prop · GK0386 · 1997-01-01 00:00:00 — Verket anför att det finns klara fördelar från effektivitets- och rättssynpunkt med att ansvaret för all beredskapslagring av bränslen ligger hos en huvudman. Liknande synpunkter framförs av , i län och Civilbefälhavaren i mellersta civilbefälhavarområdet. Skälen för regeringens förslag och bedömning: En särskild myndighetsfunktion, elberedskapsmyndigheten, bör i enlighet med EBU:s förslag inrättas för tillsyn av elföretagens verksamhet med elberedskap enligt den nya lagen. Syftet med dess verksamhet är att skapa förutsättningar för att tillgodose elförsörjningen i landet vid höjd beredskap eller annars då elförsörjningen är allvarligt hotad. skall vara tillsynsmyndighet för den nya lagens efterlevnad. Myndighetens uppgifter kan delas in i fyra huvuduppgifter: normgivning, prövning av behovet av beredskapsåtgärder, administration av ersättningssystemet, samt uppföljning och tillsyn. Dessa kan i korthet beskrivas enligt följande. I myndighetens normgivande arbete ingår att, i den utsträckning det följer av regeringens bemyndigande, bl.a. utfärda närmare föreskrifter i frågor som rör vad som är beredskapsåtgärder och om anmälningsskyldigheten. Vidare ingår att föreskriva om regler om ersättningar. Föreskrifterna om anmälningsskyldighet skall närmare reglera omfattningen av och formerna för anmälningsskyldigheten. En viktig uppgift för myndigheten är att i det enskilda fallet pröva behovet av beredskapsåtgärder och ersättning för de åtgärder som åläggs företaget. I uppgiften ligger även att i det enskilda fallet lämna föreskrifter om genomförandet och redovisning av en beslutad åtgärd. Myndigheten skall även pröva behovet av förelägganden och förbud i de fall lagen eller beslut enligt lagen inte åtföljs. I uppgiften ingår därför också att i de fall myndighetens beslut överklagats företräda staten i domstol. Myndigheten skall vidare ha till uppgift att administrera ersättningssystemet för den ersättning för beredskapsåtgärder som den beslutar. Det gäller exempelvis rutiner för utbetalningar, redovisning och kostnadsuppföljning. Till uppgifterna hör också uppföljning och tillsyn av beslutade åtgärder, för att kontrollera att myndighetens beslut åtföljs. I uppgiften ingår också att på en mer övergripande nivå utvärdera effekterna av de beredskapsåtgärder som genomförs. bör vara elberedskapsmyndighet är ansvarig myndighet för delfunktionen Elförsörjning inom totalförsvarets civila del. Från samma tidpunkt har en enhet för elberedskapen organiserats vid verket, bestående av ca. I enheten har inlemmats organisationen vid , som har ansvarat för den branschgemensamma beredskapsplaneringen enligt ett avtal med . I Svenska kraftnäts uppgifter som delfunktionsansvarig ingår att samordna och inrikta verksamheten med elberedskap. I detta ingår att dels analysera behovet av och inriktningen på beredskapsåtgärder inom elförsörjningen, dels föreslå inriktning på verksamheten med elberedskap med beräkning av resursbehov. uppgifter enligt elberedskapslagen är en viktig del i ansvaret för elberedskapen. Enligt regeringens bedömning bör i egenskap av ansvarig myndighet för elförsörjningen vara elberedskapsmyndighet. Därigenom åstadkommes goda förutsättningar för en effektiv samordning, inriktning och tillsyn över elföretagens beredskapsförberedelser, och för ett effektivt resursutnyttjande av de medel som avsätts för elberedskapsåtgärder. För att skall vara elberedskapsmyndighet talar även att har systemansvaret för elektrisk ström enligt ellagen. I systemansvaret ingår att bl.a. utfärda föreskrifter om och utöva tillsyn över driftsäkerhet i elektriska anläggningar. Denna verksamhet har nära anknytning till elberedskapsmyndighetens uppgifter. I syfte att tillförsäkra företagen inom elbranschen och viktiga totalförsvarsmyndigheter inflytande och insyn i verksamheten med elberedskap har regeringen inrättat ett s.k. insynsråd vid . Rådet skall ges tillfälle att yttra