prop · GK0370 · 1997-01-01 00:00:00 — 15 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den har tillkommit för att partierna skall få bättre möjligheter än att utnyttja sin möjlighet att överklaga beslut om utseende av efterträdare och ersättare (se avsnitt 12.3). Bestämmelsen omfattar också beslut som mynnar ut i att det av något skäl inte varit möjligt att utse någon efterträdare eller ersättare. Med hänsyn bl.a. till att det inte finns någon skyldighet för ett parti att anmäla sitt deltagande i förväg kan undantagsvis situationer uppkomma där det inte är möjligt att identifiera en företrädare för det aktuella partiet. I sådana fall kan underrättelseskyldigheten givetvis inte fullgöras. Lagtexten har utformats med beaktande av detta. 16 § Första stycket behandlar sammansättning och motsvarar till viss del 15 kap. 4 § femte stycket i den nuvarande vallagen (se avsnitt 12.1). Nytt i meningen är att också sammansättningen av nämnden vid ordinarie val till uttryckligen reglerats. följer detta av valperioden för nämnden som den anges i 3 kap. 11 § regeringsformen och 1 kap. 19 § förslaget. I andra meningen av förevarande stycke sägs att annat val än ordinarie val till samt landstings- och kommunfullmäktige prövas i den sammansättning som nämnden hade vid det valet. Det likartade uttryckssättet i första och andra meningen skall förstås mot bakgrund av valperiod. Innebörden av reglerna är att nämnden prövar överklagande över ett ordinarie val till och till ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige enligt den sammansättning som den tidigare bestämt. Efter det ordinarie valet till utses en ny nämnd så snart valet vunnit laga kraft. Det sker när samtliga överklaganden över valet prövats. Den nya nämnden skall verka till dess nytt val till nämnden hållits. Alla överklaganden av val som hålls sedan ny nämnd valts kan prövas i den nya sammansättningen. Detta innebär att t.ex. samtliga omval till riksdag samt landstings- och kommunfullmäktige, extra val till och omval vid sådant val, val till , val till samt folkomröstningar enligt folkomröstningslagen (1979:369) kan prövas av i den sammansättning som nämnden hade vid tiden för genomförandet av det val som prövas. Reglerna om aktuell sammansättning kan tillämpas också vid de kyrkliga valen. 17 § Bestämmelsen motsvarar 15 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. Den behandlar möjlighet att begära bevisupptagning i ärenden om överklagande av val. 18-21 §§ Paragraferna motsvarar 15 kap. 7 § i den nuvarande vallagen. De behandlar omfattningen av prövning. 22 § Motsvarar 15 kap. 3 § i den nuvarande vallagen samt 41 § lagen om val till . Det har ifrågasatts om granskningen inte kan avse protokoll i stället för de bevis som utfärdas eftersom framställningen av bevisen tar i anspråk och förlänger sammanräkningstiden. Regler om granskning av bevis finns emellertid också i 1 kap. 5 § riksdagsordningen varför reglerna om granskning av bevis oförändrade nu bör överföras till den nya vallagen. 23 § Motsvarar 15 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen. De särskilda sammansättningsreglerna i vissa fall har också gjorts tillämpliga på val till . I kapitlet har de regler som mera direkt kan sägas beröra valmatematiken samlats. Dessa regler är ofta invecklade till sin utformning eftersom de med ord uttrycker något som egentligen är en matematisk formel. Dessa regler, som i förslaget benämns beräkningsgrunder, har samlats på ett ställe i förevarande kapitel. 