prop · GK0350 · 1997-01-01 00:00:00 — I propositionen Aktiv konsumentpolitik nämns att bör få ett mer uttalat ansvar för en sammanhållen miljöinformation till konsumenterna. I betänkandet Konsumenterna och miljön föreslås ett sektorsansvar för för miljömålet i konsumentpolitiken. Den beredning av betänkandet Konsumenterna och miljön som pågår skall leda till en presentation av en åtgärdsinriktad handlingsplan, i vilken miljömålet i konsumentpolitiken konkretiseras och preciseras. Regeringen har gett och i uppdrag att i samarbete med ge ut en samlad konsumentinformation om bilar, vilken skall omfatta system för märkning av bilar som bedömer utsläpp av miljöskadliga ämnen, bränsleför-brukning, trafiksäkerhet och övrig information av intresse för konsumen-terna. Informationen skall utformas så att den underlättar konsumenternas val av bilar med goda trafiksäkerhets- och miljöegenskaper samt beaktar det hushållsekonomiska perspektivet. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens sammanfattning: Miljöhänsyn skall prägla planer och | | beslut om användningen av mark och vatten. Ett viktigt mål är att| | öka förståelsen för natur- och kulturmiljöns värden i stadsland-| | skapet. Ett ökat samarbete mellan olika planeringsnivåer och en | | samordning av sektorsplaneringen är nödvändig för att samhälls- | | planeringen skall kunna medverka till en hållbar utveckling. Planer och beslut om markanvändning I lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., NRL uttrycks samhällets grundläggande syn på vad som är en från ekologisk, social och samhällsekonomisk synpunkt god hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. NRL skall tillämpas vid beslut enligt de sektorlagar som är knutna till NRL. I förslaget till miljöbalk ingår bestämmelserna i . Avsikten är att stärka sambandet mellan miljö-skydd och reglerna för hushållning med naturresurser. Förutsättningarna förbättras för en samordnad och sektorsövergripande planering av använd-ningen av mark och vatten som är inriktad mot en hållbar utveckling. (1987:10, PBL) reglerar kommunala beslut om mark- och vat- tenanvändningen. Bestämmelserna i syftar till att med beaktande av den enskilda människans frihet främja en samhällsut-veckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer. Planläggningen skall, med beaktande av natur-och kulturvärden, främja en ändamålsenlig struktur av bebyggelse, grönområden, kommunikationsleder och andra anlägningar. Även en från social synpunkt god livsmiljö, goda miljöförhållanden i övrigt samt en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och med energi och råvaror skall främjas. har arbetet med att förändra och modernisera PBL framför allt riktats in på ökad miljöhänsyn i planeringen. De förändringar i PBL som trädde i kraft är exempel på sådan utvidgad miljöhänsyn. För att planeringsprocessen skall kunna bidra till en god miljö och ett ekologiskt hållbart samhälle krävs övervägda beslut och ett förbättrat beslutsunderlag. Det gäller att i planeringen öka medvetenheten om konsekvenserna för miljön av olika beslut. Ett viktigt mål är att öka förståelsen för natur- och kulturmiljöns värden i stadslandskapet. Ett bättre samarbete mellan olika planeringsnivåer och en ökad samordning av sektorsplaneringen är också nödvändig för att samhällsplaneringen samlat och verkningsfullt skall bidra till en hållbar utveckling. i har regeringens uppdrag (M95/311/7) att samordna frågor om skydd, förvaltning, vård och utveckling av landets enda nationalstadspark Ulriksdals-Haga-Brunnsviken-Djurgården. I en rapport (1996:2) till regeringen redovisas arbetsläge och inriktningen av det fortsatta arbetet. En samverkansgrupp med företrädare för kommunerna och fastighetsförvaltare inrättas. Det fortsatta arbetet omfattar bl.a. utvecklade beskrivningar av natur- och kulturvärdena, åtgärder för att öka tillgängligheten och minska de negativa konsekvenserna av trafiken. En gemensam syn kring principer om skydd, vård, förvaltning