sig i frågor av principiell eller större betydelse som rör inriktning på beredskapsåtgärder, föreskrifter och ålägganden om beredskapsåtgärder. Rådet utses av regeringen och består av experter på beredskapsfrågor och elförsörjningen. Bland myndigheterna är bl.a. , och Försvarsmakten företrädda. Elföretagen företräds av bl.a. branschföreningarna. Beredskapsåtgärder skall genomföras även i Svenska kraftnäts verksamhet och anläggningar. Trots att bedriver en monopolverksamhet och inte är verksamt på den konkurrensutsatta delen av elmarknaden är det uppenbarligen olämpligt att utövar elberedskapsmyndighetens funktion vad gäller den egna verksamheten. Mot den bakgrunden och med hänsyn till Lagrådets synpunkter undantas från elberedskapslagen. Därmed undviks konflikten mellan Svenska kraftnäts olika roller. Det framstår även som naturligt att tillsynsmyndigheten förutsätts sköta de egna beredskapsangelägenheterna. Av Svenska kraftnäts instruktion skall framgå att verket själv beaktar behovet av beredskapsåtgärder i den egna verksamheten och i egna anläggningar. Omfattningen och inriktningen av Svenska kraftnäts egna beredskapsåtgärder skall prövas av regering och riksdag enligt vad som närmare utvecklas i avsnitt 11. De finansieringsmässiga konsekvenserna av att undantas från elberedskapslagen behandlas också i avsnitt 11. Som tidigare nämnts prövas ärenden enligt krigsskyddslagen av en särskild nämnd inom , (). I samband med att elberedskapslagen träder i kraft och krigsskyddslagen upphävs bör denna nämnd upphöra. skall vara enskilds motpart i mål vid allmän förvaltningsdomstol efter , även om det överklagade beslutet har fattats av med tillämpning av äldre bestämmelser. Ansvaret för krigslagringen av bränsle för elproducerande anläggningar Beredskapslagringen av olja och kol för krigssituationer baseras på ålägganden enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. är ansvarig myndighet. Huvuddragen i lagringsskyldigheten har beskrivits i föregående avsnitt. Lagringsskyldigheten för innehavare av oljekondensverk, gasturbiner, och kraftvärmeverk fastställs efter individuell prövning, med utgångs-punkt i beredskapsbehovet för den enskilda anläggningen. För kraftvärmeverken innebär prövningen att hänsyn skall tas till såväl värme- som elproduktion. Denna produktion är helt integrerad och måste behandlas i sin helhet och i ett sammanhang. Innehavare av kraft-värmeverk kan även åläggas att lagra olja för fredstida oljekriser. Enligt EBU:s förslag bör det ankomma på elberedskapsmyndigheten att bestämma storleken på beredskapslagringen vid elproducerande anläggningar. Förslaget synes ha sin grund i önskemålet att, förutom att få kostnaderna för lagringen ersättningsberättigande, även få lagrings-besluten och ersättningsbesluten fattade av en och samma myndighet. Från flera utgångspunkter är EBU:s förslag välgrundat. Regeringen gör ändå bedömningen att skälen för att hålla samman alla beslut om lagringsskyldighet, tillsyn m.m beträffande bränslen för både fredskriser och krigssituationer väger tyngre. Dessa uppgifter bör därför ligga kvar hos tillsynsmyndigheten enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol, dvs. Det är för övrigt en sak för regeringen att lägga fast riktlinjer till grund för den individuella prövning som skall ske beträffande de enskilda anläggningarna. Regeringen förutsätter vidare att elberedskapsmyndigheten kommer att medverka vid, och därmed få full insyn i och möjlighet att påverka den process som föregår fastställandet av lagringsskyldigheten för de enskilda elproducerande anläggningarna. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: kan för sin | | myndighetsutövning begära de upplysningar och handlingar som | | behövs och skall få tillträde till utrymmen där verksamhet som | | omfattas av elberedskapslagen bedrivs. | | får meddela de förelägganden och förbud| | som behövs i enskilda fall för att elberedskapslagen eller | | föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall följas. Ett | | föreläggande eller förbud får förenas med vite. | | Regler om tystnadsplikt införs i elberedskapslagen. (EBU) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker utredningens förslag eller lämnar det utan synpunkter. Förslaget föranleder synpunkter från en instans, Kammarrätten i , som anför att det i lagen bör framgå att elberedskapsmyndighetens rätt att få ut handlingar och upplysningar som behövs för tillsynen gäller den som innehar anläggning eller som driver annan verksamhet som omfattas av elberedskapslagen. Vidare anförs att det kan ifrågasättas om det inte i lagtexten närmare bör preciseras vilka slags handlingar och upplysningar som avses. Skälen för regeringens förslag: För att elberedskapsmyndigheten skall få tillgång till de uppgifter som krävs för en effektiv inriktning av, resursfördelning i och uppföljning av beredskapsarbetet, och för att sätta kraft bakom myndighetens agerande bör i lagen införas regler om tillsyn, med vissa sanktionsmöjligheter. Vidare bör regler om tystnadsplikt införas. Den som driver eller äger en anläggning, verksamhet eller område som omfattas av elberedskapslagen blir skyldig att på begäran lämna de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Det kan exempelvis vara fråga om att tillhandahålla prestanda- och funktionsuppgifter om anläggningar, ritningar och andra anläggnings-beskrivningar, ledningskartor, organisations- och driftsplaner, planer för anläggningsinvesteringar, kostnadsunderlag m.m. som behövs för elberedskapsmyndighetens beslut. Det gäller såväl vid prövning av vilka beredskapsåtgärder som skall vidtas som vid uppföljning och tillsyn av att lagen och ålägganden enligt denna efterlevs. skall också ha rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där verksamhet som omfattas av lagen bedrivs. Besiktningen eller kontrollen skall ha samband med tillämpningen av lagen och kunna återföras till regleringens syfte. Motiv för att kräva tillträde till en anläggning kan vara att undersöka den i syfte att bedöma vilka åtgärder som bör komma i fråga, eller för att kontrollera åtgärdernas genomförande. skall ha befogenhet att meddela förelägg-anden och förbud som i enskilda fall kan behövas för lagens åtlydnad. Sådana förelägganden och förbud får förenas med vite. Vite bör kunna sättas ut även i sådana fall, där den som försummar att iaktta vad som åligger honom riskerar att drabbas av att åtgärderna utförs genom elberedskapsmyndighetens försorg. Om vitet sätts tillräckligt högt kan detta förmå innehavaren av anläggningen eller verksamheten att själv genomföra åtgärderna, vilket kan vara en enklare, snabbare och billigare väg att få åtgärderna vidtagna än att elberedskapsmyndigheten exempelvis anlitar en särskild entreprenör för att genomföra åtgärderna. I praktiken torde förelägganden och förbud endast komma till användning i de fall där det inte är möjligt för elberedskapsmyndigheten att lösa sina uppgifter i samförstånd med berörda elföretag. I fråga om exempelvis uppgiftslämnande som kan bli aktuellt enligt lagen förutsätts att detta i stor utsträckning kan ske i det löpande beredskapsarbetet. I undantagsfall kan det förekomma att elberedskapsmyndigheten vägras tillträde till en anläggning eller inte får de handlingar som har efterfrågats. Det bör finnas sanktioner för sådana fall. I dessa fall föreslås myndigheten därför kunna få verkställighet hos kronofogdemyndigheten av beslut som avser åtgärder för tillsyn. Den som driver en kraftanläggning eller annan verksamhet som omfattas av lagens bestämmelser kan komma att vidta beredskapsåtgärder av betydelse för totalförsvaret eller annars för rikets säkerhet. Det är från försvarssynpunkt av avgörande betydelse att uppgifter om sådana beredskapsåtgärder inte röjs. I beredskapsarbetet kan även uppstå situationer då någon i samband med att beredskapsåtgärder vidtas får del av uppgifter om enskilds affärs- eller