prop · GK032 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1996/97:2 internationella samarbete för hållbar utveckling Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen ges dels en översiktlig beskrivning av internationella samarbete för hållbar utveckling, dels de övergripande svenska prioriteringarna inför arbetet inom som rör uppföljningen av om miljö och utveckling i , 1992. I kapitel 4 (verksamhetsområde) redovisas det svenska internationella miljösamarbetet inkl. svenska strategier och ståndpunkter för de globala miljökonventionerna och prioriterade delar av . I kapitel 5 (verksamhetsområde) redovisas inriktningen av det svenska internationella utvecklingssamarbetet med hänsyn till de beslut som fattades vid konferens om hållbar utveckling. Denna del är en uppföljning och utveckling av den övergripande bedömning av biståndets anpassning till hållbar utveckling som regeringen lämnade i budgetpropositionen 1994/95 (prop. 1994/95:100 bil. 4, bet. 1994/95:UU15, rskr. 1994/95:242). 1 Ärendet och dess beredning................................. 4 2 Det internationella samarbetet för hållbar utveckling...... 6 3 Sammanfattning: Övergripande svenska prioriteringar........ 12 4 verksamhetsområde: globala miljösamarbete............................................. 14 4.1 FN:s miljöprogram................................... 14 4.2 Det globala konventionsarbetet...................... 14 4.2.1 Klimatkonventionen............................ 15 4.2.2 och Montrealprotokollet om skydd av ozonskiktet................................... 19 4.2.3 Konventionen om biologisk mångfald............ 20 4.2.4 om transport av farligt avfall 21 4.2.5 Konventionerna om kärnsäkerhet och om tidig information vid kärnenergiolycka.......................... 22 4.2.6 Konventionen om gränsöverskridande fiskbestånd 23 4.2.7 Konventionen om förbud mot dumpning till havs. 24 4.3 Uppföljningen av .......................... 25 4.3.1 Hållbara konsumtions- och produktions-mönster. 26 4.3.2 Miljö och handel ............................. 30 4.3.3 Hållbar markanvändning och bebyggelse......... 33 4.3.4 Jordbruk...................................... 35 4.3.5 Skogsbruk..................................... 36 4.3.6 Skydd av oceanerna............................ 38 4.3.7 Skydd av färskvattenresurser.................. 39 4.3.8 Kemikaliehantering............................ 40 4.3.9 Säkerhet vid hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall.................... 43 4.3.10 Miljöövervakning............................. 44 4.3.11 Militärens miljöansvar....................... 44 4.3.12 Folkligt deltagande för hållbar utveckling... 45 4.3.13 Lokal .............................. 46 5 verksamhetsområde: internationella utvecklingssamarbete för hållbar utveckling................ 47 5.1 Utvecklingssamarbetet och hållbar utveckling........ 47 5.1.1 Fattigdomsbekämpning.......................... 47 5.1.2 Hållbar utveckling och de biståndspolitiska målen 48 5.2 Bilateralt utvecklingssamarbete för hållbar utveckling 50 5.2.1 Särskilda miljöinsatser....................... 52 5.3 Multilateralt utvecklingssamarbete.................. 54 5.3.1 Normativt samarbete........................... 54 5.3.2 Operativt utvecklingssamarbete................ 55 5.3.3 Särskilda miljöinsatser....................... 59 5.4 EU:s utvecklingssamarbete........................... 62 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . 1 Ärendet och dess beredning antog regeringens strategi för det nationella arbetet och globala samarbetet för hållbar utveckling som redovisades i propositionen Med sikte på hållbar utveckling; Genomförande av besluten vid om miljö och utveckling - UNCED (prop. 1993/94:111, bet. 1993/94:JoU 19, rskr. 1993/94:256) . I departementspromemorian Globala miljöstrategier - element i strävan mot hållbar utveckling (Ds 1995:83) presenteras förslag till mål och inriktning för det svenska deltagandet i det globala miljösamarbetet. I promemorian behandlades övergripande svenska prioriteringar i miljösamarbetet, inriktningen av arbetet i de globala konventionerna för hållbar utveckling samt svenska utgångspunkter i Agenda 21-samarbetet. Promemorian har remitterats, och remissvaren finns tillgängliga i form av en sammanställning och i sin helhet i (dnr M 96/98/3). Rapporten förändras - en analys av hotbild och globala åtgärdsstrategier (SOU 1995:96), som har utarbetats av Klimatdelegationen och , ligger också till grund för vissa avsnitt i denna skrivelse. Rapporten har remitterats, och remissvaren finns tillgängliga i form av en sammanställning och i sin helhet i (dnr M 95/4153/5). beslöt regeringen att tillsätta en särskild arbetsgrupp för att lämna förslag till principer, riktlinjer och arbetsmetoder för hur besluten från och de globala miljöfrågorna skulle kunna integreras i det svenska utvecklingssamarbetet. Arbetsgruppen redovisade uppdraget i rapporten bistånd - det svenska biståndet efter UNCED (Ds 1994:132). Ett antal studier presenterades i en särskild bilaga till rapporten. Arbetsgruppen fick även i uppdrag att utreda förutsättningarna för svenska insatser till stöd för åtgärder för att bevara och nyttja den biologiska mångfalden mot bakgrund av de nya förutsättningar som konventionen om biologisk mångfald medför (prop. 1993/94:30, bet. 1993/94:JoU 9, rskr. 1993/94:87). I regeringens budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 4, bet. 1994/95:UU15, rskr. 1994/95:242) presenterades kortfattat arbetsgruppens slutsatser och förslag, och regeringen lämnade en övergripande bedömning med avsikt att återkomma till i dessa frågor. lämnades rapporten för synpunkter till ett antal instanser, bl.a. de dåvarande biståndsmyndigheterna SIDA, SAREC, BITS, , flera universitet och enskilda organisationer. I regleringsbrevet för /96 fick den nya biståndsmyndigheten i uppdrag att redovisa de förändringar i riktning mot stöd till hållbar utveckling som uppföljningen av arbetsgruppens rapport medför. Sida redovisade uppdraget till regeringen i form av ett handlingsprogram för hållbar utveckling. Regeringen redovisar i denna skrivelse det svenska internationella samarbetet för hållbar utveckling för uppföljningen av UNCED. I det inledande avsnittet ges en kort bakgrund till det internationella samarbetet för hållbar utveckling. I det efterföljande avsnittet sammanfattas övergripande svenska prioriteringar. Skrivelsens fjärde kapitel redovisar svenska strategier och ståndpunkter inför det kommande globala miljösamarbetet. I Kapitel 5 redogörs för den fortsatta inriktningen av det svenska utvecklingssamarbetet för hållbar utveckling. En nationell (M 1995:02) tillsattes av regeringen . Kommittén har bl.a. till uppgift att ge regeringen underlag till en svensk nationalrapport till det extra möte med som hålls med anledning av uppföljningen av UNCED. 2 Det internationella samarbetet för hållbar utveckling I regeringsförklaringen framhåller regeringen att "Globaliseringen och internationaliseringen har dramatiskt förändrat politikens möjligheter och människors liv. Trygghet är inte längre endast en nationell angelägenhet". För att lösa de stora och långsiktiga frågorna om fred, demokrati, trygghet och miljö krävs ett förstärkt internationellt samarbete. Regeringen anger vidare att miljön skall vara ett av fyra prioriterade områden i den framtida politiken. Det framhålls att "skall vara en pådrivande internationell kraft och ett föregångsland i strävan att skapa ett hållbart samhälle". konferens om miljö och utveckling (UNCED, den s.k. ) i och efterföljande FN-konferenser har bidragit till att en mängd nya initiativ har tagits på lokal, nationell, regional och global nivå i syfte att främja hållbar utveckling. resulterade bl.a. i Riodeklarationen om miljö och utveckling och i handlingsprogrammet . Många av miljö- och utvecklingsproblemen blivit alltmer komplexa. Mänskligheten står inför en situation där miljön och de livsuppehållande