prop · GK033 · 1997-01-01 00:00:00 — finns det drygt 1_100 salonger i landet. Biografsalongerna har dock koncentrerats till flerduks- biografer i tätorter. Det ideella engagemanget kring filmen är starkt i . Mycket tack vare ideella visningsorganisationer och filmstudioföreningar kan kvalitetsfilm ses på duk även utanför tätorterna. Tillgången till aktuell film på biograf, i synnerhet kvalitetsfilm med osäkra kommersiella förutsättningar, är ändå ofta otillfredställande utanför större tätorter. Även tillgången till kvalitetsfilm på video är ofta bristfällig, främst utanför större tätorter. Biobesöken har minskat mest bland de unga, även om de alltjämt går mer på bio än vuxna. För ungdomar fungerar biografen även som en social mötesplats. För de små barnen är dock dagens utbud begränsat till ett fåtal USA-producerade animerade filmer . Bland såväl barn som ungdomar växer intresset för eget skapande med rörliga bilder. Möjligheterna att själv göra film har ökat tack vare enkel och billig videoteknik. har landsting och kommuner på flera ställen i landet, i samarbete med , i varierande grad utvecklat nätverk med lokala videoverkstäder och regionala resurscentrum för film och video. Vid de filmvetenskapliga utbildningarna på högskolor och universitet ökar tillströmningen av studenter. Intresset växer både för filmens historia och för filmen som konstform. De statliga insatserna på filmområdet har sitt ursprung filmreform och bildandet av . Statens insatser kan delas in i två delar, nämligen stöd till svensk filmproduktion och stöd till olika filmkulturella verksamheter. Medlen disponeras av , som är en stiftelse. Det statliga stödet till filmområdet ökade mellan budgetåren 1973/74 och 1993/94 från ca till nära (penningvärde). /94 har statens stöd till filmområdet minskat något, för att uppgå till . Av dessa medel utgörs omkring hälften av filmproduktionsstöd, hälften av filmkulturellt stöd. Filmproduktionsstödet finansieras gemensamt av staten, film- och video- branschen samt och genom ett särskilt avtal. Genom avtalet finansieras även vissa övriga branschrelaterade stöd. Avtalet genererade under /95 nära , varav utgick som stöd till svensk filmproduktion. Det nu gällande film- och videoavtalet trädde i kraft och gäller t.o.m. . Vid sidan av film- och videoavtalet fördelar även statliga medel för stöd till produktion av kortfilm. Vid sidan av avtalsfinansierade medel disponerar dessutom statliga medel till filmkulturell verksamhet. I det filmkulturella uppdraget ingår att främja spridning och visning av värdefull film, att stödja regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på barn och ungdom, att bevara och tillgängliggöra filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse för forskning och allmänhet och att verka för internationellt samarbete på filmområdet. kulturpolitiska beslut kom i praktiken inte att omfatta filmen. Det bidrog till en oklar hållning till filmen som konstform och till filmkulturen, även i den regionala och lokala kulturpolitiken. Betydelsen av det regionala och lokala engagemanget har blivit alltmer uppenbar. Samhällets intresse av att upprätthålla och utveckla svensk filmkultur har gjort ökade statliga insatser nödvändiga. bör stat, landsting och kommuner i ökad utsträckning samverka på filmområdet, liksom man gjort på övriga konstområden. 11.1 Inriktningen på de framtida insatserna för filmen Regeringens bedömning: Statens insatser bör syfta till att - upprätthålla och utveckla värdefull svensk filmproduktion i samverkan med berörda branscher, - säkerställa tillgången till ett brett utbud av värdefull film i olika visningsformer i hela landet, - upprätthålla och utveckla biografens roll som kulturell mötesplats i hela landet och medverka till att biopubliken långsiktigt ökar, - ge fler, främst barn och ungdomar, möjlighet till eget skapande med film och andra medier för rörliga bilder, - regionalt och lokalt stärka filmens roll i kulturlivet, särskilt med tanke på barn och