prop · GK031D13 · 1997-01-01 00:00:00 — Syftet är att delvis kompensera företag för merkostnader som uppstår på grund av långa avstånd. Stödet lämnas för godstransporter med tåg eller lastbil. Transportstödsområdet är indelat i fem zoner. Bidragsnivån varierar från av de stödberättigade nedlagda transportkostnaderna. Bidragsnivån varierar beroende på transportavstånd och i vilken zon verksamheten bedrivs. Det totala beviljade transportstödet uppgick till drygt 341 respektive . Den geografiska fördelningen framgår av nedanstående tabell. Län Utbetalt belopp, mkr 1994 1995 9,4 9,6 9,5 6,3 12,1 13,5 38,6 45,5 38,9 47,6 141,4 159,2 Norrbottten 91,4 102,1 De näringsgrenar som var de största stödmottagarna framgår av nedanstående tabell. Näringsgren Utbetalt belopp, 1994 1995 Trävaruindustri 117,1 135,5 Metallframställning/ 50,1 54,6 metallvarutillverkning Transportmedelsindustri 44,3 51,3 Övrig verkstadsindustri 31,1 37,6 Kemisk industri 40,7 42,4 Livsmedelsindustri 32,4 31,8 Övriga 25,6 30,6 Transportstödet ger näringslivet i stödområdena viss kompensation för de mycket långa avstånden och skapar därmed bättre förutsättningar för både ökad ekonomisk tillväxt och fler jobb i dessa områden. Särskilda regionala åtgärder för regional utveckling och tillväxt beslutade att av medel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder skulle överföras till länsstyrelserna för mer långsiktiga insatser under /95 (prop. 1993/94:140, bet 1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366). Medlen skulle fördelas med utgångspunkt från såväl arbetslöshetssituationen som den regionala problembilden. De olika åtgärderna skulle bidra till ökad inomregional balans samt sysselsättningsökning i hela landet. Medlen fick användas till tillfälligt småföretagsstöd, konsultcheckar och andra företagsinriktade åtgärder. Det resultatkrav på länsstyrelserna i form av nya arbetstillfällen som gäller för dessa medel är att lägst det antal som motsvaras av varje länsstyrelse disponerat belopp dividerat med , skall ha skapats efter programperiodens utgång. beslutade om ett nytt program med samma huvudinriktning omfattande för /96 (prop. 1994/95:218, bet. 1994/95:AU15, rskr. 1994/95:398). genomförda utvärderingar av det s.k. 800-miljonersprogrammet visar bl.a. att de företag som har mottagit stöd genererat nya arbetstillfällen långt ut över de mål som sattes upp för programmet. Cirka 9 600 personer hade per nyanställts i berörda företag. Det uppställda målet innebar minst 3 800 nyanställningar. Sysselsättningstillväxten i stödföretagen är dock inte detsamma som den sysselsättningstillväxt detta program har genererat. Det finns en rad olika faktorer som påverkar företagen och som kan ha haft inverkan på huruvida de har valt att anställa ytterligare personal eller ej. En starkt exportinriktad tillväxt förklarar mycket av den positiva utvecklingen i de företag som har fått stöd. Genomsnittsstorleken på de företag som har fått stöd är 9-10 anställda. Den största gruppen är företag som bara har 5-6 anställda. Detta tyder på att programmet har nått fram till de minsta företagen, en grupp som har varit svår att nå med motsvarande åtgärder. Det är tre näringsgrenar som dominerar bland företagen, tillverkningsindustrin och då speciellt metallvarutillverkning, parti- och detaljhandel och då särskilt företag som säljer till industrin samt företagstjänster och då i synnerhet inom dataområdet. Det s.k. 400-miljonersprogrammet löper vidare och enligt en deluppföljning av per hade man i hela riket beslut som motsvarar ca t.o.m. . Sysselsättningsökningen till följd av tagna beslut beräknades bli drygt 3 200 årsarbetskrafter. Av följande sammanställning framgår hur antalet nya arbetstillfällen i det s.k. 800-miljonersprogrammet (per ) fördelar sig mellan länen. Län Tilldelade Antal nya arbetsställen medel Resultatkrav Utfall mkr per 31/12 1995 42 216 717 18 93 222 24 124 316 37 191 552 27 139 446 27 139 495 35 180 439 13 67 