prop · GK031D7 · 1997-01-01 00:00:00 — I denna process skall , Sida och mottagarlandet tillsammans formulera en strategi för det svenska utvecklingssamarbetet för en period av tre till . Som led i processen ingår analyser av uppnådda resultat och av landets utvecklingsbehov. På basis av landstrategierna sluts samarbetsavtal med programländerna, där gör utfästelser att lämna stöd om ett visst belopp under avtalets löptid. Landstrategier och samarbetsavtal fastställs av regeringen. /96 kommer 14 land- och regionstrategier eller liknande styrdokument ha lagts fast, flertalet i enlighet med den nya processen, nämligen för , , , , , , , , , , , , och . Strategiarbete pågår eller planeras vidare för , , , , , , och . Sida har under genomfört ett större utredningsprojekt kallat "2015", som skall utgöra grunden för en översyn av landsamarbetet på (upp till , dvs. omkring ) och tillsammans med de fyra ovan nämnda handlingsprogrammen utgöra en vägvisare för det framtida biståndet. Inom projektet har ett flertal region- och temastudier genomförts. De senare handlar bl.a. om biståndsberoende, koncentration i biståndet och förändringar i samarbetet med enskilda länder över tiden. Slutsatserna från studierna har diskuterats vid olika seminarier och ett viktigt syfte med projektet har varit att inom Sida skapa ett gemensamt, långsiktigt förhållningssätt till biståndets inriktning och utformning samt roller och relationer mellan givare och mottagare. På regeringens uppdrag har Sida vidare genomfört eller initierat översyner av flera insatsformer inom biståndet, bl.a. det kontraktsfinansierade tekniska samarbetet och krediter. Sida skall också på regeringens uppdrag analysera biståndets roll i kapitalförsörjning och ser bl.a. över hur näringslivssamarbetet kan utvecklas samt förutsättningar att stödja av mottagarländer ledda sektorprogram, där givarna samordnar sina insatser. har i samråd med Sida gjort en översyn av stödet till ekonomiska reformer och skuldlättnad, det s.k. betalningsbalansstödet, med avseende på innehåll, villkor och beredningsprocedurer. I de tidigare biståndsmyndigheternas årsredovisningar /95 redovisas dessutom pågående och avslutat arbete med översyner och utvärderingar av stöd till ett stort antal sektorer, program och länder. Härtill kommer det arbete som pågår i samarbete mellan , och Sida för att utveckla årsredovisningen, återrapporteringen och redovisningen av biståndets resultat och effekter. Detta är ett led i ett bredare arbete att utveckla mål- och resultatstyrningen i det nya Sida i samverkan mellan och myndigheten. Minskningen av biståndsramen innebär för det bilaterala biståndet en nedskärning med till 6 1997 () med hänsyn tagen till att vissa budgetposter överförts till och från delposten multilateralt bistånd. När biståndsramen ökar bör anslagsposten successivt kunna återställas. Med hänsyn till framtida konkurrerande medelsbehov i form av redan utfästa bidrag till främst och flera av utvecklingsbankernas fonder är dock en fortsatt fördjupad och kontinuerlig prövning av samtliga verksamheter inom det bilaterala biståndet nödvändig. Trots stagnerande biståndsvolym har reservationerna, dvs. medel som anvisats för insatser under ett visst år men inte utnyttjats, ökat. De uppgick vid slutet av /95 till inom det bilaterala utvecklingssamarbetet. Reservationerna har flera orsaker. Oförutsedda faktorer, svårigheter i genomförande av strukturanpassningsprogrammen och ökade kvalitets- och effektivitetskrav leder till förseningar i genomförande och därmed eftersläpningar i utbetalningarna. De villkor , liksom andra givare, ställer för bistånd har skärpts, inklusive avseende redovisning och bekämpning av korruption. lägger allt mer energi på att i samarbete med mottagarländerna stärka förutsättningarna för en långsiktig utveckling. Denna förändring av biståndet är i hög grad önskvärd och bör fortsätta. Regeringens uppfattning är att reservationerna nått en alltför stor volym och bör minska. Behoven i är