prop · GK03100D1 · 1997-01-01 00:00:00 — Systemet med debiterad preliminär skatt kan leda till ett underuttag av skatt. Det får till följd att återstående skattebelopp betalas genom fyllandsinbetalningar eller i form av kvarstående skatt. Av statistik som utredningen tagit fram framgår att fyllnadsinbe- talningarna för juridiska personer med F-skatt var betydande. De uppgick till 4,8, för till 4,4 och för till . uppgick de till . Även fyllnadsinbetalningarna för fysiska personer var stora. De uppgick till 7,8, till 7,9, till 9,8 och till Räknat per skattskyldig är emellertid fyllnadsinbetal- ningarna för fysiska personer avsevärt lägre än för de juridiska personerna. Medelvärdet låg för juridiska personer på 83 000, 86 000, 67 000 respektive och för fysiska personer på 7 400, 7 700, 7 300 respektive . När det gäller kvarstående skatt är förhållandena desamma. Medelvärdet för de juridiska personerna var 35 000, 33 000, 30 000 respektive . För de fysiska personerna låg medelvärdet på , för på samt för på . I procent uttryckt innebär siffrorna att de juridiska personerna, som utgör av de skattskyldiga, svarade för av fyllnadsinbetalningarna och av den kvarstående skatten. gjorde de juridiska personerna egna frivilliga inbetalningar strax före med och strax före med . De juridiska personernas fyllnadsinbetalningar, inbetalningar av kvarstående skatt och egna inbe- talningar utgjorde av den egna slutliga skatten. Detta innebär att togs ut i form av debiterad skatt. Den kvarstående skatten och fyllnadsinbetalningarna är således uttryckta i procent av den slutliga skatten avsevärt högre för juridiska personer än för fysiska personer. Mot bakgrund härav är det som utredningen funnit angeläget att i första hand försöka förbättra betalningarna av F-skatt. I detta sammanhang får man skilja på sådana förbättringar som är möjliga att åstadkomma redan med dagens regler och sådana som kräver författ- ningsändringar. Bättre rutiner för skattemyndigheterna kan utvecklas inom det befintliga systemet och större resurser kan satsas på en effektivare kontroll av den preliminära skatten. En avvägning måste emellertid alltid göras mellan det önskvärda i att den preliminära skatten överensstämmer med den slutliga och administrationskostnaderna för att nå en ökad precision. Framhållas bör att en god överensstämmelse mellan preliminär och slutlig skatt i princip också förutsätter att de skattskyldiga själva medverkar och tar initiativ till att den preliminära skatten blir riktigt beräknad. Enligt nuvarande bestämmelser görs skatteavdrag från ersättning som betalas ut till fysisk person i flertalet fall enligt skattetabeller. Dessa upprättas i hela krontal efter olika kommunala skattesatser, 26 Ä och för olika tidsperioder. Tabellerna är indelade i inkomstskikt och intervaller. I månadstabellen är skiktet indelat i intervaller på och i skiktet och däröver i intervaller på . Skatteavdraget är beräknat på den övre gränsen i skiktet. För månadslöner som ligger exempelvis inom inkomstskiktet 20 201 Ä beräknas alltså avdraget efter . Den som tjänar respektive får då avdrag med samma belopp. Detta kan medföra ett överuttag av skatt med eller . En annan felaktighet som har sin grund i skattetabellen är att vid en utdebitering som inte ligger exakt på helt krontal kommer uttaget att bli antingen för högt eller för lågt. Den största skillnaden upp- kommer då utdebiteringen i öretal ligger på 50, t.ex. . För en person som har en inkomst på betyder detta att skatt dras med ett för lågt belopp om tabell 32 används respektive ett för högt belopp vid användandet av tabell 33. Ett sätt att lösa nämnda problem är enligt utredningen att ersätta skattetabellerna med procentavdrag. Ett system med procentavdrag innebär att en procentsats efter vilken skatteavdrag skall göras anges på skattsedeln för preliminär skatt. Med ett sådant system kommer arbetstagarens samtliga arbetsgivare, dvs. både huvudarbetsgivare och sidoarbetsgivare, att dra skatt efter samma procentsats. Detta