prop · GK0316 · 1997-01-01 00:00:00 — Om en arbetsgivare vill att en arbetstagare skall lämna sin anställning i samband med att arbetstagaren får rätt till hel förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, skall arbetsgivaren skriftligen ge arbetstagaren besked om detta så snart arbetsgivaren har fått kännedom om pensionsbeslutet. -------------------------------------------------------------------- En arbetstagare som har fyllt En arbetstagare som har fyllt eller uppnått den lägre ålder65 år eller uppnått den lägre ålder som medför skyldighet att avgå med som medför skyldighet att avgå med ålderspension har inte rätt till ålderspension har inte rätt till längre uppsägningstid än en månad längre uppsägningstid än en månad och och har inte heller företrädesrätt har inte heller företrädesrätt enligt 22, 23 och 25 §§. enligt 22, 23, 25 och 25 a §§. Denna lag träder i kraft, i fråga om 2 § , i fråga om 5 § andra stycket , och i övrigt . För anställningsavtal som har ingåtts före gäller 11 § i sin äldre lydelse. För den som har förvärvat företrädesrätt till återanställning enligt 25 § före gäller 25 § i sin äldre lydelse. Vid tillämpning av bestämmelserna om anställningstid i 15 § första stycket och 25 § första stycket bortses från anställningstid före . **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse 1994:1685. 2 EGT nr L 61, , s. 26 (Celex 377L0187). 3 EGT nr L 288, 18.10.1991, s. 32 (Celex 391L0533). 4 Senaste lydelse 1994:1685. 5 Senaste lydelse 1995:777 6 Senaste lydelse 1994:1685. 7 Senaste lydelse 1990:1357. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:13) om anställningsfrämjande åtgärder Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:13) om anställningsfrämjande åtgärder1 dels att 7 a och 14 §§ samt rubriken närmast före 14 § skall upphöra att gälla, dels att 9, 12, 17, 19 och 23 §§ skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 §2 -------------------------------------------------------------------- När skäl därtill föreligger skall När skäl därtill föreligger skall länsarbetsnämnden, på grundval av länsarbetsnämnden, på grundval av vad som förekommit vid överläggningvad som förekommit vid överläggning inför nämnden enligt 8 §, meddela inför nämnden enligt 8 §, meddela arbetsgivaren anvisningar arbetsgivaren anvisningar beträffande åtgärder som bör vid- beträffande åtgärder som bör vidtagas tagas för att bereda bättre för att bereda bättre syssel- sysselsättningsmöjligheter åt äldresättningsmöjligheter åt äldre ar- arbetstagare eller arbetstagare betstagare eller arbetstagare med med nedsatt arbetsförmåga. Nämnden nedsatt arbetsförmåga. Nämnden kan kan därvid anmoda arbetsgivaren därvid anmoda arbetsgivaren att i att i samband med nyanställningar samband med nyanställningar öka öka andelen sådana arbetstagare i andelen sådana arbetstagare i arbetsstyrkan i enlighet med vad arbetsstyrkan i enlighet med vad nämnden närmare anger. Den kan nämnden närmare anger. också anmoda arbetsgivaren att avstå från att säga upp äldre ar- betstagare på sådant sätt som avses i 7 a §. -------------------------------------------------------------------- Följer arbetsgivare ej Följer arbetsgivare ej anvisningar anvisningar som meddelats av som meddelats av Arbetsmark- enligt nadsstyrelsen enligt 11 § och är 11 § och är det med hänsyn till det med hänsyn till omständighe- omständigheterna uppenbart att terna uppenbart att rättelse ej rättelse ej kan åstadkommas på kan åstadkommas på annat sätt, kan annat sätt, kan styrelsen förordna styrelsen förordna att arbetsgiva- att arbetsgivaren icke får ren icke får anställa andra arbets- anställa andra arbetstagare än dem tagare än dem som den offentliga som den offentliga arbetsförmedlingen har anvisat arbetsförmedlingen har anvisat eller godtagit. Styrelsen kan också besluta att arbetsgivaren inte får utan dess medgivande säga upp äldre arbetstagare på sådant sätt som avses i 7 a §. Arbetsgivare, som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att varsla om driftsinskränkning enligt vad som föreskrives i denna lag, kan åläggas att utge en särskild varselavgift till staten. Underlåtes varsel under tid, då arbetsgivaren är i konkurs, skall varselavgift i stället utges av den som företräder konkursboet. Varselavgift fastställes för varje påbörjad vecka som varsel försummats samt bestämmes till lägst 100 och högst för varje arbetstagare som beröres av driftsinskränkningen. Om särskilda skäl föreligger kan varselavgift bestämmas till lägre belopp än nu sagts. Fullständig befrielse från sådan avgift kan också äga rum. -------------------------------------------------------------------- Bestämmelserna om varselavgift tillämpas också på arbetsgivare som inte iakttar sin underrättelse- skyldighet enligt 7 a §. Avgiften skall i sådana fall bestämmas till för varje arbetstagare. -------------------------------------------------------------------- Den som i varsel enligt denna Den som i varsel enligt denna lag lag eller i underrättelse eller i eller i underrättelse eller i uppgift som avses i 6, 7 och uppgift som avses i 6 och 7 §§ 7 a §§ uppsåtligen eller av grov uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig oaktsamhet lämnar oriktig uppgift, uppgift, vilken ej saknar vilken ej saknar betydelse, dömes betydelse, dömes till böter eller till böter eller fängelse i högst fängelse i högst . -------------------------------------------------------------------- Talan om utdömande av vite enligt Talan om utdömande av vite enligt denna lag förs av länsarbetsnämnd denna lag förs av länsarbetsnämnd eller eller . eller, när fråga är om vite som förelagts med stöd av 14 §, av arbetstagarorganisation som hemställt om föreskrifter som där anges. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse av 7 a § 1994:1689 14 § 1982:81. 2 Senaste lydelse 1984:511. 3 Senaste lydelse 1984:511. 4 Senaste lydelse 1984:511. 5 Senaste lydelse 1984:511. 6 Senaste lydelse 1985:222. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen bemyndigade statsrådet att tillkalla en kommission med uppdrag att söka lösningar på de problem som arbetsmarknadens parter anser finns på arbetsrättens område. Kommissionen, som leddes av direktören fil.dr. , antog namnet . Utgångspunkten för kommissionens arbete var enligt dess direktiv att lösningen på de problem som finns på arbetsrättens område bör bygga på en gemensam syn och tillkomma i en samförståndsanda. Kommissionen fick därför uppdraget att söka lösningar på de problem som arbetsmarknadens parter anser finns inom arbetsrätten. Syftet var att kommissionen under medverkan av parterna skulle finna former för hur parterna själva i så stor utsträckning som möjligt genom kollektivavtal kunde utforma de arbetsrättsliga reglerna så, att de fungerar väl i praktiken och blir så enkla och effektiva som möjligt. Kommissionens mål var att åstadkomma en långsiktig och stabil arbetsrätt som - främjar flexibilitet och produktivitetsutveckling i företagen och den offentliga sektorn, - tillgodoser de anställdas behov av utveckling, inflytande, frihet och trygghet, - främjar jämställdhet mellan könen, och - främjar invandrarnas villkor på arbetsmarknaden. Kommissionen slutförde sitt arbete genom att överlämna rapporten ?. I rapporten, som har undertecknats av ordföranden och de av kommissionens ledamöter som inte representerar någon part på arbetsmarknaden, konstateras att arbetsmarknadens parter under arbetets gång närmat sig varandra påtagligt i åtskilliga väsentliga frågor på arbetsrättens område. I vissa frågor har dock stora åsiktsskillnader bestått. Varken arbetsgivarnas eller arbetstagarnas representanter kunde godta det slutförslag till avtalsrekommendation som kommissionens ordförande presenterade. Rapporten innehåller det av parterna förkastade förslaget till samarbetsavtal i dess helhet. Förslaget till samarbetsavtal innehåller sammanfattningsvis följande. - Inom