prop · GK03105 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- Budgeten för en gemensam nämnd upprättas av den kommun eller det landsting som har tillsatt nämnden. Budgeten skall upprättas efter samråd med de övriga sam- verkande kommunerna och lands- tingen. -------------------------------------------------------------------- Särskilt om kommunalförbund 24 § Föreskrifterna i 6 och 8 §§ gäl- ler inte för kommunalförbund. Förbundsmedlemmarna får meddela föreskrifter i förbundsordningen om de frågor som avses i 22 och 23 §§. 25 § I kommunalförbund med för- bundsdirektion skall det sammanträde vid vilket budgeten fastställs vara offentligt. En kungörelse om sammanträdet skall utfärdas i enlighet med vad som anges i förbundsordningen. 26 § Om ett kommunalförbund saknar tillgångar för att betala en skuld, är förbundsmedlemmarna skyldiga att fylla bristen. Varje medlem skall skjuta till så stor del av bristen som svarar mot medlemmens andel i skulden efter de grunder som anges i förbundsordningen. 9 kap. 2 § Vid en samlad revision av hela verksamheten skall minst tre revisorer och lika många ersättare väljas. Vid en särskild revision för granskning av en viss eller vissa nämnders verksamhet skall minst tre revisorer och lika många ersättare väljas för varje nämnd eller grupp av nämnder. -------------------------------------------------------------------- En gemensam nämnd skall granskas av revisorerna i var och en av de samverkande kommu- nerna eller landstingen. 16 § Fullmäktige skall inhämta förklaringar över de anmärkningar som har framställts i revisionsberättelsen. Därefter skall fullmäktige vid ett sammanträde före utgången av året som revisionen avser besluta om ansvarsfrihet skall beviljas eller vägras. -------------------------------------------------------------------- Frågan om ansvarsfrihet för en förtroendevald i en gemensam nämnd skall prövas av fullmäktige i den kommun eller det lands- ting som har valt honom eller henne. -------------------------------------------------------------------- Särskilt om kommunalförbund 19 § För kommunalförbund gäller inte 1 och 2 §§. I kommunalförbund med förbunds- fullmäktige väljs revisorer och revisorsersättare av för- bundsfullmäktige. I kommunalför- bund med direktion väljs reviso- rer och ersättare i enlighet med vad som anges i förbundsordning- en. 20 § I kommunalförbund med för- bundsdirektion skall revi- sorerna avge en revisions- berättelse till var och en av förbundsmedlemmarnas fullmäktige.Vad som sägs om fullmäktige i 5, 16 och 17 §§ skall beträffande sådana förbund gälla förbundsmedlemmarnas fullmäktige. 21 § Om en förbundsdirektion till- satt en eller flera nämnder, skall revisorerna avge en sär- skild revisionsberättelse som avser nämndernas verksamhet till förbundsdirektionen. Direktionen prövar frågan om ansvarsfrihet skall beviljas eller inte för de nämnder som den till-sätter. 10 kap. 1 §4 Varje medlem av en kommun eller ett landsting har rätt att få lagligheten av kommunens eller beslut prövad genom att överklaga dem hos länsrätten. -------------------------------------------------------------------- Lagligheten av en gemensam nämnds beslut får överklagas på samma sätt av varje medlem av de samverkande kommunerna och landstingen. Lagligheten av ett kommunal- förbunds beslut får överklagas på samma sätt av varje medlem av de kommuner eller landsting som ingår i kommunalförbundet samt av förbundsmedlemmarna. 2 § -------------------------------------------------------------------- Följande beslut får överklagas: Följande beslut får överklagas: 1. beslut av fullmäktige, 1. beslut av fullmäktige eller den beslutande församlingen i ett kommunalförbund, 2. beslut av en nämnd eller 2. beslut av en nämnd eller ett partssammansatt organ, om ett partssammansatt organ, om beslutet inte är av rent beslutet inte är av rent förberedande eller rent förberedande eller rent verkställande art, samt verkställande art, 3. beslut av förbundsstyrelsen eller en annan nämnd eller ett partssammansatt organ i ett kommunalförbund, om beslutet inte är av rent förberedande eller rent verkställande art, 3. sådana beslut av samt revisorerna som avses i 9 kap. 13 §. 4. sådana beslut av revisorerna som avses i 9 kap. 13 §. 