ungdom, - bevara filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse och i ökad utsträckning tillgängliggöra dem för forskning och allmänhet, - upprätthålla och utveckla det internationella utbytet och samarbetet på filmområdet. Skälen för regeringens bedömning: Svensk film har filmhistoriskt en mycket framträdande position. har en förhållandevis hög nationell filmproduktion och svensk film har en stark ställning på hemmamarknaden. har statliga insatser varit en förutsättning för att en nationell filmproduktion skall upprätthållas. Det gäller för liksom för många andra länder inom små språkområden. Det ligger såväl i allmänhetens som i berörda branschers intresse att ny film görs i , och att det finns utrymme för mångfald och förnyelse inom svensk film. Det är därför naturligt och nödvändigt att staten samverkar med berörda branscher för att upprätthålla och utveckla en värdefull svensk filmproduktion. I denna strävan är det angeläget att utvärdera stödformer och de övriga villkor som råder för berörda på filmområdet. Det är angeläget att människor i hela landet får tillgång till filmutbudet. Utbudet av film är totalt sett större än . Tillgången till biograffilm utanför större tätorter har dock minskat. I synnerhet kvalitetsfilm och icke amerikansk film med osäkra kommersiella förutsättningar har svårt att nå ut i hela landet. Även på video är utbudet av kvalitetsfilm utanför större tätorter begränsat. Statens insatser bör syfta till att stödja de initiativ som ökar utbudet av värdefull film i olika visningsformer i hela landet. Genom televisionen och videon ges fler människor möjlighet till fler film- upplevelser. Att se film på biograf har dock ett särskilt värde, inte bara i den större bild- och ljudupplevelsen, utan också i att denna filmupplevelse delas gemensamt med en publik. Den stora filmduken är en viktig förutsättning för filmens utveckling som konstform. Biografen utgör också en offentlig mötesplats. Statens insatser bör syfta till att upprätthålla och utveckla biografen som kulturell mötesplats och till att skapa förutsättningar för att fler människor får del av bioupplevelsen. Genom enkel och billig videoteknik och genom utvecklingen av multimedieteknik ökar möjligheterna till eget skapande med rörliga bilder. Barns och ungdomars intresse för att utforska dessa mediers möjligheter är mycket stort. Statens insatser bör syfta till att fånga upp och uppmuntra barns och ungdomars skaparlust. Genom eget skapande tillägnar sig barn och ungdomar den rörliga bildens språk. På så vis främjas även en kritisk medvetenhet hos barn och ungdomar gentemot filmmediet. Den statliga filmpolitiken generellt bör syfta till att upprätthålla och ut- veckla filmkulturen i hela landet. För att åstadkomma en långsiktig och hållbar utveckling är det nödvändigt att stärka filmens roll i det lokala och regionala kulturlivet. För detta krävs ett ökat samarbete mellan stat, landsting och kommuner. För att främja filmkulturens utveckling generellt är det särskilt viktigt att fånga upp och uppmuntra filmintresset hos barn och ungdomar. Filmarvet är av såväl kulturhistoriskt som filmhistoriskt intresse. Filmer är både dokument och konstnärliga uttryck. Statens insatser bör syfta till att bevara filmer och filmrelaterat material. För att bevarandet skall vara meningsfullt måste statens insatser även inriktas på att öka tillgängligheten av filmer och filmrelaterat material för såväl forskning som allmänhet. Internationellt samarbete och utbyte har alltid varit en förutsättning för filmkonsten och filmlivet, men har blivit om möjligt än viktigare. Utvecklingen har varit särskilt markant vad gäller filmproduktion, men gäller även för distribution och det filmkulturella området i övrigt. Statens insatser bör syfta till att upprätthålla och utveckla det internationella samarbetet och utbytet. Genom samarbete och utbyte ges svenskt filmliv impulser utifrån. är det viktigt att, i takt med det ökade internationella samarbetet, sträva efter