prop · GK03101 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1996/97:101 Vissa ändringar i annonsbestämmelserna i radio- och TV-lagen (1996:844), m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att annonsreglerna ändras på så sätt att den särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under bästa sändningstid tas bort och att högsta tillåtna annonsmängd höjs . Det införs även en möjlighet för staten att i ett sändningstillstånd ställa villkor om regionala sändningar och regionala produktioner. Bestämmel- serna om återkallelse av tillstånd kompletteras på så sätt att sanktionen kan bli tillämplig för det fall ett villkor om programföretags ägar- förhållanden åsidosätts på ett väsentligt sätt. Det föreslås även att den som meddelas ett tillfälligt sändningstillstånd skall utse utgivare. 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 4 2.2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) 6 3 Ärendet och dess beredning 10 4 Bakgrund 10 4.1 Gällande rätt 10 4.1.1 Radio- och TV-lagen 10 4.1.2 Regeringens tillstånd till markbundna sändningar 11 4.2 Behovet av ändringar 11 5 Vissa ändringar i annonsbestämmelserna 13 6 Regionala sändningar och produktioner 15 7 Övriga frågor 17 8 Författningskommentar 20 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 20 8.2 Förslaget till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) 20 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorians förslag 22 Bilaga 2 Promemorians lagförslag 23 Bilaga 3 Sammanställning av remissyttranden över promemorian. 29 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag. 35 Bilaga 5 Lagrådet 41 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryck- frihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden, 2. lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden dels att 3 kap. 6 a 6 d §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 3 kap. 6 a § skall utgå, dels att 3 kap. 3 6 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 3 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sändningar i närradio Sändningar med tillstånd av Radio- och 3 kap. 3 § Varje sammanslutning som avser att sända ljudradio med stöd av 4 kap. radio- och TV- lagen (1996:844) skall utse en utgivare för programverksam- heten. Sammanslutningen skall till Radio- och an- mäla vem som är utgivare. Om den som är utsedd till utgivare är behörig eller hans uppdrag upphör, skall sammanslutningen Varje sammanslutning som avser att sända ljudradio med stöd av 4 kap. radio- och TV- lagen (1996:844) skall utse en utgivare för programverksam- heten. Detsamma gäller inne- havare av tillstånd enligt lokal- radiolagen (1993:120) eller enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket radio- och TV-lagen. Samman- slutningen eller tillstånds- havaren skall till Radio- och anmäla vem som är utgivare. Om den som är utsedd till utgivare är behörig eller hans uppdrag upphör, skall sammanslutningen eller till- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse utse ny utgivare. Denne skall anmälas så som föreskrivs i första stycket. ståndshavaren utse ny utgivare. Denne skall an- mälas så som föreskrivs i första stycket. 4 § En ställföreträdare för ut- givaren skall vara godkänd av den sammanslutning som har utsett utgivaren. Utgivaren skall till Radio- och an- mäla vem som är ställföre- trädare. En ställföreträdare för utgivaren skall vara godkänd av den sammanslutning som har utsett utgivaren eller av den som innehar tillståndet. Utgivaren skall till Radio- och anmäla vem som är ställföre- trädare. 5 § Till varje anmälan enligt 3 eller 4 § skall fogas bevis att utgivaren eller ställföreträdaren uppfyller de behörighetsvillkor som anges i yttrandefrihets- grundlagen och att han har åtagit sig uppdraget. I fråga om ställ- företrädare skall det dessutom visas att sammanslutningen har godkänt honom. Till varje anmälan enligt 3 eller 4 § skall fogas bevis att utgivaren eller ställföreträdaren uppfyller de behörighetsvillkor som anges i yttrandefrihets- grundlagen och att han har åtagit sig uppdraget. I fråga om ställ- företrädare skall det dessutom visas att sammanslutningen eller tillståndshavaren har godkänt honom. 6 § Varje sändning av ett radio- program i närradio skall avslutas med en uppgift om vilken sammanslutning som har sänt programmet. Om en ställföre- trädare för utgivaren har tjänst- gjort, skall det lämnas en uppgift om ställföreträdarens namn. När ställföreträdaren för en utgivare har tjänstgjort skall hans namn anges i sändningen. Dessutom skall varje sändning av ett radioprogram i närradio avslutas med en uppgift om vilken sammanslutning som har sänt programmet. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 §, 7 kap. 5 §, 8 kap. 1 § och 11 kap. 2 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 2 § Villkor för sändningstillstånd får även avse skyldighet att 1. sända program till hela landet eller till en viss del av landet, 2. sända under en viss minsta tid, 3. sända ett visst minsta antal program i varje om- råde, 4. bereda utrymme för sänd- ningar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 5. utforma sändningar på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för funktionshindrade, 6. bereda utrymme för sändningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen, 7. använda en viss sänd- ningsteknik, 8. använda vissa radio- sändare, 9. ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda ge- nomslagskraft när det gäller pro- grammens ämnen och utform- ning samt tiden för sändning av programmen, 10. iaktta bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket om be- riktigande även i fråga om ljud- radion, 11. sända genmälen, 12. i programverksamheten respektera den enskildes privat- liv, Nuvarande lydelse 13. sända ett mångsidigt pro- gramutbud, Villkor för sändningstillstånd får även avse skyldighet att 1. sända program till hela landet eller till en viss del av landet, 2. sända under en viss minsta tid, 3. sända ett visst minsta antal program i varje område, 4. bereda utrymme för sänd- ningar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 5. utforma sändningar på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för funktionshindrade, 6. bereda utrymme för sändningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen, 7. använda en viss sänd- ningsteknik, 8. använda vissa radio- sändare, 9. ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda ge- nomslagskraft när det gäller pro- grammens ämnen och utform- ning samt tiden för sändning av programmen, 10. iaktta bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket om be- riktigande även i fråga om ljud- radion, 11. sända genmälen, 12. i programverksamheten respektera den enskildes privat- liv, Föreslagen lydelse 13. sända ett mångsidigt pro- gramutbud, 14. regionalt sända och producera program, 14. kostnadsfritt sända med- delanden som är av vikt för all- mänheten om en myndighet begär det, 15. till och TV lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats enligt denna lag, och 16. utforma sändningarna på sådant sätt att de inte endast kan tas emot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet. 15. kostnadsfritt sända med- delanden som är av vikt för allmänheten om en myndighet begär det, 16. till och TV lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats enligt denna lag, och 17. utforma sändningarna på sådant sätt att de inte endast kan tas emot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet. 7 kap. 5 § Annonser får sändas högst mellan hela klockslag. I TV- sändning får dock i rena undantagsfall utsträckas till högst . Om sänd- ningstiden inte omfattar mellan hela klockslag får annonser sändas under högst av . Annonser får i en TV-sänd- ning sändas under högst tio pro- cent av sändningstiden samt under högst av sändningstiden . Annonser får sändas högst mellan hela klockslag. I TV- sändning får dels dels i rena undantagsfall, utsträckas till högst . Om sänd- ningstiden inte omfattar mellan hela klockslag får annonser sändas under högst av . Annonser får i en TV-sänd- ning sändas under högst tio pro- cent av sändningstiden . Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Programtjänster som uteslutande är avsedda för program där publiken erbjuds att beställa varor eller tjänster (försäljningsprogram) får trots vad som sägs i första och andra stycket sändas i televisionen. Med programtjänst avses ett samlat utbud av program som sänds under en gemensam beteckning. Utöver vad som följer av 6 kap. 9 § skall programtjänstens beteckning anges i början och i slutet av sändningen. 8 kap. 1 § Var och en som äger eller annars förfogar över en anläggning för trådsändning där TV-program sänds vidare till allmänheten och varifrån sändningarna når fler än tio bostäder skall se till att de boende i fastigheter som är anslutna till anläggningen kan ta emot sådana TV- sändningar som sker med stöd av tillstånd från regeringen och som är avsedda att kunna tas emot av var och en i området. Sändningarna skall kunna tas emot på ett tillfredsställande sätt och utan kostnad för själva mottagningen. Sändningsplikten gäller även sändningar som en tillståndshavare sänder för att uppfylla skyldigheten att sända till hela landet eller till delar av landet, men där sättet att sända inte kräver regeringens tillstånd. Sändningsplikten omfattar inte sändningar som sker med stöd av tillstånd enligt 2 kap. 2 § femte stycket eller med stöd av tillstånd till vidaresändning en- ligt 3 kap. 5 §. Sändningsplikten omfattar inte sändningar som sker med stöd av tillstånd till vidare- sändning enligt 3 kap. 5 §. 