prop · GK031D8 · 1997-01-01 00:00:00 — Samtliga enheter uppvisar en hög aktivitetsnivå och ett omfattande samarbete med andra myndigheter, instititutioner och organisationer. Institutets prestationer redovisas i form av publicerade artiklar, forskarhandledning, föreläsningar och utbildning samt information och service. Förutsättningarna att bedöma institutets verksamhet och produktivitetsutveckling kommer avsevärt att förbättras när prestationerna kommer att kunna redovisas likartat över tiden så att jämförelser kan göras mellan åren. Som en värdemätare på institutets forskningsmässiga kvalitet kan anges att forskarna vid institutet flitigt anlitas som granskare av artiklar till internationella tidsskrifter, som opponenter i samband med doktorsavhandlingar och som föreläsare i nationella och internationella vetenskapliga församlingar. Institutets förmåga att erhålla medel från forskningsråden liksom deltagande i flera forskningsprojekt inom EU bör även kunna ses som tecken på att institutets verksamhet håller en mycket hög vetenskaplig kvalitet. Genom informations- och utbildningsinsatser skall institutet bidra till att dess forskningsresultat och kunskaper sprids och kommer till praktisk användning. Av årsredovisningen framgår att IPM samarbetar med en rad olika aktörer bl.a. för att uppnå detta mål. ------------------------------------------------------- |Övergripande mål | | | |De övergripande målen för verksamheten ligger fast. | | IPM skall särskilt uppmärksamma| |och bidra med kunskap som minskar de psykosociala | |påfrestningarna av den höga arbetslösheten och | |omstruktureringarna på arbetsmarknaden. | | | | | |Resurser 1997 | | | |Ramanslag 10 606 tkr | |Beräknade avgiftsinkomster 1 200 tkr | |Beräknade externa forskningsmedel6 000 tkr | | | | | |Övrigt | | | |Arbetet med att förstärka IPM:s ekonomiadministration| | | |bör fortsätta. Kunskapsspridningen är, enligt regeringens mening, helt central i institutets verksamhet varför ett fortsatt utvecklingsarbete bör bedrivas dels för att bättre nå ut med kunskapen, dels för att bättre kunna redovisa och utvärdera effekterna av denna del av verksamheten. Vidare anser regeringen att ytterligare steg bör tas för att kunna skilja den verksamhet som bedrivs inom institutets anslagsfinansierade verksamhet från den forskningsverksamhet som bedrivs genom externa forskningsbidrag. IPM konstaterar i sin fördjupade anslagsframställning att samhällets snabba strukturförändring innebär ett ökat behov av tvärsektoriell kompetens av det slag som IPM besitter. Regeringen delar denna bedömning och anser att de övergripande målen för IPM bör ligga fast. Med hänsyn till den fortsatt höga arbetslösheten och de effekter denna kan ha på befolkningens hälsa anser regeringen att IPM särskilt bör uppmärksamma och bidra med kunskap som kan minska de psykosociala påfrestningarna av arbetslöshet och omfattande omstruktureringar på arbetsmarknaden. I den fördjupade anslagsframställningen pekar IPM på att institutet har ett relativt litet statsanslag och en stor andel externfinansierad verksamhet. IPM konstaterar vidare att det inte är rimligt att expandera den externfinansierade verksamheten . Regeringen delar inte denna bedömning. Skälen till detta är följande. För det första visar det faktum att IPM kan erhålla externa forskningsmedel på en god kvalitet i verksamheten. För det andra kan externa bidrag från andra myndigheter, institutioner och organisationer bidra till en ökad samhällsrelevans i institutets verksamhet. Slutligen medför det statsfinansiella läget att regeringen inte har möjlighet att tillgodose IPM:s ökade resursanspråk genom statsanslag. Med hänsyn till verksamhetens höga relevans, myndighetens relativt begränsade storlek och att vissa verksamheter - såsom enheten för folkhälsa och behandlingsforskning - befinner sig i ett uppbyggnadsskede bör inte något särskilt effektiviseringskrav ställas på IPM:s verksamhet. Institutet har i den fördjupade anslagsframställningen