stora, som det internationella biståndet minskar, vilket gör det än mer angeläget att, utan att göra avkall på kvaliteten, eftersträva en verksamhetsvolym som motsvarar tillgängliga resurser. För att minska reservationerna krävs ökad flexibilitet. Förändringarna av anslagsstrukturen bidrar till det bl.a. genom att underlätta möjligheterna att planera för en högre verksamhetsnivå i enskilda programländer och omfördela medel mellan verksamheter. Målet är inte att uppnå så höga utbetalningar som möjligt. Biståndet behövs bäst där det är svårast att genomföra, vilket är en viktig orsak till reservationerna. Det handlar om att uppnå balans mellan långsiktig fattigdomsorientering och en verksamhetsvolym som motsvarar de av anvisade medlen. ger reservationerna dock utrymme för att trots nedskärningen av biståndet upprätthålla löpande verksamheter och värna om anslagen till särskilt prioriterade aktiviteter genom omfördelning av medel från vissa länder och poster. De i tabell A 8 nedan beräknade beloppen för delposterna under anslagsposten för bilateralt utvecklingssamarbete utgår från regeringens prioriteringar och bygger vidare på en avvägning mellan Sidas förslag och ingående reservationer. Fördelningen bör ses som en preliminär indikation på regeringens intentioner. Utgångspunkten är prioriteringen av det långsiktiga, fattigdomsinriktade utvecklingssamarbetet, särskilt i , och regeringens önskan att särskilt värna om stödet till insatser för fred, demokrati, mänskliga rättigheter och miljö, liksom biståndet genom enskilda organisationer, som upprätthålls på oförändrade nivåer. Anslagsstrukturen har förändrats. Den viktigaste är att landramarna försvinner som delposter. Vissa medel har omfördelats mellan multilateralt respektive bilateralt samarbete liksom inom anslagsposten för det bilaterala biståndet. Under delposten Särskilda utvecklingsprogram samlas bl.a. verksamheter som övertagits från de tidigare mindre biståndsmyndigherna, demokrati och mänskliga rättigheter samt särskilda miljöinsatser. Forskningssamarbetets särdrag motiverar att en särskild post återinförs. För att understryka långsiktigheten i biståndet avser regeringen liksom tidigare att bemyndiga Sida att utfästa fem gånger det årliga landprogrammet i de fall där landstrategier fastställts. För övriga landprogram och anslagsposter bemyndigas Sida att utfästa det anslagna årsbeloppet. För delposterna , och beräknar regeringen en minskning 1997, främst genom en minskning av landramarna för ett fåtal länder med mycket stora reservationer, nämligen , , och . Enligt den preliminära fördelningen beräknas anslagen åter öka 1998. I tabellen nedan anges gällande och planerade landramar samt preliminärt . Beträffande delposten Krediter för utveckling har Sida föreslagit att den ersätts med en ny delpost, Särskilda investeringar, där krediter skulle ingå. Regeringen vill dock avvakta resultatet av Sidas kreditutredning men anser att en ökad flexibilitet i form av kombinationer av krediter och gåvomedel bör kunna övervägas. Regeringen kommer senare att meddela anvisningar om detta liksom om fördelningen mellan u-krediter och biståndskrediter. För delposten Forskningsbistånd beräknas ett oförändrat belopp. Bistånd genom folkrörelser och enskilda organisationer beräknas också förbli oförändrad efter överföring av till regionposten för avseende direktstöd till vissa organisationer. Under delposten Humanitärt bistånd (som motsvarar den tidigare delposten Katastrof- och flyktingbistånd samt stöd till återuppbyggnad m.m.) kommer medelsbehovet för angelägna insatser att fortsatt vara mycket stort. Genom omfördelningar från andra poster kan nivån hållas fortsatt hög. För delposten Ekonomiska reformer och skuldlättnad är reservationen mycket stor och beräknas vid utgången av 1996 komma att uppgå till ca , vilket innebär att det finns utrymme för fortsatt omfattande insatser, inklusive nya skuldlättnadsinitiativ, trots en kraftig nedskärning. Särskilda utvecklingsprogram samlar