prop · GK03108 · 1997-01-01 00:00:00 — Utredaren visar också att det med som resi- densstad går att uppfylla en rimlig geografisk fördelning av regional offentlig förvaltning inom det nya länet. Regeringen anser därför att bör vara residensstad i . I bilaga 1 redovisas det av utredningen utarbetade underlaget om lokalisering av de offentliga organen i ett nytt västsvenskt län. Rapporten är en samman- vägning av de berörda parternas syn på hur man bäst skapar inomregional balans. Den utgör enligt regeringens mening en god grund för pågående och fortsatta överväganden om lokalisering av den regionala offentliga förvaltningen. I likhet med vad som har varit vägledande vid uppbyggnaden av det nya län bör strä- vandena att uppnå rimlig inomregional balans kunna tillgodoses, bl.a. genom ut- lokalisering av delar av övrig regional offentlig förvaltning till andra orter än residensstaden. -------------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Den nya skall bli en modern och | | effektiv förvaltning som erbjuder välordnad samhällsservice. Det är | | viktigt att den organiseras, dimensioneras och lokaliseras med hänsyn | | till förhållandena i länet. Utredningen om länsstyrelseorganisationen i ett nytt västsvenskt län: Det nya västsvenska länet blir landets näst största befolkningsmässigt med närmare 1,5 miljoner invånare. Länet kommer att bestå av 49 kommuner, det största antalet i något län. Till ytan blir länet det näst största i . Ledstjärnan för den nya är, enligt utredningen, en organisation där helhetssyn och överblick över hela länet som bas kan förenas med geografisk närhet i en decentraliserad organisation. I de frågor där närvaro lokalt är viktig skall också finnas nära. Verksamheter som behand- lar länet som helhet skall däremot koncentreras för att ge den nödvändiga över- blicken. I rapporten redovisas överväganden som stannar för att länsstyrelseverksamhet bör finnas kvar på de orter där man har verksamhet inom de tre länen. I alla delområden kommer lokala funktioner med behov av fältverksamheter och lokala kontakter att finnas representerade. Övriga verksamheter fördelas mellan orterna. För att med kraft kunna hantera de för gemensamma frågorna bör den centrala ledningsorganisationen förstärkas. De i utredningsdirektiven angivna sparkraven går enligt utredarens bedömning inte att uppfylla. Det skulle få alltför allvarliga konsekvenser för den nya möjligheter att fullgöra sina uppgifter såväl inom myndig- hetsutövning, förvaltning och stödverksamhet som inom initiativverksamhet. Det material som Statskontoret har redovisat om ekonomiska konsekvenser vid en sammanläggning av län, bygger på dagens förvaltningsstruktur där länsstyrel- serna har sin verksamhet koncentrerad till en huvudort i respektive län. Den a- nalysen är, enligt utredningen, inte användbar vid bedömningen av möjliga besparingar i en ny västsvensk länsstyrelse, som måste söka sin uppbyggnad i de ingående verksamheternas förutsättningar i ett västsvenskt storlän. Skälen för regeringens bedömning: I propositionen 1995/96:38 om läns- indelningen i och m.m. har regeringen uttalat att en organisation av ett västsvenskt läns storlek kan påkalla decentraliserade lösningar. Därigenom kan en förgrening och specialisering av verksamheten ske med utgångspunkt i de förutsättningar som olika delar av länet erbjuder. Regeringen har också i propositionen framhållit att det kommer att bli nödvändigt att på olika sätt utveckla organisation och arbetsformer, bl.a. genom att finna och pröva nya lösningar. som svårigheterna med en stor organisation inte skall underskattas, erbjuder den likväl avsevärda möjligheter till rationalisering och effektivt handhavande av olika uppgifter. En besparing på skulle, enligt regeringens bedömning i nämnda proposition, vara möjlig genom en sammanläggning av länsstyrelserna i och , samt . har med anledning av bostadsutskottets betänkande över propositionen 1995/96:38 om länsindelningen i och m.m. (1995/96:BoU9) gett regeringen tillkänna vad utskottet anfört om inriktning och omfattning av besparingskraven för den nya . Utskottet framhöll att det finns anledning att ta på allvar den tveksamhet som förts fram om de i propositionen och i utredningsdirektiven till den särskilde utredaren angivna målen för besparingarna verkligen är realistiska. Tillkännagivandet innebar att regeringen vid bedömningen av besparingskraven på de nya länsstyrelserna bör positivt pröva om inte besparingen, åtminstone under en inledningsfas, bör ges en mindre omfattning än den som förutsatts. med sin bredd i kompetens, sitt betydande kontaktnät och sin inriktning mot en sektorsövergripande samverkan har en viktig uppgift som kraftfull regional statlig aktör i det nya