driftsförhållanden. Exempel då en sådan situation kan uppstå är i samband med beredskapsplanering, utbildnings- eller övningsverksamhet där ett elföretag har samordningsuppgifter. Det är från konkurrenssyn-punkt angeläget att sådan information inte används på ett obehörigt sätt. När det gäller verksamhet inom det allmänna, exempelvis hos elbered- skapsmyndigheten, gäller sekretesslagens (1980:100) bestämmelser. Motsvarande reglering saknas för enskild på elberedskapsområdet. Av dessa skäl införs en regel om tystnadsplikt i den nya lagen. Bestämmelsen omfattar personer som är eller har varit verksamma inom företag som omfattas av lagen, främst på grundval av anställning eller uppdrag. Den som obehörigen för en uppgift vidare eller utnyttjar informationen bryter mot tystnadsplikten. 11 Finansiering av elberedskapen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Medel för elberedskapsmyndighetens | | verksamhet enligt elberedskapslagen och statens kostnader för | | ersättning till elföretagen för beredskapsåtgärder anvisas över | | statsbudgeten. | | Elberedskapen skall finansieras genom en årlig avgift | | (elberedskapsavgift) som betalas av innehavare av | | nätkoncession. Elberedskapsavgiften skall grundas på antalet | | högspännings- och lågspänningsabonnenter enligt de föreskrifter som| | regeringen meddelar. (EBU) förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. EBU föreslår att de medel som inflyter genom elberedskapsavgiften inte redovisas över statsbudgeten utan samlas i på ett räntebärande konto med kreditmöjligheter. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller lämnar det utan synpunkter. Två remissinstanser, och , avstyrker förslaget och anför att elberedskapens kostnader istället bör finansieras med skattemedel. Några remissinstanser, däribland , , och , anför att den föreslagna elberedskapsavgiften skall kunna föras vidare till elkunderna. anför att det är en fördel att avgifterna inom elområdet betalas till en myndighet, men att det inte är självklart att det är som skall administrera uppbörden. Verket anför att avgiftssystemens administrationskostnader bör delas av de berörda myndigheterna. Vidare föreslås att förordningen (1995:1145) om redovisning av nätverksamhet ändras så att nätmyndigheten kan ta in uppgifter om antalet låg- och högspänningsabonnenter, för att därigenom säkerställa att rätt avgiftsbelopp betalas in. Länsstyrelserna i och anför att EBU:s förslag till finansieringssystem bör kompletteras med en analys av konsekvenser för elföretagen, näringslivet och hushållen m.fl. Skälen för regeringens förslag: Enligt vad regeringen har redovisat har i programplanen för funktionen Energiförsörjning perioden - 2001 beräknat elberedskapens medelsbehov till ca. - 2001 (prop. 1996/97:4 s. 287). Regeringen uppdrog åt att förbereda förändringar som inom affärsverkets verksamhet följer av totalförsvarsbeslutet . har i en skrivelse redovisat uppdraget (dnr N97/2807). I skrivelsen redovisas även Svenska kraftnäts förslag till inriktning av elberedskapen 1997 - 2001, med beräkning av medelsbehov. I detta belopp ingår kostnader för beredskapsåtgärder inom . Enligt Svenska kraftnäts beräkningar uppgår medelsbehovet till ca. Skillnaden i medelsbehov mellan Svenska kraftnäts och beräkningar förklaras främst av att utgår från en mindre omfattande beredskapslagring av fossila bränslen vid elproducerande anläggningar och en mindre beredskapsorganisation. Vidare planeras vissa åtgärder att i större utsträckning genomföras . Avgiftsfinansiering för beredskapen inom infrastrukturområdena Regeringen har i prop. 1996/97:4 Totalförsvar i förnyelse - etapp 2 redogjort för sin syn på hur den civila beredskapen bör finansieras. Enligt propositionen skall den s.k. ansvarsprincipen utökas så att den även är vägledande för fördelningen av kostnadsansvaret för beredskapsåtgärder. Vidare bör avgiftsfinansiering användas då det av konkurrens- eller rättviseskäl är direkt