bl.a. verksamheter som bygger på överföring av svenska kunskaper och erfarenheter och är mycket efterfrågade och som syftar till att öka mottagarländernas självförsörjningsgrad och därmed minska bisitåndsberoendet. Integrationen av dessa verksamheter i nya Sida skapar utrymme för ett bredare utbud och en bättre samordning av olika instument och insatsformer som kan erbjudas enskilda samarbetsländer, vilket också bör ge effektivitetsvinster. Beräknad fördelning, som framgår av tabellen nedan, baseras dels på hänsyn till reservationer, dels på regeringens önskan att värna om stödet till demokrati och mänskliga rättigheter samt miljö. Det blåser en förändringens vind över . På den politiska arenan träder en ny generation afrikaner fram, en generation som hämtar näring ur den demokratiseringsprocess som blir allt starkare. Allt fler länder har haft sina första fria val. Parlament upprättas och folkvalda presidenter tar plats i länder med tidigare enpartisystem. Apartheid är avskaffat och kolonialismen är historia. De nya demokratierna vilar dock på bräcklig grund. Att främja en demokratisk kultur, stärka rättsväsendet, främja framväxten av det civila samhället och fria massmedia, är viktiga uppgifter för biståndsgivare. Västerländska modeller är inte automatiskt tillämpliga i afrikanska samhällen och givarsamfundet måste visa respekt och tålamod inför de lokala, kulturella och sociala särdrag, som måste få prägla demokratiutvecklingen i . Genom långvariga och starka engagemang i , kan vi med stor trovärdighet ge stöd åt dessa viktiga inhemska processer. Parallellt med denna bild av finns en annan som präglas av kaos, misär, strider och konflikter. har spelat och kan fortsätta att spela en konstruktiv och lindrande roll i konfliktområden. Inte bara med nödhjälp utan också i form av försoningsskapande åtgärder. På det ekonomiska området har många länder sakta börjat hämta sig efter 80-talets katastrofår. Ett mödosamt ekonomiskt reformarbete har gjort att allt fler länder nu återigen visar positiva tillväxttal. Liberalisering och marknadsekonomi vinner insteg på kontinenten, medan centralplanering, statlig dominans i näringslivet och statlig prisbildning är på väg att försvinna. I en liberaliserad världsekonomi med ökad frihandel kopplad till starka regionala handelsblock, krävs intensifierat samarbete också på den afrikanska kontinenten. Regional integration blir allt viktigare. Organisationer som OAU, SADC, IGAD, EAC är uttryck för afrikansk medvetenhet om detta. Skuldsituationen i många av de fattigaste länderna i är ett avgörande utvecklingshinder. Skuldbördan omöjliggör en stabil utveckling för många länder. Internationella åtgärder har förbättrat situationen men har varit otillräckliga. avser fortsätta att spela en pådrivande roll på detta område. Det är med länderna i som det svenska utvecklingssamarbetet är mest omfattande i form av ett brett stöd till demokratisk, ekonomisk och social utveckling. Även med detta breda mål måste en ökad koncentration av insatserna eftersträvas för att uppnå största möjliga effekt med knappa resurser. Landstrategiprocessen leder till en mer sammanhållen syn och skall även i ökad utsträckning lägga fast den svenska politiken för biståndet till dessa länder genom andra kanaler, t.ex. via enskilda organisationer och genom EU. Bristen på inhemskt sparande i gör att biståndet även framöver har en viktig uppgift att bidra till kapitalförsörjning och investeringar. Biståndet bör relateras till de afrikanska ländernas situation i ett globalt, regionalekonomiskt och handelspolitiskt perspektiv och måste inriktas på att stimulera inhemsk resursmobilisering för att det starka biståndsberoende som många fattiga länder i hamnat i skall kunna brytas. Detta beroende har både en materiell och mänsklig dimension som försvårar en sund utveckling. En ny relation måste skapas mellan givare och mottagare i som bygger på ett starkt ömsesidigt ansvarstagande och en relation som dessutom tar hänsyn till