prop · GK035 · 1997-01-01 00:00:00 — Det program för nätverksbyggande i regionalpolitiskt prioriterade områden som genomförs av bör vidgas till att omfatta hela landet. bör ges i uppdrag att utveckla ett program för stöd till mindre företags rekrytering av unga civilingenjörer och andra akademiker som kan ha strategisk betydelse för företagen. Internationella förebilder finns i flera . Utredaren framhåller slutligen att utvecklingen av Internet ger nya möjligheter som informationsbas och kommunikationsmedium. För att dessa möjligheter ska kunna utnyttjas krävs, dels att företagen lär sig använda dessa nya verktyg, dels att högskolorna inom ramen för sin samverkansuppgift avsätter resurser för att kunna kommunicera med företagen i ett nära samspel med dem och andra aktörer. Även industriforskningsinstituten blir viktiga noder i sådana nätverk. De flesta remissinstanser anser att utredaren dragit välavvägda slutsatser och att ökad samverkan mellan näringslivet och högskolan är angelägen. Många framhåller att samverkan bör vidgas till att omfatta områden även utanför det tekniskt - naturvetenskapliga området. menar dock att förslagen om utformandet av tjänster, ersättningar, etiska regler etc är alltför vagt utformade. Dessutom är förslagen till hur forskningsuppfinningar skall kunna exploateras olämpliga för svenska förhållanden. anser att viktiga utländska erfarenheter inte har beaktats. Lärarundantaget bör bibehållas, enligt en majoritet av remissinstanserna. Den s.k. tredje uppgiften bör skrivas in i högskolelagen och särskilda medel anvisas. () anser dock att särskilda medel är onödiga och att största hindret för samverkan är den trögrörliga högskoleorganisationen. Sekretessfrågorna måste lösas. påpekar att frågor som berör sekretessavtal inom bl.a. EU-projekt och kompetenscentra måste lösas skyndsamt. Beträffande holdingbolagen delar utredningens uppfattning att deras förvaltning bör överföras till högskolorna och att styrelserna i bolagen bör erhålla en professionell sammansättning. Remissinstanserna är positiva till NYFOR:s kompletterande betänkande om samverkan mellan högskolan och de små och medelstora företagen. De delar NYFOR:s uppfattning att generella program bör avstyrkas medan utbyggnad av olika typer av nätverk förordas. Åtgärder för att stimulera mindre företag att anställa akademiskt utbildade tillstyrks. och förstärkning av industriforskningsinstituten Vid sidan av universitet och högskolor finns industriforskningsinstitut, vilka samfinansieras av staten och näringslivet. För varje institut baseras forskningen på ett avtal mellan stat, näringsliv och respektive institut. Avtalen reglerar mål, medel, inriktning för forskningsverksamheten samt ansvar och ekonomiska åtaganden. En särskild kommitté, och förstärkning av industriforskningsinstituten (), arbetar med att genomföra en förnyelse av dessa. Kommittén har i en lägesrapport redovisat åtgärder för att förstärka samverkan mellan högskolan och industriforskningsinstituten. Det gäller bl.a. särskilda insatser för industridoktorander och inrättande av forskarassistenttjänster vid högskolan med huvudsaklig verksamhet förlagd till instituten. Kommitténs övriga förslag angående industriforskningsinstituten redovisas i avsnitt 14.3.2. utredning om högskolans samverkan med näringslivet I () rapport samverkan med näringslivet (RRV 1996:56) utvärderas olika samverkansformer mellan högskola och näringsliv. Bland de samverkansformer som tas upp framhålls att representerar ett nytt sätt att samarbeta över institutionsgränser och med företag. Denna samverkansform bör ges förutsättningar att utvecklas vidare. När det gäller samverkan med små och medelstora företag begränsas denna av att de existerande samverkansformerna är anpassade efter storföretagens problembilder och behov. Små och medelstora företag har andra behov och inte någon naturlig kontakt med de stora högskolornas forskning. Vidare anser RRV att högskolornas ledning har en mycket begränsad överblick