förutsätter att arbetsgivarna har tillgång till arbetstagarens skattsedel på preliminär skatt och till nödvändiga ADB-program. Om procentavdrag används måste föregående års debitering av slutlig skatt ligga till grund för beräkningen av procentsatsen. Inkomster som ligger blir då underlag för procentavdraget. Vid jämna inkomster över åren leder denna metod till en bra överensstämmelse mellan preliminär och slutlig skatt. Förhållandena kan emellertid ändras . Dels kan inkomstens storlek förändras, dels kan de avdrag som får göras i deklarationen variera. Procentsatsen blir då antingen för hög eller för låg. Vidare är det många arbetsgivare som Ä i vart fall Ä inte har tillgång till de ADB-program som krävs för denna metod. Ett system med procentavdrag innebär som utredningen pekar på en ökad administration för många arbetsgivare och ger heller inte några garantier för att skatteutfallet blir bättre än med nuvarande system. De felaktiga skatteuttag som skattetabellerna ger avser vidare endast små belopp. Regeringen delar därför utredningens uppfattning att det är mindre lämpligt att överge nuvarande regler för ett system med procentavdrag. Vi anser alltså att de allmänna skattetabellerna skall behållas och liksom nu skall grunderna för tabellerna anges i lag. I uppbördslagen anges tämligen detaljerat hur tabellerna skall se ut. Enligt vår mening bör det ankomma på att i större utsträckning än svara för den närmare utformningen av tabellerna. Sägas kan att tabeller där intervallerna förslagsvis är ger ett mer korrekt skatteuttag än tabeller med större intervall. bör givetvis eftersträva att med ändamålsenliga intervaller få till stånd bästa möjliga överensstämmelse mellan preliminär och slutlig skatt. Vi föreslår att får ökade möjligheter att bestämma skattetabellernas utformning. Bestämmelser om skatteavdrag enligt skattetabeller finns i 8 kap.1-7 §§ skattebetalningslagen. Möjligheten att begära 50-örestabell Som nämnts upprättas skattetabellerna i regel i hela krontal. , och kommuner kan emellertid enligt 4 § 3 mom. andra stycket UBL få tabeller på preliminär skatt upprättade ören. Möjligheten för och att få 50-örestabell infördes (bet. 1953:BevU33 s. 60 Ä 62). hade då redan den möjligheten. Motivet för de särskilda skattetabellerna var att ge ett stort antal skattskyldiga möjlighet att få ett mer korrekt skatteuttag. Enligt är det svårt att hinna med att utfärda 50- örestabeller. En framställan om tabell på preliminär skatt ören kommer ofta först året före inkomståret. Detta får till följd att tiden för att framställa bl.a. ADB-program och kontroller kan bli väl kort. Förutom framtagningen av tabellverket skall ADB-registren förses med uppgift om att för vissa skattskyldiga med viss kommunkod och som är medlemmar i skall 50-örestabell användas. Den nya tabellen skall anges på skattsedeln och införas i det centrala skatteregistret dit arbetsgivaren kan vända sig för att få uppgift om skatteavdragets storlek. En ändring av utdebiteringen påverkar också beräkningen av jämkning, stående jämkning eller särskild beräkningsgrund. Om tabellerna trycks sent hinner arbetsgivarna i ett stort antal fall dra skatt efter fel tabell vilket sedan måste rättas till. Ett sätt att komma till rätta med det här problemet är som utredningen nämner att införa en tidsgräns för när en begäran om 50-örestabell senast skall ha kommit in till , t.ex. . Det kan emellertid vara svårt att sätta ett datum som tillgodoser såväl behov att få vetskap om kommunernas önskemål som kommunernas möjlighet att till hinna fatta beslut om skattesats. Tilläggas bör att enligt innebär 50-örestabell i förhållande till ordinarie tabellval endast ett obetydligt bättre uttag av preliminär skatt. Utredningen nämner ett exempel där en 50-örestabell medförde att vid en månadsinkomst på skatteavdraget blev närmare det faktiska slutresultatet räknat. Vid en månadsinkomst på blev skatteavdraget mer exakt räknat och vid en månadsinkomst på blev det bättre. För kommunernas