länet. Regeringen anser att det är angeläget att bildandet av en ny länsstyrelse i det nya västsvenska länet sker på ett sådant sätt att myndighetsutövning och övriga uppdrag och uppgifter som länsstyrelserna ålagts av statsmakterna kan fullgöras effektivt och rationellt redan från början. Användningen av ny teknik och andra arbetsmetoder blir viktiga inslag i en ändamålsenligt utformad organisation. Den nya skall bli en modern och effektiv förvaltning som erbjuder en välordnad samhälls- service. Det är också viktigt att den organiseras och dimensioneras med hänsyn till förhållandena i länet. Organisationsfrågan kan inte lösas helt oberoende av hur det nya länet utformas och den lokalkännedom och det kontaktnät som kännetecknar dagens länsstyrelser. Av bl.a. arbetsorganisatoriska skäl är det nödvändigt att beakta behoven av information om skiftande lokala förhållanden och den kontakt med kommuner och enskilda som är en förutsättning för att verksamheten skall kunna bedrivas på ett riktigt sätt. Vad avser rationaliserings- och besparingsmöjligheterna visar den särskilde utredarens konsekvensanalys, att de effekter som kan uppnås genom sammanläggningen inte kan tillgodoräknas som det var tänkt från början. I bilaga 2 redovisas sammanfattningen av rapporten från utredningen om länsstyrelseorganisation i ett nytt västsvenskt län. Att utarbeta en detaljerad organisation och att lägga fast dess slutliga dimensionering och verksamhetslokalisering blir en uppgift för en organisationskommitté. Rapporten skall därvid bilda grund för fortsatta överväganden i de frågor som kommittén skall behandla. Regeringen redovisar i avsnitt 8 sina närmare överväganden om den fortsatta handläggningen. 6 Försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Försöksverksamheten med ändrad regional | | ansvarsfördelning i , och län utvidgas till | | att omfatta även det nybildade . De uppgifter| | som i detta län skall ingå i försöksverksamheten är att utarbeta| | ett program för länets långsiktiga utveckling, att besluta om | | långsiktig plan för den regionala transportinfrastrukturen och | | att besluta om användningen av vissa regionalpolitiska och | | andra utvecklingsmedel. Dessa statliga uppgifter förs i | | försöksverksamheten över till ett regionalt självstyrelseorgan. | | Det regionala självstyrelseorganet skall i | | vara . uppgifter och ledningsform | | skall vara samma som i övriga försökslän. | | Försöksperioden för skall omfatta tiden den 1| | . Bakgrund: En försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning skall enligt beslut genomföras i , och län fram till utgången av (prop. 1996/97:36, bet. 1996/97:KU4, rskr.1996/97:77). Syftet med försöksverksamheten är att utveckla former för en bättre demokratisk förankring av det regionala utvecklingsarbetet. Innehållet i försöksverksamheten är i huvudsak följande. utvecklingsansvar överförs till ett regionalt självstyrelse- organ. Det regionala utvecklingsansvaret omfattar uppgiften att utarbeta ett program för länets långsiktiga utveckling (regionalt utvecklingsprogram). Det regionala utvecklingsprogrammet skall bl.a. redovisa de långsiktiga målen för länets utveckling, vilka åtgärder som bör vidtas för att de uppsatta målen skall nås, hur olika parter förväntas medverka i genomförandet och hur insatserna avses att finansieras. Utvecklingsprogrammet bör i första hand inriktas på åtgärder som stimulerar tillväxt och sysselsättning och som har betydelse för näringslivets struktur och utveckling. Ett fastställt regionalt utvecklings- program skall beaktas av statliga myndigheter i den mån som deras verksamhet i länet berörs av programmet. Ansvaret för verksamhet förändras inte. Det regionala självstyrelseorganet skall också besluta om vissa regionalpolitiska och andra utvecklingsmedel. Ansvaret för den regionala transportinfrastrukturens utveckling och dess effekter får en starkare lokal och regional förankring hos de folkvalda församlingarna. Även ansvar för att besluta om långsiktig plan för den regionala transportinfrastrukturen överförs till det regionala självstyrelseorganet. Uppgiften att fördela vissa statsbidrag för regional kulturverksamhet från överförs också till det regionala sjävstyrelseorganet. Vissa villkor bör därvid föreskrivas för att säkerställa att nationella kulturpolitiska mål och åtgärder beaktas vid bidragsgivningen. Skälen för regeringens förslag: Företrädare för riksdagspartierna Socialdemokraterna, liberalerna, och i regionen har i en framställning till regeringen hemställt om att en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning motsvarande den som skall genomföras i vissa andra län skall genomföras i . Regeringen uttalade i propositionen 1996/97:36 om