mottagarländernas nyvunna demokratiska erfarenheter. En ny svensk Afrikapolitik skall mot denna bakgrund utformas . För delposten för beräknar regeringen en minskning med till , som till en del kan återtas 1998. Stora reservationer motiverar en minskning av vissa landramar men gör det möjligt att genomföra denna temporära neddragning utan att pågående eller planerad verksamhet påverkas. Regeringen avser att när så är möjligt öka delposten. Det svenska utvecklingssamarbetet med omfattar dessutom betydande insatser finansierade under andra delposter. Fredsprocessen i går långsamt och situationen präglas av osäkerhet och instabilitet. Det ekonomiska läget är allvarligt och omfattande åtgärder måste vidtas för att stabilisera ekonomin. Utvecklingssamarbetet bedrivs enligt mål och riktlinjer, som regeringen fastställde . En landstrategi skall utarbetas . Den långa konflikten och den ekonomiska misshushållningen har negativt påverkat möjligheterna för ett effektivt och ändamålsenligt samarbete. Landprogrammet (hälsa, fiske, energi och telekommunikationer) har därför inskränkts till förmån för rehabiliteringsinsatser. Biståndet bör under huvudsakligen koncentreras till fredsfrämjande, humanitära och sociala insatser samt visst återuppbyggnadsbistånd. Stöd till demokrati och mänskliga rättigheter prioriteras. får även bidrag till fredsprocessen och för humanitära insatser från andra anslag. Ett grundläggande krav för svenskt stöd till långsiktiga utvecklingsinsatser är att fredsprocessen fortsätter. En annan förutsättning är att regeringen reformerar den ekonomiska politiken. Det politiska och ekonomiska läget i är relativt stabilt, men trots att klassas som ett medelinkomstland lever en majoritet av befolkningen i fattigdom. Målet för det svenska biståndet till är att främja ekonomisk och social utveckling och utjämning. Landprogrammet domineras av stöd till undervisning/kultur och distriktsutveckling. Samarbetet omfattar även demokrati och mänskliga rättigheter och stöd till infrastruktur genom tekniskt samarbete och u-krediter. Samarbetet har på det hela taget varit framgångsrikt och gett positiva bestående resultat. Utvecklingssamarbetet styrs av en landstrategi som gäller till och med . Som en följd av landets höga BNP skall programlandssamarbetet då ha avvecklats. Det fortsatta samarbetet skall syfta till att stödja de botswanska strävandena att bygga upp en mer diversifierad och hållbar ekonomisk struktur. Samarbetet kan även komma att innefatta vissa miljöskyddande, demokratistärkande och fattigdomsinriktade insatser av strategisk och avgränsad natur. Sida utarbetar ett förslag till strategi för övergången. är ett nytt land med stora behov av återuppbyggnad efter ett långt krig och som strävar efter att skapa ett demokratiskt samhälle. Sida har fått i uppdrag att komma in med förslag till riktlinjer för samarbetet. En förutsättningslös genomgång av möjliga områden skall göras samt en analys av uppnådda resultat. I samarbetet bör tonvikt läggas vid att stödja en demokratisk utveckling. Regeringen avser att fatta beslut om det fortsatta samarbetet, som inriktats på energi- och förvaltningsstöd, stöd till och humanitärt bistånd via svenska och internationella organisationer, bl.a. till repatriering av eritreanska flyktingar i . är mycket fattigt, med återkommande försörjningssvårigheter. Läget i landet präglas av sviterna efter många års inbördeskrig och vanstyre som ledde till diktaturens fall 1991. har hållits och politiska beslut har i hög grad decentraliserats till regionerna. Hot mot politisk pluralism inger oro. Utvecklingen avseende demokratisering och respekten för mänskliga rättigheter är föremål för en dialog med den etiopiska regeringen. Samarbetet har inriktats på sociala förbättringar, naturbruk, högre utbildning och forskning samt infrastruktur genom u-krediter. Resultaten av samarbetet är inte helt tillfredställande med undantag för forskningssamarbetet och u-krediterna. Stora reservationer har uppstått bl.a. genom