del har det inte någon betydelse hur skattetabellen för uttag av preliminär skatt ser ut. Kommunerna får sin del av den preliminära skatten oberoende av tabellernas utformning. Avgörande är i stället storleken på skatteunderlaget. Frågan om beräkning av den preliminära skatten är en statlig angelägenhet. Det administrativa arbetet med att framställa 50-örestabeller är dessutom omfattande och sker som regel i tidsnöd. I likhet med utredningen föreslår regeringen att kommunernas rätt att bestämma över skattetabellernas utformning skall slopas. Som föreslagits i det föregående bör det i stället ankomma på att genom bl.a. ändamålsenliga skattetabeller svara för att överensstämmelsen mellan preliminär och slutlig skatt blir god. Enligt dagens bestämmelser (4 § 4 mom. UBL) görs skatteavdrag på inkomst för av sådant arbete som avser än enligt en särskild tabell som grundas på en för landet genomsnittlig skattesats till inkomstskatt under beskattningsåret, dvs. För skattskyldiga med en skattesats som avviker från den genomsnittliga, som för är , kan överskjutande skatt eller kvarstående skatt uppkomma. Genomsnittstabellen bör därför ersättas antingen av särskilda skattetabeller med en tabell för varje skattesats om hel krona eller med ett procentavdrag. Att ersätta genomsnittstabellen med 10 olika skattetabeller avseende 26 Ä skulle inte medföra några större problem för . Däremot skulle arbetsgivarnas hantering försvåras om det fanns så många olika tabeller. Ett annat alternativ är att göra skatteavdrag på utbetalt belopp på samma sätt som gäller för sidoinkomster. Regeringen delar utredningens uppfattning att ett sådant system skulle bli enkelt att tillämpa för arbetsgivarna och innebära större enhetlighet när det gäller skatteavdrag. Vi föreslår därför att den nuvarande genomsnittstabellen avskaffas och ersätts med ett avdrag . Bestämmelsen tas in i 8 kap. 8 § skattebetalningslagen. Enligt nuvarande regler görs skatteavdrag på dagpenning från arbetslöshetskassa enligt en särskild tabell som grundas på en för landet genomsnittlig skattesats till inkomstskatt för beskattningsåret. För används 32-kronorstabellen. Den nuvarande genomsnittstabellen medför att många får ett för högt skatteuttag medan andra får ett för lågt uttag. I en situation av arbetslöshet är det av stor betydelse för den enskilde att inte för mycket skatt dras under det löpande året och som sedan betalas ut året efter inkomståret i form av överskjutande skatt. Likaså kan det innebära stora problem för den som får kvarstående skatt på grund av att för lite preliminär skatt har dragits att få fram medel att betala den kvarstående skatten. från den enskildes synpunkt måste det därför vara en fördel om arbetslöshetskassorna kunde dra skatt efter den kommunala skattesats som gäller i den kommun där den arbetslöse är bosatt. Dagens regelverk baseras på de förhållanden som gällde . En ändring av regleringen förutsätter att arbetslöshetskassornas ADB-system byggs ut. Detta har redan skett. I landet finns 40 arbets- löshetskassor. Samtliga utom en eller två är anslutna till något av tre olika datasystem som finns för kassorna. Ett nytt enhetligt ADB-system (OAS) har tagits fram. Det kommer att tas i bruk successivt med början och beräknas vara fullt utbyggt vid utgången av . Mot bakgrund av att kassorna har ett datoriserat system och till det nya system som håller på att installeras bör det inte vara något hinder att slopa den generella tabellen och i stället använda krontalstabeller på samma sätt som i fråga om utbetalningar av lön. För att skatteavdrag skall kunna göras med tabeller som är utformade efter olika kommunala skattesatser krävs att kassan får uppgift om vilken tabell som skall användas. Sådana uppgifter kan inhämtas från skattemyndigheten. kan avdrag enligt tabell för preliminär skatt medföra problem. Men längre fram bör det nya systemet inte innebära några svårigheter. För bör det inte vara något problem att upprätta tio olika krontalstabeller för