över olika samverkansformers funktioner, utfall och effektivitet. RRV menar även att det är angeläget att man inom högskolan försöker påverka attityder till samverkan med näringslivet. Det är ur ett samverkansperspektiv viktigt att utveckla en större flexibilitet och experimentvilja när det gäller organisatoriska och administrativa förändringar. RRV har även granskat lärares bisysslor inom universitet och högskolor (RRV 1995:45). I utredningen framkommer såväl positiva som negativa effekter av bisysslor och konsultuppdrag. De positiva effekterna är enligt RRV följande. Bisyssleverksamheten ger ett kunskapsutbyte med omvärlden och för forskaren kan den vara en viktig del av kompetensutvecklingen. Undervisningen kan göras mer anknuten till det yrkesliv studenterna kommer att möta efter examen genom praktikfall och forskningen kan påverkas av samhällsrelevanta forskningsfråges- tällningar. Forskaren ges även tillfälle att pröva forskningsfrågeställningar i näringslivet. Vidare påpekar RRV att bisysslor i någon mån kan stimulera utveckling av företag i regionen. Bland de negativa effekterna av bisysslor noteras att forskning och undervisning i den ordinarie verksamheten kan åsidosättas. Detta kan leda till kvalitetsproblem och att kollegerna får en högre arbetsbelastning. En vanlig situation är också att forskare blir mindre tillgängliga för studenterna som en följd av omfattande konsultverksamhet. RRV föreslår att regelverket förtydligas vad gäller begreppet FoU-bisyssla och att en skärpning av lagen bör övervägas så att högskolelärare kan åläggas att rapportera sina bisysslor till högskolan. RRV har också granskat spridningen av forskningsresultat (RRV 1996:53) och därvid konstaterat att incitament oftast saknas för spridning utanför den akademiska världen. I rapporten (arbetsrapport nr. sex inom ramen för RUT-93:s översyn av universitets- och högskolereform) behandlas samverkansformer mellan näringsliv och högskolan i , jämfört med det system som finns i . Frågan om det s.k. lärarundantaget och högskolans roll vad avser kommersiell verksamhet uppmärksammas i rapporten. Författaren till rapporten anser att statsmakternas riktlinjer till universitet och högskolor bör förtydligas i det avseendet, vilket kan kräva förändringar i incitamentstrukturen och även ändringar i lagstiftningen. Vidare rekommenderas i rapporten att externa medel som tillförs forskning och undervisning inom ett visst område skall godkännas av högskolans centrala organisation. Skälen för regeringens bedömning: Möjligheterna att nyttiggöra forskningen beror i hög grad på dess inriktning. Inriktningen av forskningen mot för samhället viktiga områden kan öka om samhället har möjlighet att närmare precisera önskvärd inriktning och om forskningsresurser kan kanaliseras till dessa områden. Detta förutsätter inte minst en utvecklad dialog med näringslivet, men även med andra samhällssektorer. Detta har, främst vad avser kontakterna mellan högskolan och näringslivet, i hög grad varit utgångspunkten för de insatser som genomförts av såväl forskningsråd som sektorsorgan. olika initiativ med t.ex. ramprogram, insatsområden och kan här tjäna som exempel. Högskolans samverkan med övriga sektorer, bl.a. vård och skola, är också mycket angelägen. Ett ökat samarbete med det omgivande samhället kan ge ett ömsesidigt berikande av perspektiv och problemformuleringar och av den teoretiska utvecklingen inom discipliner och forskningsområden. Nuvarande lagstiftning innebär inte något hinder för högskolan att samverka med det omgivande samhället. Uppgifter som explicit avser samverkan med övriga samhällssektorer finns emellertid inte föreskrivna . Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att högskolornas uppgift att samverka med det omgivande samhället förtydligas i högskolelagen. Detta kallas högskolans tredje uppgift. I denna uppgift ingår att informera om verksamheten. De särskilda samverkansformer som har etablerats syftar alla till att utveckla högskolans verksamhet mot högre samhällsrelevans. framhåller i en skrivelse till regeringen att de olika samverkansformerna på olika sätt och i varierande omfattning fyller en viktig funktion för att stimulera högskolans fortsatta samarbete med framför allt näringslivet. Regeringen delar denna bedömning. Det är emellertid angeläget att högskolans hela verksamhet i högre grad präglas av dels ett närmare direkt samarbete med det omgivande samhället, dels en ambition att forskningsresultat av samhällsintresse tas om hand på ett kvalificerat sätt. och RRV lyfter särskilt fram som ett viktigt initiativ för att utveckla högskolans samverkan med näringslivet. har 28 vid sju universitet och högskolor startat sin verksamhet. De tre parter som samarbetar i ett - en grupp företag, högskolan och - bidrar gemensamt, finansiellt eller med arbetsinsatser. Regeringens bedömning är att är en angelägen form för samverkan mellan högskolan och näringslivet. Det är viktigt att starka forskningsmiljöer skapas vid svenska högskolor, miljöer som företag aktivt medverkar i och därmed långsiktigt drar nytta av som högskolan kan utnyttja företagens kunskaper. planerar en första utvärdering av verksamheten . Mot bakgrund av denna bör eventuella framtida förändringar av verksamheten övervägas. Det är angeläget att incitamenten förstärks för såväl lärare/forskare som högskola att tillvarata forskningsuppfinningar och andra resultat som kan öka näringslivets konkurrenskraft. Regeringen ställer sig i huvudsak bakom den strategi som har föreslagit. Regeringen anser, liksom utredningen, att det s.k. lärarundantaget bör bibehållas. Forskarna bör således även i fortsättningen äga rätten till forskningsuppfinningar. Detta ger dem incitament att bidra till att forskningsresultaten kommer till nytta i samhället. Det ligger inte i högskolans ansvar att kommersiellt exploatera uppfinningar och forskningsresultat. Högskolan skall inte ägna sig åt en riskfylld verksamhet av detta slag. Exploatering av forskningsresultat kan i stället ske genom de holdingbolag som har bildats. Däremot ingår det i högskolans ansvar att det vid högskolan skapas goda förutsättningar för nyttiggörande av den kunskap forskningen genererar. Det är även väsentligt att forskningsresultat i högre utsträckning patenteras där en kommersiell användning kan förutses. I högskolans ansvar bör rådgivning ingå, åtminstone på en övergripande nivå, i t.ex. patentfrågor och affärsjuridik. Detta är uppgifter som i varierande utsträckning utförs inom den rådgivande verksamheten vid vissa högskolors s.k. teknikparker. Det bör finnas en baskunskap i dessa frågor vid högskolan, inte minst om vart forskarna kan vända sig för mer fördjupad information. Samhället har ett intresse av att forskningsuppfinningar både skyddas genom patentering och att de leder till kommersiell exploatering. Högskolans nuvarande ganska svaga incitament för att stödja exploatering av forskningsuppfinningar behöver stärkas. Det är av stor betydelse att det vid högskolan skapas sådan kompetens som kan vara ett stöd för de lärare och forskare som vill exploatera sina uppfinningar. Högskolan kan på så sätt bidra till att forskningsuppfinningar leder till att nya verksamheter skapas i näringslivet. Det är naturligtvis värdefullt om högskolan även i viss utsträckning vid behov kan hjälpa anställda lärare och forskare med utformningen av avtal med uppdragsgivare i t.ex. näringslivet. Kommersialiserbara uppfinningar från forskare och lärare vid högskolan görs i allmänhet inom ramen för statliga anställningar och med utrustning som vanligen är finansierad av staten. Regeringen anser att det är rimligt att högskolan får en viss kompensation för de statliga resurser som förbrukats vid utvecklingen av uppfinningar som lett till lyckosamma exploateringar. En sådan återföring till högskolan bör ske genom avtal mellan högskolan och de anställda. Grundläggande för högskolans möjligheter att vara pådrivande och stödjande för en exploatering av de enskilda