den regionala sam- hällsorganisationen att syftet med försöksverksamheten är att tillmötesgå det intresse som finns i vissa län att pröva nya metoder för att utveckla den regionala verksamheten och ge den en starkare demokratisk förankring. En bred förankring av det regionala utvecklingsarbetet kan bidra till en bättre samordning och därmed till ett effektivare utnyttjande av de resurser som finns inom regionen. En sådan kraftsamling av resurser på regional nivå bör kunna underlätta utvecklingen av konkurrenskraftiga regioner. Den nya länsindelningen i och det nya ger en god grund för ett effektivare resursutnyttjande inom regionen. Det är därför lämpligt att inleda en försöksverksamhet i samband med att bildas . Regeringen föreslår att försöksperioden även för avslutas vid utgången av . För uppföljning och utvärdering av den försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning som har beslutat om och den utökning av försöksverksamheten som föreslås, kommer en parlamentarisk kommitté att tillkallas. Kommittén skall redovisa sina överväganden och förslag . I framställningen om försöksverksamhet hemställs att försöksverksamheten i skall omfatta de uppgifter som anges i regeringens proposition 1996/97:36 om den regionala samhällsorganisationen samt även den försöksverksamhet som presenterats av i delbetänkandet Ny kurs i trafikpolitiken (SOU:1996:26). Regeringens bedömning är att försöksverksamheten i bör omfatta uppgifterna att utarbeta ett program för länets långsiktiga utveckling, besluta om långsiktig plan för den regionala transportinfrastrukturen och besluta om användningen av vissa regionalpolitiska och andra utvecklingsmedel. Dessa uppgifter föreslås i överföras till . När det gäller uppgiften att besluta om visst kulturstöd anser regeringen att den tidigare beslutade försöksverksamheten har sådan omfattning att den utgör ett tillräckligt underlag för utvärdering. I övrigt innebär förslaget att försöksverksamheten i skall ha samma innehåll som i övriga försökslän enligt lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning. En närmare beskrivning av uppgifterna finns i propositionen 1996/97:36 om den regionala samhällsorganisationen (avsnitt 6.2). Regeringen har till i propositionen 1996/97:53 om infra- strukturinriktning för framtida transporter även föreslagit att den långsiktiga planeringen av den regionala transportinfrastrukturen skall breddas så att den omfattar fler åtgärdsslag och även de riksvägar som inte ingår i det nationella stamvägnätet. Benämningen länstrafikanläggningar kommer därmed endast att avse en del av den regionala infrastrukturplanen, som i stället i regeringens förslag kallas länsplan. Ansvarig för förankring och beslut av länsplanerna föreslås länsstyrelserna vara, utom i försökslänen där motsvarande ansvar föreslås ligga på regionala självstyrelseorgan. Beträffande beslut om regionplaner har regeringen i propositionen 1996/97:36 om den regionala samhällsorganisationen framhållit att frågan om att utse de regionala självstyrelseorganen i försökslänen till regionplaneorgan prövas av regeringen i varje särskilt fall. uppgifter och dess ledning bör enligt regeringens mening vara samma som i övriga försökslän (se prop. 1996/97:36 avsnitt 6.4). behåller uppgifterna att verka för att statlig verksamhet i länet samordnas och anpassas efter övergripande miljö- och regionalpolitiska mål, samordna de olika sektorerna inom ansvarsområde, följa upp och utvärdera olika insatser i länet, vidta lämpliga åtgärder för länets utveckling samt informera regeringen om tillståndet i länet. När försöksverksamheten inleds kommer med vårt förslag att ledas av landshövdingen och någon ny styrelse utses inte för tiden härefter. När staten lägger över uppgifter på kommuner och landsting skall en ekonomisk reglering göras enligt den s.k. finansieringsprincipen. Vårt förslag om försöksverksamhet i innebär att en sådan reglering bör göras på motsvarande sätt som i övriga försökslän. Regeringens förslag att försöksverksamheten skall utvidgas till att omfatta även föranleder ändringar i lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning. 6.2 Framställningar från andra län -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Någon försöksverksamhet i andra län genomförs| | inte . Skälen för regeringens bedömning: Från ett antal län har intresse anmälts av att genomföra försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning eller vidgad samordnad länsförvaltning. och har uppmärksammat regeringen på det fördjupade samarbete som inletts mellan lokal och regional nivå i länet samt hemställt om att få delta i försöksverksamheten enligt samma modell som tillämpas i enligt försökslagen. Distriktsorganisationerna för