1 § Paragrafen motsvarar delar av 14 kap. 9 § andra och tredje styckena, 15 b § första och fjärde styckena samt 15 d § första stycket i den nuvarande vallagen. I regeln anges den jämkade uddatalsmetoden. Denna metod används enligt paragrafen för fördelning av både fasta mandat och utjämningsmandat mellan partier. Enligt 2 § används den också vid fördelning av utjämningsmandat ut på valkretsarna inom ett parti vid val till och val till . Metoden är en variant av en annan vars upphovsman var fransmannen . I korthet beräknas jämförelsetalet genom att partiets röstetal divideras med uddatalen. I sin rena variant divideras röstetalet för partiet vid den första beräkningen med uddatalet 1. När metoden infördes i till valet var det för att få en mer proportionell fördelningsmetod. För att undvika partisplittring gjordes en inbyggd spärr genom att den första divisorn jämkades till 1,4. Tillsammans med valkretsvis mandatfördelning utgör jämkningen en viss spärr mot småpartier. Detta övervinns vid riksdagsval och val till med utjämningsmandat. Fördelningen av utjämningsmandat och överskjutande mandat 2 § Motsvarar del av 14 kap. 9 § fjärde-femte styckena, 15 b § fjärde-femte styckena samt 15 d § tredje stycket i den nuvarande vallagen. I första stycket anges paragrafens tillämpningsområde. Detta är att fördela utjämningsmandaten ut på valkretsarna vid riksdagsval och val till samt att fördela överskjutande mandat inom ett parti. Andra stycket talar om hur den fördelningen går till. Huvudsakligen används den jämkade uddatalsmetoden enligt 1 §. För det fall ett parti i en valkrets inte har fått något fast valkretsmandat skall jämförelsetalet vara detsamma som röstetalet, dvs. Det är således fråga om den rena varianten av uddatalsmetoden. Denna regel infördes för att gynna mindre valkretsar som annars hade svårt att hävda sig i fördelningen av mandat ut på valkretsarna. 3 § Paragrafen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen (se kapitel 6). I paragrafen anges hur det personliga röstetalet skall räknas fram enligt det nya personvalssystemet. Reglerna kan möjligen anses vara mera av sammanräkningskaraktär än beräkningskaraktär. De har i alla fall ansetts böra placeras i förevarande kapitel bland andra regler som tillämpas vid sammanräkningar vid olika val. Uttrycket personligt röstetal avser att fånga två förhållanden: dels att kandidaten fått personröster över spärren, dels att kandidaten fått dessa för ett och samma parti. För att få fram ett personligt röstetal skall följande förfarande iakttas. Sammanräkningar sker för varje parti eftersom personrösterna för en kandidat bara läggs samman i den mån de avgivits för kandidaten under samma partibeteckning. Särskilda personröster för samma kandidat som förekommer på partiets olika namnvalsedlar läggs dock ihop. Detta innebär att man sorterar valsedlarna efter hur personmarkeringarna är fördelade. Därefter kontrolleras vilka kandidater som kommit över spärren. För de kandidater som kommit över spärren fastställs ett personligt röstetal. Detta motsvarar antalet röster en kandidat fått. Kandidater för vilka det fastställts ett personligt röstetal utses sedan en efter en alltefter storleken på deras personliga röstetal. Skulle det finnas ytterligare mandat att tillsätta för partiet får valsedlarna sorteras på nytt för framräkning av jämförelsetal enligt nästa paragraf. 4 § Motsvarar de delar av 14 kap. 6 och 15 §§ i den nuvarande vallagen som behandlar utseende av ledamöter enligt heltalsmetoden. Reglerna är kända inom den svenska valrätten. De grundar sig ursprungligen på d Hondts metod som i kallas heltalsmetoden. Heltalsmetoden innebär i korthet att kandidatnamnen inom varje parti först ordnas i grupper om valsedlar med samma kandidat som första namn. Det sammanlagda antalet valsedlar för kandidaten ger ett röstetal. Röstetalet divideras med heltalen 1, 2, 3, 4 osv. varvid ett jämförelsetal framkommer. Ledamöter utses därefter efter storleken på jämförelsetalen. Metoden fungerar som den beskrivits då ingen kandidat är gemensam för olika typer av namnvalsedlar. Benämningen heltalsmetoden är däremot missvisande då det finns gemensamma kandidater för olika typer av namnvalsedlar. En modifikation infördes därför som kallades den Phragménska metoden för att få till stånd en rättvisande röstreduktionen även vid dessa fall. I dessa fall används således en d Hondt- Phragménsk metod. I dagligt tal används emellertid regelmässigt benämningen