anställdas uppfinningar, liksom möjligheterna att bevaka en avtalsmässig rätt till ekonomisk kompensation, är att högskolan, i detta fall genom den aktuella institutionen, är informerad om att en uppfinning har gjorts. En skyldighet för den enskilde läraren eller forskaren att informera högskolan om gjorda patenterbara uppfinningar kan lämpligen behandlas i avtalet mellan högskolan och forskaren. Regeringen ser denna informationsmöjlighet, tillsammans med högskolans rådgivningsfunktion och möjlighet till viss ekonomisk kompensation som tre sammanhängande delar i en framflyttning av högskolans uppgift i att få till stånd en ökad kommersialisering av forskaruppfinningar. har även föreslagit förändringar av sekretesslagens bestämmelser om åtaganden i samband med deltagande i visst forskningssamarbete. Denna fråga avser regeringen att behandla i annat sammanhang. Regeringen avser att, i enlighet med förslag, på olika sätt främja nätverk med deltagande av högskola och företag. och industriforskningsinstituten bör kunna medverka aktivt i detta arbete. De mindre och medelstora högskolorna är också en viktig resurs i detta sammanhang. Det är även väsentligt att universitet och högskolor, institut och sektorsforskningsorgan uppmärksammar de specifika behov som finns inom de mindre företagen. En strävan bör vara att fler personer med eftergymnasial utbildning och forskarutbildning anställs i mindre företag. Övriga förutsättningar för samverkan Rörlighet i bägge riktningar mellan högskolan och övrig arbetsmarknad är önskvärd och bör eftersträvas. Ett ökat utbyte av personer mellan högskolan och övriga arbetslivet kan även stimulera forskningen att anpassas till behoven utanför högskolan. Ett fungerande flöde av människor i båda riktningarna förmedlar också kunskap om förutsättningarna och villkoren för verksamheten. Det är därför viktigt att forskare som vissa perioder arbetar utanför högskolan inte missgynnas vid tjänstetillsättningar och befordran. Nya samarbetsformer kan emellertid leda till intressekonflikter och oklarheter vad gäller ansvarsförhållanden och arbetsvillkor för den enskilde forskaren. Detta aktualiserar vissa frågor om reglerna för högskolelärares bisysslor, vilka behandlas i den pågående utredningen om en förändrad tjänsteorganisation för lärare vid statliga universitet och högskolor (Dir. 1996:3). Industriforskningsinstituten, som finansieras gemensamt av staten och näringslivet, kan ofta fungera som en länk mellan högskola och näringsliv. Regeringens bedömning är att de åtgärder som redovisat för att stärka samverkan mellan instituten och högskolan, kan vara ett viktigt sätt att skapa en ny karriärväg för forskare. Det gäller bl.a. en satsning på industridoktorander och inrättande av forskarassistenttjänster vid högskolan med huvudsaklig verksamhet förlagd till instituten. Det kan sannolikt vara så att nya kategorier av studerande därigenom kan lockas till forskarutbildning, eftersom samverkan med industrin är attraktiv. Ställningstaganden till industriforskningsinstituten utvecklas under avsnitt 14.3.4. En ny form av samverkan utgör de TIPPS-centrum (Teknik-Introduktion i Produkter, Processer och System) för en förbättrad kunskaps- och teknikförsörjning till mindre företag, som är under uppbyggnad vid högskolorna i , och . Verksamheten finansieras på detta stadium av . Varje TIPPS-centrum ska ha en teknisk specialitet som sammanfaller med något av högskolans egna spetsområden. En central tanke bakom TIPPS-centrum är att man genom sambruk av resurser förbättrar utnyttjandegrad och effektivitet. Konceptet har en förebild i den tyska i Baden . Den svenska verksamheten kommer dock att erhålla en egen profil. Bl.a. kommer ett välutvecklat att binda samman olika TIPPS-centrum för att uppnå övergripande samverkansfördelar. Forskarutbildning utgör ett väsentligt element i forskningen och är därmed också viktig för kontakterna med det övriga samhället. Det finns skäl att öppna forskarutbildningen mot samhällets och