prop · GK03164 · 1997-01-01 00:00:00 — 13.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet Skälen till ändringen framgår av den allmänna motiveringen i avsnitt 8. Promemorians lagförslag 1 Förslag till lag om rätt för svensk domstol att begära förhandsavgörande från Europeiska gemenskapernas domstol i vissa fall Härigenom föreskrivs följande En svensk domstol får inhämta förhandsavgörande från Europeiska gemenskapernas domstol om tolkningen av en bestämmelse i en internationell överenskommelse som har tillträtt och som har ingåtts inom ramen för Europeiska unionen i den omfattning som har åtagit sig detta i förhållande till de övriga staterna. Om åtagandet innebär en skyldighet för domstolar att inhämta för- handsavgörande, gäller detta. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1965:94) om polisregister m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § På framställning av polis- eller åklagarmyndighet i , Fin- land, , eller stat ansluten till internationella kri- minalpolisorganisationen eller av denna organisation må rikspolis- styrelsen eller, efter regeringens bemyndigande, annan polismyn- dighet förordna, att uppgift från polisregister skall meddelas när det fordras för utredning i brottmål eller utlänningsärende. Efter rege- ringens bemyndigande äger riks- polisstyrelsen för sådant ändamål meddela uppgift från polisregister till polis- eller åklagarmyndighet i annan stat. På framställning av polis- eller åklagarmyndighet i , Fin- and, , eller stat ansluten till internationella kri- minalpolisorganisationen eller av denna organisation må rikspolis- styrelsen eller, efter regeringens bemyndigande, annan polismyn- dighet förordna, att uppgift från polisregister skall meddelas när det fordras för utredning i brottmål eller utlänningsärende. Efter rege- ringens bemyndigande äger riks- polisstyrelsen för sådant ändamål meddela uppgift från polisregister till polis- eller åklagarmyndighet i annan stat. Uppgift från polis- register får vidare meddelas till en utländsk myndighet eller en mellan- folklig organisation om detta följer av en internationell överenskom- melse som efter godkännande har tillträtt. I övrigt må, enligt föreskrifter som regeringen utfärdar, från polisregister meddelas uppgift till myndighet i främmande stat om medborgare i den staten eller den som har hemvist där eller den som uppenbarligen är att anse som internationell förbrytare. På framställning av utländsk myndighet må i annat fall än förut sagts meddelas uppgift från polisregister, om regeringen ger tillstånd därtill. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmåls- området Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1991:435) med vissa bestäm- melser om internationellt samarbete på brottmålsområdet skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Har en svensk myndighet fått upplysningar eller bevismaterial från en främmande stat för att användas vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott och gäller på grund av överenskommelse med den främmande staten villkor som begränsar möjligheten att utnyttja materialet, skall svenska myndig- heter följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Har en svensk myndighet fått upplysningar eller bevismaterial från en främmande stat för att användas i underrättelseverksamhet om brott, vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott och gäller på grund av överenskommelse med den främmande staten villkor som begränsar möjligheten att utnyttja materialet, skall svenska myn- digheter följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Bestämmelserna i första stycket gäller också ifråga om överens- kommelse med en mellanfolklig organisation. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Sammanfattning av departementspromemorian Europol (Ds 1997:20) Förslagen I promemorian föreslås att skall tillträda Europolkonventionen för att därigenom kunna delta i ett fördjupat polissamarbete inom EU till gagn för brottbekämpningen i såväl som EU i dess helhet. Vidare föreslås att tillträder tilläggsprotokollet om förhands- avgörande från angående tolkningen av konventionen och förklaringen med anledning av tilläggsprotokollet. Dessutom föreslås en ny lag om rätt för svensk domstol att begära förhandsavgöranden från och ändringar i lagen om polisregister och i lagen med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet. Europolkonventionen Europolkonventionens huvudsakliga funktion är som ett hjälpmedel i kampen mot den internationella organiserade brottsligheten. En uttalad målsättning inom EU är att uppnå fri rörlighet för personer, vilket skall ske genom avskaffande av personkontroller vid EU:s inre gränser. För att förhindra att den