bl.a. hemställt om resurser för att kunna öka kunskapsspridningen liksom för att höja den ekonomiadministrativa kompetensen vid myndigheten. Regeringen beräknar sammanlagt för dessa ------------------------------------------------------- 1994/95Utgift 14 4311) Anslagssparande 1 223 1995/96Anslag 29 135 Utgiftsprognos 30 358 därav 1996 22 074 1997 Förslag 23 631 1998 Beräknat 15 678 1999 Beräknat 16 148 1 Beloppen anges i tusental kr av medicinsk metodik (SBU) har till uppgift att utvärdera tillämpade och nya medicinska metoder ur medicinskt, ekonomiskt, socialt och etiskt perspektiv. Det övergripande målet för myndigheten är att verka för ett rationellt utnyttjande av givna resurser inom hälso- och sjukvården genom att utvärdera befintlig och ny medicinsk metodik. En jämförelse mellan budget och utfall /95 visar ett anslagssparande av rimlig omfattning, särskilt med tanke på att de medel som tillfördes för att utvärdera psykiatriska behandlingsmetoder inte var möjliga att utnyttja för reellt projektarbete. Däremot togs en väl genomarbetad arbetsplan fram för denna verksamhet. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår tyder på fortsatt god överensstämmelse mellan budget och utfall men de nytillkomna medlen för psykiatriska behandlingsmetoder kommer att behöva användas inom den tidsperiod som reservationsmedel ger utrymme för. Detta är också en naturlig följd av den arbetsmetod som SBU tillämpar. I stort sett all verksamhet drivs i projektform. Projektarbetet löper av 2 - för att sedan följas av en kunskapsspridnings- och uppföljningsfas. ------------------------------------------------------- |Övergripande mål | | | |De övergripande målen för SBU:s verksamhet ligger fast.| | | | | |Resurser 1997 | | | |Ramanslag 23 631 tkr, | |inklusive 8 000 tkr för att utvärdera psykiatriska| |behandlingsmetoder. | | | | | |Övrigt | | | |SBU förväntas, efter överenskommelse med företrädare för| |sjukvårdshuvudmännen i samband med den s.k. Dagmar-| |överenskommelsen för , kunna tillföras ytterligare| |10 500 tkr för sin verksamhet. SBU bedriver sin verksamhet mycket ambitiöst enligt sin instruktion och uppställda mål. Måluppfyllelsen är ur produktivitets- och kvalitetshänseende mycket god. Produktiviteten ligger högre än angivna krav och det finns utvecklade kvalitetssäkringssystem. Utöver den uppföljning och utvärdering som sker i myndighetens egen regi utvärderas verksamheten också genom särskilda studier av oberoende granskare. SBU prioriterar projekt som har omfattande konsekvenser för enskilda personers hälsa och livsvillkor och som genom kvalitetsförbättringar också har stora besparingspotentialer ur samhällsekonomisk synpunkt. Rutiner och praxis har också förändrats inom flera av de områden där SBU lämnat rekommendationer baserade på vetenskapliga kunskapssynteser. Det finns dock en viss osäkerhet när det gäller att bedöma vilka effekter SBU:s verksamhet har på sjukvårdshuvudmännens agerande och verksamhet. Sådana effekter är en förutsättning för att de samhällsekonomiska vinsterna av myndighetens arbete skall kunna tas tillvara. Sjukvårdshuvudmännen har inga fastställda rutiner för hur resultaten av SBU:s verksamhet skall införlivas i det praktiska hälso- och sjukvårdsarbetet och ingen systematisk uppföljning. Detta är faktorer som man från statens sida har små möjligheter att direkt påverka. Genom att ge SBU en mer aktiv roll i informationsspridningen och genom att utveckla ytterligare effektmått kan dock en indirekt påverkan åstadkommas. Men detta kräver att SBU tillförs ytterligare resurser då de nuvarande är mycket hårt ansträngda. I annat fall måste ambitionsnivån och resultatkraven sänkas för att ge utrymme för en mer aktiv informationsspridning. SBU föreslår i sin fördjupade anslagsframställan att de övergripande målen för verksamheten skall vara oförändrade . Detta bl.a. mot bakgrund av sjukvårdssektorns strukturella problem och finansiella situation, det fortsatta behovet av rationalisering och nödvändigheten