heltalsmetoden. Det nya i beräkningen grundar sig på införandet av personvalsinslaget. Enligt förslaget skall ledamöter utses antingen bland de kandidater som kommit över spärren eller bland kandidater som inte fått så många röster att de kommit över spärren varvid heltalsmetoden tillämpas vilket innebär att ett jämförelsetal beräknas för kandidaterna (se exempel i SOU 1993:21). Vid den övergång mellan de två olika metoder som används för att utse ledamöter uppkommer frågan vilket jämförelsetal som skall gälla för den första kandidat som skall utses efter en som utsetts på sina personliga röster. Två lösningar är här möjliga. Den ena är att helt bortse från tidigare på personröster utsedda kandidater, varvid första lediga kandidat får hela valsedelsgruppens röstetal. Den andra är att reducera röstetalet på sätt som sker om hänsyn tas till de på personrösterna utsedda kandidaterna och därmed sänka jämförelsetalet för den första lediga kandidaten. Efter omfattande behandling föreslog att man helt skulle bortse från de på personröster redan utsedda kandidaterna och för övriga kandidater grunda jämförelsetalet på röstetalet för listan. Nomineringsrätts- och valkretskommittén (SOU 1996:66) kom till samma resultat och remissinstanserna har inte haft några erinringar mot att utforma reglerna på detta sätt. Förslaget har således utformats så att ett oreducerat röstvärde skall ligga till grund för den första sammanräkningen enligt heltalsmetoden (se avsnitt 6.3). Detta har markerats genom att det i lagtexten införts en passus om att man bortser från namn som redan utsetts. Särskild ordning för att utse ersättare och för avveckling av dubbelval 5 § Paragrafen motsvarar delar av 14 kap. 7, 16 och 18 §§ i den nuvarande vallagen i den mån de behandlar på vilket sätt ersättare skall utses. Första stycket anger tillämpningsområdet för paragrafen. Genom uppdelningen av regler om mandatfördelning mellan 18 och 20 kap. förekommer, liksom i den nuvarande vallagen, en del hänvisningar till paragrafer där en sak behandlas med giltighet för flera fall. I 18 kap. 40, 43 och 50 §§ behandlas dubbelvalsavveckling vid val till , och . Dessa regler hänvisar i sin tur till 52, 54 och 57 §§ där det anges att en särskild ersättarordning skall göras enligt förevarande paragraf. På så sätt knyts ersättarregler och dubblevalsavvecklingen ihop beträffande de nämnda valen. För val till kommunfullmäktige är systematiken annorlunda beroende på att ersättarreglerna för dessa val är speciella vad gäller antalet ersättare, se nedan 7 §. I reglerna om dubbelvalsavveckling vid dessa val i 18 kap. 46 § hänvisas direkt till förevarande paragraf utan omvägen över de kommunala ersättarreglerna i 18 kap. 55 §. Sammantaget innebär reglerna i första stycket att reglerna i andra och tredje stycket skall tillämpas dels när särskild ersättarordning skall fastställas i val till , och , dels när dubbelvalsavveckling skall ske och detta oavsett vilket val det är fråga om. Andra stycket anger hur kandidaterna skall ordnas. Reglerna har utformats efter Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag (SOU 1996:66). Ändringarna innebär att personrösterna slår igenom fullt ut även på ersättarsidan i den mån en kandidat får sådana över spärren. Detta leder i sin tur till att det listtrogna systemet får stå tillbaka för väljarinflytandet så länge det finns kandidater som fått personröster över spärren. Detta är dock inte någon betydande förskjutning i synsättet. Ur enkelhetssynpunkt är det dessutom en fördel. Namnen har redan ordnats efter sina personliga röster enligt 3 §. Namnordningen är därför redan klar vid ordnande av ersättare. Ersättare skall enligt förslaget utses på samma sätt oavsett hur ledamoten utsetts. I praktiken kommer det dock att finnas två sätt att utse ersättare för en ledamot som utsetts på personröster. Ersättare kan för det första utses på personröster enligt förevarande paragrafs andra stycke eller, för det fall inte tillräckligt många