och utveckling skall utvecklas. Rapporten har remitterats. Flertalet remissinstanser anser att rapporten ger en riktig beskrivning av pågående verksamhet inom samverkansområdet och en realistisk bild av det fortsatta arbetet. Vissa sektorsinstanser framhåller emellertid vikten av att även vetenskapliga och ideella organisationer får ett reellt inflytande i samverkansgruppen. Bl.a. påpekar att det inte framgår hur diskussioner skall föras med exploatörerna, , m.fl. Bl.a. anser att staten bör initiera en nationalstadsparksfond vars avkastning går till skötsel och stärkande av . När ytterligare erfarenhet vunnits om tillämpningen av om nationalstadsparker eller när det är påkallat av andra skäl avser att återkomma till regeringen om särskilda ställningstaganden av regering och riksdag krävs. På regeringens uppdrag skall tillsammans med och kommuner lämna en fördjupad redovisning för förändrings- och kompletteringsområdena kring södra till regeringen . Utredningen om nationalstadsparker (M1995:04)har överlämnat sitt betänkande Nationalstadsparker (SOU1996:38) till regeringen. Utredningen föreslår att två områden i och kommuner skall skyddas som nationalstadsparker. Utredning-en har remissbehandlats. Innan regeringen tar slutlig ställning till utredningens förslag skall de båda kommunerna redovisa sin syn på de föreslagna nationalstadsparkernas värden och skyddsbehov. lämnade regeringen en proposition till med ett samlat förslag till åtgärder bl.a. rörande snöskotertrafik, rennäring och fysisk planering för att främja en hållbar utveckling i landets fjällområden (prop.1995/96:226, bet.1996/97:JoU5, rskr.1996/97:63). Regeringen har därefter givit de fyra berörda länsstyrelserna ett flertal uppdrag angående samråd och underlag med anledning av de förslag som presenterats i propositionen. överlämnade Miljövårdsberedningen sitt betänkande Hållbar utveckling i Sveriges skärgårdsområden (SOU1996:153) till regeringen. I betänkandet görs en analys av miljösituationen i Sveriges skärgårdsområden och lämnas förslag till åtgärder för en hållbar ut-veckling i dessa områden. Beredningens betänkande är nu föremål för en bred remissbehandling. 1994 fick Plan-och byggutredningen (M1992:03) i uppdrag att undersöka möjligheterna att stärka sambanden mellan den kommunala översiktliga planeringen och detaljplaneringen, särskilt med hänsyn till ökade miljökrav. Utredningen fick i uppdrag att se över va-lagen. I uppdraget ingick att särskilt pröva kommunens skyldig-het att ordna vatten och avlopp, undersöka möjligheterna att bättre samordna kommunens ansvar med den enskilde fastighetsägarens i syfte att i ökad omfattning få till stånd ett bättre resursutnyttjande och lokala kretsloppsanpassade lösningar samt överväga möjligheterna att anpassa avgifter och taxa till miljö- och naturresursförhållanden. Plan- och byggutredningen har redovisat sitt slutbetänkande Översyn av PBL och VA-lagen (SOU1996:168). Utredningens betänkande remissbe-handlas . Inom EU pågår ett samarbete med att ta fram ett European Spatial Development Perspective, ESDP (Det Europeiska Planeringsperspektivet) som har som mål en ekonomisk och social sammanhållning samt en långsiktigt bärkraftig utveckling. Vad gäller natur- och kulturlandskapet syftar ESDP-insaterna till ökad hänsyn till det europeiska natur- och kulturarvet genom bevarande, men också utveckling av landskapet. Ett första ESDP-utkast skall föreligga . Inom ramen för gemenskapsinitiativet INTERREG II C ges möjligheter till transnationell planeringssamverkan i projektform som syftar till en hållbar samhällsutveckling. Inom både EU och deltar i arbete som har den hållbara staden som ett bärande tema. Vid ett möte i antog planministrarna i länderna i en handlingsplan för det fortsatta samarbetet inom Östersjövisionen samt gemensamma rekommendationer för kust-zonsplaneringen. Samhällsplaneringen gavs därmed en tydlig uppgift att medverka i arbetet med att förverkliga en för . Regeringen