prop · GK0364 · 1997-01-01 00:00:00 — 14.1 Forskningens mål och medel Den huvudsakliga forskningen om alternativ till traditionell burhållning av värphöns bedrivs av olika institutioner vid , se bilaga 4. Forskningen finansieras förutom av SLU självt, även av , Stiftelsen (), Skogs- och jordbrukets forskningsråd (), djurskyddsorganisationer, SFS-Svenska Ägg och Arbetsmiljöfonden. Forskningen har lett till att bl.a. två akademiska avhandlingar vid SLU publicerats. Den ena behandlar hönsens inhysning, hälsa och beteende och den andra behandlar arbetsmiljöfrågor som luftkvalitet m.m. Särskilda medel för djurskyddsfrämjande åtgärder har avsatts under anslaget Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder. För beräknas få disponera ca för prövning från djurskyddssynpunkt av nya djurhållningsmetoder, inredningar m.m. i stallar och för andra djurskyddsfrämjande åtgärder samt för information och rådgivning i hönshållningsfrågor. Det är i detta sammanhang viktigt att forskning om olika inhysningsformer för värphöns prioriteras. beslutade att i samråd med anta ett forsknings-, försöks- och utvecklingsprogram rörande djurmiljöförbättrande åtgärder inom alternativa system för värphöns. Programmet inriktades på två huvudområden: biologiska frågor och teknik/arbetsmiljö. Programmet löpte från 31 december 1994. Totalt avsattes inom detta forskningsprogram ca . och beslutade att för tiden från 31 december 1996 ge bidrag till forsknings- och utvecklingsarbete inom hönsområdet. Forskningsprogrammet, som fick namnet Hönshållning, har som mål att utveckla inhysningssystem för värphöns som uppfyller djurskyddslagens krav och jordbruksutskottets uttalande att alternativa system inte får leda till försämringar från djurhälso- eller arbetsmiljösynpunkt. skall systemen ge producenterna en lönsam produktion som klarar en internationell konkurrens. Totalt har avsatts inom forskningsprogrammets ram. Programmet har utvärderats. En sammanfattning av utvärderingen har bilagts . I sammanfattningen står bl.a. att forskning, försök och utvecklingsarbete i och i många andra länder inte kan anvisa några alternativa produktionssystem till traditionella burar som säkrar en god djurmiljö, är acceptabla från arbetsmiljösynpunkt och ger konkurrenskraftig produktion. 14.2 Framtida behov av forskning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Forskning om alternativ till | | traditionell burhållning av höns måste fortsätta minst i samma | | takt som . Näringen bör bidra med kontinuerlig | | finansiering av denna forskning. bedömning: anför att kompetensen inom svensk fjäderfäforskning har ökat betydligt, sedan verket fick möjlig- het att från anslaget Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder stödja forskningen om alternativa inhysningssystem. SLF, näringen och djurskyddsorganisationerna har också bidragit till denna forskning, liksom SLU. SLF finansieras numera helt av näringen genom uttag av en viss avgift på produkterna. Någon överenskommelse med äggnäringen om näringsfinansierad forskning har ännu inte kunnat genomföras på grund av dels dålig lönsamhet och dels den splittring som näringen uppvisar. De stora packerierna svarar endast för av marknaden och en avgift per ägg befaras därför kunna snedvrida konkurrensen. Enda möjligheten till gemensam finansiering är att ta ut en avgift per kläckt kyckling. I och med att bidraget från SLF försvinner och en kontinuerlig neddragning av tillämpad forskning sker på SLU kan forskningen inte bibehållas på nuvarande nivå om inte nya medel tillförs. Om detta inte kan ske bedömer att möjligheterna att lösa de problem som kvarstår inom alternativa inhysningssystem för höns försvåras eller försenas. har prioriterat fjäderfäforskningen när det gäller anslaget Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder. bör näringen kunna ta över en viss del av finansieringen. Remissinstanserna: De remissinstanser som kommenterat bedömning vad det gäller forskning är eniga om att forskning och utveckling måste fortsätta och även öka i omfattning. Instanserna har emellertid delade meningar om vilken inriktning forskningen bör ha. Några instanser påpekar att förutom djurmiljö måste även arbetsmiljö beaktas. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen delar och remissinstansernas uppfattning att det ännu kvarstår flera problem att lösa innan det finns inhysningssystem för höns som uppfyller djurskyddslagens krav och har en godtagbar arbetsmiljö som de är konkurrenskraftiga. Beträffande djurskyddet är det främst problemen med fjäderplockning och kannibalism och orsakerna till dessa som det är viktigt att studera . Betydelsen av gruppstorlek och beläggningsgrad behöver också undersökas mer liksom samspelet mellan olika raser och inhysningssystem. Problem med hygien och parasitförekomst, sjukdomar, stallmiljö och arbetsmiljö är också viktiga forskningsområden, liksom foderproblem m.m. Regeringen anser att forskning och utveckling av ekologiska system och lågbeläggningssystem bör ges hög prioritet. Undersökningar rörande produktionskostnader i de olika systemen bör göras. Dessutom bör forskning om hönans fysiologiska och beteendemässiga behov bedrivas. Med detta som bakgrund bedömer regeringen att forskningen måste fortskrida minst i samma takt som . Näringen har stor nytta av de forskningsresultat som tas fram genom finansiering med allmänna medel. Med hänsyn till detta uppmanar regeringen näringen att utveckla ett system som bidrar till kontinuerlig finansiering av forskningsinsatser inom hönsområdet. Regeringen förutsätter att (1997-1999) avsätts från anslag för forskning om alternativ till traditionell burhönshållning. 15 Dispens för traditionella burar som uppfyllerhöga djurskyddskrav 15.1 Ännu finns inga godkända inhysningssystem med högbeläggning för höns Möjligheten för mellanstora och stora besättningar att gå över till alternativa system har varit mycket begränsad eftersom det inte funnits några godkända och därmed tillåtna högbeläggningssystem att gå över till. För dessa besättningar är de lågbelagda systemen knappast något alternativ eftersom de kräver så stora ytor att det inte är fysiskt möjligt att inhysa det antal höns som dessa besättningar består av på den yta som finns tillgänglig. Bl.a. på grund av detta har övergången till alternativa system inte skett i den utsträckning som man tidigare hade räknat med. Eftersom det ännu inte finns godkända system för hönshållning i högbelagda system och eftersom inte alla äggproducenter kan gå över till lågbelagda system är det rimligt att vissa producenter kan tillåtas att fortsätta sin produktion med höns i traditionella burar. Detta gäller under förutsättning att burarna uppfyller höga djurskyddskrav. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Tidsbegränsad och individuellt prövad | | dispens från delar av funktionskraven bör kunna medges på gårdsnivå| | för traditionella burar som uppfyller högt ställda djurskydds- | | krav. I buranläggningar som inte uppfyller dessa krav skall | | produktionen avslutas . Regeringen | | har för avsikt att i djurskyddsförordningen införa en möjlighet för| | att medge sådan dispens. förslag: Dispenser skall kunna ges för traditionella burar . Dispens skall kunna ges efter en individuell prövning. Dispensen skall vara tidsbegränsad och kan endast ges till anläggningar som uppfyller höga djurskydds- och djurhälsomässiga krav. Dispenstidens längd beror på anläggningens djurskyddsmässiga status. Remissinstanserna: De flesta instanser som yttrat sig om dispenser anser att dessa skall kunna ges i någon form förutsatt att anläggningen uppfyller högt ställda krav. Svenska lantägg AB vill inte ha dispensbyråkrati utan förordar EU- anpassning i stället. konsumentråd tillsammans med anser att dispenser bör kunna undvikas om en ny, definitiv tidsgräns för burförbud sätts. Instansernas åsikter om dispenstidens längd skiftar från en hönsomgång (vilket innebär ) till eller tills