kandidater får personröster över spärren, enligt det gällande sättet med listans röstetal som utgångspunkt som anges i tredje stycket. För det fall tredje stycket tillämpas beaktas endast de valsedlar från vilka ledamoten fått personröster. Listtroheten beaktas således inte fullt ut i detta fall. Om en ledamot utsetts efter sitt jämförelsetal kan ersättare endast utses enligt tredje stycket förevarande paragraf eftersom det inte kan finnas ledamöter som fått personröster över spärren. Listtroheten beaktas i dessa fall. Särskilda regler för vissa fall av utseende av ersättare och efterträdare 6 § Reglerna motsvarar vad som gäller för riksdagsval i 14 kap. 11 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Nytt är att efterträdarreglerna för landstings- och kommunfullmäktigval beskrivs tydligare. Detta motsvarar hur reglerna tillämpas . 7 § Motsvarar 14 kap. 19 § andra-femte styckena i den nuvarande vallagen. Ersättarsystemet med personvalsinslaget var föremål för grundliga överväganden inom både och Nomineringsrätts- och valkretskommittén. Även det kommunala ersättarsystemet har utformats så att personrösterna får genomslag fullt ut. Reglerna om utseende av ersättare är självständiga i förhållande till reglerna om dubbelvalsavvecklingen vid val till kommunfullmäktige. Emellertid bygger de på samma principer. Reglerna vid kommunfullmäktigval svarar också i allt väsentligt mot de som gäller vid övriga val. Vissa särregler gäller för antalet ersättare i kommunfullmäktigvalen. Förslaget som helt bygger på Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag (SOU 1996:66) innebär i korthet följande. För varje ledamot skall ersättare utses. Det spelar inte någon roll på vilket sätt ledamoten utsetts. Ersättare för ledamoten skall dock i första hand utses bland de kandidater som fått personröster till ett antal som överstiger spärren. Finns inte tillräckligt antal kandidater som fått personröster över spärren utses ersättare enligt tredje stycket på röstetalet enligt de gällande reglerna. Därefter kontrolleras om antalet ersättare är för lågt i förhållande till vad kommunen bestämt. Om så är fallet och förutsättningarna i fjärde stycket är uppfyllda, skall ytterligare ersättare utses. Ersättare utses återigen bland kandidater som fått personröster om någon fått sådana över spärren. Är så inte fallet utses de enligt fjärde stycket på röstetalet enligt de gällande reglerna. Efter varje omgång ersättare som utses kontrolleras om antalet ersättare motsvarar vad kommunen bestämt. Är det för lågt och förutsättningarna i femte till sjätte styckena är uppfyllda skall ytterligare ersättare utses. Detta pågår till dess föreskrifterna om antalet ersättare uppfyllts. Nomineringsrätts- och valkretskommittén lämnade ett utförligt exempel på ersättarsystemet i det nya valsystemet med ett ökat personvalsinslag. Det exemplet skall inte återges här men det kan tilläggas att förslaget utformats i överensstämmelse med exemplet (SOU 1996:66 avsnitt 4.6.3.v). 8 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den har tillkommit för att inte någon ledamot skall få färre än två ersättare (se avsnitt 10.3). Regeln minimerar således antalet ersättare till två i val till kommunfullmäktige. Bakgrunden till regeln är att partier som endast får en eller två mandat i fullmäktige normalt endast får en ersättare utsedd. Detta kan förskjuta majoritetsförhållandet om ett parti saknar representanter på grund av förfall. Regeln har tillkommit på förslag av vallagskommitté (se SOU 1994:30 avsnitt 4.3). Dessa regler skall ses tillsammans med reglerna om företrädesordning i kommunallagen. Bestämmelsen fordrar ingen särskild kommentar. För att partibeteckningar inte skall bli utan skydd i och med införandet av den nya vallagen har angetts vad som sker med de gamla registreringarna. Eftersom det nya röstlängdssystemet bygger på ett principiellt anmälningsförfarande för en utlandssvensk som inte varit folkbokförd i landet , finns en risk vid övergången