dagpenning. Vi föreslår därför i likhet med utredningen att genomsnittstabellen tas bort och ersätts med krontalstabeller efter olika kommunala skattesatser. Bestämmelser om allmänna skattetabeller har tagits in i 8 kap. 2 och 3 §§ skattebetalningslagen. Förhöjt skatteavdrag av arbetslöshetskassa I 41 § 1 mom. UBL finns bestämmelser om förhöjt skatteavdrag, dvs. att avdrag skall göras med större belopp än som annars skulle ha gjorts. Syftet med bestämmelserna är att en arbetstagare härigenom skall kunna undvika att få kvarstående skatt som annars kunde ha uppkommit på grund av exempelvis extrainkomster. Arbetslöshetskassorna är undantagna från den nämnda skyldigheten och behöver således inte efterkomma en begäran från den arbetslöse om förhöjt avdrag. I praktiken tillgodoser emellertid kassorna som regel den enskildes önskemål. Det bör därför inte vara något större problem för kassorna om det införs en skyldighet att efter den skattskyldiges begäran göra förhöjt skatteavdrag. Regeringen delar utredningens bedömning att det är en fördel för den arbetslöse att ha rätt till förhöjt skatteavdrag och att så enhetliga regler som möjligt bör gälla inom skattebetalningssystemet. Vi föreslår därför att arbetslöshetskassorna skall vara skyldiga att efterkomma en begäran om förhöjt skatteavdrag. Bestämmelsen om förhöjt skatteavdrag finns i 8 kap. 7 § skattebetalningslagen. skall enligt nuvarande ordning göra skatteavdrag vid utbetalning av sjukpenning endast i de fall denna grundas på inkomst av arbete. Något skatteavdrag görs alltså inte på sjukpenning som grundas på inkomst av näringsverksamhet. Detta förhållande kan innebära problem i det fall en näringsidkare har fått sin F-skattsedel återkallad. I en sådan situation skall en uppdragsgivare göra skatteavdrag såsom för ersättning för utfört arbete, medan inte gör något skatteavdrag på utbetald sjukpenning. Näringsidkaren kan därmed komma att bli påförd kvarstående skatt. Ett sätt att komma till rätta med detta är enligt utredningen att likställa sjukpenning som grundas på inkomst av näringsverksamhet med sjukpenning som utgår vid ersättning för arbete. Skatteavdrag enligt tabell skulle då alltid göras på sjukpenning oavsett typ av bakomliggande inkomst. Nackdelen med ett sådant system är emellertid att den som har särskild A-skatt kommer att drabbas av dubbla skatteavdrag, nämligen dels enligt skattetabell, dels genom den debiterade preliminära skatten. I denna har ju eventuell sjukpenning redan beaktats. För att undvika att de som har en debiterad preliminär skatt skall få vidkännas dubbla skatteavdrag bör ett undantag införas för denna kategori. har dock föreslagit att skatteavdrag skall göras för den som har debiterats särskild A-skatt men som inte betalar påförda skatter. skall i dessa fall fatta ett särskilt beslut om skatteavdrag. Enligt verket kan ett sådant beslut meddelas i samband med att F-skattsedeln återkallas för den betalningsförsumlige. Den av föreslagna ordningen innebär en särbehandling av dem som debiterats särskild A-skatt i förhållande till dem med debiterad F-skatt. Eftersom vi försökt att få ett så likformigt system som möjligt anser vi att verkets förslag inte bör genomföras. Vi föreslår med hänsyn till vad som sagts att med ersättning för arbete likställs sjukpenning som grundas på inkomst av näringsverksamhet. Vi föreslår dock att skatteavdrag inte skall göras om mottagaren av sjukpenning har en debiterad preliminär skatt för inkomståret. Bestämmelserna har tagits in i 5 kap. 2 och 3 §§ skattebetalningslagen. Enligt 4 § 2 mom. femte stycket UBL görs skatteavdrag på föräldrapenning endast om den sjukpenninggrundande inkomsten uppgår till lägst . Beloppsgränsen gäller (prop. 1986/87:133, bet. 1986/87:SfU22, rskr. 1986/87:326, SFS 1987:371). var beloppsgränsen (SFS 1973:1125). Den nedre gränsen för att bestämma sjukpenninggrundande inkomst följde från början skattelagstiftningens regler för deklarationsskyldighet. Det har emellertid inte varit någon absolut följsamhet