vidare. SLU och Föreningen Djurens Vänners framhåller att kontrollprogram som skall utgöra beslutsunderlag för beviljandet av dispenser bör utarbetas av i samråd med forskare och inte av näringen själv. SFS-Svenska Ägg, Kronägg och Svenska lantägg AB föreslår att äggpro- ducenterna ges dispenser för fortsatt produktion i burar och med möjlighet att även byta ut dessa för att ge hönsen en bättre miljö än de har . Skälen för regeringens bedömning: Regeringen instämmer med och majoriteten av remissinstanserna i att en fullständig omställning av äggnäringen från traditionella burar till alternativa system inte är möjlig till om vill behålla en relativt hög självförsörjningsgrad avseende ägg. Av framgår att vissa av de högbelagda systemen i flera hönsomgångar fungerat ganska bra men att sådana positiva resultat varvats med negativa resultat, speciellt vad gäller kannibalism, tarmsjukdomar och andelen fellagda ägg. Regeringen anser att alla traditionella burar, som ju inte kan anses möjliggöra ett naturligt beteende hos djuren, helt skall utmönstras och att inhysningssystemen skall uppfylla de grundläggande funktionskraven för höns. Med hänsyn till de svårigheter som uppstått med att ha stora flockar av icke näbbamputerade höns på golv i högbelagda system måste emellertid under en övergångstid fortsatt användning av traditionella burar i enskilda fall accepteras. Detta förutsätter dock att burarna håller en hög standard när det gäller djurskyddskrav. Många av de traditionella burarna har blivit gamla och slitna och utgör därmed ett djurskyddsproblem. Forskningen måste nu också intensifiera sina ansträngningar att presentera alternativa lösningar, vilket kräver tid och resurser. Regeringen anser att de traditionella burarna i princip skall vara helt förbjudna från . För att därefter få fortsätta att hålla höns i sådana burar anser regeringen i likhet med att det måste krävas undantag i varje enskilt fall. Föreskrifter bör utarbetas av där det anges vilka allmänna krav som skall ställas för att ett tidsbegränsat undantag från vissa av funktionskraven skall kunna medges. Anläggningen måste dock alltid vara ansluten till ett av fastställt omsorgsprogram för att komma i fråga för dispens. Äggnäringen har utarbetat ett kvalitetsprogram, det s.k. omsorgsprogrammet, som innebär att anläggningarna poängbedöms enligt ett standardiserat system med hänsyn till högt ställda krav på bl.a. djurskyddet. Regeringen bedömer att dispenstiderna bör kunna variera beroende på hur väl bursystemet i fråga uppfyller de ställda djurhälso- och djurskyddskraven. Dispenser bör ges för anläggningar som deltar i omsorgsprogrammet och som vid besiktningen uppnår en av fastställd standard. I buranläggningar som inte deltar i omsorgsprogrammet eller som inte har uppnått fastställd standard skall produktionen vara avslutad . Slutmålet är att dagens traditionella burar möjligt skall försvinna och ersättas av alternativa inhysningssystem. Alternativsystemen bör fasas in på ett balanserat sätt så att de sämsta anläggningarna med traditionella burar försvinner först och de bästa får vara kvar något längre. Skiftet av system får ske i takt med att de alternativa systemen kunnat färdigutvecklas. Det poängsystem som används i omsorgsprogrammet bör kunna användas som underlag till ett styrsystem. bör se till att omsorgsprogrammet modifieras så att hönsens hälsa och välbefinnande ges prioritet vid bedömningen av dispenser. bör få i uppdrag att i nära samarbete med representanter från t.ex. djurskyddsorganisationer, konsumentorganisationer, fackliga organisationer, forskare, producenter och myndigheter kontinuerligt och noga följa omställningsarbetet och ange förändringstakten genom att utarbeta en aktionsplan. Med anledning av det anförda bör 9 § djurskyddsförordningen kompletteras med ett sista stycke av t.ex. följande lydelse. "Om det finns särskilda skäl, får i enskilda fall medge undantag från kraven i första stycket i enlighet med föreskrifter som meddelas av verket." 