6 §5 -------------------------------------------------------------------- Överklagandet skall ha kommit Överklagandet skall ha kommit in till länsrätten inom tre in till länsrätten från den dag då det veckor från den dag då det till- tillkännagavs på kommunens eller kännagavs på kommunens, lands- anslagstavla att tingets eller kommunalförbundets protokollet över beslutet anslagstavla att protokollet justerats. över beslutet justerats. Tidsfristen för överklagande av en gemensam nämnds beslut räknas från det att tillkännagivandet, att protokoll över beslutet justerats, har anslagits på an- slagstavlorna i samtliga samverkande kommuner och lands- ting. Anslaget om protokollsjusteringen måste vara uppsatt på anslagstavlan för att tiden skall löpa ut. 7 §6 -------------------------------------------------------------------- Om överklagandet före klago- Om överklagandet före klago- tidens utgång har kommit in tidens utgång har kommit in till till kommunen eller kommunen, eller i stället för till kommunalförbundet i stället för länsrätten, skall överklagandet till länsrätten, skall överklagan- ändå prövas. det ändå prövas. Detsamma gäller när överklagandet av en gemensam nämnds beslut kommit in till någon av de samverkande kom- munerna eller landstingen. 11 § -------------------------------------------------------------------- Vid tillämpningen av förvalt- Vid tillämpningen av förvalt- ningsprocesslagen (1971:291) ningsprocesslagen (1971:291) skall kommunen eller skall kommunen, , anses som part. gemensam nämnd eller kommunalför- bundet anses som part. 14 §7 Om länsrättens eller kammarrättens beslut har gått klaganden emot, får bara klaganden själv överklaga beslutet. -------------------------------------------------------------------- Om länsrätten eller kammar- Om länsrätten eller kammarrätten rätten har upphävt ett beslut har upphävt ett beslut eller eller förbjudit att det förbjudit att det verkställs, får verkställs, får domstolens domstolens beslut överklagas av beslut överklagas av kommunen kommunen eller och eller och av deras av deras medlemmar samt, i fråga medlemmar. om beslut av en gemensam nämnd, av nämnden och medlemmarna i de samverkande kommunerna och- landstingen. Om länsrätten eller kammarrätten har upphävt ett beslut av ett kommunalförbund eller förbjudit att det verkställs, får dom- stolens beslut överklagas av för- bundet, av varje kommun och landsting som är medlem i för- bundet och av deras medlemmar. Denna lag träder i kraft, i fråga om bestämmelserna om gemensam nämnd , och i övrigt , då kommunalförbundslagen (1985:894) skall upphöra att gälla. Äldre föreskrifter får dock tillämpas i fråga om kommunalförbund som bildas före , dock längst till och med . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om sådant beställarförbund och kommunalförbund som bildats enligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst. **FOOTNOTES** 2 Senaste lydelse 1992:355. 3 Senaste lydelse 1994:690. 4 Senaste lydelse 1995:84. 5 Senaste lydelse 1995:84. 6 Senaste lydelse 1995:84. 7 Senaste lydelse 1995:84. 2.2 Förslag till lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1 och 7 §§ (1987:10) skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 1 § Behöver sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner utredas gemensamt eller behöver flera kommuners översiktliga planering samordnas och kommer utrednings- och samordningsverksamheten inte till stånd på annat sätt, får regeringen utse ett regionplaneorgan, som eller tills vidare skall ha hand om denna verksamhet (regionplanering). I beslutet skall regionplaneorganets huvudsakliga uppgifter anges. -------------------------------------------------------------------- Till regionplaneorgan kan Till regionplaneorgan kan re- regeringen utse ett befintligt geringen utse ett befintligt kommunalförbund. Regeringen kan kommunalförbund. Regeringen kan också förordna att de berörda också förordna att de berörda kom- kommunerna skall bilda ett munerna skall bilda ett särskilt särskilt regionplaneförbund, som regionplaneförbund, som skall skall vara regionplaneorgan. För ett För ett sådant regionplaneförbund sådant regionplaneförbund skall skall kommunalförbundslagen reglerna om kommunalförbund i (1985:894) tillämpas i den mån kommunallagen (1991:900) till- avvikande bestämmelser inte ämpas i den mån avvikande be- meddelas i detta kapitel. stämmelser inte meddelas i detta kapitel. För regionplanering för kommunerna i finns särskilda bestämmelser. 7 §1 -------------------------------------------------------------------- Senast dagen efter det att Senast dagen efter det att justering av protokollet med justering av protokollet med beslut om antagande, ändring beslut om antagande, ändring eller upphävande av eller upphävande av regionplanen regionplanen har har tillkännagivits på tillkännagivits på anslagstavla anslagstavla enligt vad som enligt vad som anges i 2 kap. anges i 3 kap. 28 § 10 13 § kommunalförbundslagen kommunallagen (1991:900) skall (1985:894) skall meddelande om meddelande om tillkännagivandet tillkännagivandet och proto- och protokollsutdrag med kollsutdrag med beslutet sändas beslutet sändas till de kommuner till de kommuner och läns- och länsstyrelser som berörs av styrelser som berörs av planen planen samt till regeringen. samt till regeringen. När beslutet har vunnit laga kraft skall planen sändas till länsstyrelserna inom regionen samt till . Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter får dock tillämpas i fråga om kommunalförbund som bildas före , dock längst till och med . **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse 1990:1365. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §1 Huvudmannens uppgifter handhas i kommunalförbund om inte ett landsting eller en kommun ensam är huvudman. Om de som är huvudman är överens därom, får dock uppgifterna i stället handhas genom ett aktiebolag, som har bildats för ändamålet. De som är huvudman skall inneha samtliga aktier i bolaget. -------------------------------------------------------------------- I fråga om kommunalförbund I fråga om kommunalförbund gäller kommunalförbundslagen gäller vad som föreskrivs i kom- (1985:894) om inte annat följer munallagen (1991:900) om inte av 4-7 §§. annat följer av 4-7 §§. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter får dock tillämpas i fråga om kommunalförbund som bildats före , dock längst till och med . **FOOTNOTES** 1Senaste lydelse 1991:1714. 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1992:339) om proportionellt valsätt skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § -------------------------------------------------------------------- Denna lag gäller propor- Denna lag gäller proportione- val som förrättas av lla val som förrättas av - kommunfullmäktige, - kommunfullmäktige, - , - , - styrelsen eller någon annan - styrelsen eller någon annan nämnd i en kommun eller ett nämnd i en kommun, ett landsting landsting, eller ett kommunalförbund, - kommunalförbunds fullmäkti- - förbundsfullmäktige eller för- ge, bundsdirektionen i kommunalför- - förbundsdirektionen i kom- bund, och munalförbund, och - kommunala indelningsdele- - kommunala indelningsdele- gerade. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift att göra en samlad utvärdering av de reformer och omfattande förändringar som har skett i kommunernas och landstingens organisation och verksamhetsformer samt föreslå åtgärder som utvecklar och stärker medborgarnas inflytande över det fortsatta förnyelsearbetet (dir. 1994:151). Kommittén, som tillkallades av chefen för , antog namnet (Fi 1995:02). Regeringen beslutade att ge kommittén tilläggsdirektiv (dir. 1995:113). Kommittén fick i tilläggsdirektiven bl.a. i uppdrag att göra en översyn av kommunalförbundslagen (1985:894). Översynen skulle även innefatta förslag till andra former för samverkan. Kommittén lämnade delbetänkandet och gemensam nämnd - två former för samverkan (SOU 1996:137). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Kommitténs lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr In96/1944/KL). Förslaget till lag om ändringar i kommunallagen (1991:900) kräver inte att yttrande inhämtas från Lagrådet annat än i fråga om vissa bestämmelser om överklagande i 10 kap. Flertalet bestämmelser har dock endast överförts i oförändrad form från annan lag. De få nya bestämmelser som införts utgör endast konsekvensändringar på grund av att gemensamma nämnder inrättas. Förslaget innebär ingen ändring av vad som gäller enligt förvaltningsprocesslagen (1971:291). Regeringen anser därför att det på grund av bestämmelsernas art skulle sakna betydelse att höra Lagrådet. 4 samverkan - ett behov i tiden Frivillig verksamhet - obligatorisk verksamhet Kommuner och landsting samverkar i stor utsträckning inom både de frivilliga och de obligatoriska verksamheterna. Samverkan sker antingen i formella eller i informella former. Vissa former är offentligrättsliga och andra privaträttsliga till sin karaktär. Den enklaste formen av samverkan föreligger när två eller flera kommuner eller landsting samordnar sitt beslutsfattande genom att fatta likalydande beslut. Denna form av samverkan är informell och kan användas inom både frivilliga och obligatoriska verksamheter. Exempel på mer avancerade samverkansformer är formella samarbetsavtal eller gemensamt bildade företag eller kommunalförbund. Samverkan är som regel frivillig. På vissa områden har lagstiftaren förutsatt att kommunerna samverkar. Inom ett begränsat antal områden är samverkan dessutom obligatorisk. Samverkan sker i första hand om sådant som inte är att beteckna som