gränsöverskridande organiserade brottsligheten härigenom ges tillfälle att öka måste särskilda åtgärder vidtas som kompensation för den uteblivna personkontrollen. Europolsamarbetet är en av dessa kompensatoriska åtgärder varigenom den svenska polisens operativa slagkraft förstärks genom att den får tillgång till ett större och bredare utbud av information och kompetens. Utlämnande av registeruppgifter m.m. till Europol Europolkonventionen ålägger medlemsstaterna att dels utan begäran lämna ut vissa särskilda personuppgifter till Europol dels på begäran lämna ut vissa andra uppgifter. Visst uppgiftslämnande är beroende av om nationell rätt tillåter detta. Polisregisterlagen bör ändras för tillåta utlämnande av uppgifter ur polisregister utan föregående begäran till Europol. De uppgifter som berörs i delbetänkande Kriminalunderrättelseregister (SOU 1996:35) och som har betydelse för åtagandena i Europolkonventionen berörs inte i närmare i promemorian. Sekretess och tystnadsplikt Hemliga uppgifter från Europol måste enligt konventionen kunna förbli hemliga i . Eftersom detta åliggande inte går längre än de nuvarande bestämmelserna i sekretesslagen och polisregisterlagen krävs inte någon utökning av det sekretessbelagda området. Vad beträffar frågan om vilken räckvidd svenska bestämmelser om tystnadsplikt och straffansvar för brott mot tystnadsplikt i vissa fall skall ha utanför landet bör denna utredas i annat sammanhang. Inskränkningar i rätten att använda uppgifter från Europol Eftersom Europol är ett underrättelseorgan med utbyte av kriminal- underrättelser mellan medlemsstater som huvudsakliga uppgift föreslås att lagen med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brott- målsområdet ändras för att omfatta även uppgifter i underrättelse- verksamhet. Nationell tillsynsmyndighet ålägger medlemsstaterna att inrätta en nationell tillsyns- myndighet med uppgift att kontrollera att all utväxling av person- uppgifter mellan hemlandet och Europol sker i enlighet med nationell lag och inte kränker den enskildes rätt. Det föreslås därför att Data- inspektionen utses till sådan tillsynsmyndighet. roll Tilläggsprotokollet till konventionen om behörighet att lämna förhandsavgöranden om konventionens tolkning har undertecknats av . har också avgivit en förklaring i samband med anledning av undertecknandet som kan ge de svenska domstolarna rätt att utnyttja möjligheten att begära ett sådant förhandsavgörande. I promemorian lämnas en ingående redogörelse för de överväganden som gjorts i samband med undertecknande av protokollet och avgivande av förklaringen. dessa går i huvudsak ut på att om det finns ett behov att i svenska domstolar tolka en konventionsbestämmelse så talar detta för att skall ges behörighet att tolka konventionen. Men även om det svenska behovet är litet eller nästan obefintligt så måste man respektera att behovet kan vara större i andra länders rättssystem och inte utifrån ett snävt nationellt perspektiv ställa sig utanför systemet. Svenska domstolar föreslås därför få begära förhandsbesked. Detta bör, bl.a. av processekonomiska skäl, inte vara förbehållet domstolarna i sista instans. Den processrättsliga regleringen föreslås ske genom den särskilda lagen om rätt för svensk domstol att begära förhandsavgörande från som bör bli generellt tillämplig i alla situationer där möjligheten att begära förhandsavgörande följer av ett konventions- åtagande inom ramen för EU. Behörighet för att meddela förhandsavgöranden om tolkning av kräver att beslutskompetens överlåts till EG med stöd av 10 kap 5 § regeringsformen. Remissinstanser Följande remissinstanser har inkommit med remissyttranden. ombudsmän (), , Kammarrätten i , , Länsrätten i , Justitiekanslern, , Riksåklagaren, , , , , , i , i län, i , och /Kust, i och . Europolkonventionen KONVENTION SOM UTARBETATS PÅ GRUNDVAL AV ARTIKEL K.3 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN OM UPPRÄTTANDET AV EN EUROPEISK POLISBYRÅ (EUROPOLKONVENTIONEN) DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA till denna konven- tion, medlemsstater i Europeiska unionen, SOM HÄNVISAR till rådets akt av den SOM ÄR MEDVETNA OM de överhängande problem som följer av terrorism, olaglig narkotikahandel och andra allvarliga former av inter- nationell brottslighet, SOM BEAKTAR att framsteg måste göras för att stärka solidariteten och samarbetet mellan Europeiska unionens medlemsstater, särskilt genom att förbättra det polisiära samarbetet mellan medlemsstaterna, SOM BEAKTAR att dessa framsteg måste möjliggöra en ytterligare förbättring av skyddet av allmän säkerhet och allmän ordning, SOM BEAKTAR att upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europol) beslutades inom ramen för