108 20 103 159 28 144 234 44 227 543 22 113 273 och 44 227 638 40 206 495 30 155 738 40 206 444 31 160 247 26 134 278 24 124 246 28 144 377 40 206 716 26 134 216 41 211 262 38 196 436 Summa 745 3 839 9 597 De övergripande målen för regionalpolitiken är som tidigare nämnts uthållig tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela riket. Kvinnor och mäns erfarenheter, intressen och kompetens skiljer sig från varandra. Det är i detta sammanhang jämställdhetsperspektivet i regionalpolitiken kommer in. Studier visar att kvinnorna i större utsträckning deltar i det lokala utvecklingsarbetet än män. Kvinnokraften är en utvecklingskraft i landsbygd och glesbygd. uppdrog regeringen åt att sammanställa de utvecklingsperspektiv som följer av de regionala strategier som alla länsstyrelser har i uppdrag att ta fram. skall också göra en samlad bedömning av strategierna. Konsekvenserna för jämställdheten mellan kvinnor och män skall belysas. Uppdraget skall redovisas till regeringen och en delrapport har lämnats till regeringen rapport om den regionala utvecklingen. Jämställdhetsperspektivet har också givits hög prioritet i de struktur- fondsprogram som arbetats fram i olika regioner i landet inom ramen för målen 2, 5b och 6. Inom den Europeiska unionen har jämställdheten fått ökad betydelse och är jämte sysselsättningen en av unionens viktigaste uppgifter. I de förhandlingar som regeringen fört med kommissionen om dessa program har denna därför tydligt visat sin uppskattning över de svenska prioriteringarna. Utfallet av könskvoteringsregeln har tidigare redovisats i avsnitt 3.3.2. Enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd skall av det antal arbetsplatser som tillkommer till följd av stödet förbehållas vartdera könet. Om det finns särskilda skäl får undantag medges från denna bestämmelse. Regeringen anser det otillfredsställande att villkoret om könskvotering inte uppfyllts. Regeringen avser att uppdra åt att närmare analysera orsakerna och komma med förslag till hur målet kan nås. uppdrog regeringen åt länsstyrelserna att medverka till att regionala resurscentra för kvinnor skapas. är regionala resurscentra eller motsvarande etablerat i samtliga län. Länsstyrelserna har anslagit till verksamheterna. För att stödja och komplettera regionala resurscentra beslutade regeringen att , i samarbete med , skall ansvara för att ett nationellt resurscentrum för kvinnor byggs upp. och har redovisat hur verksamheten utvecklats och lämnat förslag till fortsatt verksamhet. Regeringen kommer att ta ställning i frågan. Regeringen beslutade att uppdra åt att genomföra ett åtgärdsprogram i det regionalpolitiska stödområdet med följande inriktning: - rådgivning till kvinnor som vill starta företag, - försök att med olika medel underlätta och stimulera kvinnors företagande genom bl. a. kompetenscheckar, utbildning, stipendier, - information och bistånd till organ som arbetar med kvinnors företagande i stödområdet. har i sin delrapport redogjort för verksamheten och lämnat vissa förslag till fortsatt verksamhet. skall lämna en slutrapport om projektet. Regeringen avser därefter ta ställning till hur arbetet med att stimulera kvinnors företagande i de regionalpolitiska stödområdena skall fortsätta. Länsstyrelserna har på regional nivå huvudansvaret för att de av fastställda regionalpolitiska målen uppnås i länen och för genomförande och samordning av statens regionala utvecklingsinsatser. Länsstyrelsernas ansvar regleras i länsstyrelseinstruktionen (1990:1510) och i förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbete. Regeringens bedömning av länsstyrelsernas årsredovisningar, sakområdet regional ekonomi, för /95 innebär bl.a. att en mer enhetlig redovisningsmodell behöver tillämpas för att det skall vara möjligt att bättre kunna bedöma och jämföra resultaten. Redovisningarnas kvalitet är beroende av tydligheten i de mål som ställts upp för länsstyrelsernas regionalpolitiska verksamhet