utan justering av gränserna har gjorts i samband med andra förändringar i socialförsäkringen. Vid en sjukpenninggrundande inkomst utgår föräldrapenning med per dag. Uppgår inte den sjukpenninggrundande inkomsten till görs inte något skatteavdrag. För den som har andra inkomster utöver föräldrapenning medför bestämmelsen att kvarstående skatt uppstår. För att undvika kvarstående skatt kan den skattskyldige själv begära förhöjt skatteavdrag hos . Ett pedagogiskt problem är emellertid det förhållandet att när skatt inte dras på garantibelopp den skattskyldige kan uppfatta beloppet som skattefritt. Den skattskyldige begär då inte något förhöjt skatteavdrag. Om skatteavdrag skulle införas oavsett beloppsgräns skulle detta leda till negativa effekter enbart för dem som inte har andra inkomster än garantibelopp. Eftersom inriktningen är att åstadkomma en bättre överensstämmelse mellan preliminär och slutlig skatt och så enhetliga regler som möjligt bör gälla delar regeringen utredningens bedömning att 6 000-kronorsgränsen bör tas bort. Skatteavdrag skall alltså alltid göras enligt tabell. Det begränsade antal skattskyldiga som härigenom kan komma att få ytterligare skatt att betala har då möjlighet att vända sig till skattemyndigheten och begära ändrad beräkning av skatteavdraget, dvs. ett beslut om att inte skall göra något skatteavdrag eller göra ett lägre skatteavdrag. Vårt förslag finns i 8 kap. 4 § skattebetalningslagen. 19.2.2 Oförändrade regler för beräkning av A-skatt Regeringens bedömning: Reglerna för skatteavdrag på sido- inkomster, pension, sjukpenning samt ränte- och utdelningsinkomster bör inte ändras. Utredningens bedömning stämmer överens med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: När det gäller skatteavdrag från sidoinkomster föreslår , i syfte att förbättra uppbördseffektiviteten, att avdrag skall göras i stället för för den som har inkomster över den s.k. brytpunkten. Skälen för regeringens bedömning: Skatteavdrag på sidoinkomster, dvs. inkomster som inte är huvudsaklig inkomst hos mottagaren, görs av inkomsten. Procentsatsen valdes för att den motsvarar ett ungefärligt snitt av de kommunala skattesatserna. Denna ordning tillämpas (prop. 1991/92:112, bet. 1991/92:SkU29, rskr. 1991/92:292, SFS 1992:680). fanns det inte någon skyldighet för sidoarbetsgivare att göra skatteavdrag. Syftet med systemet var att få en bättre anpassning av den preliminära skatten till den slutliga skatten. För vissa skattskyldiga kan ett 30-procentigt avdrag bli för lågt och härigenom medföra kvarstående skatt. Ett sätt att undvika detta är naturligtvis att höja procentsatsen. Med hänsyn till att skattskyldiga med sidoinkomster inte sällan har stora kostnadsavdrag för sina extrainkomster, att procentsatsen överensstämmer med den för skatteavdrag på kapitalinkomster och den för skatteavdrag på ersättning till juridiska personer utan F-skattsedel samt att den totala överskjutande skatten för fysiska personer överstiger den kvarstående skatten delar regeringen utredningens uppfattning att någon generell höjning av procentsatsen för skatteavdrag på sidoinkomster inte bör göras . I de fall den skattskyldige har inkomster som överstiger brytpunkten, som för är , kommer ett skatteavdrag att leda till kvarstående skatt. Det vore därför som framhåller i sitt remissvar en fördel om ett större skatteavdrag kunde göras för de av löntagarna som har en inkomst som ligger över brytpunkten. Sidoarbetsgivaren skulle i dessa fall göra ett större skatteavdrag än . För att veta hur stort avdrag som skall göras måste arbetsgivaren få uppgifter antingen från den skattskyldige eller skattemyndigheten. Den högre procentsatsen måste då anges på den skattskyldiges skattsedel. I det nya systemet kommer de flesta skattskyldiga emellertid inte att ha någon skattsedel på preliminär skatt. En A-skattsedel skall utfärdas endast efter särskild begäran från den skattskyldige, se 4 kap. 16 § skattebetalnings- lagen. När det generella avdraget på