myndig- hetsutövning. Det handlar i stället i stor utsträckning om produktion av service. Frågan om samverkan om myndighetsutövning har varit föremål för utredning och diskussion (jfr Ds 1995:13). har det också tillskapats möjligheter inom speciallagstiftningen att samverka även om myndighetsutövning. Motivet för sådan samverkan har ofta varit att det funnits ett behov av att ge framför allt mindre kommuner en möjlighet att genom samverkan få använda sig av viss specialkompetens hos en annan kommun. Alternativet till samverkan hade varit att bygga upp en egen kompetens. I räddningstjänstlagen (1986:1102) ges kommunerna vida möjligheter att samverka med varandra. En kommun kan avtala med en grannkommun om att sköta hela räddningstjänsten inklusive de delar som innebär myndighetsutövning. Enligt renhållningslagen (1979:596) får en kommun sluta avtal med en annan kommun om att sköta all renhållningsverksamhet som inte avser beslutsfattande. I lagen (1987:24) om parkeringsövervakning får kommuner förordna anställda i andra kommuner som parkeringsvakter. I 19 kap. har överförmyndaren givits en möjlighet att delegera beslutanderätt till en tjänsteman som inte nödvändigtvis behöver vara anställd i samma kommun som över- förmyndaren. I detta fall har det i förarbetena till och med förutsatts att kom- muner skall kunna samverka (prop. 1993/94:251 s. 292). Samverkansmöjligheter finns också när det gäller tillsyn enligt miljöskyddslagen (1969:387), hälso- skyddslagen (1982:1080) och lagen (1985:426) om kemiska produkter, alkohollagen (1994:1738), djurskyddslagen (1988:534) och livsmedelslagen (1971:511). I det här sammanhanget är det också viktigt att påpeka att samverkan om myndighetsutövning inte kan utföras inom ramen för ett kommunalt företag utan särskilt lagstöd (jfr 3 kap. 16 § kommunallagen). - en offentligrättslig samverkansform är den enda offentligrättsliga formen för samverkan som kommuner och landsting kan använda. Reglerna om kommunalförbund finns i kommunalförbundslagen (1985:894). som samverkansform infördes första gången genom en lag . har i mångt och mycket samma organisatoriska uppbyggnad som en kommun. Kommunallagens regler är också i mycket stor utsträckning genom hänvisningar i kommunalförbundslagen direkt tillämpliga. finns 40 kommunalförbund. Av dessa är 11 organiserade med förbundsfullmäktige och 29 med förbundsdirektion. Ett 130-tal kommuner och 3 landsting är medlemmar i kommunalförbund. Omsättningen ligger totalt på ca . De flesta kommunalförbunden finns inom räddningstjänsten, vatten- och avloppsverksamhet, utbildning och vård/behandling. Antalet medlemmar varierar mellan 2 och 16. har kommunalförbundsliknande samverkan kommit till stånd inom ramen för olika försöksverksamheter. I t.ex. län och i län kommer att bedrivas försöksverksamhet med s.k. genomföra en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning (jfr prop. 1996/97:36). är ett offentligrättsligt samverkansorgan av kommunalförbundsliknande karaktär. Andra exempel på kommunalförbundsliknande samverkan finns i lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst, 7 kap. (1987:10) såvitt avser s.k. regionplaneförbund och lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik. Liknande samverkan reglerades tidigare i de numera upphävda lagarna om försöksverksamhet inom , hälso- och sjukvårdens samt omsorgsverksamhetens område (1988:1419, det s.k. ) och lagen (1947:523) om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande m.m. Företag och avtal - privaträttsliga former för samverkan Kommuner och landsting kan också samverka i privaträttsliga former. Rätten att bilda företag framgår av 3 kap. 16-18 §§ kommunallagen. I lagen anges inga begränsningar när det gäller för vilka slag av verksamhet företagsbildningar får ske. Samverkan om myndighetsutövning kan dock, som tidigare nämnts, inte utan särskilt lagstöd ske i företagsform. finns ca 1600 kommunala företag varav de flesta är aktiebolag. I företagen omsätts ca . Detta skall jämföras med att kommuner och landstingen i sin förvaltningsverksamhet (exklusive affärsdrivande verksamhet) omsätter ca . Rätten att sluta samverkansavtal följer av den allmänna kommunala kompetensen. Kommuner och landsting kan genom sina företag eller via slutna samverkansavtal gemensamt bedriva viss verksamhet eller komma överens om att den ena parten skall sköta något för bådas eller den andres räkning. Man kan också sluta avtal om att sambruka resurser på viss ort och även över huvudmannskapsgränser. Det finns inget som hindrar att kommuner och landsting bildar företag eller sluter avtal med privaträttsliga subjekt. Det