av att minska klyftan mellan nya kunskaper från medicinsk forskning och nuvarande praxis i sjukvården. Att utvärdera medicinska metoder är en internationell verksamhet. Samarbete med SBU:s motsvarigheter i andra länder är viktigt för att ta till vara dessas erfarenheter och för att undvika dubbelarbete. SBU har intagit en ledande ställning i ett sådant internationellt samarbete. SBU framhåller behovet av att förstärka och konsolidera verksamheten. I detta ingår bl.a. en strategisk kompetensuppbyggnad. Insatser planeras också för att kunna möta regeringens uttalade önskemål om informationsspridning av SBU:s erfarenheter och kunskaper. SBU föreslår att ramanslaget ökas med sammanlagt och att nivån bibehålls reellt oförändrad under resterande del av aktuell period. En eventuellt oförändrad resurstilldelning innebär att kravet på antalet projekt som bedrivs måste sänkas och att informationsspridning m.m. bedrivs på nuvarande nivå. Vid en eventuell minskad resurstilldelning måste kraven på verksamhetens omfattning och ambitionsnivån sänkas i motsvarande mån. Mot bakgrund av årsredovisningen /95 och den fördjupade an- slagsframställningen för perioden - 1999 drar regeringen följande slutsatser. De riktlinjer och övergripande mål för SBU:s verksamhet som tidigare lagts fast skall i princip gälla även . Verksamheten bör dock konsolideras och förstärkas. Sjukvårdshuvudmännens möjligheter att ta tillvara och omsätta kunskaperna i det reella hälso- och sjukvårdsarbetet är av avgörande betydelse för effekterna av SBU:s verksamhet. Det är också främst de som kan tillgodogöra sig de besparingar som SBU:s verksamhet visar är möjliga, varför de också bör kunna bidra till finansieringen. Efter överläggningar mellan representanter för staten och sjukvårds- huvudmännen, de s.k. Dagmarförhandlingarna, träffades en överenskommelse för som bl.a. innebär att avsattes för delfinansiering och förstärkning av SBU:s verksamhet detta år (skr. 1995/96:122, bet. 1995/96:SoU13, rskr. 1995/96:263). Motsvarande belopp avses tillföras SBU ur de s.k. Dagmarmedlen för om parterna kommer överens om detta. I enlighet med beslut (prop. 1993/94:218, bet. 1993/94:SoU28, rskr. 1993/94:396) har beräknats under ramanslaget för att utvärdera behandlingsmetoder inom psykiatrin. Medlen har förts över från anslaget 9. Bidrag till psykiatriområdet. Regeringen anser att SBU bör få söka och disponera forskningsbidrag och andra externa bidrag för sin verksamhet. beräknas kostnaderna uppgå till . Beräkningen utgår från att de medel som tillförts SBU:s ramanslag för att utvärdera psykiatriska behandlingsmetoder utgår i samband med att det särskilda anslaget, Bidrag till psykiatri, då upphör. beräknas ett i princip oförändrat anslag jämfört med föregående år och med samma motivering. Detta innebär dock att myndigheten för att kunna bedriva och konsolidera verksamheten på nuvarande nivå, exklusive utvärderingen av psykiatriska be- handlingsmetoder, samt för att kunna förstärka informationsinsatserna blir beroende av delfinansiering från de s.k. Dagmarmedlen med minst medel mot- svarande det belopp som lämnas . ------------------------------------------------------- 1994/95Utgift 15 2391) Anslagssparande 1 765 1995/96Anslag 31 574 Utgiftsprognos 33 339 därav 1996 25 305 1997 Förslag 22 674 1998 Beräknat 24 075 1999 Beräknat 24 891 1 Beloppen anges i tusental kr () har till uppgift att pröva frågor om disciplinansvar och behörighet för hälso- och sjukvårdspersonal m.m. enligt lagen (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område (disciplinpåföljdslagen). Det övergripande målet för nämnden är att aktivt medverka till att stärka patientsäkerheten inom hälso- och sjukvården inklusive tandvården och därigenom medverka till att sektormålet om en god hälso- och sjukvård samt en god tandvård för hela befolkningen uppnås. skall i anmälda fall pröva hur hälso- och sjukvårdspersonalen har utövat sitt yrke och genom beslut om disciplinpåföljd eller återkallelse av legitimation