infördes, motiverades detta med att det skulle vara enkelt för sidoarbetsgivaren att göra avdrag efter samma procentsats för samtliga skattskyldiga. Det är väsentligt med ett enkelt förfarande. De uppgifter som läggs på arbetsgivarna bör om möjligt begränsas. Med hänsyn härtill krävs det starka skäl för att ändra den nuvarande ordningen. Möjlighet finns ju för den skattskyldige att begära ändrad beräkning av den preliminära skatten och på så sätt få ett mer exakt avdrag. Den skattskyldige har också möjlighet att hos sin huvudarbetsgivare begära förhöjt skatteavdrag. Ett förhöjt skatteavdrag kan även göras av sidoarbetsgivare om arbetstagaren och siodarbetsgivaren är överens. Vi delar därför utredningens bedömning att någon ändring av reglerna inte heller bör göras för dem med inkomster över brytpunkten. Det kan dock finnas skäl att komma tillbaka till denna fråga. Bestämmelser om skatteavdrag på sidoinkomster finns i 8 kap. 8 § skattebetalningslagen. För många pensionärer medför dagens bestämmelser om skatteavdrag att de får kvarstående skatt. Enligt gäller detta för av pensionärerna. En bland flera orsaker till detta är att inkomsten från inte är huvudinkomst och att skatteavdrag görs såsom för sidoinkomster . Har den skattskyldige då inte begärt ett förhöjt skatteavdrag uppkommer kvarstående skatt. Det förhöjda skatteavdraget skall göras på huvudinkomsten. Ett sätt att lösa detta problem är att beräkna skatteavdraget efter viss procentsats, som varierar i det enskilda fallet. Denna procentsats ersätter då skatteavdraget som i regel görs på folkpension och tilläggspension enligt tabell och på tjänstepension . har möjlighet att i enskilda fall besluta om särskild beräkningsgrund (3 § 2 mom. UBL) och den skattskyldige har rätt att begära ett förhöjt skatteavdrag (41 § 1 mom. UBL). Motsvarande bestämmelser har tagits in i 8 kap. 11 § respektive 8 kap. 7 § skattebetalningslagen. Regeringen delar utredningens uppfattning att ifrågavarande möjligheter får anses tillräckliga. Det är dock som utredningen framhåller viktigt att och kompletterar sina informationsinsatser. Sjukpenning Ä skatteavdrag för A-skatt Avdrag för A-skatt på sjukpenning görs med ledning av särskilda skattetabeller. I tabellerna anges skatteavdraget i procent av ersättningen på grundval av den skattskyldiges sjukpenninggrundande inkomst eller den andel av den sjukpenninggrundande inkomsten som ersättningen grundas på. Om någon sjukpenninggrundande inkomst inte har fastställts utgör ersättningen underlag för beräkningen av den procentsats efter vilken skatteavdraget skall beräknas. Syftet med att ange skatteavdraget i procent i stället för i krontal är att skatteavdraget på ersättningen från skall stämma överens med den procentsats som gäller för den totala skatten för en årsinkomst motsvarande den skattskyldiges sjukpenninggrundande inkomst. Den sjukpenninggrundande inkomsten torde i regel stämma relativt väl överens med den verkliga årsinkomsten. Det har gjorts gällande att det nuvarande systemet generellt leder till ett för lågt skatteuttag och därmed ger upphov till kvarstående skatt. Det är också riktigt att det finns brister. Skälet härtill är emellertid inte att försäkringskassorna drar för lite skatt. I stället är det så att arbetsgivaren gör avdrag enligt månadstabell på det belopp som betalas ut trots att ersättning för månaden även betalats ut från . Vanliga situationer där kvarstående skatt kan uppstå är dels då den skattskyldige är sjuk under t.ex. en fjortondagarsperiod men arbetsgivaren drar skatt enligt månadstabell från lön som endast avser en del av månaden, dels då den skattskyldige är sjukskriven på halvtid under hela eller stora delar av året. betalar arbetsgivaren i stället för försäkrings- kassan ut sjukersättning , se lagen (1991:1047) om sjuklön. Härefter har problemet minskat för dem som är korttidssjukskrivna. Problemet har minskat ytterligare fr.o.m. då sjuklöneperioden förlängdes . Problemet kvarstår för dem som är halvtidssjukskrivna .