olämpligt att låta enskilda aktörer inom en sektor bära hela kostnaden för de beredskapsåtgärder som de åläggs att genomföra. I sådana fall skall genom en lämpligt utformad avgift kostnaderna spridas ut på samtliga aktörer inom sektorn. Regeringen redovisade bedömningen att kostnaderna för beredskapsåtgärderna inom vissa infrastrukturområden, däribland elförsörjningen, skall finansieras genom avgifter. Regeringen återkommer med ett förslag till finansieringssystem för beredskapen inom elförsörjningen. Förslaget innebär att en särskild avgift, elberedskapsavgiften, införs för att finansiera verksamheten med elberedskapen. Avgiften tas ut som en offentligrättsligt reglerad avgift. De beredskapsåtgärder som avgiften skall finansiera är inriktade på krig eller krigssituationer, men leder till att leveranssäkerheten stärks även i fredstid. Elsystemet är ett sammanhängande system vilket innebär att en åtgärd i en del av systemet har en positiv effekt på leveranssäkerheten i elsystemet som helhet. Detta kommer nätföretagen till godo. Avgiften bör därför tas ut från innehavare av nätkoncession enligt ellagen. Avgiften grundas på antalet till nätkoncessionshavarens nät anslutna lågspännings- respektive högspänningsabonnenter. Med lågspänningsabonnent avses den som är ansluten med en spänningsnivå som är eller lägre. Avgiften utformas som en fast avgift med två nivåer, en för hög- och en för lågspänningsabonnenter. Proportionerna mellan avgiftsnivåerna fastställs av regeringen enligt bemyndigande i elberedskapslagen. Avgiften överensstämmer därmed med det system som gäller för den s.k. nätövervakningsavgiften som skall täcka kostnaderna för verksamhet. Beredskapsavgiften har också likheter med den s.k. elsäkerhetsavgiften som skall täcka kostnaderna för verksamhet. För elsäkerhetsavgiften gäller dock att skyldigheten att betala avgift ligger på den enskilde elabonnenten. Även de föreslagna grunderna för beräkning av avgiften skiljer sig något från elsäkerhetsavgiften. Avgiftsintäkterna redovisas på inkomsttitel på statsbudgeten. Det är angeläget att elberedskapsavgiften kan tas ut på ett sådant sätt att uppbörden kan ske enkelt och med låga administrativa kostnader. Av effektivitetsskäl bör ansvara för uppbörden av avgiften så att den samordnas med uppbörden av övriga avgifter inom elförsörjningen. skall beräkna medelsbehovet för elberedskapen på den av statsmakterna angivna ambitionsnivån och förslå hur de beräknade medlen bör disponeras. De medel som skall utbetalas för att täcka kostnaderna för verksamheten enligt elberedskapslagen kommer inte att överstiga redovisade avgiftsintäkter. Förslaget skall beredas i samband med programplaneringen och beredningen av budgetunderlaget för det civila försvaret. Regeringen föreslår i budgetpropositionen ambitionsnivå med sammanhängande beräkningar av medelsbehov och avgiftsuttag för verksamheten med elberedskap. Programplanen och Svenska kraftnäts beräkningar tjänar som underlag för regeringens förslag. Avgiftsuttaget fastställs av i samband med budgetprövningen, då den beslutar om ambitionsnivå och hur medlen skall användas. Medel för verksamheten anvisas via anslag på statsbudgeten. Regeringen fastställer avgifterna med ledning av beslut om avgiftsuttag. För att erhålla kontinuitet och långsiktighet i investeringsplaneringen inom elberedskapsområdet är det angeläget att medelstilldelningen kan bedömas med viss framförhållning. Därför bör riktlinjer för nivån på avgiftsuttaget antas i samband med försvarsbesluten då även ambitionsnivån för elberedskapen på fastställs. De årliga elberedskapsavgifterna har av EBU beräknats till per lågspänningsabonnent och per högspänningsabonnent vid en utgiftsnivå om . EBU har utgått ifrån den relation mellan låg- och högspänningsabonnenter som gäller för elsäkerhetsavgiften. Regeringens förslag överensstämmer i huvudsak med de principer för ett avgiftssystem som föreslagits av EBU. En väsentlig skillnad är att EBU