att utveckla svensk film och stärka dess ställning utomlands. I budgetpropositionen för föreslår regeringen att filmområdet förstärks med , för att möjliggöra satsningar på regionala resurscentrum för film och video. Därutöver föreslår regeringen att anvisas för ett nationellt uppdrag till regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på barn och ungdom. beräknar regeringen en ökning av filmstödet med vardera åren, för utökade satsningar på regionala resurscentrum för film och video. Regeringen föreslår även under utgiftsområde 16. Utbildning och universitetsforskning i budgetpropositionen för att medel skall avsättas för en ny filmprofessur. 11.2 Stöd till svensk filmproduktion m.m. Regeringens bedömning: Avtalsmodellen för finansiering av stödet till svensk filmproduktion bör bestå även efter det att nuvarande avtalsperiod löpt ut . Inför en ny avtalsperiod bör bl.a. de olika stödformerna utvärderas. Skälen för regeringens bedömning: Statens stöd till svensk filmproduktion m.m. regleras film- och videoavtal mellan staten, film- och videobranschen, och . Nuvarande avtal gäller t.o.m. utgången av . Regeringen ser det som angeläget att avtalsmodellen för finansiering av stödet till svensk filmproduktion kan bestå även efter det att nuvarande avtalsperiod löpt ut. Avtalsmodellen speglar det ömsesidiga beroende som råder på filmområdet mellan staten och berörda branscher. Avtalet har på ett effektivt sätt skapat goda ekonomiska förutsättningar för svensk filmproduktion. har den nuvarande stödordningen varit föremål för diskussion. Med film- och videoavtal infördes två olika stödformer: förhandsstöd och efterhandsstöd. Förhandsstödet grundas på en konstnärlig bedömning av filmprojekt. Efterhandsstödet är enbart kopplat till, och ökar med, antalet enskilt betalande besökare. Avtalets syfte är att främja värdefull svensk filmproduktion. Många har ifrågasatt om efterhandsstödet främjar syftet med avtalet. Från branschhåll har man dock påpekat att efterhandsstödet innebär att film- och biografbranschen uppmuntras att försöka nå en större publik genom att tiden för biografvisning förlängs. En diskussion har även uppstått kring hur avtalet bör tillämpas vad gäller det totala produktionsstödets fördelning mellan för- och efterhandsstöd. Även de begränsningar som gäller för utbetalning av förhandsstöd till enskilda filmer har ifrågasatts med hänsyn till avtalets syfte. Frågan om de oberoende filmarnas situation, bl.a. i förhållande till film- och videoavtalet, har också diskuterats. Regeringen ser det som angeläget att utvärdera både stödformer och de övriga villkor som råder på filmområdet inför ett nytt finansieringsavtal. Regeringen har för avsikt att i dialog med berörda på filmområdet noga pröva dessa frågor. För information kan nämnas att regeringen har för avsikt att bl.a. uppdra åt att arbeta fram ett underlag inför kommande avtalsöverläggningar. Som framgår i det följande (avsnitt 15.2.3) avser regeringen även att tillsätta en utredning med uppdraget att analysera möjligheterna att öka den inhemska produktionen av program för distribution i alla TV-kanaler samt lägga fram förslag i detta syfte. Film- och videoavtalet finansierar utöver stöd till svensk filmproduktion även vissa övriga branschrelaterade stöd. Till dessa hör stöd till biograf- och videoverksamhet på små och medelstora orter. Medel avsätts för stöd till upprustning av biografer, stöd till parallelldistribution av kopior av aktuella biograffilmer och stöd till sevärd film på video. Parallelldistributionsstödet innebär att extra kopior tas fram så att spridningen av aktuella filmer till små och medelstora orter påskyndas. Trots stödet händer det ofta att en film presenteras på video innan den hunnit visas på biografer i hela landet. Genom videodistribution får filmer ökad livslängd och bredare spridning. Det har dock ifrågasatts om stödet till sevärd film på video är tillräckligt effektivt när det gäller att sprida kvalitetsfilm även på video. För