av såväl centrala myndigheter som av länsstyrelserna själva. Återrapporteringen av fördelningen av medel på åtgärder för kvinnor och män bör t.ex. förbättras liksom analysen av den inomregionala och branschvisa fördelningen av olika företagsstöd. (avsnitt 3.3.2) har redovisats utfallet av vissa medel som länsstyrelserna disponerar. Som framgår härav har länsstyrelserna bl.a. mycket väl nått det uppställda sysselsättningsmålet i arbetet med det tillfälliga småföretagsstödet. Ett annat mål var att åtgärderna skulle utformas så att de i lika hög utsträckning riktades till kvinnor som till män. Redovisningen i denna del är inte av tillräcklig omfattning för att det skall vara möjligt att bedöma i vilken grad målet har uppfyllts. Arbetet med är en ny arbetsuppgift för länsstyrelserna. Länsstyrelsernas ansvar i detta avseende har redovisats närmare i avsnitt 3.2.5. Arbetet med att bygga upp kunskap och administrativa rutiner är i stort avslutat och genomförandefasen har inletts. För många länsstyrelser innebär detta en extra hög arbetsbelastning, vilket lett till att vissa andra verksamheter har fått stå tillbaka något. Regeringen kommer att ge arbetet med fortsatt hög prioritet. Under anslaget C 2. Regionala utvecklingsinsatser, det s.k. länsanslaget, anvisade för /95. Av dessa medel använde länsstyrelserna sammanlagt till projektverksamhet, vilket motsvarar av anslaget. redovisar utfallet av verksamheten i en rapport: rapport om den regionala utvecklingen i (R 1996:40). Av rapporten framgår bl.a. att medlen fördelades på drygt 2 500 projekt. De fyra nordligaste länen, , , och svarar för av den totala projektverksamheten i landet. Projektverksamheten är störst i , . En jämförelse mellan visar stora skillnader i projektverksamhetens omfattning i olika län. Största minskningen uppvisar län med och den största ökningen uppvisar , . Procentuellt sett uppvisas den största minskningen i , och den största ökningen i , . Sammanfattningsvis kan man konstatera att omfattningen av projektverksamheten till stor del är beroende av investeringskonjunkturen. Projektverksamheten minskar när efterfrågan på lokaliserings- och utvecklingsbidrag ökar. Sammantaget minskade projektverksamheten något under /95 i jämförelse med /94. Skillnaden är dock marginell. Följande tabell visar medel anslagna för projektverksamhet fördelade på län under budgetåren 1993/94 och 1994/95 (). Län 1994/95 1995/96 6,1 5,6 15,0 12,1 13,3 10,7 8,5 6,4 9,6 7,8 10,4 10,6 15,5 22,0 15,5 15,5 9,3 8,9 11,3 9,1 9,9 6,3 6,1 8,7 och 15,1 16,1 10,6 13,0 9,6 14,7 28,9 31,5 16,8 19,0 19,4 16,2 39,6 39,8 26,8 32,4 47,5 43,5 45,3 41,7 39,0 45,1 73,5 79,0 Under /95 har medlen främst använts till projekt inom sakområdet utbildning (), till industriprojekt () samt till turism och forskning och utveckling med vardera. Minst medel har beviljats till sakområdena energi och handel med 7 respektive . En jämförelse med /94 visar på stora skillnader. Det är bara inom sakområdena kommunikationer, turism, utbildning och övrig offentlig verksamhet som verksamheten har ökat. Kraftigaste minskningen visar industri, nästan eller . Den största ökningen, både i och i procent, uppvisar utbildning, , vilket är en ökning . När det gäller det genomsnittliga beloppet som beviljats ett projekt noteras att forskning och utvecklingsprojekten och teknikspridningsprojekten är högst med ett snitt . Beloppet är lägst för kulturprojekt, . Vi anser att projektverksamheten i stort sett fungerar väl. Vi avser dock att dels se över riktlinjerna för medlens användning, dels att uppdra åt berörda centrala verk att ytterligare följa upp projektens innehåll och utfall. 4 Förslag till förändringar av företagsstöd m.m. I detta avsnitt behandlas bl.a. förslag som lämnats av (SOU 1996:69). I avsnitt 3.2.6 Företagsstöd har redan bakgrunden m.m. till utredningen behandlats. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: De delar av som har geografiska | | lägesnackdelar och långsiktiga regionalpolitiska problem skall | | som vara inplacerade i två långsiktiga stödområden,| | benämnda 1 och 2. Inga förändringar i deras omfattning skall | | göras. | | Även systemet med tillfälliga inplaceringar i stödområde skall | | behållas, liksom möjligheten för regeringen att tillfälligt höja| | den maximala bidragsnivån för lokaliserings- och | | utvecklingsbidrag för områden i stödområde 2. Utredningens förslag: föreslår i sitt betänkande att den nuvarande stödområdesstrukturen - stödområde 1 och 2 samt tillfälliga stödområden - ändras till två stödområden, A och B. Stödområde A bör sammanfalla med målområdet för EG:s strukturfondsprogram för svagt utvecklade regioner (mål 6). Stödområde B bör omfatta de delar av de nuvarande stödområdena som faller utanför stödområde A, eventuellt med komplettering av några ytterligare områden. Utredningen framhåller bl.a. att de föreslagna förändringarna förenklar den stödområdesstruktur som blivit komplicerad genom tillkomsten av EG:s strukturfondsprogram och att en ytterligare förenkling bör eftersträvas i anslutning till förhandlingar med inför en ny period för strukturfondsprogrammen. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till utredningens förslag till ny stödområdesindelning. Ett antal är dock negativa, t.ex. som i sitt remissvar framhåller att de nationella områdena och strukturfondernas områden bör anpassas till varandra, men att en fullständig överensstämmelse knappast är realistisk. Stödområdena bör enligt verket inte utvidgas. Vidare konstaterar verket att utredningens förslag innebär en stor förändring jämfört med nuvarande stödområdesindelning men att det inte finns någon klar analys i utredningen som motiverar den föreslagna förändringen. i avstyrker utredningens förslag om att två stödområden, A och B, införs. säger sig inte dela uppfattningen att en sådan förändring skulle förenkla stödområdesstrukturen utan att detta tvärtom skulle innebära en olycklig sammanblandning mellan nationellt stödområde och strukturfondernas målområden. framhåller också att en eventuell förändring av nuvarande stödområden bör ske i samband med den översyn av strukturomvandlingsområden som skall göras före utgången av 1997. Skälen för regeringens förslag: I samband med behandlingen av regeringens senaste regionalpolitiska proposition fastslog (bet. 1994/95:AU13) bl.a. att resurserna bör koncentreras till de mest utsatta områdena. uttalade vidare att ett system med stödområden för områden med geografiska lägesnackdelar eller andra långsiktiga problem bör vara stabilt. framhöll även att mångfalden av gränser genom de olika stödområdena i t.ex. den nationella regionalpolitiken, transportstödszonerna, områdena för nedsatta socialavgifter, gränserna för strukturfondernas olika målområden, de av länsstyrelserna utpekade glesbygds- och landsbygdsområdena samt andra in- delningar inom bl.a. jordbrukspolitiken utgör ett nytt problem just genom mångfalden och lappverkseffekten. Utskottet ansåg även att systemet med tillfälliga stödområden som varit inplacerade under en lång rad år borde omfattas av den översyn som regeringen hade aviserat. För de regionalpolitiska företagsstöden, exklusive transportstödet, finns tre olika stödområden. Dels finns två långsiktiga stödområden, benämnda stödområde 1 respektive 2, som omfattar ett stort sammanhängande geografiskt område i norra och västra . Dels är vissa kommuner eller delar av kommuner inplacerade i tillfälligt stödområde. Dessutom kan landsbygdsstöd lämnas, förutom i nämnda stödområden, i glesbygds- och landsbygdsområden. Dessa sistnämnda områden fastställs av länsstyrelserna. utmärks bl.a. av långa geografiska avstånd och en befolkningsmässig gleshet i stora delar av landet. För att åstadkomma en positiv utveckling och tillväxt även inom de områden som uppvisar de största geografiska lägesnackdelarna och de största långsiktiga problemen behövs särskilda stimulanser i form av t.ex. företagsstöd. Eftersom