prop · GK03133 · 1997-01-01 00:00:00 — Om det finns särskilda skäl med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad, får antalet lag- farna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket. Utökas antalet lagfarna domare skall också antalet nämndemän utökas med en. Om någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan handlägg- ningen påbörjats gäller första stycket andra meningen i fråga om domförhet. Rätten får dock inte bestå av fler lagfarna domare än nämndemän. Om det inträffar förfall bland nämndemännen sedan handlägg- ningen har påbörjats, är rätten domför med två nämndemän. Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxering finns, förutom i 18 §, bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fast- ställa hur många nämndemän som skall finnas i varje län för tjänstgöring i länsrätten. Länsrätten fördelar tjänstgöringen mellan nämndemännen efter samråd med dem. 17 a § Länsrätten skall vid behandling av mål enligt 10 kap. kommunlagen (1991:900) och 22 kap. kyrkolagen (1992:300) bestå av en lagfaren ledamot och två sådana särskilda ledamöter som anges i 17 b §. Länsrätten är dock domför utan de särskilda ledamöterna i sådana fall som anges i 18 § första stycket 1-3 och 6, andra stycket samt fjärde stycket 11. Länsrätten är dock domför utan de särskilda ledamöterna i sådana fall som anges i 18 § första och andra stycket samt fjärde stycket 1. 18 § Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam 1. när åtgärd som avser endast måls beredande vidtages, 2. vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt, 3. vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende , 4. vid beslut om återkallelse tills vidare av körkort, körkorts- tillstånd eller traktorkort eller om vägran att tills vidare godkänna utländskt körkort, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas eller när omhänder- tagande beslutas enligt 23 § kör- kortslagen (1977:477), 5. vid beslut enligt luftfartslagen (1957:297) om försättande ur kraft av ett certifikat, elevtillstånd eller behörighetsbevis, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas, 6. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. 4. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål. Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar prövning av målet i sak. Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman vid länsrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om detta meddelas av regeringen. Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande av Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande i sak av 1. mål om utdömande av vite, 1. mål av enkel beskaffenhet, 2. mål enligt bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgifts- processen, enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om handlings undantagande från taxeringsrevision, skatterevision, eller annan granskning och om befrielse från skyldighet att lämna upplysningar eller visa upp handling enligt taxeringslagen (1990:324), mervärdes- skattelagen (1994:200), lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle- ringsavgifter samt om befrielse från skyldighet att lämna kontrolluppgift enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 3. mål om om- händertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om omhändertagande en- ligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhänder- tagande enligt 37 § smittskydds- lagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då vården inte har förenats med särskild utskrivningspröv- ning eller 5 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, 3. mål om om- händertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 § samma lag, mål om omedel- bart omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhändertagande enligt 37 § smittskyddslagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 5 lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, mål om förvar och uppsikt enligt utlän- ningslagen (1989:529), mål enligt lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m., mål enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt samt mål enligt lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m., 4. mål om anstånd med att betala skatt eller socialavgifter enligt uppbörds- eller skatteförfattningarna och annat mål enligt uppbörds- och folkbokföringsförfattningarna med undantag av mål om arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt och mål enligt lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 5. mål om uppdelning av taxeringsvärde enligt 20 kap. 6 §, 28 kap. 1 § och 35 kap. 4 § fastig- hetstaxeringslagen (1979:1152), 5. mål enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling, 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst , 6. mål som avser en fråga av betydelse för inkomstbeskatt- ningen, dock endast om värdet av vad som yrkas i målet uppenbart inte överstiger hälften av bas- beloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 7. mål enligt skatte- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet överensstämmer med parternas samstämmiga mening, 8. mål om rättshjälp genom offentligt biträde i ett ärende hos en annan myndighet, 9. mål enligt körkortslagen (1977:477), om beslutet innebär att något körkortsingripande inte skall ske eller om det är uppen- bart att ett körkort, körkorts- tillstånd eller traktorkort skall återkallas eller att ett utländskt körkort inte skall godkännas, 10. mål enligt luftfartslagen, om beslutet innebär att varning med- delas eller om det är uppenbart att ett certifikat, elevtillstånd eller behörighetsbevis skall återkallas, 11. mål i vilket saken är uppen- bar. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1996:1634) om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvalt- ningsdomstolar. Om handläggningen har påbörjats före ikraftträdandet gäller 17 § i sin äldre lydelse. 2.6 Förslag till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Härigenom föreskrivs att 13 § bötesverkställighetslagen skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Åklagaren i den ort där den bötfällde finns får överklaga ett förordnande av en kronofogde- myndighet enligt 12 § till tings- rätten i samma ort. Överklagandet skall ha kommit in till krono- fogdemyndigheten från den dag då åklagaren fick del av beslutet. Vid över- klagande gäller i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Åklagaren i den ort där den bötfällde finns får överklaga ett förordnande av en kronofogde- myndighet enligt 12 § till tings- rätten i samma ort. Överklagandet skall ha kommit in till krono- fogdemyndigheten från den dag då åklagaren fick del av beslutet. Vid över- klagande gäller i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och två nämndemän. beslut att inte meddela förordnande enligt 12 § får inte överklagas. Den bötfällde får dock begära prövning av beslutet i samband med klagan över utmätning. Denna lag träder i kraft . 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem Härigenom föreskrivs att 20 a § lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 a § Vid handläggningen av ett ärende enligt denna lag består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämnde- män. Vid handläggningen av ett ärende enligt denna lag består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och två nämnde- män. Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som inte är lagfarna domare skall få förordna bodelningsförrättare enligt 17 kap. 1 § . Denna lag träder i kraft . 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Härigenom föreskrivs att lagen (1987:813) om homosexuella sambor skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 1996/97:70 Föreslagen lydelse Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser tillämpas även på de homosexuella samborna: 1. lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, 2. , 3. jordabalken, 4. 10 kap. 9 § , 5. 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken, 6. 19 § första stycket, punkt 1 nionde stycket och punkt 3 sjunde stycket av anvisningarna till 31 § samt punkt 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370), 7. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 8. bostadsrättslagen (1991:614), 9. 9 § rättshjälpslagen (1972:429), 10. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 9. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 11. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988), 10. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988), 12. 10 § insiderlagen (1990:1342), 11. 10 § insiderlagen (1990:1342), 13. 14 kap. 3 §, 4 § tredje styc- ket och 8 § tredje stycket vallagen (1997:000), 12. 14 kap. 3 §, 4 § tredje styc- ket och 8 § tredje stycket vallagen (1997:000), 14. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktig- val, m.m., 13. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktig- val, m.m., 15. 4 § lagen (1997:000) om brevröstning i vissa fall, 14. 4 § lagen (1997:000) om brevröstning i vissa fall, 16. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, 15. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, 17. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ , 16. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§ , 18. säkerhetsskyddslagen (1996:627), samt 17. säkerhetsskyddslagen (1996:627), samt 19. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar. 18. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar. Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara ogifta, gäller det också de homosexuella samborna. Denna lag träder i kraft . 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1988:688) om besöksförbud skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 § Vid avgörande av saken skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid annan handläggning är tingsrätten domför med en lagfaren domare. Vid avgörande av saken skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare och två nämndemän. Vid annan handläggning är tingsrätten domför med en lagfaren domare. Vid omröstning gäller reglerna i 29 kap. i tillämpliga delar. Denna lag träder i kraft . 2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Härigenom föreskrivs att 53 § lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 53 § Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid handläggningen av ärendet består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och två nämndemän. Denna lag träder i kraft . 2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1639) om ändring i lagen (1976:839) om Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1976:839) om i paragrafens lydelse enligt lagen (1996:1639) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 § Ett slutligt beslut av nämnden får överklagas. 