16 Samordning inom EU -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: bör aktivt verka för att funk- | | tionskrav för höns införs i alla medlemsstater i EU samt för att| | utformas så att de passar även svenska pro-| | duktionssätt. förslag: föreslår att aktivt bör verka för att funktionskrav när det gäller inhysning av höns införs i alla EU-länder, vilket medför att traditionella burar måste avvecklas. Verket anser också att det är angeläget att det samarbete som sker inom EU rörande forskning om djurvänliga inhysningssystem för höns stimuleras och att alla möjligheter till EG-stöd undersöks. Vidare anser verket att det är angeläget att justeras så att de även passar för svenska produktionsformer. Remissinstanserna: Av de instanser som kommenterat förslag är de flesta eniga om att ett kraftfullt svenskt agerande för bättre djuromsorg inom EU är angeläget. Vidare håller de flesta instanser med om att måste verka för att bättre anpassas till svenska förhållanden. Skälen för regeringens bedömning: I och med medlemskapet i EU ingår nu i en gemensam marknad med ett till stora delar gemensamt regelverk för in- och utförsel av varor. Som tidigare nämnts väntas kommissionen lägga fram en rapport om hönshållning inom EU . Under de diskussioner som kommer att följa på rapporten finns det möjligheter för de enskilda medlemsländerna att påverka . Regeringen avser att ta till vara den möjligheten. Det är från djurskyddsynpunkt oacceptabelt att hönshållning i EU i allmänhet sker i små burar där hönsen inte kan få utlopp för sina grundläggande beteenden. bör därför utnyttja sitt inflytande inom unionen i dessa frågor för att få en ändring till stånd. Alla i aktuella inhysningssystem för värphöns innebär högre produktionskostnader än bursystem i EU där det låga ytkravet om /höna tillämpas. I är minimikravet /höna i bur. För att lönsamhet skall uppnås krävs att de svenska producenterna får mer betalt per kilo ägg och att konsumenterna är villiga att betala mer för de svenska äggen. Detta i sin tur förutsätter att ägg och äggförpackningar märks på ett sådant sätt att konsumenterna vet vad de köper. passar inte svenska produktionsformer särskilt bra. Det är därför viktigt att aktivt arbetar för en förändring av . Bakgrund och sammanfattningen i 1996:6 Regeringen har uppdragit åt att i samråd med redovisa en utvärdering av arbetet med övergången till alternativa inhysningsystem i hönshållningen. Redovisningen skall innefatta en djupgående utvärdering av den forskning och de försök kring alternativ till burhållning av värphöns som bedrivs. Redovisningen skall innefatta en redogörelse för avslutade, pågående och planerade försök, försökens inriktning och finansiering samt näringens bidrag till utvecklingen av alternativa system och huruvida försök förekommer som är inriktade på en småskalig produktion. skall därutöver bedöma möjligheterna att komma till rätta med de eventuella problem som uppstått. I redovisningen skall en jämförelse beträffande för- och nackdelar mellan traditionella bursystem och alternativa system ingå. Utgångspunkten skall vara djurskyddet och möjligheterna att tillgodose värphönsens krav på naturligt beteende, hälsa och välfärd i de olika systemen. Arbetsmiljö, produktion och ekonomi bör också vägas in liksom internationella forskningsresultat. I redovisningen skall ingå en plan för hur tänker sig avvecklingen av nuvarande 3-hönsburar fram samt en bedömning av vilka olika system som är möjliga att använda för äggproduktion i dels för intensiv hönshållning, både med stora och små grupper, och även för mer extensiv produktion. I redovisningen skall även ingå en bedömning av vilka system som enligt verkets uppfattning kan användas för att uppfylla de hygieniska krav som läkemedelsindustrin ställer på ägg för läkemedelsproduktion. Dessa system skall vara godtagbara från djurskyddssynpunkt. skall också bedöma hur väl dessa system uppfyller djurskyddslagens krav