problemen är särskilt utpräglade inom vissa delar av dessa områden finns det även skäl att låta dessa stimulanser variera i storlek inom stödberättigade områden. Ett stödområde av långsiktig karaktär bör därför även i fortsättningen inrymma två typer av områden med olika stort inslag av stimulanser till företagen. De områden som blivit inplacerade i s.k. tillfälligt stödområde har ofta varit detta under en lång följd av år. Dessa områden har således alltmer fått karaktären av att också de utgöra långsiktiga stödområden. Det beror på att strukturella problem av olika slag som motiverat en inplacering i tillfälligt stödområde har visat sig vara mer långsiktiga än vad som först bedömts vara fallet. Detta har varit en starkt bidragande orsak till att åtskilliga av kommunerna inom det tillfälliga stödområdet fått tillhöra detta under en relativt . Ur förenklingssynpunkt kan en bättre överensstämmelse mellan stödområdena 1 och 2 och strukturfondernas målområde 6 i enlighet med utredningens förslag tyckas önskvärd. är det så att delvis olika typer av åtgärder används inom målområde 6 respektive inom de nationella stödområdena för att söka åstadkomma en bättre regional utveckling. Inom målområde 6 syftar åtgärderna i stor utsträckning till att åstadkomma en bättre samhällelig infrastruktur medan statsmakterna inom de nationella stödområdena genom direkt företagsstöd strävar efter att öka sysselsättningen i de mest utsatta lokala arbetsmarknaderna. Regeringen anser att den nuvarande indelningen i stödområde 1 och 2 väl avspeglar skillnader mellan de berörda kommunerna eller kommundelarna. Enligt regeringens bedömning bör bl.a. därför inte någon ändring av stödområdesystemet för nationellt företagsstöd ske . Det är viktigare att systemet avspeglar de nationella prioriteringarna för aktuella insatser än att göra en administrativ förenkling. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Lokaliserings- och utvecklingsbidrag skall | | slås samman till en stödform: regionalt utvecklingsbidrag, och | | lokaliseringslån namnändras till regionalt utvecklingslån. Till-| | sammans skall stödformerna benämnas regionalt utvecklingsstöd. | | Kravet på sysselsättningsökning i varje enskilt stödärende skall| | minskas, i stället skall beslutande myndighet uppfylla ett | | totalt sysselsättningsmål. | | Regionalt utvecklingsstöd till lokaler för uthyrning skall | | fortsättningsvis kunna lämnas även till ombyggnad och | | restaurering av större lokaler på större orter i de delar av det| | nationella stödområdet som omfattas av EG:s strukturfondsprogram| | för mål 2 och gemenskapsinitiativet Konver. | | Regionalt utvecklingslån skall fortsättningsvis lämnas i stället| | för kreditgaranti inom landsbygdsstödet och stödet till | | kommersiell service. Lånevillkoren skall anpassas för att även | | passa de ändamål vartill kreditgaranti nu lämnas. | | I övrigt skall villkoren för regionalt utvecklingsstöd i | | tillämpliga delar vara detsamma som för nuvarande lokaliserings-| | och utvecklingsbidrag samt lokaliseringslån. Underlagsrapporter: anger några principiella riktlinjer för det statliga stödsystemet till företag: Stödstrukturen bör göras enklare. Antalet stöd bör minska. Förenklingar behövs såväl i stödens utformning som i avgränsningen av de områden i vilka de kan lämnas. Utredningen föreslår att företagsstödet ges en tydligare inriktning mot utveckling av företagen. Ökad vikt bör läggas vid att stödja investeringar i produktutveckling, marknadsinvesteringar och andra mjuka investeringar. Utredningen föreslår att ett regionalt utvecklingsstöd för hårda och mjuka investeringar ersätter nuvarande lokaliseringsstöd och utvecklingsbidrag. Det föreslagna utvecklingsstödet bör kunna hanteras i stort sett som det nuvarande utvecklingsbidraget och liksom för det nuvarande lokaliseringsstödet gäller för utvecklingsstödet att det bör kunna ges som en kombination av bidrag och lån. För att få en