Fördraget om Europeiska unionen , SOM BEAKTAR Europeiska rådets beslut av , vilket förlägger Europol i , med säte i , SOM PÅMINNER OM den gemensamma målsättningen att förbättra polissamarbetet rörande terrorism, olaglig narkotikahandel och andra allvarliga former av internationell brottslighet genom ett permanent, säkert och intensivt informationsutbyte mellan Europol och de nationella enheterna i medlemsstaterna, SOM UNDERFÖRSTÅR att de samarbetsformer som föreskrivs i denna konvention inte får påverka andra bilaterala eller multilaterala samarbetsformer, SOM ÄR ÖVERTYGADE OM att skyddet av individens rättigheter, särskilt skyddet av personuppgifter, måste uppmärksammas speciellt, även inom polissamarbetet, SOM BEAKTAR att Europols aktiviteter såsom de beskrivs i denna konvention kan utövas utan att det påverkar Europeiska gemenskapernas behörighet och att Europol och Europeiska gemenskaperna, inom ramen för Europeiska unionen, har ett gemensamt intresse av att upprätta samarbetsformer som gör det möjligt för var och en av dem att utföra sina respektive uppgifter så effektivt som möjligt, HAR ENATS OM följande bestämmelser: INNEHÅLL Avdelning I Upprättande och arbetsuppgifter Artikel 4 Nationella enheter Artikel 6 Datoriserat informationssystem för insamlade uppgifter Artikel 7 Upprättande av ett informationsregister Artikel 9 Rätt till tillgång till informationsregistret Avdelning III Arbetsregister för analysändamål Artikel 10 Insamling, behandling och användning av personuppgifter Artikel 12 Instruktion för upprättandet av register Avdelning IV Gemensamma bestämmelser om informationsbehandling Artikel 13 Skyldighet att lämna ut uppgifter Artikel 14 Skyddsnivå för uppgifter Artikel 15 Ansvar för skyddet av uppgifter Artikel 16 Bestämmelser om upprättande av rapporter Artikel 17 Regler om användning Artikel 18 Överföring av uppgifter till tredje land och utomstående instanser Artikel 19 Rätt till tillgång Artikel 20 Rättelse och utplåning av uppgifter Artikel 21 Tidsfrister för bevarande och utplåning av uppgifter i register Artikel 22 Bevarande och rättelse av uppgifter i akter Artikel 23 Nationell tillsynsmyndighet Artikel 24 Gemensam tillsynsmyndighet Avdelning V Rättslig ställning, organisation och finansiella bestämmelser Artikel 27 Europols organ Artikel 32 Diskretions- och tystnadsplikt Artikel 34 Information till Artikel 36 Revision av räkenskaper Artikel 37 Överenskommelse om säte Avdelning VI Ansvar och rättsligt skydd Artikel 38 Ansvar för olaglig eller felaktig behandling av uppgifter Artikel 39 Annat ansvar Artikel 41 Privilegier och immunitet Artikel 42 Förbindelser med tredje land och utomstående instanser Artikel 43 Ändring av konventionen Artikel 45 Konventionens ikraftträdande Artikel 46 Nya medlemsstaters anslutning till konventionen Bilaga som avses i artikel 2 Förklaringar Medlemsstaterna i Europeiska unionen, nedan kallade medlems- staterna upprättar genom denna konvention en europeisk polisbyrå, nedan kallad Europol . Europol är i varje medlemsstat knuten till en särskild nationell enhet som har upprättats eller utsetts i enlighet med artikel 4. Europol har som målsättning att, inom ramen för samarbetet mellan medlemsstaterna och i enlighet med artikel K.1.9 i Fördraget om Europeiska unionen, förbättra effektiviteten hos behöriga myndigheter i medlemsstaterna och deras samarbete vad gäller förebyggandet av och kampen mot terrorism, den olagliga narkotikahandeln och andra all- varliga former av internationell brottslighet, i den mån de faktiska om- ständigheterna visar på förekomsten av en brottslig organisation eller struktur och när två eller flera medlemsstater påverkas av dessa former av brottslighet på ett sådant sätt att en gemensam åtgärd från med- lemsstaterna är nödvändig, med hänsyn till brottens omfattning, svår- hetsgrad och konsekvenser. För att gradvis kunna förverkliga den målsättning som anges i punkt 1, skall Europol inledningsvis förebygga och bekämpa den olagliga narkotikahandeln, samt den olagliga handeln med nukleära och radio- aktiva ämnen, de illegala nätverken för invandring, människohandeln och handeln med stulna fordon. Europol skall även, senast efter denna konventions ikraft- trädande, behandla brott som begåtts eller misstänks bli begångna i samband med terroristaktiviteter och som riktar sig mot liv, hälsa, personlig frihet och egendom. Rådet kan enhälligt, enligt det förfarande som föreskrivs i avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, besluta att ge Europol i uppgift att behandla dessa terroristaktiviteter innan tidsfristen har gått ut. Rådet kan enhälligt, enligt det förfarande som föreskrivs i avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, besluta att