och vilka eventuella förbättringar som krävs. I samband med detta görs också en uppskattning av vilka ytterligare forskningsinsatser som behövs för att hönsens välfärd skall kunna optimeras. Slutligen skall redogöra för i vilken omfattning som nuvarande burhönsanläggningar byts ut mot alternativa system samt de ekonomiska konsekvenser som uppstår för de äggproducenter som skall lägga om sina inhysningssystem . De ekonomiska övervägandena skall även omfatta en bedömning av vilken effekt den internationella konkurrensen kommer att ha på den svenska äggnäringen. Redogörelsen bör utmynna i en aktionsplan för hur övergången till alternativa inhysningssystem för äggproduktionen skall gå till. Det finns 6,1 miljoner höns i . Antalet har ökat och . Strukturen i äggproduktionen utvecklas mot allt färre besättningar med fler höns per besättning. Av de producerade äggen går den största delen till konsumtionsmarknaden medan går till produktindustrin. Konsumtionen av skalägg minskar medan konsumtionen av äggprodukter ökar. Efter EU-inträdet sjönk äggpriset med särskilt kraftiga prissänkningar . Bakomliggande faktorer var ökande produktion i kombinerat med importkonkurrens av ägg från . Skalägg omfattas av salmonellakontroll och får bara importeras från länder med godkänd kontroll. För pastöriserade äggprodukter är importen fri. skall tillämpa EU:s gemensamma handelsnormer för ägg fullt ut. är nu integrerat i en totalmarknad för ägg med mycket stora äggproducerande länder som och . Producentpriserna i ligger på ungefär samma nivå som inom EU. Avräkningspriset har varierat mellan åren. var det /kg och steg det till /kg för att sjunka till i genomsnitt /kg. låg det /kg. Många producenter fick därmed svårt att täcka enbart de rörliga kostnaderna. Produktionskostnaderna varierar beroende på inhysningssystem, besättningsstorlek, arbetskostnad, foderförbrukning och regional lokalisering. Produktionen i alternativa system blir dyrare (för lågbelagda system ) än produktionen i bursystem. Det är konsumenternas vilja att betala mer för ägg från alternativsystem som är avgörande för hur stor andel ägg som produceras i resp. system. Av landets 6,1 miljoner värphöns beräknas ca 680 000 höns eller vara inhysta i alternativsystem där hönsen är frigående. Man skiljer på högbelagda och lågbelagda alternativsystem. De högbelagda har en beläggning på 15-18 höns/m2 golvarea och de lågbelagda högst 9 höns/m2. De högbelagda systemen testas som ny teknik och har ännu inte godkänts från djurhälso- och djurskyddssynpunkt av . Detta innebär att de inte är fritt till- gängliga för försäljning och användning. Sammanlagt ingår ca 130 000 hönsplatser i ny teknikprovning. Inget av de tre fabrikat som ingår i provningen beräknas bli godkänt under det närmaste året. Den främsta fördelen med systemen är att hönsen har stor yta att röra sig på och att de kan utföra viktiga naturliga beteenden som att värpa i reden, sitta på sittpinne, krafsa och sandbada. Den mest markanta nackdelen är att säkerheten i produktionen är dålig. Systemen är känsliga för brister och störningar som kan orsaka allvarliga utbrott av fjäderplockning och kannibalism. Intresset för de lågbelagda golvsystemen har ökat . En orsak till detta är de oväntade problemen med de högbelagda golvsystemen. En annan är att systemen lätt kan anpassas till EU:s märkningsklass "frigående höns inomhus, 7 höns/m2". Antalet höns i lågbelagda system beräknas vara ca 550 000. För- och nackdelar med de lågbelagda systemen är desamma som för de högbelagda men produktionen är mindre känslig för yttre störningar. En fortsatt utveckling av de lågbelagda systemen när det gäller arbets- och djurmiljön är angeläget. Lågbelagda system är de enda som kan byggas utan hinder av djurskyddsbestämmel- serna. av hönsen inhyses fortfarande i burar. En hel del av burarna har blivit gamla och slitna vilket är ett djurskyddsproblem. Den främsta nackdelen med burar är att hönsen har ett mycket begränsat utrymme