näringslivets behov. Detta får givetvis inte ske på bekostnad av de grundläggande kraven på en hög kvalitet i utbildningen. Frågor rörande bl.a. forskarutbildningen och tjänsteorganisationen kommer att behandlas i ett sammanhang i en proposition som regeringen avser att förelägga . I högskolans tredje uppgift ingår även rekryteringen av nya grupper till högskolan och att stimulera utvecklingen i det egna närområdet. Dessa frågor utvecklas i budgetpropositionen för . Högskolan som samhällets kunskapsresurs Högskolans funktion som samhällets främsta kunskapsresurs utgör en viktig del av den tredje uppgiften och bör kunna utnyttjas bättre. Med den moderna informationsteknologins hjälp bör högskolan i ökad utsträckning öppnas för samhällets behov. Det är viktigt att de grupper i samhället som av olika skäl söker kunskap, bildning och information vet vart de skall vända sig. Med den moderna informationstekniken ökar högskolans möjligheter att effektivt förmedla kontakter mellan företrädare för den egna verksamheten och olika grupper och enskilda i samhället. Den planerade utbyggnaden av högskoledatanätet SUNET bör här kunna spela en viktig roll. Detta redovisas i avsnitt 3.10. I IT-propositionen (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282) har regeringen tagit upp frågan om allmänhetens, skolornas och andra utbildningsinstitutioners intresse och behov av att allmänt orientera sig om forskning samt att finna vägar för att skaffa specifik information om olika forskningsområden. har det skett en mycket snabb utveckling när det gäller IT-baserad forskningsinformation. En samordning bör ske för att bl.a. säkerställa att IT-baserad forskningsinformation till allmänheten blir nationellt heltäckande i väsentliga avseenden. Genom lämpliga sök- och länkningssystem skall forskningsinformation sammanlänkas på Internet. Utöver de nämnda typerna av utåtriktad information från forskarvärlden till allmänhet och utbildningsväsende finns behov av information till bl.a. företag t.ex. om vilka forskare som kan lämna upplysningar om forskningen inom olika områden. Det forskningsinformationssystem som nämnts i det föregående bör därför utformas på så sätt att det även kan utgöra en inkörsport för sådan informationsinhämtning från företag. Regeringen avser att ge i uppdrag att svara för de samordnande insatserna och tilldela verket vissa medel för utvecklingsarbete. I övrigt skall förutsättningen vara att varje myndighet som utför forskning finansierad med statliga medel, såväl universitet och högskolor som andra forskningsutförande myndigheter och organ, skall svara för att information om dess forskning finns tillgänglig på Internet . Detta skall ske inom ramen för befintliga medel. Regeringen avser att i regleringsbrev och andra beslut om medelstilldelning och i förekommande fall i föreskrifter för statsbidrag till forskning föra in en föreskrift med anledning av detta. Media spelar en mycket betydelsfull roll för att skapa kontakter mellan forskning och det omgivande samhället. Utbildning av vetenskapsjournalister och av andra förmedlare av kontakter och information mellan forskare och allmänhet är en viktig angelägenhet för högskolan. En annan sådan nyckelgrupp är lärarna inom grund- och gymnasieskolan. För båda dessa grupper är regelbunden fortbildning en nödvändighet. Andra mycket viktiga kontakter är de som i växande utsträckning förekommer direkt mellan elever i skolan och forskningsinstitutionerna. Olika insatser för att fördjupa och bygga ut program i denna riktning, inte minst sådana riktade till ungdomar från miljöer utan akademiska traditioner, är angelägna. I högskolans verksamhet utgör EU-samarbetet en viktig del. Inom högskolan finns därför stor kunskap och kompetens när det gäller EU:s olika program för utbildning, forskning och utveckling. Denna kunskap är värdefull inte bara för högskolesektorn själv utan i hög grad för myndigheter, företag och privatpersoner. Information om EU:s utbildnings- och forskningsprogram