systemen utsätts för en allt starkare negativ påverkan. Klyftorna mellan rika och fattiga blir större och världens befolkning fortsätter att öka snabbt. De politiska systemen i många länder är fortfarande odemokratiska, och arbetslöshet och undersysselsättning ökar i omfattning i såväl rika som fattiga länder. Konflikter om färskvattenresurser, människor på flykt från miljöproblem, klimatförändringar och ökad ultraviolett strålning på grund av ett uttunnat ozonskikt är nya globala säkerhetshot som kräver fortsatt internationellt samarbete för att bemästras. Uppföljningen av är mot denna bakgrund en av de viktigaste internationella processerna. FN:s kommission för hållbar utveckling möts för att följa upp och vidareutveckla åtagandena och rekommendationerna i . planeras ett extra möte med för en samlad uppföljning av och nya beslut om riktlinjerna för det framtida miljö- och utvecklingssamarbetet. Riodeklarationen fastslår att begreppet hållbar utveckling, som bl.a. omfattar en ren miljö, fred, rättvisa och demokrati, är det övergripande långsiktiga målet för världssamfundet. De globala FN-konferenser som har hållits efter har inneburit en genomgång från olika utgångspunkter av de möjligheter och problem som kan förknippas med målet att uppnå hållbar utveckling i skilda delar av världen. Konferenserna har resulterat i betydelsefulla ställningstaganden för vilka åtgärder som krävs internationellt, nationellt och lokalt. Olika frågor som berör ekonomisk och social utveckling samt skydd av miljön är inbördes beroende och ömsesidigt förstärkande delar av målet om hållbar utveckling. slutdokument har varit en viktig utgångspunkt för de efterföljande globala konferenserna. om befolkning och utveckling, som har anknytning till kapitel 5 i , resulterade bl.a. i en samsyn om att se befolkningsutvecklingen i ett bredare perspektiv såsom en följd av de villkor som människorna lever under samt människors behov och miljö i vid mening. Vid om social utveckling i , som anknyter till kapitel 3 och 5 i , utarbetades ett omfattande program för åtgärder inom tre områden som är centrala för att uppnå hållbar utveckling: att utrota fattigdomen att skapa produktiv sysselsättning och främja social integration. Den fjärde globala kvinnokonferensen i , vars tema även delvis behandlas i kapitel 24 i , resulterade i en mängd åtgärdsförslag med syfte att stärka kvinnors makt och inflytande över utvecklingsprocesser på alla samhällsnivåer. Den senaste i raden av konferenser, Habitat 2 i , behandlade frågorna om hållbar utveckling av städer och boplatser och rimliga boendeförhållanden för alla. Dessa frågor kan särskilt kopplas till kapitel 7 och 28 i . Konferensen resulterade i ett omfattande program för utveckling och förvaltning av städer och boplatser och för samverkan mellan samhällets berörda parter. De frågor som har behandlats vid de globala FN-konferenserna är samtliga mycket betydelsefulla i strävan mot det övergripande målet om hållbar utveckling, och konferensernas rekommendationer och beslut kan väntas få stor betydelse för möjligheterna att uppnå detta mål. Denna skrivelse redovisas främst med utgångspunkt från beslut och rekommendationer, vilka baseras på den bärande tankegången i och . Stöd skall ges till utveckling som tillfredställer dagens behov - särskilt de grundläggande behoven hos världens fattiga, som måste ges allra högsta prioritet - utan att äventyra kommande generationers möjlighet att tillgodose sina behov.Riokonferensen resulterade i att miljöproblemen tydligt kopplades samman med utvecklingsfrågor. Miljö- och utvecklingsfrågor hanteras numera på ett mer integrerat sätt och det övergripande målet om hållbar utveckling har i princip accepterats av världssamfundet. Riodeklarationen slår också fast att stater skall samarbeta för att bevara, skydda och återställa hälsa och okränkbarhet hos jordens ekosystem, men att staternas ansvar är olika utformat på grund av deras olika bidrag till