att röra sig på och att de inte kan sandbada och värpa i reden. Fördelen är att produktionen är säker och att fjäderplockning och kannibalism begränsas till enstaka burar. På forskningsnivå förekommer försök med modifierade eller berikade burar. Dessa burar är försedda med värprede, sandbad och sittpinne vilket ger hönsen möjlighet att utföra vissa viktiga naturliga beteenden. Rörelseutrymmet är dock fortfarande begränsat. Modifierade burar är med nuvarande regler inget godkänt alternativ. Modifierade burar skall inte förväxlas med s.k. storburar som man har dåliga erfarenheter av. Småskaliga system med flyttbara hönshus används främst för produktion av ekologiska ägg. Produktionen kan närmast betraktas som en intressant nischproduktion. Mer berikad miljö för hönsen och större area per höna innebär att bygg- kostnaden per höna ökar. Nybyggnadskostnaden per höna i ett traditionellt svenskt bursystem har för ett stall på 10 000 platser beräknats till . Om denna siffra sätts till 100 blir relativtalen för andra system följande: ----------------------------------------------- lösgående höns 9 höns/m² 130 ----------------------------------------------- lösgående höns 7 höns/m² 147 ----------------------------------------------- lösgående höns 17 höns/m² 117 ----------------------------------------------- burhöns, mod. bur 756 cm²/höna 116 ----------------------------------------------- burhöns, EU-burar 450 cm²/höna 89 Vid ombyggnad blir kostnaden normalt lägre. Ombyggnad av samtliga burhönsplatser har uppskattats till ca , nybyggnad till . De produktionsvillkor som är knutna till är inte särskilt väl lämpade för svenska produktionsformer och -villkor. Den enda märkningsklass som utan större invändningar kan användas i är "frigående höns inomhus" där högsta tillåten beläggning är 7 höns/m2. Näbbtrimning/avnäbbning och foderantibiotika är inte tillåtet i men tillämpas relativt regelmässigt i en hel del andra länder. Detta kan medverka till att alternativsystem till synes fungerar bättre i andra länder. Svensk fjäderfänäring har varit förskonad från allvarliga smittsamma sjukdomar . En rad förebyggande åtgärder ingår i produktionskedjan för att förhindra smitta. förekom utbrott av infektiös bronkit (IB) i ett mindre antal värphönsbesättningar. En avelsbesättning på slaktkycklingsidan drabbades först av IB och av Newcastlesjuka. Dödligheten i burhönsbesättningar ligger på . I golvhönssystemen är siffran högre. Antalet salmonellainfekterade besättningar har stadigt sjunkit. En förebyggande åtgärd är värmebehandling av foder. I samband med värmebe- handlingen av foder har smutsfrekvensen på äggen ökat något. Äggproduktionen omfattas av olika typer av kontrollprogram. Den obligatoriska salmonellakontrollen gäller alla värphönsbesättningar som producerar ägg för konsumtion och berättigar till ersättning vid salmonellautbrott. Övriga kontrollprogram bygger på frivillig anslutning. Frivillig salmonellakontroll, som berättigar till högre ersättningsnivåer, omfattar en rad hygienkrav vid skötsel och hantering samt provtagningar. Frivillig smittskyddskontroll kommer då för export/import tillämpas fullt ut att ersätta dagens gränskontroll och karantän. SFS-omsorgsprogrammet är näringens kvalitetsprogram som omfattar framför allt hygienkrav men också en del djurskydds- och skötselkrav. Ekologisk produktion ställer krav på långsiktigt hållbara produktionssystem med minimerad kemikalieanvändning och särskilda regler för djurskydd. Producenter och packerier som vill tillämpa märkning enligt EU:s handelsnormer måste också föra särskilda register och kontrolleras. EU:s handelsnormer träder som tidigare nämnts i kraft . Den som vill exportera ägg före detta datum måste dock uppfylla EU:s krav på bl.a. märkning och kontroll. De studier som gjorts på alternativa inhysningssystem för höns visar att arbetsmiljön för skötarna är sämre i system med högbeläggning för frigående höns jämfört med välskötta traditionella bursystem.