ramen för kommissionen kommer arbetsmarknadens parter överens om en femårig rekommendation, med början , som läggs till grund för modifiering av existerande kollektivavtal på arbetsmarknaden. läggs vissa delar av lagen (1982:80) om anställningsskydd (anställningsskyddslagen) "i malpåse". Vid avtalstidens utgång utvärderar parterna vunna erfarenheter och tar ställning till om man vill fortsätta på den inslagna vägen eller återgå till bestämmelserna i anställningsskyddslagen i dess helhet. - Om parterna enas om förslaget görs en väsentligt utökad satsning på kompetensutveckling inom arbetslivet för tillsvidareanställda genom avsättning till kompetensutvecklingskonto hos respektive företag, myndighet och kommun. Denna avsättning finansieras genom vinstavsättning eller nedsättning av den statliga arbetsgivaravgiften. - Hur dessa medel för kompetensutveckling skall användas beslutas genom lokala avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare. - Tillsvidareanställning är även i fortsättningen den huvudsakliga anställ- ningsformen. - Nuvarande regler om olika visstidsanställningar ersätts huvudsakligen av en ny anställningsform - överenskommen visstidsanställning - som får träffas , dock högst 12 månader. - Om en arbetsgivare ökar antalet anställda eller mer får avtal om överenskommen visstidsanställning i stället träffas . - Visstidsanställda är garanterade ett kompetensutvecklingsbidrag på av lönen. - Vikariers ställning på arbetsmarknaden stärks genom att en sammanlagd anställningstid automatiskt ger en tillsvidare- anställning, om arbetstagaren begär detta. - Deltidsanställda får förtur till högre sysselsättningsgrad (ytterst heltid) om de praktiska omständigheterna medger detta. - Vid personalinskränkningar skall i första hand de lokala parterna söka träffa lokalt kollektivavtal om turordning. - Om kollektivavtal om turordning ej kan träffas, gäller principen om "sist in, först ut" med ett undantag: Arbetsgivaren får undanta högst två arbetstagare från turordningen. Dessa arbetstagare skall vara nyckelpersoner. Arbetsgivarens beslut skall vara sakligt grundat och kan bli föremål för juridisk prövning, ytterst i Arbetsdomstolen. - Turordningskretsarna knyts till driftsenheten, oavsett kollektivavtalsområde och utan rätt för facket att lägga samman driftsenheterna på orten till en turordningskrets. - Uppsägningstiden knyts till anställningstid i stället för till ålder. - Fackliga förtroendemän ges ökade möjligheter att arbeta fackligt koncern- övergripande. - Förbundsparterna åtar sig att utöka sitt stöd till de lokala parterna i ett partsgemensamt arbete mot osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. - Om det kommer ny lagstiftning eller andra föreskrifter som påverkar avtalet under avtalstidens utgång, har varje part rätt att häva . - Avtalet skall i första hand tecknas av förbunden på arbetsgivar- och arbetstagarsidan. Men även enskilda arbetsgivare och arbetstagare skall kunna teckna . Vid regeringens överläggning med centralorganisationerna förband sig organisationerna att förhandla i arbetsrättsliga frågor. Grunden för förhandlingarna var parternas vilja att medverka till åtgärder som ökar sysselsättningen och därmed minskar arbetslösheten. Mot denna bakgrund uppdrog regeringen åt Statens förlikningsmannaexpedition att tillsätta en medlargrupp med uppgift att söka uppnå enighet mellan arbetsmarknadens parter i arbetsrättsliga frågor. Uppdraget skulle redovisas till regeringen. Medlargruppen överlämnade en rapport över uppdraget. Av rapporten framgår följande. Centralorganisationerna förklarade vid överläggningar med medlargruppen att de inte önskade medlargruppens medverkan i de inledande förhandlingarna. Medlargruppen meddelade då parterna att de stod till parternas förfogande och att gruppen planerade att ta upp medlingsförhandlingar senare med parter som redovisade kvarstående problem. Trots möjligheten att utnyttja gruppen som medlare begärde - ingen part, vare sig på arbetsgivarsidan eller på arbetstagarsidan, något ingripande från gruppen eller föreslog att den skulle medverka i förhandlingar i någon form. Mot den bakgrunden fanns det enligt medlargruppen inte några förutsättningar för den att fullfölja uppdraget att söka nå enighet mellan arbetsmarknadens parter i arbetsrättsliga frågor. Inom upprättades det därefter ett utkast till en lagrådsremiss. Utkastet sändes tillsammans med en inbjudan till ett remissammanträde till , , vid , , , , , , , , , i , och Akademikers . Remissamman- trädet hölls . Skriftliga yttranden finns att tillgå i Arbetsmarknadsdepartement (dnr A96/5494/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 1. Lagrådets yttrande finns i bilaga 2. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6 och i författningskommentaren till 2 och 5 a §§ anställningsskyddslagen samt ikraft- trädande- och övergångsbestämmelserna till anställningsskyddslagen. 4 Arbetsrätten behöver förändras 4.1 Modernisering av anställningsskyddslagstiftningen Regeringen framhöll i bl.a. det s.k. sysselsättningspaketet (prop. 1995/96:207 En ekonomisk politik för att halvera den öppna arbetslösheten och prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , ändrade anslag för /96, finansiering m.m.) att arbetsrätten behöver förändras. Arbetsrätten måste ha en ändamålsenlig utformning och spegla en rimlig avvägning mellan löntagarnas behov av skydd mot godtyckliga och diskriminerande beslut och företagens behov av att kontinuerligt kunna anpassa sin organisation och sin arbetsstyrka till förändrade förutsätt- ningar och behov. De arbetsrättsliga reglerna skall också vara utformade så att de inte försvårar för företagen att göra nya satsningar och expandera. Det bästa sättet att uppnå långsiktigt och stabilt väl fungerande arbets- rättsliga regler är enligt regeringens mening att låta arbetsmarknadens parter själva ta ansvaret för utformningen av reglerna. Detta har varit parternas egen strävan. På det statliga området träffades också en principöverenskommelse . På den övriga arbetsmarknaden är emellertid situationen den att parterna inte förmår att komma överens i frågan. Regeringen anser inte att det är meningsfullt att ytterligare fördröja en nödvändig modernisering av anställningsskyddslagstiftningen. Dagens anställningsskyddsregler kom i allt väsentligt till i början av 1970- talet. har svensk ekonomi och arbetsmarknad genomgått avsevärda förändringar. Företagen och deras anställda verkar i en alltmer internationell miljö. Den fria rörligheten för kapital, personer, tjänster och varor, påverkar svensk arbetsmarknad och dess regelsystem. Dagens öppna internationella kapitalmarknad har också väsentligt ändrat förutsättningarna för svensk ekonomi och svenskt näringsliv. Dagens arbetssätt, organisation och teknik hos såväl företag som offentlig förvaltning är väsentligt annorlunda än . Den moderna informationstekniken ger många företag och anställda fler valmöjlig- heter än tidigare vid lokalisering av arbetsplatser. Mot denna bakgrund finns det skäl att ändra anställningsskyddsreglerna och anpassa dem till dagens förhållanden. Det har skett en utveckling mot ökad mångfald vad gäller olika former för att anlita arbetskraft, t.ex. tidsbegränsade anställningar, inhyrning av arbetskraft (något som har ökat kraftigt i omfattning ), konsulttjänster m.m. Därtill kommer förändrade verksamhetsformer i arbetslivet, t.ex. mer målstyrning med ökad delegering av ansvar och befogenheter och ett större utnyttjande av informationsteknik. Inriktningen av de åtgärder som föreslås är i huvudsak följande. Många företag ger uttryck för att anställningsskyddsreglerna utgör ett hinder för dem att nyanställa. En del ändringar av regelverket bör vidtas för att underlätta för företagen, särskilt småföretagen, att expandera. Detta är viktigt för att målet om en halvering av den öppna arbetslösheten skall kunna uppnås. måste hänsyn tas