ge Europol i uppgift att arbeta med andra former av brottslighet bland dem som räknas upp i bilagan till denna konvention eller särskilda former av denna typ av brottslighet. Innan beslutet fattas skall rådet ge styrelsen i uppdrag att förbereda beslutet, och särskilt uppmärksamma hur det påverkar Europols budget och personal. Europols behörighet när det gäller en viss typ av brottslighet eller särskilda former av en typ av brottslighet innefattar : 1) Penningtvätt som har samband med dessa typer av brottslighet eller deras särskilda former, 2) Brott som hör samman med sådan brottslighet, Följande brott anses höra samman med sådan brottslighet och skall beaktas i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 8 och 10: brott som begås för att anskaffa medel till att begå sådana gärningar som omfattas av Europols behörighet, brott som begås för att underlätta eller utföra sådana gärningar som omfattas av Europols behörighet, brott som begås i syfte att undgå lagföring och straff för gärningar som omfattas av Europols behörighet. I denna konvention avses med behöriga myndigheter alla offentliga organ i medlemsstaterna, i den utsträckning de enligt den nationella lagstiftningen är behöriga att förebygga och bekämpa brottslighet. Den olagliga narkotikahandel som åsyftas i punkt 1 och 2 utgörs av de brott som är uppräknade i artikel 3.1 i konvention av om den olagliga narkotikahandeln och psykotropa ämnen, samt i de bestämmelser som ändrar eller ersätter denna konvention. Inom ramen för den målsättning som anges i artikel 2.1, skall Europol i första hand ha följande arbetsuppgifter: 1) underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaterna, 2) inhämta, sammanställa och analysera information och under- rättelser, 3) med hjälp av de nationella enheter som anges i artikel 4, utan dröjsmål till behöriga myndigheter i medlemsstaterna överlämna den information som berör dem och underrätta dem om de samband som konstaterats mellan brottsliga gärningar, 4) underlätta utredningar i medlemsstaterna genom att till de nationella enheterna översända alla uppgifter som i det avseendet är relevanta, 5) ansvara för databaser som innehåller uppgifter i enlighet med artiklarna 8, 10, och 11. I syfte att förbättra samarbetet mellan och effektiviteten hos be- höriga myndigheter i medlemsstaterna med hjälp av de nationella en- heterna för att kunna uppnå de mål som anges i artikel 2.1 skall Europol dessutom ha följande ytterligare arbetsuppgifter: 1) fördjupa de specialkunskaper som används vid de utredningar som utförs av behöriga myndigheter i medlemsstaterna och ge råd om utred- ningarna, 2) ge strategiska underrättelser för att underlätta och främja en effektiv och rationell användning av disponibla resurser på nationell nivå för operativa aktiviteter, 3) utarbeta allmänna lägesrapporter. Inom ramen för den målsättning som anges i artikel 2.1, kan Europol dessutom, med hjälp av den personal och de budgetresurser som den har tillgång till och med de begränsningar som styrelsen fastställer, bistå medlemsstaterna med råd och forskning på följande områden: 1) utbildning av medarbetare hos behöriga myndigheter, 2) organisation och utrustning av dessa myndigheter, 3) brottsförebyggande metoder, 4) tekniska och vetenskapliga polismetoder och utredningsmetoder. Varje medlemsstat skall upprätta eller utse en nationell enhet med ansvar för att utföra de uppgifter som anges i denna artikel. Den nationella enheten är det enda sambandsorganet mellan Europol och de nationella behöriga myndigheterna. Förhållandet mellan den nationella enheten och de behöriga myndigheterna styrs av den nationella rätten, särskilt av dess konstitutionella bestämmelser. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nationella enheten kan utföra sina uppgifter och särskilt att denna enhet har tillgång till lämplig nationell information. De nationella enheternas uppdrag är att 1) på eget initiativ förse Europol med den information och de underrättelser som är nödvändiga för att Europol skall kunna fullgöra sina arbetsuppgifter, 2) tillgodose Europols önskemål om information, underrättelser och råd, 3) uppdatera information och underrättelser, 4) med iakttagande av nationell rätt utnyttja och lämna ut information och underrättelser till nytta för behöriga myndigheter, 5) tillställa Europol begäran om råd, information, underrättelser och analyser, 6) till Europol överföra uppgifter för lagring i databaserna, 7) övervaka att varje utbyte av uppgifter mellan Europol och dem själva sker enligt lag. Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter, såsom de framgår av artikel K.2.2 i Fördraget om Europeiska unionen, är en nationell enhet inte skyldig att i ett konkret fall överföra den information och de underrättelser som anges i punkt 4.1, 4.2 och 4.6 samt i artikel 8 och 10, om överföringen 1) skadar väsentliga nationella säkerhetsintressen, eller 2) äventyrar resultatet av en pågående utredning eller en persons säkerhet, eller 3) rör uppgifter från myndigheter eller upplysningar om särskilda underrättelseaktiviteter inom området för statens säkerhet. De kostnader som de nationella enheterna har för sambandet med Europol skall bäras av medlemsstaterna och kan, med undantag för anslutningskostnader, inte debiteras Europol. Cheferna för de nationella enheterna skall sammanträda för att bistå Europol med råd om så behövs. Varje nationell enhet skall till Europol sända minst en sam- bandsman. Antalet sambandsmän som medlemsstaterna kan sända till Europol skall styrelsen avgöra genom enhälligt beslut. Detta beslut kan när som helst ändras genom ett enhälligt styrelsebeslut. Med reservation för de särskilda bestämmelserna i denna konvention, är dessa tjänstemän underkastade den nationella rätten i sitt hemland. Sambandsmännen skall ha i uppdrag från sin nationella enhet att representera dess intressen inom Europol, i enlighet med hemlandets nationella rätt och med iakttagande av de tillämpliga verk- samhetsreglerna för Europol. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4.4 och 4.5 bidrar sambandsmännen, inom ramen för den målsättning som anges i artikel 2.1, till utbytet av information mellan sina respektive nationella enheter och Europol, särskilt genom att 1) överföra information som kommer från respektive nationell enhet till Europol, 2) översända upplysningar som kommer från Europol till respektive nationell enhet, och 3) samarbeta med Europols tjänstemän genom att överföra information till dem och ge dem råd om hur uppgifter om respektive medlemsstat skall analyseras. skall sambandsmännen, i enlighet med nationell rätt och inom ramen för den målsättning som anges i artikel 2.1, bidra till utbytet av information som kommer från de nationella enheterna och samordning av åtgärder till följd av detta. I den utsträckning det är nödvändigt för att fullgöra de uppgifter som avses i punkt 3, har sambandsmännen rätt att använda de olika registren enligt tillämpliga bestämmelser som preciserats i relevanta artiklar. Artikel 25 gäller i tillämpliga delar även sambandsmännens verksamhet. Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser i denna konvention skall sambandsmännens rättigheter och skyldigheter gente- mot Europol fastställas genom ett enhälligt styrelsebeslut. Sambandsmännen skall åtnjuta de privilegier och den immunitet som är nödvändiga för att utföra sina uppgifter i enlighet med bestäm- melserna i artikel 41.2. De lokaler som är nödvändiga för sambandsmännens verksamhet skall kostnadsfritt ställas till medlemsstaternas förfogande av Europol i . Alla andra kostnader för sambandsmännens utsän- dande och deras utrustning skall bäras av respektive medlemsstat, om inte styrelsen, i samband med fastställandet av Europols budget, enhälligt rekommenderar att undantag görs i ett särskilt fall. DATORISERAT INFORMATIONSSYSTEM FÖR INSAMLADE UPPGIFTER Europol skall handha ett informationssystem som består av följande delar: 1) det informationsregister som avses i artikel 7 med begränsat och tydligt angivet innehåll, som tillåter snabb sökning av de uppgifter som finns hos medlemsstaterna och hos Europol, 2) de arbetsregister av olika varaktighet som avses i artikel 10, inrättade för analysändamål, och som innehåller detaljerad information, och 3) det indexregister som innehåller delar som kommer från de analysregister vilka anges i punkt 2, enligt vad som föreskrivs i artikel 11. Informationssystemet som upprättats av Europol får inte i något fall samköras med andra system för automatiserad databehandling, med undantag för de nationella enheternas system för automatiserad data- behandling. UPPRÄTTANDE AV ETT INFORMATIONSREGISTER För att utföra sina uppgifter skall Europol upprätta och handha ett datoriserat informationsregister. , i vilket uppgifter registreras direkt av medlemsstaterna som företräds av de nationella en- heterna och sambandsmännen, med iakttagande av nationella förfaranden samt av Europol vad gäller de uppgifter som tillhandahålls av tredje land och utomstående instanser och de uppgifter som följer av analyser, skall vara direkt åtkomligt för läsning, för de nationella enheterna, sambands- männen, direktören, biträdande direktörerna och behöriga Europol- tjänstemän. De nationella enheternas direkta tillgång till informationsregistret för de personer som avses i artikel 8.1.2 skall begränsas till att gälla endast de identifierande uppgifter som föreskrivs i artikel 8.2.