den globala miljöförstöringen. identifierade två grundorsaker till hoten mot hållbar utveckling. Den ena kan härledas till i-ländernas livsstil och konsumtionsvanor, med hög energiförbrukning och materialomsättning, vilket ofta leder till en allt högre produktion av avfalls- och restprodukter som påverkar de livsuppehållande systemen. I-länderna befinner sig långt ifrån målet om hållbar utveckling och börjar liknande problem uppstå i mellan-inkomst-länder och i många . Den andra huvudorsaken är fattigdom som i kombination med en snabb folkökning leder till överutnyttjande av naturresursbasen, när människor för sin överlevnad tvingas använda vatten, skogar, markområden och kustzoner på ett sätt som inte är långsiktigt hållbart. Samarbetet för hållbar utveckling är således en tudelad uppgift, dels att ändra ohållbara konsumtions- och produktionsmönster, dels att utrota fattigdom och skapa en balans mellan befolknings- och resurstillväxt.Målet att nå hållbar utveckling kräver åtgärder på global, regional, nationell och lokal nivå, i såväl i-länder som . Utgångspunkten måste vara att tillfredställa alla människors grundläggande behov, inom ramen för de ekologiska systemens bärkraft. Ansvaret för att uppnå hållbar utveckling ligger i huvudsak på varje nation. Alla länder är ömsesidigt beroende av att insatser för hållbar utveckling genomförs. I-länderna skall också ge stöd till i deras strävan att skapa förutsättningar för hållbar utveckling. För att uppnå hållbar utveckling krävs ett ökat hänsynstagande till och medvetenhet om de gränser som naturen ställer upp. Om de ekologiska systemen störs i alltför hög grad, riskeras avkastningen från de livsuppehållande systemen. Priserna på varor och tjänster måste i högre grad inkludera de kostnader som uppstår på grund av miljöpåverkan. Denna s.k. internalisering av miljökostnader kan främst ske genom användandet av ekonomiska styrmedel i form av miljöskatter och miljöavgifter. Förorenaren skall i princip bära kostnaderna för alla utsläpp. Miljöskadliga subventioner måste också avvecklas. Att komma till rätta med de globala miljö- och utvecklingsproblemen är en stor utmaning, som kräver långtgående insatser av världssamfundet. Det råder numera en internationell samsyn om vikten av såväl en effektiv nationell miljöpolitik som aktivt internationellt miljösamarbete. Den stora utmaningen är att omsätta intentioner och rekommendationer till praktisk handling och konkreta åtgärder för att säkra kommande generationers förutsättningar att leva och verka på jorden. Generalförsamlingens extra möte för uppföljningen av håller ett extra möte med avsikt att följa upp besluten från . Mötet kommer att utvärdera genomförandet av på internationell, nationell och lokal nivå. Arbetet baseras på det uppföljningsarbete som har skett inom ramen för FN:s kommission för hållbar utveckling (Commission for Sustainable Development, CSD). Mötet skall bl.a. besluta om ytterligare åtgärder för att åtagandena från skall uppnås. Regeringen lägger stor vikt vid generalförsamlingens extra möte, som förväntas få stor betydelse för de framtida ansträngningarna att genomföra besluten och rekommendationerna från och de fortsatta förhandlingarna om globala miljö- och utvecklingsfrågor. Mötet bör därför resultera i ett fokuserat arbetsprogram eller motsvarande som tydligt anger vilka frågor och områden som skall prioriteras inför nästa årtusende. FN:s Kommission för hållbar utveckling FN:s kommission för hållbar utveckling som bildades efter , har till uppgift att granska hur uppföljningen av besluten från genomförts nationellt och internationellt inkl. samtliga delar av . Genomgången fullbordades vid det fjärde mötet med kommissionen . Nästa möte kommer att ägnas åt förberedelserna inför FN:s generalförsamlings extra möte. möte bekräftade den centrala politiska roll i uppföljningen av som FN:s kommission för hållbar utveckling spelar. Kommissionens framtida roll kommer att diskuteras vid