verkar för en ökad samordning av de olika insatserna på planeringsområdet inom EU och internationellt. I övrigt aktuella frågor Ytterligare studier och analyser behövs inom följande områden: * bebyggelsestruktur som främjar en ekologiskt hållbar utveckling * utvecklat underlag om miljövärden, främst natur-och kulturvärden, som måste beaktas i den fysiska planeringen och i enskilda beslut * kopplingen mellan pågående Agenda 21-arbete i kommunerna och fysisk planering * utvecklandet av en sektorsamordnande planering på regional nivå som förenar regional utveckling och fysisk planering och som främjar en håll-bar samhällsutveckling * en ökad samordning såväl mellan samhällssektorer som planerings-nivåer. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens sammanfattning: Ett övergripande mål vid uppförande,| | brukande och underhåll av byggnader bör vara resurshushållning. | | En förutsättning för detta är att arbete inleds med att ta fram | | metoder och standarder för provning av begagnat byggmaterial. | | Därvid skapas förutsättningar för att de återanvända och återvunna| | byggprodukterna blir lämpliga för sitt ändamål och byggnaderna kan| | fungera i alla avseenden. Även i europasamarbetet har | | prioriterat dessa frågor. Byggande och bostäder påverkar miljön i flera avseenden och . Omfattande naturresurser och energivolymer tas i anspråk vid tillverkning av byggmaterial och inredning, för att uppföra byggnaden, och fram till rivning. Byggnader tar mark i anspråk . Naturresurser som skog, vatten, sten och grus används för att tillverka byggmaterial som byggnaden skall bestå av. Omfattande energimängder går åt för tillverkning av byggmaterialen och uppförandet av själva byggnaden. Vid användning av byggnaderna krävs energi för uppvärmning, för att driva olika tekniska hjälpmedel i kontorshus, i bostadshus för matförvaring, matlagning etc. Stora mängder avloppsvatten och avfall produceras i bostäder och andra byggnader. Övergripande miljömål för att främja en hållbar utveckling inom området byggande och bostäder uttrycks i byggreglerna. I lagen (1994:87) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. anges samhällets krav på byggnadsverk som uppförs eller ändras. Kraven skall vidmakthållas under en ekonomiskt rimlig livslängd. Bland kraven kan nämnas: - bärförmåga, stadga, beständighet - skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö - energihushållning och värmeisolering - hushållning med vatten och avfall. Ett övergripande mål vid uppförande, brukande och underhåll av byggnader bör vara resurshushållning. måste byggnader kunna fungera för avsett ändamål, dvs. byggnaderna måste fungera som system. Störs helhetssynen på byggnader, t.ex. så att energihushållning prioriteras ensidigt riskerar vi att inomhusluften försämras, vilket kan leda till ohälsa och att byggnader förstörs. Återanvändning och återvinning av byggmaterial måste också ske med urskiljning och kunskap om i byggnaden befintligt material - även den återanvända, återvunna byggprodukten måste vara lämplig för sitt ända-mål. I har införts krav på rivningsplan och kvalitetsansvarig vid rivning av byggnader. Olika byggmaterial och komponenter i en byggnad bör så långt möjligt vara likvärdiga vad gäller beständighet. Arbetet med bestämning av beständigheten hos byggmaterial och komponenter bör därför intensifie-ras. En förutsättning för att återanvändning och återvinning av byggmaterial och komponenter skall få större genomslagskraft är att byggsektorns aktörer har kunskap och vilja att se resurshushållning som en ledstjärna i verksamheten. Den bostadspolitiska utredningen har i sitt betänkande, Bostadspolitik 2000 - från produktions- till boendepolitik (SOU1996:156), bl.a. uttryckt uppfattningen att miljökrav skall tillgodoses vid all ny- och ombyggnad. Endast projekt som uppfyller kraven i gällande miljölagstiftning föreslås få statsbidrag. Vidare anser utredningen att boendets miljöfrågor behöver samordnas på olika