förekommer i stor utsträckning att kommuner samverkar i företagsform med privata intressenter eller att samverkan sker med privata föreningar som t.ex. idrottsföreningar. Samverkansavtal har i vissa sammanhang också kallats interkommunala avtal eller överenskommelser. Möjligheterna att sluta samverkansavtal är störst inom den fakultativa verksamheten. Inom den obligatoriska skolverksamheten finns dock exempel på att två eller flera kommuner kan samverka inom ramen för ett samverkansområde för utbildning på nationella program (5 kap. 5 § skollagen, 1985:1100). Här kan också nämnas det samarbete som sker mellan kommuner inom ramen för de länsvisa kommunförbunden vilka i sin tur samverkar med . De förbunden är liksom kommunförbundet centralt ideella föreningar med uppgift att inom länet stödja och utveckla den kommunala självstyrelsen, tillvarata kommunernas intressen, främja samverkan mellan kommunerna samt bistå dem i deras verksamhet. Länsförbunden utser också kongressombud enligt stadgarna för . Relationen mellan staten och kommunerna har kommit att allt mer präglas av samverkan. Det rör sig om samverkan både om verksamhet och samfinansiering. Det har vuxit fram ett behov av att hitta former för staten och den kommunala sektorn att inom ett antal områden gemensamt lösa vissa problem. Det pågår t.ex fram till utgången av en försöksverksamhet med finansiell samverkan mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst enligt en särskild försökslag (SFS 1994:556). pågår också en försöksverksamhet med lokal samverkan mot arbetslöshet där samverkan skall ordnas inom ramen för arbetsförmedlingsnämnderna i ett antal försökskommuner (prop. 1995/96:148). Kommunerna samverkar också med arbetsförmedlingen och det lokala arbetslivet för att genomföra viss vuxenutbildningssatsning (prop. 1995/96:222). I detta fall kan flera kommuner ha samverkansavtal. Det växande antalet medborgarkontor är också ett exempel på samverkan mellan kommun och staten om att ge medborgarna viss samhällsservice (jfr lagen 1994:686 om försöksverksamhet med medborgarkontor). En kommun kan träffa avtal med en statlig myndighet, allmän försäkringskassa eller ett landsting om att åt dessa utföra sådana förvaltningsuppgifter som inte innebär myndighetsutövning (prop. 1993/94:187). I betänkandet (SOU 1995:61) Myndighetsutövning vid medborgarkontor föreslås en vidgning av samarbetet till att omfatta även viss myndighetsutövning. Regeringen bereder detta betänkande. En annat sätt att samverka är att staten sluter avtal med kommuner om att sköta viss verksamhet. Det gäller t.ex. flyktingmottagande och sysselsätt- ningsskapande åtgärder för ungdomar . Avtalsformen har också använts inom landstingens verksamhetsområde - vårdgarantin är ett sådant exempel. 4.2 Kommunernas olika roller Olika roller - samverkan av olika karaktär Samverkan kan ske i olika syften och för att möta olika behov. Kommuner och landsting har till skillnad från andra juridiska personer flera roller - myndighetsrollen mot allmänheten, arbetsgivarrollen mot sina anställda och en privaträttslig roll i egenskap av t.ex. fastighetsägare. I rollen som myndighet mot allmänheten har kommunerna och landstingen behov av att samverka på det sätt som beskrivits i avsnitt 4.1. Myndighetsrollen är den mest centrala. Det är främst inom ramen för denna roll som behovet av förnyelse av samverkansformerna är störst. Det kan också nämnas här att det på ett antal håll i förekommer samverkan om drift av informationskontor för bevakning av EU-frågor i . I arbetsgivarrollen samverkar kommunerna och landstingen inom ramen för respektive . Här kan också nämnas den kommunala delegationslagen (1954:130) enligt vilken en kommun, som tillhör sammanslutning av kommuner med uppgift att tillvarata medlemmarnas intresse såsom arbetsgivare, kan uppdra åt sammanslutningen att med bindande verkan för kommunen bl.a. genom kollektivavtal enhetligt reglera anställningsvillkoren för arbetstagare i . Kommunerna och landstingen kan också samverka i den rent privaträttsliga rollen som t.ex. fastighetsägare. Kommunerna är stora mark- och husägare. 4.3 Rättsliga gränser för samverkan verksamhet har länge omgärdats av ett antal rättsliga principer. De flesta har vuxit fram i rättspraxis. En del av dessa har kommit att lagfästas och då framför allt i kommunallagen (1991:900). En av dessa principer är lokaliseringsprincipen som finns intagen i 2 kap. 1 § kommunallagen. Principen ställer upp vissa hinder både mot att kommuner och landsting säljer tjänster till varandra och mot att de samverkar och erbjuder varandra sin kompetens i fråga om myndighetsutövning.