m.m. ge sin bedömning av vad som är godtagbart eller inte inom hälso- och sjukvården samt tandvården. konstaterar i den fördjupade anslagsframställningens resultatanalys att den förväntade ökningen av antalet ärenden för /95 uteblev. Stagnationen av ärendetillströmningen bedöms dock som tillfällig. uppges att den ökat jämfört med . Antalet avgjorda ärenden har ökat, vilket möjliggjorts främst genom att regeringen ställt medel till förfogande så att ytterligare handläggare har kunnat anställas. Kostnaden per ärende har minskat. Ärendebalansen och handläggningstiden är i det närmaste oförändrade jämfört med föregående år. Ärendeutveckling m.m. vid 1990/91 - 1994/95 90/91 91/92 92/93 93/94 94/95 Antal anmälningar1 504 1 600 1 933 2 355 2352 Antal avgjorda 1 567 1 813 1 962 2 027 2306 ärenden Antal balanserade1 532 1 374 1 338 1 670 1716 ärenden vid budget- årets utgång Kostnaden (kr) per8 073 8 841 7 863 7 448 7 154 ärende i fast pris Genomsnittlig - - 7,75 8,1 9,1 handläggningstid i månader I sin omvärldsanalys framhåller att den nya lagstiftningen - lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården och lagen (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område - inte medfört någon nämnvärd lättnad av nämndens arbetsbörda. förstärkta tillsynsroll (prop.1995/96:176, bet. 1995/96:SoU18, rskr. 1995/96:281) kan inte heller förväntas medföra någon nämnvärd lättnad av nämndens arbetsbörda. Förslaget i betänkandet Förbättrad tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 1995:147) om en ny sanktionsform skulle tvärtom öka arbetsbörda märkbart. bedömer att en sådan mellanform skulle komma till användning relativt ofta, vilket skulle föranleda ett ökat antal muntliga förhandlingar. I sin resursanalys konstaterar att möjligheterna till rationalisering och kompetensutveckling är begränsade på grund av verksamhetens karaktär. Den rationaliseringspotential som finns ligger främst i IT-utvecklingen. kommer också ett modernare ärendehanteringssystem samt erfoderlig teknisk utrustning att upphandlas och införas. anser det realistiskt att räkna med att antalet inkommande ärenden fortsätter att öka med uppskattningsvis . För att klara av de uppställda målen måste ytterligare handläggare anställas, IT-utrustning införskaffas samt antalet sammanträden ökas. har beräknat medelsbehovet utifrån en styckkostnad per ärende på . Nämndens medelsbehov skulle med detta beräkningssätt uppgå till för . ställer sig tveksam till om den fastlagda genomsnittshandläggningstiden kan uppnås. Detta då det alltid kommer att finnas ärenden som tar i anspråk av utredningsskäl och organisatoriska skäl. Det förefaller rimligt att ställa upp olika mått för ärenden som kan avgöras genom ordförandebeslut och sådana som måste avgöras av nämnden i sin helhet. ------------------------------------------------------- |Övergripande mål | | | |De övergripande mål som gäller för skall kvarstå| |oförändrade - 1999. | | | | | |Resurser 1997 | | | |Ramanslag 22 674 tkr | | | | | |Övrigt | | | |skall vidta åtgärder för att effektivisera | |ärendehandläggningen ytterligare samt vidta särskilda| |insatser i syfte att avarbeta ärendebalansen. | |skall nedbringa den genomsnittliga handläggningstiden| |för ärendena till av högst under | |budgetåren 1997-1999. årsredovisning visar att produktiviteten ökat genom att betydligt fler ärenden än avgjorts. Kostnaden per ärende har minskat. Handläggningstiden har emellertid stigit från för /94 för /95. Detta innebär att handläggningstiden inte uppfyller de för /95 uppställda kraven . Vidare har ärendebalans ökat, om än obetydligt, och är fortfarande på en oacceptabel nivå. RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar. Regeringen har för /96 ökat anslag och därutöver tillskjutit särskilda medel i syfte att avarbeta ärendebalansen. har bl.a. anställt en ställföreträdande ordförande på heltid, ytterligare handläggare och utökat antalet nämndsammanträden väsentligt. Därtill har nämndens kansli