till arbetstagarnas berättigade krav på trygghet. En viktig aspekt i det sammanhanget är främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet. En annan viktig aspekt är främjandet av invandrares villkor i arbetslivet. Synpunkter framförda vid remissammanträdet instämmer i den grunduppfattning som ligger bakom förslaget som går ut på att sysselsättningsläget endast i ringa utsträckning kan påverkas genom uppluckringar i löntagarnas anställningsskydd. Institutet anför vidare att detta dock inte innebär att arbetsrätten inte bör kunna justeras och att arbetsrätten sannolikt i icke obetydlig utsträckning kan påverka hur arbetslösheten fördelas mellan olika grupper på arbetsmarknaden. Enligt institutet presenterar dock förslaget i detta hänseende inte en systematisk övervägd rättspolitisk linje, utan måste snarare ses som en rad åtgärder av ad hoc-karaktär av vilka flera förefaller motiverade. Arbetsdomstolen har inga principiella invändningar mot förslaget. (JämO) anser att det saknas en redovisning av förslagets jämställdhetspolitiska konsekvenser. Förslaget saknar analys av vad varje enskild föreslagen lagändring får för effekt för kvinnor respektive män. Det saknas också en sammanfattande analys av hur "paketet" av förändringar påverkar kvinnors och mäns ställning på arbetsmarknaden. JämO anser att anställningsskyddslagen är lika viktig som skydd mot könsdiskriminering som jämställdhetslagen. Om en rimlig avvägning betyder att skyddsnivån skall sänkas av omtanke om arbetsgivarnas flexibilitet så måste de uppluckrade reglerna i anställningsskyddslagen kompenseras med skärpningar av jämställdhetslagen och annan lagstiftning mot diskriminering. JämO anser vidare att det är viktigt att lagförslaget också bedöms utifrån vilka effekter det kan tänkas få för invandrares och funktionshindrades arbetssituation. () anser att de ändringar som föreslås är helt otillräckliga för att förbättra förutsättningarna för tillväxt och nyanställningar i företagen. Förslag till ändringar saknas på flera väsentliga punkter - inte minst vad gäller turordningsreglerna. () instämmer i kritiken framförd av SAF och anser i princip att den allmänna civilrätten, utan särskild detaljreglerande arbetsrättslig lagstiftning, borde kunna gälla på arbetsmarknaden. () anser att det föreligger en obalans i förslagen eftersom de förenklingar som föreslås underlättar främst för de privata arbetsgivarna medan de förstärkningar av anställningstryggheten som föreslås, exempelvis "vikariestoppet", framför allt kommer att leda till avsevärda problem för de kommunala arbetsgivarna. () anför att många av medlemmar befinner sig i en mycket utsatt position på grund av den höga arbetslösheten. En modernisering av arbetsrätten borde därför slå vakt om och förstärka den sociala skyddslagstiftningen som arbetsrätten utgör. Enligt LO medför flera av förslagen allvarliga försämringar av anställningsskyddet och de förslag som utger sig för att stärka arbetstagarnas ställning saknar till stora delar reellt innehåll. LO accepterar att uppsägningstiden för en tillsvidareanställd beräknas efter anställningstidens längd istället för efter ålder. Detta innebär att en arbetsgivare alltid kan säga upp en tillsvidareanställd arbetstagare på grund av arbetsbrist med en månads uppsägningstid av en an- ställning. Av nyanställningarna är f.n. visstidsanställningar. Nära hälften av unga, kvinnliga medlemmar är visstidsanställda. LO delar därför inte uppfattningen att det behöver bli lättare för företagen att anställa . Enligt LO innebär ändringen av uppsägningsreglerna, slopandet av kravet på centralt avtal eller centralt godkännande och införandet av den nya anställningsformen sammantaget att anställningsskyddet allvarligt urholkas. () anser att förslaget som helhet inte uppfyller de krav som kan ställas på en arbetsrätt som är anpassad till de nya förhållandena i arbetslivet. Anställningsskyddslagen är en social skyddslagstiftning med syfte