sektorer av näringslivet även om män dominerar företagandet inom de flesta näringsgrenarna, med undantag av personlig service. Kvinnliga företagare återfinns i huvudsak inom handel och service. De viktigaste aktörerna på central nivå när det gäller samverkan mellan arbetsmarknadspolitik samt närings- och regionalpolitik för att underlätta ny- och småföretagande är (), () och . På regional och lokal nivå verkar bl.a. länsstyrelser, länsarbetsnämnder, regionalt, kommuner, arbetsförmedlingar och lokala nyföretagarcentra i kommunerna. De små och medelstora företagen intar en central plats i debatten om tillväxt och ekonomisk utveckling. Kvinnor har traditionellt inte varit lika aktiva som män när det gäller att starta och utveckla företag. Ett ökat företagande både bland kvinnor och män är därför ett viktigt led i att öka förnyelsen och tillväxten i svensk ekonomi. Här redovisas stödåtgärder och andra initiativ som regeringen vidtagit för att underlätta egenföretagandet. Det tillfälliga småföretagsstödet introducerades under /95. Stödet lämnas till både "mjuka" (t.ex. utbildning och marknadsföring) och "hårda" (t.ex. byggnader och maskiner) investeringar i småföretag över hela landet. Regeringens mål med stödet var att skapa 4 000 nya arbetstillfällen till . Resultatet var 9 596 nya jobb. Andelen arbetstillfällen som gått till kvinnor är och till män . Starta-eget-bidraget, som infördes , är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som har betydelse för nyföretagandet. Bidraget utgår som huvudregel . Om det finns särskilda skäl eller om näringsverksamheten bedrivs i glesbygd kan bidrag lämnas . Bidraget riktas till arbetslösa eller personer som har sagts upp på grund av arbetsbrist och som riskerar att bli arbetslösa samt till dem som är bosatta inom vissa glesbygdsområden. Ersättning ges med ett belopp motsvarande arbetslöshetsersättning enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring eller enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd. Antalet sökande till detta bidrag har ökat . Av de personer som erhöll bidraget var kvinnor och män. AMS redovisade en strategi för att stimulera kvinnor att starta egna företag. Strategin består av insatser i form av vägledning, utbildning och stödjande nätverk. Som grund för denna strategi ligger den allmänna "Strategi för att Starta-eget-bidrag" som antog samt det "Nyföretagarprogram - Modell för " som antogs . De företagsstöd som berörs av den s.k. kvoteringsregeln i förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd är lokaliseringsstödet och sysselsättningsbidraget. Enligt denna regel (13§) skall av antalet arbetsplatser som tillkommer till följd av stöden förbehållas vartdera könet. Om det finns särskilda skäl får undantag göras från bestämmelsen. Lokaliseringsstödet omfattar dels lokaliseringsbidrag, dels lokaliseringslån och kan ges i samband med investeringar i byggnader och maskiner. Sysselsättningsbidraget är avsett att täcka en del av de ökade kostnader som uppkommer i samband med nyanställningar.1 Det har visat sig att det är svårt att leva upp till kvoteringsregeln. Av de nyskapade jobb som tillkommit genom företagsstöden är kvinnors andel lägre än mäns. Andelen nya jobb som kommit kvinnor till godo genom lokaliseringsstödet har legat på mellan . De beslut som togs av om lokaliseringsstöd för /95 medförde att av de nya arbetstillfällena kom kvinnor till godo, medan tillföll kvinnor genom länsstyrelsernas beslut. Det innebär att den totala andelen skapade arbetstillfällen som kom kvinnor till godo /95 var . Genom sysselsättningsbidraget fördelades av de nyskapade jobben till kvinnor och till män. Regeringen anser det otillfredsställande att villkoret om könskvotering inte uppfyllts och avser att uppdra åt att närmare analysera orsakerna och komma med förslag till hur målet kan nås. Länsstyrelserna har möjlighet att bevilja medel till projekt som skall gynna den regionala utvecklingen. Av medlen används till projekt som är direkt inriktade på att främja jämställdhet mellen kvinnor och män. De medel som länsstyrelserna avsätter för jämställdhetsprojekt har fördubblats /93. Särskilda insatser för att öka kvinnors företagande Under har på regeringens uppdrag bedrivit verksamhet för att stödja kvinnor som startar eller driver eget företag. roll är att utveckla, möjliggöra och synliggöra kvinnors företagande.