så enkel handläggning som möjligt föreslår utredningen, att de alternativa stödformerna villkorslån och medelstillskott mot återbetalning i form av royalty bara undantagsvis skall komma att användas inom det regionalpolitiska stödsystemet. Utredningen föreslår vidare att inget strikt krav på sysselsättningsökning bör ställas på det enskilda företaget som villkor för utvecklingsstöd. Rationaliseringsmöjligheter i en investering måste tas tillvara fullt ut. Om investeringen leder till att företaget utvecklas torde förutsättningar ändå finnas för att antalet anställda ökar, i varje fall . Utredarna föreslår därför att länsstyrelserna bör ha frihet att ställa de villkor man önskar vid beslut om utvecklingsstöd, inklusive krav på sysselsättning, även med villkor om återbetalning av medel om sysselsättningen inte kommer till stånd. Vad gäller stödnivåerna för utvecklingsbidraget föreslår utredningen inga andra ändringar än sådana som följer av förändringar i stödområdesindelningen. Sammanslagningen av utvecklingsbidraget och lokaliseringsbidraget innebär att länstyrelserna i fortsättningen bör få besluta i ärenden där den sammanlagda investerings-/åtgärdskostnaden uppgår till högst . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till en sammanslagning av lokaliseringsbidraget och utvecklingsbidraget. vill dock att även det föreslagna småföretagsstödet (se avsnitt 4.3) och utvecklingsstödet slås samman till en stödform. Norrlandsfonden tillstyrker sammanslagningen men anser att stödet endast bör bestå av bidrag. och flertalet länsstyrelser ställer sig bakom en sammanslagning. i vill dock inte ha en så snabb förändring av de berörda stödformerna. AMS tillstyrker utredningens förslag i sin helhet, men nämner inget specifikt om de olika stödformerna. Skälen för regeringens förslag: Lokaliseringsstöd, dvs. lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån, kan lämnas till i princip alla konkurrensutsatta verksamheter som kan påverkas i fråga om lokalisering eller omfattning. För att få stöd måste en verksamhet uppfylla bl.a. följande allmänna villkor: - Den måste bedömas få en tillfredsställande lönsamhet och ge de anställda en varaktig sysselsättning. - av det antal arbetsplatser som tillkommer till följd av stödet skall förbehållas vartdera könet. Om det finns särskilda skäl kan dock undantag medges. - De anställda måste uppbära lön och ha andra anställningsförmåner som är minst likvärdiga med vad som följer av kollektivavtal. - Stödmottagaren måste ha auktoriserad eller godkänd revisor. Lokaliseringsstöd lämnas efter en individuell prövning av varje enskilt ärende. Stöd får inte lämnas med högre belopp än vad som behövs för att investeringen skall komma till stånd. Ett lokaliseringsbidrag får uppå till högst av utgifterna för investeringar i byggnader, markanläggningar, maskiner och andra inventarier inom stödområde 1. Till små och medelstora företag kan stöd dock lämnas med högst . I stödområde 2 lämnas stöd med högst , förutom inom vissa områden där procentsatsen är höjd till . I undantagsfall kan lokaliseringsbidrag lämnas med högre belopp, , men detta kräver numera godkännande. Ett lokaliseringslåns främsta funktion är att ta en högre kreditrisk än vad den allmänna kreditmarknaden gör. Ett lokaliseringslån kan, tillsammans med ett eventuellt lokaliseringsbidrag, lämnas med högst av stödberättigade utgifter i stödområde 1 och med högst i stödområde 2. I undantagsfall kan lån lämnas med högre andel. För att lokaliseringslån skall kunna beviljas måste dessutom bedömas att upplåning inte kan ske på den allmänna kreditmarknaden. Ett utvecklingsbidrag kan lämnas bl.a. till immateriella investeringar. Med immateriella, även kallade mjuka investeringar, avses i detta sammanhang främst åtgärder för produktutveckling, marknadsföring, utbildning eller liknande som ligger utanför ett företags löpande drift. Utvecklingsbidraget kan lämnas med samma stödnivåer som lokaliseringsbidraget.