1. en fråga om ersättning enligt 12 § tredje stycket eller 13 eller 14 §, 2. en fråga som gäller rättshjälp, eller 3. en fråga som avses i 15 §. Andra beslut av nämnden får överklagas endast i samband med överklagande av särskilt beslut. Andra beslut av nämnden får överklagas endast i samband med överklagande av ett slutligt beslut. Beslut av nämnden får verkställas som domstols dom. 2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1653) om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden i paragrafens lydelse enligt lagen (1996:1653) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 37 § Ett beslut som inte innebär att ärendet avgörs får överklagas endast i samband med överklagande av ett beslut som innebär att ärendet avgörs. Överklagande får dock ske särskilt, när domstolen 1. ogillat en invändning om jäv mot någon ledamot av domstolen eller en invändning om att det finns ett hinder för ärendets prövning, 2. avvisat ett ombud eller ett biträde, 3. beslutat i en fråga om säkerställande av det som ärendet gäller eller beslutat att ett överklagat beslut tills vidare inte får verkställas eller i övrigt beslutat tills vidare rörande saken, 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför domstolen och en underlåtenhet att följa föreläggandet kan medföra särskild påföljd för honom eller henne, 5. vid prövning enligt 3 kap. 3 § andra stycket 5 tryckfrihets- förordningen eller 2 kap. 3 § andra stycket 5 yttrandefrihetsgrundlagen funnit det vara av synnerlig vikt att en uppgift som avses där lämnas vid vittnesförhör, 6. beslutat i en fråga om undersökning eller omhändertagande av person eller egendom eller om någon annan liknande åtgärd, 7. utdömt vite eller någon annan påföljd för underlåtenhet att följa föreläggande eller straff för förseelse i förfarandet eller förklarat att någon skall ersätta en kostnad för förfarandet, 8. beslutat i en fråga som gäller någons medverkan i ärendet eller 8. beslutat i en fråga som gäller ersättning för någons medverkan i ärendet eller 9. beslutat i annat fall än som avses i 8 i en fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1996:1619). Ett beslut genom vilket ärendet återförvisas förvaltningsmyndighet får överklagas till en lägre domstol eller till en endast om beslutet innefattar avgörande av någon fråga som inverkar på ärendets utgång. 3 Ärendet och dess beredning I en promemoria Översyn av förvaltningsprocessen (Ds 1996:40), som upprättats inom , föreslås olika lagändringar som syftar till att effektivisera förvaltningsprocessen, bl.a. vissa förändringar i bestämmelserna om länsrätternas och kammarrätternas sammansättning, processuella frågor vid prövningstillstånd i kammarrätt och Regerings- rätten, klagofristens beräkning och längd samt överlämnande av mål mellan domstolar. Därefter har inom upprättats ytterligare en pro- memoria - Nämndemannamedverkan i domstol m.m. I promemorian föreslås bl.a. ändringar i sammansättningsreglerna för tingsrätt, hovrätt, länsrätt och kammarrätt samt vissa ändringar när det gäller nämnde- männens reseersättning. I detta ärende tar regeringen upp de förslag i promemorian Översyn av förvaltningsprocessen som rör länsrättens sammansättning samt de förslag som förs fram i promemorian Nämndemannamedverkan i domstol m.m. som rör tingsrätternas och länsrätternas sammansättning, domförhets- reglerna vid förhinder av en ledamot i hovrätten samt nämndemännens ersättning. Promemoriornas lagförslag i dessa delar finns i bilaga 1 och 2. Pro- memoriorna har remissbehandlats. Förteckningar över remissinstanserna finns i bilaga 3 och 4. Sammanställningar av remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju96/2496 och Ju96/4545). Regeringen har för avsikt att senare återkomma i fråga om kammar- rättens sammansättning och de övriga förslag som förs fram i promemorian Översyn av förvaltningsprocessen. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådet har, efter att ha påpekat sambanden mellan lagrådsremissens förslag och de andra reformer av domstolsförfarandet och domstols- väsendet som vidtagits eller planeras, bedömt att det i ärendet inte har framkommit något som från de aspekter som Lagrådet främst har att beakta utgör hinder mot att ändå genomföra förslagen i remissen i allt väsentligt med den utformning de har där. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. I yttrandet tar Lagrådet upp vissa frågor. Regeringen behandlar dessa i avsnitt 6, 7 och 8 samt i författningskommentaren. Regeringen har på de flesta punkter följt Lagrådets förslag. I några avseenden avviker dock regeringens förslag från Lagrådets (se avsnitt 7 och 8). Vissa redaktionella ändringar har också gjorts i lagtexten. 