fyra partier i har begärt att försök med ökat demokratiskt inflytande över de regionala frågorna skall bedrivas i . Försök med en mera samlad statlig förvaltning har aktualiserats från följande län. i har hemställt om försöksverksamhet med stärkt samordnad länsförvaltning i . i och det socialdemokratiska partidistriktet har ställt sig bakom de förslag som fram- förts. Syftet är att utveckla en stärkt, decentraliserad rationell statlig verksamhet med utvecklad samverkan på länsplanet särskilt med kommuner och landsting. Inom ramen för en sådan försöksverksamhet skulle också länsstyrelsernas styrelse utses direkt av regeringen. i har begärt att försök med en samordnad länsförvaltning skall genomföras också i det länet för att skapa underlag för en förutsättningslös bedömning. Länsstyrelserna i och , och har föreslagit en försöksverksamhet med en utvidgad samordnad länsförvaltning i det nya västsvenska länet genom att länsarbetsnämnden och inordnas i den nya . Som ett komplement eller alternativ till detta förslås ett försök med samordnad planering och förändrad regional indelning på kommunikationsområdet. Regeringen anser att den tidigare beslutade försöksverksamheten och den nu föreslagna i utgör ett tillräckligt underlag för att de önskade erfarenheterna skall kunna vinnas. Försöksverksamheten bör genomföras och utvärderas innan ytterligare initiativ tas. Den parlamentariska kommitté som kommer att tillsättas för att bland annat utvärdera försöksverksamheten skall även ta till vara erfarenheter från utvecklingsarbete i andra län för att finna lämpliga samarbetsformer mellan stat, landsting och kommuner. Regeringens slutsats är alltså att någon ytterligare försöksverksamhet inte bör genomföras . -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: För regleringen av den landstingskommunala | | beslutanderätten i samband med bildandet av läns | | landsting införs på samma sätt som vid bildandet av läns | | landsting en särskild lag om sammanläggningsdelegerade. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) omfattar varje landsting ett län, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Om två eller flera län läggs samman skall en sammanläggning därför ske också av motsvarande landsting. Således skall, som en följd av bildandet av , , och läggas samman till ett landsting. Med hänsyn till de allmänna valen måste emellertid landstingen bestå till utgången av . Genom att och kommuner indelningsmässigt kommer att tillhöra kommer dessa kommuner från att ingå i . står utanför landstingsindelningen. En naturlig följd av länssammanläggningen är att ingår i det nya . Regeringen avser att besluta i indelningsfrågan. Bestämmelser om förfarandet vid ändringar i landstingsindelningen finns i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. Den lagen är emellertid inte anpassad till sådana större indelningsförändringar rör- ande landsting som det nu är fråga om. Lagen saknar bl.a. bestämmelser om att delegerade skall utses för att företräda ett nybildat landsting i de fall detta inte bör företrädas av de gamla fullmäktige. Regler måste därför skapas för den nu aktuella sammanläggningen till . Regeringen anser att bestämmelser om sammanläggningsdelegerade för bör tas in i en särskild lag. Enligt den lag som regeringen nu föreslår skall sammanläggningsdelegerade företräda från den dag regeringen bestämmer till och med . Därefter övergår beslutanderätten till det nyvalda fullmäktige. Lagen har utformats på samma sätt som lagen (1996:945) om sammanläggningsdelegerade för läns landsting. Vid utformningen av lagen har samråd skett med företrädare för berörda parter i . 7.2 Huvudmannaskapet för viss kollektiv persontrafik -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Intill utgången av skall ansvaret för| | den kollektiva persontrafiken i utövas enligt| | de bestämmelser som vid utgången av gäller för och| | län, och . Skälen för regeringens förslag: Bildandet av påkallar en ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik (huvudmannaskapslagen). I denna lag sägs att det i varje län skall finnas en huvudman för den lokala och regionala linjetrafiken för persontransporter. De huvudmän som finns i , respektive måste alltså ersättas med en för gemensam ny huvudman. I de allra flesta län är kommunerna och gemensamt huvudman. Huvudmannaskapslagen ger kommunerna och i ett län stor frihet att träffa överenskommelser om huvudmannaskapet. Möjlighet finns således att endast men även endast kommunerna kan vara huvudman. I lagen regleras också organisationsformen. Det gemensamma ansvaret kan antingen läggas på ett kommunalförbund eller ett aktiebolag. I , i och i har respektive kommuner och landsting kommit överens om att lägga