nivåer. Allergier och överkänslighet har ökat och inomhusmiljöns bidrag till detta måste undanröjas. Fukt och bristande ventilation måste åtgärdas. Medel för att öka byggsysselsättningen har använts för att stimulera sådana åtgärder . bygg- och bostadsministrar har tagit gemensamma initiativ för att styra utvecklingen mot ett ekologiskt bostadsbyggande. Från svenskt håll har bl.a. förts fram att en gemensam bör hållas som ett led i dessa strävanden. Vid om boende, bebyggelse och stadsutveckling, Habitat II, som ägde rum i , antogs ett globalt handlingsprogram för boende, bebyggelse och stadsutveckling, den s.k. Habitat-agendan. Där anges att en hållbar utveckling av städer och boplatser förutsätter sociala, kulturella, ekonomiska och miljömässiga hänsyn. I den svenska nationalrapporten in an Urbanizing World (SOU 1996:48) som lämnades till anges de utmaningar som behöver hanteras i svensk politik och sam- hällsplanering för att grunden ska kunna läggas för en hållbar utveckling av våra städer och boplatser. har fått i uppdrag att i samråd med andra berörda myndigheter och organisationer belysa kunskapsläget m.m. beträffande följande: * ett miljö- och hälsoriktigt byggande och boende. Här ingår bl.a. ekolo-giskt och miljöanpassat byggande samt olika miljö- och hälsoklassningar av byggnader * återanvändning och återvinning i byggandet * elöverkänslighet Uppdraget skall slutredovisas till regeringen . En särskild utredare har tillkallats för att bl.a. belysa frågor om kvalitetssystem i byggprocessen och förvaltningen (N1996:07). Kvalitet i hela byggprocessen bör leda till god inomhusmiljö och effektivt resursutnyttjande. Redovisning skall ske senast . En särskild utredare har även tillkallats för att göra en översyn av den statliga myndighetsorganisationen inom plan-, bygg- och bostadsväsendet. Kretsloppsdelegationen har till regeringen lämnat förslag beträffande producentansvar i byggsektorn. (se avsnitt 8 Varuproduktion). Bygg-sektorn har redovisat hur de i första hand frivilligt skall starta en ny form av producentansvar i byggandet. En viktig förutsättning för detta är att få till stånd fungerande andrahandsmarknader för rivningsmaterial. I övrigt aktuella frågor Vid materialval måste man ta hänsyn till såväl att byggmaterial skall vara skonsamma mot vår natur som att de inte skall ge upphov till ohälsa i den färdiga byggnaden. Målkonflikter av olika slag kan uppstå, t.ex. vid återanvändning av byggmaterial. Därför bör kostnadskonsekvenser för byggande och förvaltning av byggnader vid återanvändning av byggmaterial liksom detta materials funktion och användbarhet för olika ändamål klarläggas. Vidare bör metoder och standarder för provning av begagnat material utarbetas. Under avsnitt 13 Arbetsmarknadspolitisk sektor beskrivs programmet för miljöförbättring om som innebär stöd till bl.a. byggsektorn. Allmänt om miljöns betydelse för hälsan har lagt stor vikt på att förebygga ohälsa genom att minska exponeringen för olika hälsorisker i miljön. Åtgärder för förbättrad vatten- och avloppsförsörjning, bostadshygien, kost och utbildning samt en generellt hög levnadsstandard har på ett avgörande sätt bidragit till att många sjukdomar kraftigt har minskat i omfattning. En del åtgärder har emellertid varit svåra att genomföra eller har inte finansierats i tillräcklig utsträckning. Luftföroreningar inomhus och utomhus, föroreningar och smittämnen i vatten och föda, buller samt radon är exempel på faktorer i miljön som påverkar människors hälsa i . Nya risker kommer sannolikt att uppstå på grund av nya kemikalier, ny teknik och förändrade mikroorganismer. har i sitt betänkande (SOU1996:124) "Miljö för en hållbar hälsoutveckling" lämnat ett förslag till ett nationellt handlingsprogram för att minska hälsorisker i miljön. Förslaget till handlingsprogram baseras på en omfattande genomgång av dagens kunskap om samband mellan faktorer i miljön och sjukdomar och annan ohälsa. bedömde att följande problemområden