den försvagning av förvaltningens kapacitet som följt efter den genomgripande decentraliseringen. Dessa svagheter vägs in i utformningen av samarbetet. Alternativa kanaler för samarbetet har därför prövats. En del av katastrofbiståndet har finansierats från landramen. Landramen kommer att minskas 1997 mot bakgrund av de omfattande reservationerna men bör 1998 åter kunna öka. Regeringen har fattat beslut om mål och riktlinjer för utvecklingssamarbetet. Det framtida samarbetet skall koncentreras till landsbygdsutveckling i en region kompletterat med stöd till institutioner på nationell nivå samt stöd till ett antal nationella program avseende sexuell och reproduktiv hälsa, primärutbildning, högre utbildning och forskningssamarbete. Utöver landprogrammet bör särskilt uppmärksammas behovet av stöd till demokratiseringsprocessen och förbättrad respekt för de mänskliga rättigheterna. hölls i de första demokratiska valen. Det regerande partiet PAIGC:s ställning är fortsatt stark. Demokratiseringsprocessen har medfört en viss öppenhet och debatt men fortfarande finns brister vad gäller respekten för mänskliga rättigheter och rättsväsendets opartiskhet. är ett av världens fattigaste länder. har givit ett brett och omfattande stöd till landets utveckling.Resultatet av biståndet är nedslående. Ansvaret har i alltför hög grad åvilat biståndsgivarna och få insatser har givit bestående resultat. Guinea-Bissaus skuldsituation utgör det största hindret för ekonomisk utveckling. Landstrategin för gäller för . I den slås fast att det svenska biståndet skall koncentreras till undervisning, jordbruk, nationella folkhälsolaboratoriet samt till personal- och konsultfonden. Stöd ges även för att främja demokratisk utveckling. Om institutionella förutsättningar föreligger kan stöd ges för att minska skuldbördan. En grundlig genomgång av samarbetet kommer att göras . Resultatet kommer att ligga till grund för beslut om fortsatt bistånd till . Inrikespolitiken i domineras av de kommande president- och parlamentsvalen, som skall äga rum . har ökad pluralism och öppenhet uppnåtts, understött av det mycket vitala civila samhället. Situationen beträffande mänskliga rättigheter har dock åter försämrats . Oppositionspolitiker och regimkritiker trakasseras och arresteringar och mötesförbud är vanliga. Betydande framsteg har gjorts inom strukturanpassningsprogrammet . Mycket återstår dock att göra. Det svenska biståndet till har reducerats kraftigt till följd av bl.a. korruption samt bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna. kan konstateras att flertalet insatser givit bra resultat. Landstrategin för slår fast att målen är att förbättra de fattigas villkor på landsbygden, främja de mänskliga rättigheterna samt ge stöd åt miljö och markvård. Avgörande för det framtida samarbetet är att demokratiseringsprocessen konsolideras och stärks. Den politiska situationen i har successivt stabiliserats sedan fredsfördraget och valen . De senaste årens utveckling mot ett mer demokratiskt samhälle med marknadsbaserad ekonomi har skapat nya förutsättningar för biståndet. En färsk genomgång av erfarenheterna av de svenska insatserna i pekar på relativt goda resultat av ett bistånd som verkat under mycket svåra förhållanden. Bilden är dock inte entydig. Resultaten är svaga bl.a. vad gäller bestående institutionella förbättringar på central nivå. Ett uppmärksammat fall av misskötsel och korruption löstes . Landstrategin tar hänsyn till den radikalt förändrade biståndsmiljön och slutsatserna från den genomförda resultatanalysen. Insatser som bidrar till fred, säkerhet och demokratisk utveckling ges prioritet. För att öka effektiviteten i biståndet skall en ökad koncentration åstadkommas genom en successiv utfasning av vissa ämnesområden och insatser. Vidare eftersträvas ett mer geografiskt spritt bistånd. är en i många avseenden väl fungerande demokrati. Oppositionen är dock ytterst svag och splittrad. Grundläggande mänskliga rättigheter, som är