till det nya att en del utlandssvenskar drabbas av rättsförluster. Det gäller de som finns upptagna i den nu gällande särskilda röstlängden men som flyttat ut ur landet före . Dessa personer har genom sin anmälan till den särskilda röstlängden visat ett intresse av att få delta i val. För att de inte skall förlora denna sin möjlighet inför valen föreskrivs att uppgifterna i den särskilda röstlängden får föras över till lokala folkbokföringsregister. Uppgifterna i de lokala folkbok-föringsregistren förs därefter över till aviseringsregistret. De kan sedan hämtas till röstlängdsregistret när röstlängd skall upprättas. Tidpunkten för ikraftträdandet bör utgöra utgångspunkt för tioårsperiodens början. Det kan uppkomma problem att föra över personer som finns i den särskilda röstlängden och som utvandrat . För dessa personer finns ingen personakt vilket utgör grunden för ett folkbokföringsärende. Emellertid rör detta problem såvitt känt är endast ett par personer och dessa får hanteras särskilt av de berörda myndigheterna. skall vara skyldig att informera de vars uppgifter på detta sätt förs in i de lokala folkbokföringsregistren. Som angetts i avsnitt 8.2 bör en tidsgräns sättas upp när det gäller vilka utlandssvenskar som skall tas upp i röstlängden automatiskt när den framställs . Gränsen bestäms till den tidpunkt då det nya folkbokföringssystemet togs i bruk. I den nuvarande vallagen kan en ansökan om att bli upptagen i särskild röstlängd göras före . Härutöver krävs, för att anmälan skall tas upp till prövning, att till ansökan bifogas en försäkran som skall vara avgiven , dvs. För att säkerställa att väljare som ansöker om att bli upptagna i särskild röstlängd enligt gällande vallag kan få sin ansökan bedömd enligt det nya systemet, bör en sådan ansökan jämställas med en anmälan om att bli upptagen i röstlängd enligt 7 kap. 1 §. 15.2 Förslaget till lag om röstlängdsregister 1 § I bestämmelsen anges att det för tillhandahållande av röstlängder får inrättas och föras röstlängdsregister med stöd av ADB. Registren kommer att utgöra personregister i datalagens (1973:289) mening. De närmare skälen för inrättandet av röstlängdsregistret framgår av avsnitt 8.3. Registrens användningsområden framgår av 2 §. 2 § Ändamålsbeskrivningen är uttömmande vilket innebär att registren inte får användas i något annat syfte. 3 § Eftersom ett röstlängdsregister kommer att upprättas för varje skattemyndighets verksamhetsområde blir respektive myndighet ansvarigt enligt datalagen för registret i denna del. kommer att ha möjlighet att förfoga över innehållet i samtliga register och är därför att anse som registeransvarigt. 4 § Den personkrets som anges i paragrafen motsvaras av de som kan ha rösträtt vid olika val eller omröstningar som sker i . 5 § De uppgifter som enligt denna bestämmelse får registreras i ett röstlängdsregister hämtas från aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister. I punkt 3 anges att medlemskap i icke-territoriell församling får registreras. Som exempel på sådana församlingar kan nämnas i . 6 § För tydlighets skull har här angivits att också valspecifika uppgifter får finnas i registret. Uppgift om valdistrikt hämtas från fastighets- taxeringsregistret. De uppgifter som anges i denna bestämmelse utgör inte i sig personuppgifter i datalagens mening. Även de administrativa och tekniska uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålen med registren får föras in. Med stöd av denna bestämmelse kan sekretessmarkering, s.k. spärrmarkering, samt markeringar som behövs för driften lagras i registret. 7 § Enligt punkt 5 får som sökbegrepp användas unionsmedborgarskap eller inte unionsmedborgarskap. Sökning på ett visst medborgarskap inom eller utom Europeiska unionen är inte möjlig enligt denna bestämmelse. Direktåtkomst 8 § Att skattemyndigheterna och har direktåtkomst i den utsträckning de har registeransvar är självklart. Härutöver finns det ett behov hos skattemyndigheterna att ha tillgång till röstlängdsregister hos andra skattemyndigheter. Likaså har länsstyrelserna i sin roll som regional valmyndighet ett sådant behov. har jour under valdagen och hjälper valnämnderna med uppgifter ur röstlängden. 