att förhindra att de anställda blir utsatta för godtycke och diskriminering. Mot den bakgrunden är TCO kritisk mot delar av förslaget medan förslagen i andra delar är tillfredsställande. Det är positivt att det inte föreslås några ändringar i arbetstagarbegreppet och turordningsreglerna. TCO understryker vikten av att frågan om kompetensutveckling får en tillfredsställande lösning avseende materiella regler, fackligt inflytande och finansiering. Akademikers () anser att möjligheterna att uppnå lägre arbetslöshet inte i någon avgörande utsträckning försvåras av arbetsrättsreglerna. Trots detta anser sig beredda att medverka till vissa förändringar för att öka flexibiliteten. har bl.a. därför förordat att 5 och 6 §§ i anställningsskyddslagen ersätts med en generell rätt till tidsbegränsad anställning oberoende av skäl, . 4.2 Utgångspunkter för förändringarna Det är nödvändigt att uppnå en god och uthållig tillväxt för att kunna nedbringa arbetslösheten. Detta kan bara ske genom att näringslivet ges goda möjligheter att verka och utvecklas. Särskilt viktigt är detta när det gäller småföretagen. De flesta stora företag har en gång börjat sin verksamhet i liten skala. En fråga som ofta har varit aktuell i debatten är vilken inverkan reglerna om anställningsskydd har på arbetslöshetsnivån eller på arbetsmarknadens funktionssätt i övrigt. Den forskning som har gjorts på området (se t.ex. Per- och , Effekter av anställningsskydd, bilaga till SOU 1993:32 Ny anställningsskyddslag) ger inte vid handen att olika anställningsskyddsregler skulle kunna förklara skillnader i arbetslöshetsnivåer mellan olika länder. Det förefaller dessutom oklart vilken inverkan graden av anställningsskydd har på utvecklingen av produktiviteten, men denna inverkan är sannolikt av underordnad betydelse. Däremot har anställningsskyddsreglerna tydliga effekter på arbetslöshetens och sysselsättningens variabilitet över en konjunkturcykel, och ökade möjligheter till tidsbegränsade anställningar kommer sannolikt att förstärka sysselsättningsexpansionen vid en konjunkturuppgång. Flera av remissinstanserna, bl.a. () och delar den ovan redovisade uppfattningen. Det är mot denna bakgrund som regeringen nu föreslår att det införs en ny möjlighet till tidsbegränsad anställning, överenskommen visstidsanställning. Det finns anledning att tro att detta kommer att ge effekter i form av ökad sysselsättning. Vidare föreslås vidgade möjligheter att träffa lokala kollektivavtal i vissa frågor inom lagens område. Äldre arbetstagare som har förlorat sin anställning har haft svårt att finna nytt arbete, bl.a. till följd av att uppsägningstiden enligt lagen ökar med stigande ålder. Regeringen föreslår nu att uppsägningstiden sätts i relation till anställningstidens längd och inte till arbetstagarens ålder. I syfte att öka flexibiliteten på arbetsmarknaden och stimulera arbetsgivare till nyanställningar föreslås att tiden för företrädesrätt till återanställning för den som blivit uppsagd förkortas från . En tidsgräns för vikariat föreslås bli införd för att komma till rätta med problemet med s.k. rullande vikariatsanställningar. Vidare föreslår regeringen att deltidsanställda arbetstagare som vill ha en anställning med högre sysselsättningsgrad eller en heltidsanställning skall ha företrädesrätt till en sådan anställning, under förutsättning att arbetsgivarens behov av arbetskraft därmed tillgodoses. Genom de föreslagna förändringarna räknar regeringen med att företagens benägenhet att nyanställa skall öka. Den stimulans till en utökning av personalstyrkan som de nya reglerna syftar till bör enligt regeringens bedömning bidra till att minska arbetslösheten. Det gäller inte minst bland ungdomar och invandrare som står inför sitt första inträde på arbetsmarknaden. När det gäller benägenheten att nyanställa är det dessutom av särskild vikt att regelverket präglas av långsiktighet och stabilitet. 4.3 Turordning och kompetensutveckling