omorganiserats för att bättre anpassas till nämndens verksamhet. kommer också att införskaffa ett nytt ärendehanteringssystem samt erforderlig IT- utrustning. Dessa åtgärder förväntas få full effekt under vilket bör leda till att handläggningstiderna förkortas och ärendebalansen avarbetas i betydande utsträckning. Regeringen anser att verksamhet är central i arbetet för att upprätthålla en god kvalitet och säkerhet i vården och förebygga risker för patienterna. Verksamheten är också av direkt betydelse för rättssäkerheten och integriteten för både patienter och hälso- och sjukvårdspersonal. Det är därför av avgörande betydelse att bl.a. handläggningstiderna och ärendebalansen hålls på en acceptabel nivå. Den omorganisation som genomfört bör också ge goda förutsättningar för att förkorta handläggningstiderna och minska ärendebalansen. Någon uppdelning i verksamhetsområden bedöms inte som nödvändig mot bakgrund av verksamhetens karaktär. Effekten av verksamheten har belysts i en enkätundersökning som redovisas i betänkandet Förbättrad tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 1995:147). Regeringen konstaterar, liksom , att enkätsvaren tyder på att arbetsgivaren ser allvarligt på besluten och med anledning därav vidtar åtgärder på arbetsplatsen i syfte att förbättra patientsäkerheten. beslut återförs också till hälso- och sjukvården genom spridning i facktidskrifter och genom deltagande från sida i konferenser m.m. Besluten är därmed vägledande för hälso- och sjukvårdspersonalens yrkesutövning. framhåller emellertid att effekten av nämndens verksamhet skulle kunna förbättras om en mera systematisk utvärdering av besluten kunde göras. registreras även beslut från i s.k. RiskDataBas. Regeringen stödjer det samarbete som redan inletts mellan och i syfte att göra en mera analyserande statistisk bearbetning av materialet i RiskDataBasen. Enligt regeringens mening finns det inte någon anledning att ändra den övergripande målsättning för som gäller . Trots att har ökat sin produktivitet finns det fortfarande problem med handläggningstider och ärendebalansen. För att säkerställa att hand- läggningstiderna förkortas och att ärendebalansen avarbetas föreslår regeringen att medelsnivån räknas upp med för . Däri ingår en budgetteknisk justering om . Eftersom regeringen bedömer att arbetsbelastning kan komma att öka inom , bl.a. mot bakgrund av nedskärningar i vården, måste planeringsramen innehålla en beredskap för ytterligare anslagshöjningar. För beräknas ramanslaget till och för till . Omsorg om äldre och personer med funktionshinder ------------------------------------------------------- |Äldreomsorg | | | |- Ädel-reformens effekter och resultat har följts av| | och avrapporterades| | . | |- Regeringen beslutade att tillsätta| | en särskild utredare med uppgift att kartlägga och| | analysera frågan om bemötandet av äldre (Dir.| | 1995:159). | |- Regeringen föreslår att ett tidsbegränsat statligt| | utvecklings- och stimulansbidrag inrättas för att| | utveckla metoder och former för stöd till anhöriga.| |- Mot bakgrund av Ädel-reformens omfattning och den| | relativt korta tid som gått sedan genomförandet| | avser regeringen att ge i uppdrag| | att aktivt följa den fortsatta utvecklingen av| | | | | | äldreomsorgen. | | | | | |Handikappomsorg | | | |- Handikappreformen följs upp och utvärderas av| | . En slutlig| | redovisning skall göras . En| | särskild kostnadsuppföljning ingår i redovisningen.| |- har beslutat om vissa| | ändringar inom den statliga assistansersättningen.| | Syftet är att få en bättre kostnadskontroll utan att| | grundprinciperna för personlig assistans påverkas.