9 § I paragrafen regleras i vilka situationer utlämnande av uppgifter på ADB-medium får ske. Bestämmelsen träffar således inte utlämnande som sker i annan ordning. 10 § I bestämmelsen regleras särskilt den del av registeransvaret som avser skyldigheten att på begäran lämna den registrerade besked om de uppgifter som finns om henne eller honom i registret. Enligt paragrafen befrias från denna skyldighet. 11 § Eftersom röstlängdsregistret upprättas särskilt varje gång ett val eller en folkomröstning skall ske genom uttag ur aviseringsregistret, bör registret gallras efter det att valet har vunnit laga kraft. Det ändamål som registret inrättats för har då upphört. 15.3 Förslaget till lag om brevröstning vissa fall Vem får brevrösta? 1 § Motsvarar 1 § i den tidsbegränsade lagen (1993:1404) om brevröstning i Förbunds- republiken och (brevröstningslagen) med det tillägget att brevröstning också skall vara möjlig ombord på ett svenskt fartyg i utrikes fart. När det gäller röstning i så kan den numera genomföras med ordinär röstmottagning hos de svenska utlandsmyndigheterna där när det gäller ordinarie val till och till landstings- och kommunfullmäktige. Om det utlyses extra val, omval eller folkomröstning kan, med hänsyn till att man från tysk sida kräver en ansökan om att få ta emot röster där i förväg, det inte anordnas någon ordinär röstmottagning. För dem som vistas i vid ett sådant val eller omröstning bör det därför också i fortsättningen vara möjligt att brevrösta. För personer som vistas i är det vid ordinarie val möjligt att rösta antingen vid utlandsmyndigheterna eller genom brevröstning (se avsnitt 9.2). Hur går brevröstning till 2 § Motsvarar del av 2 § andra stycket brevröstningslagen med det tillägget att brevröstning också skall vara möjlig från fartyg. 3 § Motsvarar del av 2 § andra stycket brevröstningslagen, se också motiveringen till 1 och 2 §§. 4 § Motsvarar del av 2 § andra stycket brevröstningslagen. Hur brevrösten skall skickas 5 § Motsvarar 2 § tredje stycket brevröstningslagen med den skillnaden att brevrösten inte skall skickas direkt till valnämnden utan skall skickas till centrala valmyndigheten som skall kontrollera var väljaren finns i röstlängden och i sin tur distribuera brevrösterna till respektive valnämnd. Föreskriften att den som vill rösta skall skriva sitt personnummer utanpå omslagskuvertet är motiverad av att centrala valmyndigheten skall kunna se i vilken kommun den brevröstande finns i röstlängd. Myndigheten skall skicka rösterna till respektive kommun. 6 § Bestämmelsen har ingen motsvarighet i brevröstningslagen. Den reglerar vilka krav som ställs på en brevröst som görs i ordning ombord på ett fartyg. För att valnämnden vid sin granskning av brevrösterna på ett enkelt sätt skall kunna avgöra om förutsättningarna för brevröstning är uppfyllda skall omslagskuverten förses med uppgift om fartygets namn. Detta sker enklast genom att en stämpel från fartyget används. Härigenom framgår att rösten avgetts ombord på fartyget. När brevrösten får göras i ordning 7 § Motsvarar 2 § fjärde stycket brevröstningslagen. Någon ändring av tidsperioden när brevröstning kan ske görs inte, jämför förslaget till vallag 11 kap. 2 §. Reglerna om när röstning har kunnat ske från fartyg har överförts hit; det skall alltså kunna vara tillåtet att göra i ordning sin brevröst ombord på ett fartyg före valdagen vid ordinarie val. Detta motiveras av praktiska skäl. 8 § Motsvarande bestämmelse finns i 2 § fjärde stycket brevröstningslagen med det tillägget som följer av att brevröstning skall vara möjlig också från fartyg. 9 § Motsvarar del av 2 § fjärde stycket brevröstningslagen med den ändringen att brevrösterna bör vara centrala valmyndigheten till handa senast dagen efter valdagen.