11 kap. 2 § Ett tillstånd som meddelats av regeringen får återkallas om till- ståndshavaren väsentligt brutit mot de villkor som förenats med tillståndet med stöd av 3 kap. 1 3 §§ eller mot föreskrifterna i 6 kap. 1 5 §§ eller 7 kap. 1 10 §§. Ett tillstånd som meddelats av regeringen får återkallas om till- ståndshavaren väsentligt brutit mot de villkor som förenats med tillståndet med stöd av 3 kap. 1 3 §§ eller mot föreskrifterna i 6 kap. 1 5 §§ eller 7 kap. 1 10 §§. Detsamma gäller, om ett sådant villkor som avses i 3 kap. 4 § andra stycket har åsidosatts på ett väsentligt sätt. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ett tillstånd som meddelats av regeringen får också återkallas, om tillståndshavaren förfogar över mer än ett sådant tillstånd, antingen direkt eller genom företag där tillståndshavaren på grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtal ensam har ett bestämmande inflytande. Återkallelsen skall då avse det eller de tillstånd som meddelats efter det första tillståndet. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om sändningar som har skett före ikraftträdandet. 3 Ärendet och dess beredning I regeringens proposition Digitala TV-sändningar konstaterades att regeringen under vissa förutsättningar avsåg att återkomma till med ett förslag om en ändring av radio- och TV-lagen såvitt avser bestämmelserna om annonstidens fördelning m.m. (prop. 1996/97:67 s. 37 f.). I en promemoria upprättad inom redovisades förslag till sådana regler samt vissa andra ändringar som rör radio- och TV-lagstiftningen (Dnr Ku97/187/RTV). En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 1. Promomorians lagförslag återfinns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 3. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet, vars yttrande finns i bilaga 5, har lämnat förslagen utan erinran. 4 Bakgrund 4.1 Gällande rätt 4.1.1 Radio- och TV-lagen radio- och TV-lagen (1996:844) trädde i kraft ersatte den sju författningar om radio och TV, bl.a. radiolagen (1966:755), närradiolagen (1982:459), lagen (1981:508) om radio- tidningar, lagen (1992:1356) om satellitsändningar av televisionsprogram till allmänheten och lagen (1991:2027) om kabelsändningar till allmänheten. Genom den nya lagen har bestämmelserna för ljudradio och TV förts samman i en lag som skall gälla för sändningar av program- företag, oavsett vilken teknik som används för sändningarna. Bestämmelserna om lokalradio finns dock kvar i lokalradiolagen (1993:120) i avvaktan på behandlingen av lokal- och närradiokommitténs betänkande (SOU 1996:176). Radio- och TV-lagen är tillämplig på sändningar av ljudradio- och TV- program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Den innefattar sändningar i marknätet, över satellit och genom kabel. Sändningar genom tråd omfattas av lagen endast om sändningarna når fler än 100 bostäder. För att kabeloperatörer skall vara skyldiga att vidaresända vissa program i kabelnät räcker det med en täckning på mer än tio bostäder. På grund av det begränsade frekvensutrymmet är sändningar på frekvenser under tre gigahertz tillståndspliktiga. Regeringen meddelar tillstånd att sända TV-program och att till hela landet eller till utlandet sända ljudradioprogram. Regeringen meddelar även tillstånd till lokala digitala ljudradiosändningar (DAB) och om särskilda skäl föreligger lokala ljudradiosändningar som inte är närradio eller lokalradio. Övriga tillståndspliktiga sändningar prövas av Radio- och . Verket kan meddela tillstånd att sända lokalradio och närradio samt att sända television eller ljudradio som inte är närradio eller lokalradio. För de tillståndsfria sändningarna uppställs i lagen ett krav på att den som bedriver sändningsverksamheten skall anmäla sig för registrering hos Radio- och . Detsamma gäller för den som för någon annans räkning bedriver sändningsverksamhet över satellit eller upplåter satellitkapacitet. Vissa bestämmelser i radio- och TV-lagen gäller för innehållet i alla slags sändningar och andra för innehållet i vissa av dem. Särskilda bestämmelser finns om reklam och annan annonsering, våldsskildringar, beriktigande, granskning, straff och avgifter. Till de sändningar för vilka regeringen meddelar tillstånd kan knytas villkor av olika slag. Lagen innehåller en uttömmande uppräkning av vilka villkor för sändnings- rätten staten får ställa på ett sådant programföretag. 