4 Reformbehovet Det övergripande målet för domstolsväsendet är att domstolarna skall avgöra mål och ärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt. I detta ligger krav på att domstolsavgörandena är riktiga och kommer inom rimlig tid och att förfarandet är så utformat att parterna inte drabbas av onödiga kostnader eller andra olägenheter. Därutöver bör ställas krav på en effektiv resursanvändning i domstolar- na. Mer resurser än som krävs för en rättssäker och rationell handläggning skall inte användas. Lekmannamedverkan vid de svenska underrätterna har mycket gamla traditioner. Det råder en bred politisk enighet om att detta inslag i våra domstolar är av stort värde från flera synpunkter. Nämndemännens med- verkan är en garanti för att verksamheten vid domstolarna ligger i linje med allmänna värderingar i samhället. Störst betydelse har nämndemännen när det gäller påföljdsfrågor och bevisvärdering. Nämndemännens medverkan bidrar till att medborgarnas förtroende för domstolarnas verksamhet upprätthålls. En viktig annan faktor är att nämndemännens medverkan i våra domstolar tillgodoser medborgarnas intresse av insyn i den dömande verksamheten. När nämndemän skall medverka vid ett avgörande i tingsrätt eller länsrätt är rätten som huvudregel domför med en juristdomare och tre nämndemän. har nämndemännen individuell rösträtt vilket ger dem en majoritetsställning i rätten i förhållande till juristdomaren. Mot bakgrund av kravet på att domstolsförfarandet skall vara rationellt och effektivt finns det anledning att överväga förändringar såvitt avser antalet nämndemän som deltar i avgöranden i underrätterna. Det är också angeläget att försöka se till att nämndemannakåren är allsidigt sammansatt och speglar hela samhällets värderingar. Den ersättning som en nämnde- man kan få för sitt uppdrag har av nämndemännen själva uppfattats som alltför låg. Detta har gjort att en allsidig rekrytering av nämndemän, framför allt yngre nämndemän, kan säkerställas. Konsekvensen av att även reseersättningar m.m. är beskattningsbara är att det för vissa nämndemän till och med kan bli fråga om en kostnad för att tjänstgöra i domstol. Reglerna för ersättning till nämndemän bör därför ses över. har hos länsrätterna inträffat väsentliga struktur- förändringar i målunderlaget som en följd av reformer som syftat till att göra länsrätterna till i verklig mening allmänna förvaltningsdomstolar. Detta aktualiserar en översyn av domförhetsreglerna. Mest iögonfallande är självfallet den ändrade instansordningen med nedflyttning av ett stort antal måltyper från kammarrätt till länsrätt som första domstolsinstans. Det sålunda utvidgade målområdet återspeglas inte i domförhetsreglerna. I något fall är regleringen också inaktuell till följd av ändringar i den materiella lagstiftningen. Genom att tyngdpunkten i många fall förskjutits vidare till förvaltningsmyndigheter har de kvarvarande målen blivit färre och genomsnittligt svårare som en följd av att enkla och otvistiga mål inte längre överklagas. De nytillkomna måltyperna har som regel inte mass- karaktär och är, som en följd av forumreglerna, delvis ojämnt spridda över landet. Detta gäller exempelvis mål som härrör från centrala verk. Bland de nya målen finns flera exempel på typer som kräver brådskande handlägg- ning. Förutom de angivna strukturförändringarna har införandet av prövningstillstånd och tvåpartsprocess skapat ändrade förutsättningar för länsrättsprocessen. Domförhetsreglerna vid de allmänna domstolarna har fortlöpande om- prövats som ett led i en allmän översyn av processordningen vilket väcker frågan om en omprövning även av processordningen för de allmänna förvaltningsdomstolarna och en samordning av regelsystemen. Domförhetsreglerna bör även ses över i syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig ordning om någon av ledamöterna får förhinder under hand- läggningens gång. Sammantagna utgör dessa förhållanden starka skäl för en översyn. 5 Antalet nämndemän i tingsrätt och länsrätt Regeringens förslag: I sådana mål och ärenden i tingsrätt eller länsrätt där nämndemän skall medverka skall rätten som huvudregel bestå av en juristdomare och två nämndemän. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Det stora flertalet av remissinstanserna tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan erinran. anser att ytterligare utredning krävs innan man kan ta ställning till frågan om att minska antalet nämndemän. , , och avstyrker förslaget om en minskning av antalet nämndemän. och anser att det i stället bör bli möjligt att avgöra flera typer av mål utan medverkan av nämndemän. Skälen för regeringens förslag: När nämndemän skall medverka vid avgöranden i tingsrätt eller länsrätt är rätten som huvudregel domför med en juristdomare och tre nämndemän. Nämndemännen har individuell rösträtt. De nuvarande bestämmelserna om domförhet i tingsrätt infördes och ersatte då regler som huvudsakligen tillkommit i samband med tingsrättsreformen . Genom regeländringen infördes individuell rösträtt för nämndemännen som antalet nämndemän minskades från fem till tre i flertalet brottmål. Det infördes också en särskild domförhetsregel med fem nämndemän vid huvudförhandling i brottmål för sådana brott där det lindrigaste straffet är fängelse . I brottmål med högst sex månaders fängelse i straffskalan är tingsrätten domför utan nämndemän om det inte finns anledning att döma till någon annan påföljd än böter. Bestämmelserna om domförhet i brottmål finns i 1 kap. 3 b § . När det gäller äktenskapsmål, mål om underhåll, faderskap, vårdnad och umgänge är tingsrätten vid huvudförhandling enligt huvudregeln domför med en juristdomare och tre nämndemän (14 kap. 17 § och 20 kap. 1 § ). En klar majoritet av familjemålen avgörs dock utan nämndemän. Om någon av nämndemännen får förhinder sedan en huvudförhandling har påbörjats är tingsrätten domför med två respektive fyra nämndemän. I omfattande och svåra mål kan rätten förstärkas med en juristdomare och/eller en nämndeman. Länsrätt är som huvudregel domför med en juristdomare och tre nämndemän (17 § lagen [1971:289] om allmänna förvaltningsdomstolar).