föreslår att avgiftsintäkterna inte skall redovisas på inkomsttitel utan att de skall fonderas på ett räntebärande konto i . Det regelverk för den statliga budgetprocessen som genom beslut gäller från innebär bl.a. att s.k. bruttobudgetering tillämpas för offentligrättsligt reglerade avgifter (prop. 1995/96:220, bet. 1995/96:KU3, rskr.1996/97:27). Det innebär att intäkter från sådana avgifter redovisas på inkomsttitel i statsbudgeten och att medel för den verksamhet avgifterna är avsedd att finansiera anvisas på anslag i statsbudgeten. Dessa principer skall gälla för elberedskaps-avgiften och medelstilldelningen till elberedskapsverksamheten. Regeringen avser att återkomma till i tilläggsbudgeten angående närmare förslag om medelstilldelning och avgiftsuttag för elberedskapen avseende . Finansiering av beredskapsåtgärder inom omfattas inte av elberedskapslagen. Det innebär att beredskapsåtgärder i verkets anläggningar och verksamhet inte är ersättnings- berättigande. I stället skall finansieringen ske med medel från verkets affärsverksamhet enligt samma ordning som gäller. Kostnaderna för dessa beredskapsåtgärder bör redovisas tydligt i Svenska kraftnäts verksamhet. Dessa kostnader ingår i Svenska kraftnäts nätverksamhet och därmed i underlaget för nättariffen för stamnätet. Det bör av nättariffen klart framgå hur stor del som används för att finansiera beredskapsåtgärder i stamnätet. Det skall framhållas att liksom alla nätägare inom ramen för nätverksamhet redan i fredstid är skyldigt att vidta beredskapsåtgärder som syftar till att upprätthålla beredskapen i krig. Omfattningen av och den övergripande inriktningen på Svenska kraftnäts beredskapsåtgärder bör beslutas av i samband med budgetprövningen. Enligt vad regeringen inhämtat kan kostnaderna för de beredskapsåtgärder i stamnätet som är aktuella uppskattas till . De i propositionen framlagda lagförslagen torde inte få någon nämnvärd påverkan på statsfinanserna eftersom elberedskapsmyndighetens verksamhet skall avgiftsfinansieras och då någon betydande ökning av antalet förvaltningsärenden som överklagas till domstol inte förväntas. Förslaget torde inte heller nämnvärt påverka ärendemängden hos åklagarmyndigheter och allmänna domstolar. 12.1 Beredskapslagring av bränslen för elproduktion -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Hänvisning införs i lagen (1984:1049) om | | beredskapslagring av olja och kol om att ersättning för viss | | beredskapslagring lämnas enligt elberedskapslagen. | | Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får | | medge att beredskapslager för krigssituationer vid gasturbiner | | och kraftvärmeverk tillfälligt tas i anspråk även vid andra svåra| | påfrestningar. (EBU) förslag: I EBU:s förslag har beredskapslagring för elproduktion undantagits från tillämpningen av lagen om beredskapslagring av olja och kol. Utredningen berör inte frågan om medgivande att tillfälligt ta beredskapslagren i anspråk. Remissinstanserna: erinrar om att totalförsvarsplaneringen skall inriktas även mot svåra påfrestningar i fred. Den möjlighet som finns att medge att krigsberedskapslager av bränslen vid oljekondensverk används i särskilda situationer bör utvidgas till att gälla även beträffande gasturbiner och kraftvärmeverk. Skälen för regeringens förslag: I elberedskapslagen har införts bestämmelser om att ersättning skall betalas ut till innehavare av elproducerande anläggningar för beredskapslagring för krigssituationer som ålagts enligt lagen om beredskapslagring av olja och kol. För tydlighets skull bör en hänvisning införas i den senare lagen om ersättningsbestämmelsen i elberedskapslagen. har innehavarna av de större oljekondensverken och gasturbinanläggningarna varit ålagda att hålla särskilda beredskapslager, vars storlek bestäms utifrån vissa antaganden om behovet att driva anläggningarna i krigssituationer. För kraftvärmeverken förekommer lagring för såväl fredskriser som krigssituationer.