är de mest betydande i när det gäller kopplingen miljö och hälsa. * Astma och luftvägsbesvär till följd av luftföroreningar inomhus och utomhus, * Lungcancer på grund av luftföroreningar, radon och tobaksrök (passiv rökning), * Maligna melanom (elakartade hudtumörer) på grund av ogynnsamma solvanor, * Upplagring av svårnedbrytbara ämnen i människokroppen och i näringskedjor, samt * Olycksfall och skador. Därutöver tillkommer många hälsobesvär som inte är livshotande men berör stora delar av befolkningen, främst bullerstörningar och mag-tarm besvär från födoämnes- och vattenföroreningar. Arbete med nationella miljö- och hälsoplaner pågår i ett stort antal länder i WHO:s Europaregion. Detta arbete kan ge en viktig plattform för stärkt internationellt samarbete vad gäller miljörelaterade hälsofrågor. Att skydda människors hälsa är ett av de övergripande mål som har antagit för miljöpolitiken. Flera av de befintliga nationella miljömålen har relevans för hälsa, t.ex. när det gäller utsläpp från trafiken, buller och avveckling eller minskade utsläpp av vissa enskilda kemiska ämnen. I (SOU1996:124) förslag till nationellt hand- lingsprogram för att minska hälsorisker i miljön föreslås ett antal hälsorelaterade miljökvalitetsmål, metoder och åtgärdsinriktningar. Det övergri- pande målet för handlingsprogrammet är en miljö för en hållbar hälsoutveckling. betänkande kommer att remiss-behandlas . -------------------------------------------------------------------- | Regeringens sammanfattning: Införandet av miljöledningssystem för| | Försvarsmakten har påbörjats och arbetet genomförs nu stegvis. | | Försvarsmakten har utarbetat en miljöplan som behandlar | | begränsningar av utsläpp av växthusgaser och ozonnedbrytande | | ämnen, användning och spridning av miljöskadliga ämnen, miljö-krav| | vid upphandling, begränsningar av buller m.m. Förutom inom den | | militära sidan så har även miljöarbetet inom fredsrädd-ningstjänsten| | intensifierats. | | Det internationella miljöarbetet inom försvarssektorn spelar | | en alltmer betydelsefull roll, framförallt inom ramen för CCMS. Försvarets miljömål och planerade åtgärder Regeringen redovisade i prop. 1996/97:4 Totalförsvar i förnyelse - etapp 2, frågor om försvarets miljöfrågor för . Inom försvarssektorn är Försvarsmakten den dominerande myndigheten och den myndighet som utövar den tydligaste påverkan på miljön. Den fastlagda miljöpolicyn för Försvarsmakten genomförs nu stegvis. Inom ramen för genomförandet av miljöpolicyn har Försvarsmakten tillsammans med utarbetat en sektorrapport. Rapporten beskriver Försvars- maktens verksamhet och dess miljöpåverkan utifrån av 14 identifierade miljöhot. Vidare redovisas, i tillämpliga delar, Försvarsmaktens andel av den samlade miljöpåverkan i riket. Med utgångspunkt i sektorrapporten har Försvarsmakten även utarbetat och fastställt . I planen belyses Försvars-maktens miljöpåverkan och redovisas miljömål. Vidare redovisas åtgärder för att bidra till en minskad miljöpåverkan från Försvarsmaktens sida. Försvarsmakten redovisar bl.a. följande mål. * Utsläppen av ozonnedbrytande ämnen skall minimeras. Avveck-lingsplaner för CFC och halon skall upprättas . * Utsläppen av växthusgaser från fossila bränslen skall begränsas i jämförelse med utsläpp. skall Försvarsmakten därför ha gått över till miljöklassade drivmedel. När nya fordon anskaffas skall miljöpåverkan beaktas. * Försvarsmaktens energiförbrukning skall minskas i förhållande till förbrukning. För att kunna genomföra detta skall förbrukningen av olja, el, drivmedel och fjärrvärme på lokal nivå ha kartlagts . * Försvarsmaktens användning och spridning av miljöskadliga ämnen skall minimeras. Ett led i detta är att ha tagit i bruk ett register över miljöfarliga ämnen på såväl central som lokal nivå. * Kretsloppsprincipen, försiktighetsprincipen och principen om bästa möjliga teknik skall tillämpas så långt möjligt. Vid materielbeställningar skall därför ställas miljökrav på