generalförsamlingens extra möte . Mötet kommer att erbjuda ett tillfälle att se över den institutionella uppföljningen av såväl som övriga FN-konferenser, och bör leda till att kommissionens mandat tydliggörs gentemot övriga funktionella kommissioner och FN:s ekonomiska och sociala råd, ECOSOC. Kommissionens årliga möten har alltsedan det första mötet resulterat i en mängd rekommendationer och förslag som sedan beaktas nationellt och inom andra delar av världssamfundet. Nedan följer några exempel på viktiga frågor och problemkomplex som har behandlats av kommissionen. Hållbara konsumtions- och produktionsmönster samt handel och miljö är viktiga sektorsövergripande frågor där kommissionens arbete har varit av särskild betydelse. Arbetet har syftat till att skapa förståelse för de komplicerade samband som råder mellan miljö och utveckling i förhållande till livsstil och konsumtionsvanor, produktionssätt samt de internationella handelsregelverken. Vid mötet enades kommissionen bl.a. om rekommendationer om att införa en optimal blandning av ekonomiska styrmedel, att undanröja miljöskadliga subventioner samt att satsa på information och utbildning för hållbar utveckling. Mötet uppmärksammade även vikten av att de internationella handelsavtalen överensstämmer med de globala miljökonventionerna. beslutades att en utvärdering av världens färskvattenresurser, med inriktning på framtida behov och tillgänglighet i olika världsdelar, skulle genomföras. har åtagit sig att ansvara för denna utvärdering, för vilken () har ett huvudansvar. Utvärderingen kommer att presenteras vid FN:s generalförsamlings extra möte och resultaten bör därefter följas upp. En mellanstatlig skogspanel, som etablerades , är ett annat av kommissionens initiativ. Panelen skall följa upp de skogsprinciper som antogs av världens länder vid och lämna förslag till rekommendationer och åtgärder för att uppnå ett hållbart skogsbruk. Finansieringen av har varit en stående fråga på kommissionens dagordning. har kritiserat i-länderna för att inte leva upp till sina finansiella åtaganden, och anser att biståndet är av avgörande betydelse för deras utveckling. Tyvärr har endast ett fåtal länder, däribland , levt upp till åtagande att avsätta av bruttonationalprodukten till bistånd. och andra i-länder har också betonat vikten av att mobilisera privat kapital för finansieringen av samt att måste föra en konsekvent och stabil politik för att kunna ta del av ett ökande internationellt privat kapitalflöde. Detta ökade kapitalflöde kan frigöra biståndsresurser för insatser i de fattigaste länderna. Regeringen anser att finansieringen av inte kan skiljas från finansieringen av utvecklingsprocessen generellt. Strävan att uppnå hållbar utveckling skall integreras i allt beslutsfattande. Det står klart att huvuddelen av finansieringen av hållbar utveckling måste komma från andra källor än biståndet. Biståndet har dock en fortsatt stor betydelse för de fattigaste länderna. Under kommissionens möten har även alternativa och innovativa finansieringskällor för hållbar utveckling diskuterats. Vid kommissionens möte inbjöds länder att rapportera om erfarenheter av olika ekonomiska styrmedel. Kommissionens behandling av innovativa finansieringskällor följdes upp i FN:s ekonomiska och sociala råd. Där antogs en resolution som bl.a. inbjuder regeringar att lämna skriftliga synpunkter på nya och innovativa idéer för att mobilisera kapital. Regeringen avser att svara på dessa inbjudningar i en rapport, baserad på bl.a. utredningen för en ökad miljörelatering av skattesystemet (Skatteväxlingskommittens) arbete. Andra FN-organ och de multilaterala utvecklingsbankerna Parallellt med arbetet inom FN:s kommission för hållbar utveckling har en mängd andra initiativ startats för att följa upp . FN:s miljöprogram (), och , fonder och program har en viktig uppgift i att stödja och komplettera nationella insatser vid uppföljningen av , inom sina resp. kompetensområden. Även