4.1.2 Regeringens tillstånd till markbundna sändningar Fyra programföretag och en organisation har tillstånd att sända markbunden television eller rikstäckande ljudradio enligt radio- och TV-lagen. beslutade regeringen att meddela public service-företagen (), () och () tillstånd att sända ljudradio- och TV-sändningar enligt radio- och TV-lagen. Villkor och riktlinjer för vad som skulle gälla för programföretagen under den kommande tillståndsperioden har fastställts av (prop. 1995/96:161, bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297). (publ) (TV4) meddelades tillstånd att sända rikstäckande television. Tillståndet kan betraktas som en fortsättning av det sändningstillstånd som meddelades (jfr prop. 1990/91:149, bet. 1990/91:KU39, rskr. 1990/91:370). meddelade regeringen också tillstånd att vidaresända finländska TV-program i . 4.2 Behovet av ändringar Vid överläggningar mellan regeringen och TV4 om en förlängning av rätten att sända rikstäckande television enades parterna om villkoren för sändningarna. Regeringen meddelade därefter som nämnts ovan sändningstillstånd i enlighet med 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen (1996:844). Det nya tillståndet gäller . I TV4:s nya sändningstillstånd skärps kraven på programföretaget på några punkter, bl.a. angående kulturproduktioner och att program skall göras tillgängliga för funktionshindrade (prop. 1996/97:67 s. 36 f. ). När det gäller regionala produktioner innebär tillståndet att den regionala förankringen skall behållas. Sättet att organisera verksamheten skall bidra till att händelser och skeenden i olika delar av landet speglas i programmen. Nyhetsförmedling och samhällsbevakning skall utgå från olika perspektiv, så att händelser inte ensidigt värderas från utgångspunkter. Produktionsföretag som är verksamma utanför län skall medverka i programproduktionen. I det tidigare avtalet med fanns inga direkta krav på regionala sändningar. TV4 åtog sig ensidigt att upprätta redaktioner i , och . Detta åtagande uppfylldes inte utan TV4 valde att i stället träffa avtal med ett flertal lokala som sänder regionala program på fasta tider i TV4:s sändningar. I en gemensam skrivelse till regeringen har de 15 lokal TV-bolagen framställt önskemål om att lokal-TV:s reklamintäkter skall avgifts- beläggas separat, för att deras överlevnad skall garanteras den vägen. Den särskilda avgiften för lokal-TV skulle därmed uppgå till 6,5 av reklamintäkterna. En sådan konstruktion skulle innebära att lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område måste ändras. Det kan innebära lagtekniska svårigheter att precisera vilka intäkter som skall särredovisas och omfattas av den lägre koncessionsavgiften. Bland annat av det skälet har regeringen ansett att reglerna om koncessionsavgift inte bör ändras (prop. 1996/97:67 s. 37). Ett annat sätt att underlätta för lokal-TV-bolagen och ge bolagen bättre förutsättningar att utvecklas vidare är att överväga en förändring av bestämmelserna om annonser. I propositionen om digitala TV- sändningar angavs att en förutsättning för att regeringen skall föreslå en sådan ändring är att TV4 före februari månads utgång träffar avtal med lokala TV-företag om att fortsätta med regionala sändningar i minst samma antal områden och i minst samma omfattning som (prop. 1996/97:67 s. 38). Åtagandet skall gälla hela den kommande tillståndsperioden och innebära att lokal-TV ges goda utvecklingsmöjligheter, bl.a. i fråga om ekonomiska förutsättningar och sändningstider. Presenterar TV4 ett sådant åtagande behövs följaktligen vissa ändringar i annonsbestämmelserna i radio- och TV-lagen. 5 Vissa ändringar i annonsbestämmelserna Regeringens förslag: Den särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under bästa sändningstid utgår och annonsinslagens längd tillåts öka . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av de flesta av remissinstanserna. Ett par av dem, och Rådet för mångfald inom massmedierna (mångfaldsrådet) är kritiska till tillvägagångssättet att knyta lagstiftningsbehovet till en bestämd förut- sättning, TV4:s åtagande om lokal-TV, som inte har samband med själva regleringen. De ifrågasätter dessutom lokal-TV:s betydelse för mångfalden i och med att den dominerande lokala tidningen på orten i många fall haft ett inflytande över verksamheten. pekar även på problemet med att reklamköparnas inflytande över program- verksamheten ökar vid utökade reklammöjligheter. och TV ifrågasätter om inte reglerna för högsta tillåtna mängd annonser gjorts onödigt komplicerade och anser att den föreslagna tiominutersregeln kan göras generell. Ett par instanser förordar att ansluter sig till TV-direktivets regler om högsta tillåtna reklammängd. Bakgrund: Enligt artikel 18 i EG:s TV-direktiv får inte reklamtiden i en TV-sändning överstiga av den dagliga sändningstiden (rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT nr 298, 17.1.89, s. 3 f.). Reklaminslagens längd inom en given entimmes- period får inte heller överstiga . Direktivet hindrar inte en medlemsstat från att uppställa strängare villkor i fråga om reklam. har utnyttjat den möjligheten. Att sända reklam i svensk tillståndspliktig television tilläts först i samband med att en ny marksänd reklamfinansierad TV-kanal skapades. Vid bestämningen av vilken reklammängd som skulle tillåtas gjordes en avvägning mellan publikens intresse av att se programmen så ostört som möjligt och program- företagens intresse av annonsinkomster (prop. 1990/91:149 s. 99). Det konstaterades att också publiken kan ha intresse av en stor högsta annonsvolym, eftersom ökade annonsintäkter ger programföretagen möjlighet att sända mer påkostade program. Även annonstidens fördel- ning och hur annonser får sättas in i sändningarna har betydelse för inkomstmöjligheterna. Radiolagens reklambestämmelser om annonsvolym och annonsers placering överfördes i stort sett oföränd- rade till radio- och TV-lagen. Skälen för regeringens förslag: Det svenska TV-landskapet inne- håller en mångfald av kanaler från olika länder. Därför finns det ett starkt önskemål både från statens och publikens sida att även olika svenska regioners problem och frågeställningar behandlas i programverksam- heten. Så sker i SVT och TV4 och det finns ett stort allmän- och regionalpolitiskt värde att det kan fortgå. Det är värdefullt att det enda reklamfinansierade programföretag i som sänder rikstäckande television i marknätet speglar landet som helhet och att programverk- samheten inte domineras av ett Stockholmsperspektiv. En organisation för regional produktion av program kan dock vara kostsam för ett programföretag. Såsom nämnts under avsnitt 4.2 kan en förändring av annonsbestämmelserna vara ett sätt att ge lokal-TV-bolagen bättre utvecklingsmöjligheter. Det skulle ge programföretaget sådana ökade inkomstmöjligheter att större krav kan ställas på lokala eller regionala sändningar. Mot den bakgrunden anser regeringen, trots de kritiska synpunkter som har lämnats av några remissinstanser, att det är rimligt att föreslå en ändring av reklambestämmelserna för att uppnå syftet att regionala sändningar och produktioner kommer att finnas kvar. Enligt nuvarande regler får annonser i en TV-sändning sändas under högst av sändningstiden . Denna andel skall beräknas särskilt för tiden och . Annonsinslagens längd inom en given entimmesperiod får inte heller överstiga , utom i rena undantagsfall då får utsträckas . Regeringen finner ingen anledning att överväga en förändring när det gäller den totala mängden annonser programbolagen får sända. Såsom konstaterades när reklamreglerna infördes har dock även annonstidens fördelning stor betydelse för ett TV-företags inkomst- möjligheter. Regeringen anser att regeln om att annonsmängden får upp- gå till högst av sändningstiden under bästa sändningstid bör tas bort. Dessutom bör det tillåtas att den sammanlagda tiden för annons- inslag 19.00 24.00 höjs . Denna sändningstid är attraktiv för reklamköpare. förekommer dessutom sällan program för de mindre barnen. Under timmarna närmaste tittar däremot många barn på TV och de bör, så långt möjligt, förskonas från alltför mycket reklam. Huvudregeln om högst åtta minuters reklam bör därför gälla för tiden . På grund av andra nu gällande skyddsregler, t.ex. förbudet mot att omge barnprogram med reklam, kommer det knappast att finnas utrymme för reklam under den vanliga barnprogram- tiden på eftermiddagarna. De nu föreslagna förändringarna av annonsreglerna påverkar, som nämnts, inte tillåtligheten av den totala mängden annonser; den får fort- farande vara högst av den dagliga sändningstiden. Däremot ger förändringarna programbolagen en större valfrihet att bestämma när annonserna skall sändas. I praktiken kan detta för TV4:s del innebära en viss ökning av den totala mängden annonser som visas eftersom TV4 inte säljer all reklamtid.