efterfrågas i allt högre utsträckning av olika grupper och enskilda i samhället. Högskolans roll som samhällets kunskapsresurs bör även i detta avseende kunna utnyttjas bättre. Högskolornas bibliotek har härvid en central roll. I ett samhälle byggt på en stark vetenskapstradition är allmänhetens kunskap om vetenskapens kultur och villkor avgörande för förståelsen av hur själva samhället fungerar och för möjligheten att demokratiskt påverka samhällsutvecklingen. En öppen och förutsättningslös dialog mellan vetenskapens företrädare och enskilda medborgare är således i hög grad en demokratifråga. Ett sätt att utveckla denna dialog är att bilda s.k. forskningscirklar där forskare tillsammans med praktiker gemensamt studerar problem som är angelägna för t.ex. arbetet i folkrörelser, på arbetsplatser eller i politiska församlingar. Där kan forskarna bidra med sina kunskaper och sin förmåga att systematiskt angripa problem. utgör praktikernas egna kunskaper och erfarenheter en viktig resurs. Skilda utgångspunkter och kunskaper kan därvid mötas och leda till en ökad kunskapsutveckling. Högskolan bör ta ett ökat ansvar för att denna form av samverkan utvecklas. () bör kunna bistå högskolan i denna uppgift. har högskolan haft direkt anvisade medel för sin forsk- ningsinformation. /96 uppgår dessa medel till totalt . Information om den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor ges också av forskningsråden, som särskilt skall informera om den forskning som råden stöder. Härutöver har FRN haft ett nationellt ansvar för forskningsinformation. FRN:s anslag för forskningsinformation uppgår till ca . Forskningsinformation är en viktig del av högskolans tredje uppgift och bör vara en integrerad del av den ordinarie verksamheten. Regeringen anser därför att särskilda medel för denna uppgift inte längre skall anvisas högskolan. Regeringen anser det angeläget att informationsverksamheten vid landets universitet och högskolor utformas och bedrivs i enlighet med de principer som givits uttryck för i det föregående. Regeringen avser att uppdra åt universitet och högskolor att se över informationsverksamheten och ge förslag till hur den kan förbättras. och högskola bör därvid formulera och redovisa en informationsstrategi. 3.10 IT- och bibliotekspolitik -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Biblioteksdatabassystemet LIBRIS bör | | utvecklas till en nationell och allmän informationsresurs. | | Regeringen avser att ge Kungl. (KB) i uppdrag att | | utveckla och driva ett IT-baserat nationellt bibliotekssystem, | | som utgår från LIBRIS. Regeringen föreslår i budgetpropositionen| | för att anslaget till KB ökas med för| | ändamålet. | | Regeringen bedömer att systemet med ansvarsbibliotek bör byggas| | ut till att bli ämnesmässigt heltäckande. En särskild insats bör| | därvid göras för att beakta den växande genusforskningens behov.| | SUNET är det svenska universitets- och högskoleväsendets | | gemensamma datanät. För att folkbiblioteken bättre skall kunna | | tillgodogöra sig innehållet i det nationella bibliotekssystemet | | avser regeringen att utveckla SUNET till att också kunna | | omfatta landets folkbibliotek (huvudbiblioteket i varje | | kommun). Regeringen föreslår i budgetpropositionen för en| | medelsförstärkning för SUNET, varvid ett utvecklingsstöd till | | berörda folkbibliotek beräknas. Även statliga och statsunderstödda| | muséer berörs. | | Arkivet för ljud och bild () bör ges förutsättningar att | | ersätta utsliten och föråldrad utrustning och utveckla | | verksamheten för att enligt pliktexemplarslagen motsvara de | | krav som dagens mediesituation ställer. Regeringen föreslår därför| | i budgetpropositionen för att anslaget till ökas med| | . | | bör ges möjlighet att utveckla och | | utnyttja ny teknik och därigenom öka sin nationella och | | internationella betydelse. Regeringen föreslår i | | budgetpropositionen för en höjning av bidraget till | | med . | | Det offentliga biblioteksväsendet, dvs.