de multilaterala utvecklingsbankerna och fonderna uppmanades att fästa särskild vikt vid att stödja de fattigaste länderna att genomföra . Regeringens syn på hur vissa av dessa har följt upp redovisas senare i skrivelsen. arbete inom ramen för FN:s uppföljning av För att stimulera, utveckla, fördjupa och förankra arbetet med att följa upp resultat och i , tillsatte regeringen en särskild kommitté för uppföljningen av , den s.k. nationella (M 1992:02). Kommittén har bl.a. till uppgift att skapa underlag för till generalförsamlingens extra möte. Rapporten avser beskriva på vilket sätt följer upp och genomför på nationell, regional och lokal nivå. Sannolikt läggs en särskild tonvikt på den lokala Agenda 21- process som framgångsrikt har inletts i . EU-medlemskapet skapar nya förutsättningar för inom FN:s arbete för hållbar utveckling, eftersom EU oftast strävar efter gemensamma ställningstaganden i internationella sammanhang. Det har givetvis en mycket stor betydelse vid förhandlingar att EU enat kan driva en linje som överensstämmer med svenska intressen. Under den korta tid som har förflutit sedan blev medlem i EU har EU- samarbetet inför och under internationella förhandlingar som berör miljö och utveckling i stort sett fungerat väl. Det står klart att EU alltmer framträder som en av de mest pådrivande krafterna inom det globala miljösamarbetet och har genomgående haft goda möjligheter att påverka EU:s gemensamma positioner. har genom EU:s röst i många fall fått ett bättre genomslag än om de hade framförts av eller ensamt. De nordiska ländernas tradition av samförstånd och samarbete inom miljöområdet är alltjämt av stor vikt. Inför och under internationella miljö- och utvecklingsförhandlingar har det nordiska samarbetet fungerat väl. Ländernas positioner sammanfaller ofta och det faller sig därför naturligt att tar initiativ till att gemensamt lägga fram förslag eller driva på förhandlingarna för enskilda sakfrågor i internationella sammanhang. Det nordiska samarbetet manifesteras i den nordiska miljöstrategin, som reviderades av de nordiska miljöministrarna . Miljöstrategin framhåller behovet av ett nära samarbete vid uppföljningen av , förberedelserna inför generalförsamlingens extra möte och det fortsatta arbetet inom de globala konventionerna. Det är i synnerhet det informella samarbetet mellan de nordiska länderna som har varit fruktbart och lett till goda resultat. Nordiskt samråd sker kontinuerligt inför och under större internationella möten, t.ex. vid möten med FN:s kommission för hållbar utveckling, kommissionens skogspanel, , klimatförhandlingarna och FN:s miljöprogram. I många fall stämmer man även av successivt i det löpande arbetet. Likaså genomförs ofta gemensamma studier, exempelvis inom ramen för Klimatkonventionen. Ett annat framgångsrikt exempel på detta är de förslag till FN-reformer som har tagits fram inom det s.k. nordiska . 3 Sammanfattning: Övergripande svenska prioriteringar -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: I det fortsatta internationella | | samarbetet för hållbar utveckling bör verka för ett stärkt| | konventionsarbete, hållbara konsumtions- och produktionsmönster | | samt att miljöaspekter integreras i handels-, säkerhets- och | | biståndspolitiken. Av hög prioritet är också samarbetet för att | | utveckla metoder och handlingsprogram för att hushålla med | | naturresurser, inkl. jord- och skogsbruk, resurser och | | färskvattenresurser, hållbar markanvändning och bebyggelse samt | | riskminimering vid kemikaliehantering. bör verka för en effektiv uppföljning och tillämpning av existerande globala konventioner för hållbar utveckling. Målsättningen bör vara att fler länder skall bli parter till konventionerna och att parterna skall leva upp till de åtaganden som har gjorts. bör även, där så är lämpligt, verka för att stärka och få till stånd nya internationella överenskommelser med konkreta och tidsbestämda åtaganden och förpliktelser.