| |- Inom har utarbetats en| | promemoria med förslag till hur en kostnadsutjämning| | kan ske mellan kommunerna för verksamhet enligt| | lagen (1993:387) om stöd och service till vissa| | funktionshindrade (LSS). Inom verksamhetsområdet lämnas bidrag till vissa verksamheter inom handikapp- och äldreområdet. Det gäller bl.a. vissa stimulansbidrag till kommuner och landsting, bidrag till bilstöd och vårdartjänst samt statlig assistansersättning och bidrag till texttelefoner. Dessutom lämnas bidrag till handikapp- och Målen för äldreomsorgen är - att äldre människor med behov av service, omsorg och vård skall få sina behov tillgodosedda - att äldre skall ges möjlighet att själva bestämma över sin livssituation och det sätt på vilket omsorgen ges Ålderspensionärerna i - ca 1,5 miljoner människor - utgör i likhet med resten av befolkningen en tämligen heterogen grupp med avseende på hälsa, ekonomiska resurser och kulturell bakgrund. En generell beskrivning av äldregruppens livssituation visar en övervägande ljus bild. Det stora flertalet behåller hälsan högt upp och är välintegrerade inom familjekretsen och i samhällslivet. Flertalet äldre klarar sig också utan särskilda insatser från samhällets sida. Med stigande ålder tilltar dock ålderskrämporna och olika slag av demenssjukdomar blir allt vanligare. Även om den allmänna bilden av de äldres livssituation är ljus, finns det inom äldregruppen de vars fysiska och psykiska hälsa samt livssituation i övrigt innebär behov av omfattande och kvalificerade omsorgs- och vårdinsatser. Genom Ädel-reformen, som genomfördes , har kommunerna fått ett sammanhållet ansvar för äldreomsorgen. Reformen innebar bl.a. att kommunerna övertog ansvaret för lokala sjukhem och andra verksamheter för långtidssjukvård med sammanlagt ca 31 000 platser. Vidare infördes ett särskilt betalningsansvar för medicinskt färdigbehandlade patienter inom somatisk korttidssjukvård och geriatrisk vård. Kommunerna övertog ansvaret för dagverksamheter, för sjukvårds- insatser i dessa och i särskilda boendeformer för service och vård. Kommunerna gavs också en befogenhet att svara för hemsjukvård i ordinärt boende och kan efter överenskommelse med överta ansvaret för hela hemsjukvården. Regeringen uppdrog åt att följa upp och utvärdera Ädel-reformen. Uppdraget har avrapporterats och en samlad redovisning avlämnades . Reformen och dess konsekvenser för hela vård- och omsorgssystemet har studerats ur olika perspektiv och äldreomsorgen i sin helhet har belysts på ett sätt som inte gjorts tidigare. Det har dock funnits vissa begränsningar i möjligheterna att fullt ut värdera Ädel-reformens konsekvenser. Det har bl.a. varit svårt att särskilja specifika effekter till följd av reformen från konsekvenser av andra förändringar i samhället och på äldreområdet. Ädel-reformen har genomförts då kommunernas och landstingens ekonomi försämrats och då andra reformer och strukturförändringar påverkat huvudmännens inbördes relationer och behov av samverkan. Enligt slutrapportens sammanfattande diskussion skulle reformen och dess konsekvenser kunna ställas i relation till ett tänkt scenario där reformen inte hade genomförts. Enligt hade sannolikt samverkansproblemen mellan huvudmännen - i avsaknad av Ädel-reformen - varit mycket mer uttalade än . Bl.a. skulle en stor andel av vårdplatserna inom den somatiska akutsjukvården varit upptagna av personer som väntade på vård i andra former. Enligt skulle risken vidare ha varit uppenbar att de båda huvudmännen skulle ha försökt klara den egna ekonomin genom att "lämpa över" ansvaret på den andre huvudmannen. Därmed skulle också äldre i ökad utsträckning riskera att "falla mellan stolarna". framhåller Ädel-reformens dynamiska effekter genom att den, tillsammans med en rad andra samhällsförändringar, medfört en mycket kraftig omstrukturering av vården och omsorgen. Kommunerna har därmed också fått en alltmer tydlig roll som basen för vård- och omsorgssystemet. Enligt mening har Ädel-reformen skapat möjligheter att utveckla bättre kvalitet och effektivare resursutnyttjande inom äldreomsorgen. Tidigare årsredovisningar och slutrapporten visar på nya gränsdragningsproblem; problem som visserligen varit kända tidigare, men som efter Ädel-reformen blivit mer uppmärksammade. Hit hör det delade ansvaret för rehabilitering och hjälpmedel.