garanterade i konstitutionen, efterlevs på ett tillfredsställande sätt. har en för afrikanska förhållanden hög BNP per capita, men inkomstfördelningen är extremt skev. Det långsiktiga biståndet omfattar tre större program inom undervisning, transport och telekommunikationer respektive offentlig förvaltning. Samarbetet omfattar även demokrati och mänskliga rättigheter, miljö, stöd till infrastruktur, bl.a. inom tekniskt samarbete och u-krediter samt näringslivssamarbete. Vattenfrågan uppmärksammas såväl inom det bilaterala samarbetet som genom insatser genom enskilda organisationer och mulitlaterala kanaler. Hittillsvarande erfarenheter av utvecklingssamarbetet är goda.Under en övergångsperiod av högst förutses att programlandsbiståndet fasas ut som annat utvecklingssamarbete intensifieras. Apartheidsystemet efterlämnade svåra problem som nya demokratiska regering försöker lösa. Det svenska utvecklingsamarbetet är därför inriktat på att stödja fortsatt demokratisk utveckling och främja social och ekonomisk jämlikhet. I förhållande till de flesta andra samarbetsländer i är biståndets ekonomiska betydelse relativt liten, men kan, strategiskt inriktat, spela en viktig roll i samhällsomvandlingen. och har därför överenskommit att koncentrera det svenska biståndet till aktiviteter som direkt bidrar till förändringsprocessen inom följande huvudområden: demokrati och mänskliga rättigheter, undervisning och kultur, omvandling av den statliga förvaltningen samt frågor. Det har dock tagit tid att komma igång med samarbetet med de sydafrikanska myndigheterna, varför det är för tidigt att dra några mer långtgående slutsatser om resultaten. Den huvudsakliga inriktningen av samarbetet bör bestå. skall en strategi tas fram för fortsatt biståndssamarbete, vilken skall utgöra en del i ett sammanhållet svenskt samarbete med . I hölls de första flerpartivalen sedan självständigheten . För unionen valdes till president, och det tidigare enda partiet, CCM, fick ett klart mandat att fortsätta regera landet. President- och parlamentsvalen för unionen anses i stort sett avspegla folkviljan. Misstankar om valfusk kvarstår dock avseende presidentvalet på och frågan har ännu inte fått en tillfredsställande lösning. Stort hopp har satts till den nyvalda regeringens beslutsamhet att fullfölja den ekonomiska reformpolitiken samt bekämpa den omfattande korruptionen, som dock är djupt rotad. Det svenska utvecklingssamarbetet med är inriktat på stöd till ekonomiska och politiska reformer, infrastruktur och sociala sektorer. har det blivit allt svårare att genomföra biståndet på grund av den tanzaniska statens svaghet, bristande budgetdisciplin och korruption. har betalningsbalansstödet frysts efter en tullskandal som allvarligt drabbade statens intäkter. En dialog mellan de nordiska länderna och har inletts i syfte att bidra till en ny start för samarbetet. En landstrategi för det svenska utvecklingssamarbetet skall träda i kraft . Ett samarbete med nya förtecken skall förhoppningsvis växa fram, med det främsta syftet att minska stora biståndsberoende. Landstrategin skall leda till ökad koncentration av samarbetet till färre sektorer och insatser. Stöd till den fortsatta demokratiseringsprocessen skall ges ökad vikt. Den stora reservationen motiverar en minskning av landramen 1997. Regeringen vill, när förutsättningar föreligger och med hänsyn till landets utvecklingsbehov, åter utöka samarbetet. antog en ny konstitution som i många avseenden innebär ett stort steg framåt för den demokratiska utvecklingen. råder dock inskränkningar vad gäller organisations- och föreningsfriheten. President- och parlamentsval hölls . President fick fortsatt mandat och flertalet ledamöter i parlamentet tillhör det regerande partiet National Resistance Movement. Sedan närmare har haft en årlig real BNP-tillväxt på . Biståndet dominerar dock fortfarande utvecklingsbudgeten. skuldbörda är fortfarande mycket betungande och en stor del av statens inkomster går till skuldtjänst.