producenterna. skall blyfri ammunition vara introducerad vid grundutbildningen av värnpliktiga. * Inom ramen för sin huvuduppgift skall Försvarsmakten arbeta för att begränsa buller. * Utbildningen av samtliga miljöhandläggare skall vara genomförd . Utöver denna grundläggande, centrala plan skall Försvarsmakten utarbeta miljöplaner för övriga nivåer inom myndigheten. Miljöpolicyn och utgör de första stegen i införandet av ett miljöledningssystem för Försvarsmakten. I fråga om genomfört arbete har Försvarsmakten anmält att arbetet med att förbättra miljömedvetandet inom organisationen har prioriterats. Miljöhandläggare har utsetts vid förbanden. Försvarsmakten har lämnat en lägesredovisning om försvarets miljö-farliga lämningar. 2 300 objekt har identifierats och kategoriserats i enlig-het med riskklassificering. Inget objekt har kunnat hänföras till den farligaste riskklassen. Flertalet objekt är ofarliga. En preliminär saneringsplan har redovisats. Ytterligare undersökningar krävs i fråga om dumpad ammunition och under beräknas detta kunna redovisas för regeringen. Samtliga berörda länsstyrelser och kommuner har informerats om lämningarnas lokalisering och risk-klassificering. Samtliga landets flottiljflygplatser har miljöprövats av . Nämndens beslut har i flertalet fall överklagats till regeringen. Det kan här erinras om att regeringens proposition om infrastrukturinriktningen för framtida transporter (prop 1996/97:53) behandlar även frågor om buller från militär flygverksamhet. Vidare genomför Försvarsmakten en frivillig miljöprövning av försvarets skjutfält. En sådan prövning pågår vid ett 25-tal fält. Försvarsmakten har vidare anmält att utvecklingen inom miljöområdet leder till ökade krav på miljöanpassning och begränsningar av miljöfarlig verksamhet för Försvarsmakten. Denna utveckling innebär att Försvarsmakten belastas med ökade kostnader för att genomföra sin verksamhet och/eller begränsningar i möjligheterna att producera krigsförband och förbereda för uppgifter i krig. Regeringen vill i sammanhanget därför erinra om tidigare beslut i frågor som rör försvaret och miljön, bl.a. UNCED-beslutet (prop.1993/94:111 s.57-58, bet.1993/94:JoU19, rskr. 1993/94:256). Enligt regeringens mening är det angeläget att en rimlig avvägning görs mellan miljö- och försvars-intressena. I totalförsvarspropositionen redovisade regeringen för även Försvarets forskningsanstalts (FOA) förslag till miljöstrategi för Försvars- makten. Förslaget har utarbetats av FOA inom ramen för FOA:s forsk-ning för regeringens behov. I rapporten redovisas det militära försvarets miljöpåverkan med utgångspunkt i de 14 hot som har identifierat. Förslaget till miljöstrategi innebär bl.a. att målet i miljöhän-seende för det militära försvarets utveckling bör vara ett ekologiskt håll-bart försvar. Försvarsmakten skall, med beaktande av sektorns speciella förutsättningar, bidra till att de nationella miljömålen uppfylls. Ett kostnads-nyttaresonemng bör föras inom försvarssektorn och i förhållande till andra sektorer. Åtgärder bör genomföras i prioritetsordning. Regeringen anslöt sig i totalförsvarspropositionen till rapportens förslag och ansåg att miljöstrategin utgör en bra grund för Försvarsmaktens långsiktiga arbete. En del frågor fordrade emellertid, enligt regeringens mening, ytterligare överväganden. Inom ramen för den nämnda forsk-ningen för regeringens behov har FOA fortsatt studierna om ett ekologiskt hållbart försvar. I fråga om den vidare inriktningen av arbetet angav regeringen i totalförsvarspropositionen att Försvarsmakten bör fortsätta miljöutbild-ningen inom organisationen. Utsläppen av fossila bränslen och andra miljöskadliga ämnen bör begränsas ytterligare. Vid anskaffningen av materiel m.m. bör kretslopps-, substitutions- och försiktighetsprinciperna beaktas så långt möjligt. Vidare bör främst Försvarsmakten, men även andra myndigheter inom försvarssektorn, enligt regeringens mening ut-veckla ett miljöledningssystem.