information kan nämnas att regeringen avser att från begära in en redovisning av spridningen i hela landet av aktuell biograffilm och kvalitetsfilm för biografer och på video, för att få en bild av hur de föreslagna kulturpolitiska målen uppfylls på detta område. Det europeiska samarbetet har vid sidan av det nordiska fått en allt större betydelse för filmproduktionen . EURIMAGES-fond stödjer filmproduktion. Inom ramen för EU:s MEDIA II-program utgår stöd till utbildning, utveckling av projekt samt distribution på film- och TV-området. I ansvarar för information om internationella program och fonder på filmområdet. Andelen ansökningar om MEDIA II-stöd från svenska produktionsbolag, distributörer m.fl. har varit förhållandevis låg. De berörda påpekar vissa brister i systemet, bl.a. det komplicerade ansökningsförfarandet. Regeringen finner det angeläget att den svenska andelen av MEDIA II-stödet ökar. Medel för stöd till svensk filmproduktion anvisas i regeringens budget- proposition för . 11.3 Stöd till filmkulturell verksamhet m.m. Regeringens bedömning: Statens stöd till regional och lokal film- och videoverksamhet bör i huvudsak ges i form av ett särskilt bidrag. I övrigt bör stödet till filmkulturell verksamhet förbli oförändrat. Även Konstnärsnämndens stöd till produktion av kortfilm bör förbli oförändrat. Skälen för regeringens bedömning: Utöver att fördela det avtalsfinansierade stödet till värdefull svensk filmproduktion skall Filminstutet i enlighet med stiftelseförordnandet utföra uppdrag åt staten på det filmkulturella området. I enlighet med riktlinjerna film- och videoavtal finansieras den filmkulturella verksamheten helt av statliga medel. ansvar för den av staten finansierade filmkulturella verk- samheten förutsätter att styrningen och planeringen av de filmkulturella insatserna motsvarar de krav staten ställer på myndigheter inom andra delar av kulturområdet. filmkulturella verksamhet har successivt renodlats och effektiviserats , dels som en följd av riktlinjerna avtal, dels som en följd av de besparingar som framtvingats av statsbudgetskäl. befinner sig mitt i en process där den film- kulturella verksamhetens mål och institutets roll i det statliga engagemanget efterhand preciseras. I filmkulturella uppdrag ingår att främja spridning och visning av värdefull film. Genom film- och videoavtalet finansieras stöd till upprustning av biografer, stöd till parallelldistribution av filmkopior och stöd till sevärd film på video. bedriver även viss egen distribution och fördelar statliga medel till biografer på små och medelstora orter, för att möjliggöra en breddning av filmrepertoaren, samt stöd till distributörer, visningsorganisationer, filmstudioföreningar och filmfestivaler. har ingått särskilda samarbetsavtal med filmfestivalerna i , och . Stödet till dessa festivaler skall diskuteras som verksamheten utvärderas. har statliga medel avsatts för satsningar på film- verksamhet särskilt riktade till barn och ungdom. I samarbete med bl.a. skolor och kommuner stödjer skolbioprojekt och videoverkstäder för barn och ungdom. Satsningarna har väckt ett stort gensvar. Behovet av en större regional samordning och starkare regional struktur för att åstadkomma en varaktig utveckling har blivit allt tydligare. har i samarbete med landsting och kommuner stött utvecklingen av regionala resurscentrum för film och video på flera håll i landet. Resurscentrumen samordnar i sin tur lokala videoverkstäder och skolbioprojekt. Resurscentrumen har även fått en ökad betydelse för distribution av kvalitetsfilm på biograf. De har även på vissa håll stött samordning av filmare och filmarbetare i länen och engagerat sig i produktion av i första hand kort- och dokumentärfilm. skall vidare bevara och tillgängliggöra filmer och film- relaterat material av film- och kulturhistoriskt intresse för forskning och all- mänhet. När det gäller bevarandet av filmer har ett särskilt arbete just på- börjats. Mot bakgrund av ett tidigare riksdagsbeslut (bet. 1994/95 KrU:18, rskr. 1994/95:251) skall inom ramen för det s.k. svenska färgfilmer som är producerade restaureras. Ett projekt för att rädda de svårast skadade filmerna påbörjades och kommer att pågå t.o.m. utgången av . Omkopiering av brandfarlig nitratfilm, producerad , sker fortlöpande och beräknas vara avslutad i och med utgången av . Intresset för högre studier i filmvetenskap har ökat kraftigt . Regeringen föreslår under utgiftsområde 16. Utbildning och universitetsforskning budgetproposition att medel skall avsättas för en ny filmprofessur. har med sitt filmarkiv, bibliotek och övriga arkiv ett särskilt ansvar när det gäller att tillgodose forskningens behov av tillgång till biograffilm, filmlitteratur och filmtidskrifter, affischer, fotografier, manus m.m. En dialog mellan och har inletts för att finna former för ett närmare samarbete. , med visningar i och och , fyller en viktig funktion som den där filmer ur filmhistorien såväl som ny intressant film visas. Genom Filminstitutets egen distribution av biograffilmer och videofilmer kan även filmintresserade utanför de stora tätorterna få tillgång till ett urval gamla och nya filmklassiker. tillsatte en nationalkommitté med uppgiften att undersöka möjligheterna att skapa ett svenskt filmmuseum. skall vidare främja internationellt samarbete. Utöver att an- svara för information i om internationella program och fonder på filmområdet bedriver arbete för att sprida svensk film och filmkultur utomlands. ansvarar för festivaldeltagande, film- veckor, informationsmaterial, hjälp till filmare med export av kort- och dokumentärfilm och visst övrigt internationellt samarbete. verksamhetsberättelse och fördjupade anslagsframställning jämte utvärdering och de synpunkter på denna som lämnats av remissinstanserna ligger till grund för regeringens samlade bedömning av det statliga filmkulturella stödet. Regeringen bedömer att statens stöd till filmkulturell verksamhet fyller en viktig funktion för filmkulturen i och för utbytet med omvärlden på det filmkulturella området. Regeringens slutsats är att stödet till filmkulturell verksamhet bör förbli i huvudsak oförändrat. Den regionala strukturen på filmområdet bör dock stärkas. För detta krävs ökade statliga insatser. Ett särskilt stöd till regionala resurscentrum för film och video bör därför införas. En del av de medel som används för motsvarande ändamål inom stödet till filmkulturell verksamhet bör tillsammans med nya statliga medel avsättas för ett sådant stöd. Regeringens förslag till hur ett sådant stöd bör utformas redovisas i det följande. Regeringen bedömer att stöd till produktion av kortfilm utgör ett värdefullt komplement till det avtalsfinansierade stödet till svensk filmproduktion. Regeringens slutsats är att stöd bör förbli oförändrat. Medel för stöd till filmkulturell verksamhet samt stöd till produktion av kortfilm anvisas i regeringens budgetproposition för . 11.4 Stöd till regionala resurscentrum för film och video Regeringens förslag: Ett särskilt stöd till regionala resurscentrum för film och video införs . Stödet skall ingå i ett nytt förenklat bidragssystem för regionala kulturinstitutioner. skall fördela stödet. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att det totala stödet till filmområdet förstärks med för att möjliggöra dessa satsningar. Till det nya stödet till regionala resurscentrum för film och video överförs av de medel som används för motsvarande ändamål inom det filmkulturella stödet. Regeringen beräknar i budgetpropositionen för att totalt skall anvisas för det nya stödet. Regeringens bedömning: I 1998 respektive budget- proposition har regeringen för avsikt att föreslå en ökning av stödet till filmområdet med ytterligare för och därefter ytterligare för till de regionala resurscentrumen för film och video. förslag: Överenstämmer i stort med regeringens förslag. föreslår dock till skillnad från regeringen att stödet skall fördelas även till regionala filmproduktionsfonder särskilt avsedda att stödja professionell filmproduktion. Härutöver föreslår att tillförs statliga medel för kraftfulla satsningar på multi- medieverkstäder med ett regionalt ansvar. I anslutning till förslaget om stöd till regional och lokal filmverksamhet föreslår även att tillsammans med centrala organ som och ges i uppdrag att främja kvaliteten i arbetet med rörliga bilder i dessa verksamheter. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till Kultur- utredningens förslag om stöd till regional och lokal filmverksamhet. Även förslaget om satsningar på regionala multimedieverkstäder får bifall från flertalet instanser. , Nätverket för regionala resurscentra på film- och videoområdet och ett antal landsting pekar dock på gemensamma beröringspunkter mellan film- och multimedieverksamhet. De betonar vidare att man bör utgå från regionala och lokala initiativ och bygga vidare på befintliga verksamheter och nätverk. är positivt till uppdraget att främja kvaliteten i arbetet med rörliga bilder i dessa verksamheter. tidigare överväganden: har avslagit motioner om stöd till regional filmproduktion (se senast bet. 1994/95: KrU25, rskr. 1994/95:289), med hänvisning till att det i enlighet med film- och videoavtalet ankommer på att avgöra hur det nuvarande produktionsstödet skall fördelas. I kulturutskottets betänkande framhölls att - vid fördelningen av stödet - hänsyn inte skall tas till produktionsorten. underströk dock vikten av att det finns goda förutsättningar för filmproduktion även i regionerna utanför . Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt för olika förslag är att framför allt barn och ungdomar bör få ökade möjligheter att skapa med film och andra ljud-, bild- och textmedier. Regeringen delar uppfattning. Regeringen anser dock att statens insatser bör inriktas på att stimulera utbyggnaden av de regionala resurscentrum för film och video som redan har etablerats eller är på väg att etableras i landet. Något särskilt stöd för att upprätta nya multimedieverkstäder bör inte införas parallellt med stödet till filmverksamhet. Istället bör man följa utvecklingen på filmområdet och vara öppen för att regionala resurscentrum för film och video på olika håll kan komma att inbegripa även multimedia. Detta bör dock styras av de verksammas egna önskemål och inte av staten. En annan viktig utgångspunkt för förslag på filmområdet är att insatserna bör stimulera utvecklingen av filmverksamhet över hela landet. Regeringen delar uppfattning. har givit stöd till skolbio och lokalt arbete med video för barn och ungdom. Erfarenheterna har visat att den bästa strategin för att åstadkomma en långsiktig utveckling lokalt är att engagera även en regional nivå. Under 1990- talet har tillsammans med landsting och kommuner på flera håll i landet stött uppbyggnaden av regionala resurscentrum för film och video. Resurscentrumen stödjer och samordnar i sin tur videoverkstäder och skolbioprojekt och utbildar lärare, personal på fritidsgårdar och andra som engagerar sig i filmverksamhet. Resurscentrumen stödjer även distribution av kvalitetsfilm på biograf. De har även på vissa håll stött samordning av filmare och filmarbetare i länen och engagerat sig i produktion av i första hand kort- och dokumentärfilm. finns sju resurscentrum för film och video i landet. Dessa är Filmpool Nord, Filmpool , , Film i , , Filmpool Sydost samt . Några av dessa har bedrivit sin verksamhet medan andra är under utveckling. De sju resurscentrumen omfattar åtta län. Fler län kan på vissa håll komma att ansluta sig till befintliga resurscentrum. Ytterligare resurscentrum för film och video planeras på andra håll i landet. Regeringen förordar att ett särskilt stöd till regionala resurscentrum för film och video införs . Det statliga stödet skall enligt förslaget ingå i det nya enhetliga stödsystem för regionala kulturinstitutioner som regeringen föreslår (avsnitt 18.1). bör svara för bidragsgivningen. Följande riktlinjer föreslås gälla för stödet.