uppgifterna på aktiebolag, som har bildats för ändamålet. Som en följd av bildandet av behöver en ändring göras i 5 § huvudmannaskapslagen beträffande parternas inflytande över verksamheten. I denna fråga gäller helt olika förhållanden för och respektive och . Väsentliga skillnader finns också när det gäller tillämpningen av 6 §, som reglerar fördelningen mellan kommunerna och av underskottet i verksamheten. Om bestämmelserna ändras så skulle de bara vara i kraft från till utgången av . Anledningen är den följande. Fr.o.m. är avsikten att det bara skall finnas ett landsting i . blir då också enligt förslaget till ändringar i lagen om försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning ett regionalt självstyrelseorgan. Detta talar för att man under denna korta övergångsperiod inte bör ändra i organisationen för kollektivtrafiken. Förslaget till lagändring innebär således att, i det ny- bildade , ansvaret för den kollektiva persontrafiken till utgången av skall utövas enligt de bestämmelser som vid utgången av gäller för , och . Regeringen anser det naturligt att det i blir som skall vara huvudman för den kollektiva persontrafiken . Lagstiftningen innebär dock att även tillsammans med samtliga kommuner i länet eller kommunerna ensamma kan vara huvudman. Det bör vara en demokratisk process i länet som leder fram till ett beslut om vilken huvudmannaskapslösning som bör väljas. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: En särskild lag införs för att reglera valet| | av ledamöter i styrelsen för den nya i | | län för . | | Benämningarna , och | | måste bytas ut i de författningar där dessa | | förekommer. En sådan ändring föreslås nu i jaktlagen. Hänvisningen| | till landstingsfria kommuner tas bort i de fall nämns | | särskilt. Vidare görs en ändring av benämningen av valkretsarna i| | vid val till . Skälen för regeringens förslag Val av ledamöter i styrelse De länsstyrelser som ingår i försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning bör inte ha någon styrelse (jfr prop. 1996/97:36 s. 57). i bör således ledas av landshövdingen som under regeringen får det yttersta ansvaret för verksamheten. Fram till dess att försöksverksamheten inleds skall dock ha en styrelse. Enligt lagen (1976:891) om val av ledamöter i länsstyrelses styrelse består styrelsen av landshövdingen, som är ordförande, samt av ytterligare 14 ledamöter. Dessa utses genom val av . Eftersom det nya länet bildas och först bör valet av ledamöter i styrelsen för i för reg- leras i en särskild lag. Av lagen bör framgå att styrelsen skall väljas av full- mäktige i , och samt kommun med den fördelning mellan dem som regeringen bestämmer efter befolkningstalen. Denna fördelning avser regeringen att göra genom en förordning. För att ge styrelse en sammansättning som i rimlig utsträckning avspeglar väljarkåren i det nya Väster- götlands län bör därvid på samma sätt som gjorts i fråga om län den valmetod som kallas uddatalsmetoden användas (jfr bet.1996/97:BoU4 Följdfrågor med anledning av den ändrade länsindelningen i m.m.). Lagens giltighetstid bör begränsas till utgången av . Den bör träda i kraft så att styrelsen hinner väljas . Lagändringar av teknisk natur I ett antal författningar behandlas de landstingsfria kommunerna varvid behandlas särskilt. I sådana bestämmelser bör hänvisningen till de landstingsfria kommunerna tas bort. I tryckfrihetsförordningen finns en sådan hänvisning till de landstingsfria kommunerna i 12 kap. 4 §. Med hänsyn till tryckfrihetsförordningens karaktär av grundlag bör dock denna bestämmelse tills vidare bestå.Göteborgs och , eller nämns vid namn i ett antal olika författningar. Genom bildandet av blir dessa namn inaktuella och måste därför bytas ut. Regeringen lägger i denna proposition fram förslag till ändring i jaktlagen (1987:259). Behovet av ändringar i andra lagar kommer att tas upp i annat sammanhang (jfr avsnitt 8). Motsvarande justeringar kommer även att göras i de förordningar i vilka de äldre länsbenämningarna och landstingsbenämningarna förekommer. Regeringen har lagt fram en proposition med förslag till en ny vallag (prop. 1996/97:70), som föreslås träda i kraft . Indelningen i valkretsar för val till anges i 2 kap. 2 § i den föreslagna lagen. utgör två valkretsar (och valkrets), två valkretsar (läns norra valkrets och läns södra valkrets), en valkrets och en valkrets. Med anledning av länssammanläggningen måste läns norra och södra valkretsar och läns valkrets få nya benämningar. Valkretsarna bör i stället benämnas läns norra valkrets, läns södra valkrets och läns östra valkrets. För att uppnå konsekvens i valkretsbenämningarna bör även valkrets få en ny benämning. Denna bör således benämnas läns västra valkrets.