prop · GK0340 · 1997-01-01 00:00:00 — Av det sagda framgår att såväl låntagarna som staten har bidragit till att bygga upp eget kapital. Låntagarna i har som sagts (se avsnitt 4.2), erhållit av kapitalet i bolaget. Regeringen har i prop. 1995/96:207 s. 37 slagit fast att denna grupp därmed får anses kompenserad för sitt bidrag till kapitaluppbyggnaden i och att de tillgångar som finns i kassan därför tillhör staten. Överföring och försäljning av aktierna i Något intresse för staten att i ett längre perspektiv ikläda sig rollen som aktieägare i finns inte. Regeringen har i prop. 1995/96:207 förutskickat att aktieinnehavet i bör säljas. Som ett första steg i försäljningen bör Stadshypotekskassans aktieinnehav i överföras till staten. Aktierna bör därefter bjudas ut till försäljning. bör därför bemyndiga regeringen att genomföra försäljningen. Hur avvecklingen av aktieinnehavet skall gå till måste bestämmas utifrån affärsmässiga grunder. I förarbetena till ombildningen av stads- hypoteksinstitutionen angavs vissa riktlinjer för avvecklingen (prop. 1991/92:119 s. 43 f). Det sades bl.a. att borde vara en självständig aktör på kreditmarknaden. Av detta skäl borde aktier i bolaget erbjudas till en bred allmänhet och låntagarna beredas tillfälle att under förmånliga villkor teckna aktier. Vidare anfördes att det erfordras en stabil ägarbild för att skall kunna förbli självständigt och att det därför inte borde uteslutas att flera större investerare erbjöds aktieposter. Målsättningen borde vara att det slutliga ägandet i bolaget skulle vara spritt men även uppfylla ett krav på styrka och engagemang bland ägarna. Regeringens förslag om överföring av aktierna i till staten kommer att innebära att förutsättningarna för avvecklingen av kassans aktieinnehav ändras. De riktlinjer som angavs i propositionen för avvecklingen tog inte endast sikte på staten som innehavare av aktierna. Konkurrenssituationen på kreditmarknaden är , som tidigare nämnts (se avsnitt 4.5), en annan än när propositionen skrevs. Internationella erfarenheter visar också på en tendens på kreditmarknaden som innebär att sammanslagningar av kreditinstitut till större enheter genomförs i syfte att uppnå rationaliseringar med sänkta kostnader som följd. Målet att skall vara en självständig aktör på kreditmarknaden är därför inte längre självklart. Det är inte meningsfullt att ange några detaljerade riktlinjer för försäljningen av aktierna. Målet bör vara att staten vid försäljningen skall erhålla ett så bra pris som möjligt. Regeringen bör efter bemyndigande ges så stor handlingsfrihet som krävs för att en god affär skall kunna uppnås. Olika alternativ bör noga övervägas. bör kunna säljas i sin helhet till en investerare eller delas upp och säljas till en större krets. Detta innebär att kan tänkas bestå som en fristående långivare eller gå upp i ett annat företag t.ex. genom fusion. Intresse för ett aktieförvärv kan finnas såväl bland svenska som bland utländska investerare varför ett utländskt ägande inte bör uteslutas. Någon närmare tidsangivelse bör inte anges utan regeringen bör ha frihet att avgöra den lämpligaste tidpunkten för försäljningen. Regeringen avser att vidta förberedande åtgärder så att en försäljning, om det visar sig gynnsamt, kan ske efter riksdagsbeslutet. Såsom framhölls i prop. 1995/96:207 s. 37, skall ställningen för Stadshypotekskassans obligationsinnehavare inte försämras p.g.a. försäljningen av aktieinnehavet. Kassan har genom sitt aktieinnehav ett inflytande i . Genom att fem av ledamöterna i styrelsen för kassan utses av regeringen har även staten en viss kontroll över verksamheten i bolaget. 1991/92:119 s. 43 sades att kassan bör behålla ett tillfredsställande inflytande över verksamheten i så länge grundfonden finns kvar till tryggande av utestående lån. Försäljningen av aktieinnehavet innebär att kassans inflytande i försvinner och därmed även statens. Grundfonden ligger emellertid kvar. Statens inflytande i bolagets verksamhet torde dock kunna tillgodoses på annat sätt. Någon lagstiftning är enligt regeringens mening inte nödvändig. I stället bör problemet kunna lösas genom att statens intressen vid aktieförsäljningen bevakas på bästa sätt. Den försäljningslikvid som staten erhåller vid försäljningen av aktierna bör användas till att minska statsskulden. Se vidare i avsnitt 6. Överföringen av aktierna till staten aktualiserar uttagsbeskattning av Stadshypotekskassan enligt inkomstskattereglerna. I kassalagen bör därför föreskrivas att överföringen inte skall föranleda uttagsbeskattning. Regeringens förslag: Stadshypotekskassan skall finnas kvar och förvalta låneskulden. När låneskulden är reglerad skall kassan likvideras i enlighet med reglerna i lagen om stadshypotekskassa. Kassans uppgifter ändras som en följd av att aktieinnehavet i flyttas över till staten och av att de regionala låntagarstämmorna samt ombudsstämman avskaffas. Grundfonden skall även i fortsättningen finnas kvar i kassan till tryggande av utestående lån. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Kassan har enligt kassalagen till uppgift att bl.a. äga och förvalta aktierna i . I och med att aktierna flyttas över till staten kommer denna uppgift att försvinna från kassans ansvarsområde. Vid ombildningen av fick kassan ett ansvar för att se till att tanken att behålla regionala låntagarstämmor och ombudsstämma förverkligades på ett rimligt sätt. Bland kassans uppgifter ingår därför att ombesörja att regionala låntagarstämmor samt ombudsstämma kommer till stånd. I kassalagen finns även andra bestämmelser om ombudsstämman och de regionala låntagarstämmorna. Sedan låntagarnas intressen tillgodosetts finns det enligt regeringens mening inte längre anledning att ha kvar några sådana bestämmelser i lagstiftningen. Vissa ändringar föreslås därför i kassalagen (se författningskommentaren). Stadshypotekskassans uppgift kommer att bli att förvalta obligationsskulden och de reverser som ställts ut av bolaget. När låneskulden är slutligt reglerad skall regeringen besluta om kassans likvidation och förfarandet därvid. skall besluta om användningen av kassans behållning efter likvidation. Grundfonden skall även i fortsättningen finnas kvar i kassan till tryggande av utestående lån. Om förslag till utfärdande av en revers till kassan, se i avsnitt 5.4. Regeringens förslag: Låntagarna skall inte längre vara representerade i kassans styrelse. Denna skall i fortsättningen bestå av tre ledamöter och en suppleant, vilka utses av regeringen. Regeringen och utser vardera en revisor och en revisorssuppleant. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Före ombildningen av förvaltades kassan av en styrelse som bestod av tio ledamöter. Regeringen utsåg tre av dessa - bland dem ordförande och vice ordförande - samt suppleanter, medan sex ledamöter och sex suppleanter valdes av stadshypoteksföreningarnas ombud på ordinarie ombudsstämma. Dessutom var verkställande direktören ledamot av styrelsen. Därmed var låntagarrepresentanterna i majoritet i kassans styrelse. I samband med ombildningen, uttalade föredragande statsrådet att några egentliga skäl att ändra på det förhållandet inte förelåg samt att huvudsaken var att staten var representerad i styrelsen och kunde bevaka att den av riks- dagen beslutade ombildningen genomfördes enligt riktlinjerna i propositionen. Antalet ledamöter i styrelsen ändrades till elva ledamöter, varav regeringen utser fem och en av dessa till ordförande samt övriga sex ledamöter utses av låntagarna på ombudsstämma. Såsom tidigare konstaterats får låntagarna numera anses kompenserade för sitt bidrag till kapitaluppbyggnaden i . Låntagarnas intressen i samband med ombildningen måste därigenom anses vara tillgodosedda. Det finns därför enligt regeringens mening inte längre skäl att låntagarna skall vara representerade i kassans styrelse. Staten kommer dock även att ha intressen kvar i kassan, främst genom att grundfonden finns kvar. Samtliga ledamöter i styrelsen bör därför utses av regeringen. I samband med att aktierna i enligt förslaget flyttas över till staten, kommer kassans verksamhet att minska betydligt. Antalet ledamöter i kassans styrelse bör då kunna minskas till tre med en suppleant. Enligt nuvarande regler skall och ombudsstämman utse vardera en revisor och en suppleant. Eftersom det nu föreslås att ombudsstämman avskaffas, bör det i stället ankomma på regeringen att utse en av revisorerna resp. revisorssuppleanterna. Den andra revisorn och suppleant för denne bör liksom tidigare utses av . Regeringens förslag: Garantiavgiften för grundfonden skall även i fortsättningen betalas av kassan. utfärdar en revers till Stadshypotekskassan om . Promemorians förslag: Förslaget om utfärdande av en revers till kassan är nytt. I övrigt överensstämmer promemorians förslag i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: har anfört att det är angeläget att , efter försäljningen av aktierna, i realiteten är den som betalar garantiavgiften. Stadshypotekskassan har noterat att den förfogar över tillräckliga likvida medel för bestridande av alla löpande kostnader samt av garantiavgiften vid nuvarande uttagsprocent och med antagande att fonden även fortsättningsvis kommer att sättas ned i takt med att skulden minskar. Skälen för regeringens förslag: Förslaget om överföringen av aktierna i till staten innebär att det egna kapitalet i kassan kommer att minska. Kostnaderna för upplåning och utlåning av medel debiteras . Kassan har emellertid även löpande utgifter som inte debiteras bolaget t.ex. för styrelsearvoden. Enligt vad regeringen erfarit kommer kassan även i fortsättningen att ha tillräckliga medel för att betala dessa kostnader tills låneskulden avvecklats. Kassan har ingen egen anställd personal utan kassans administration sköts i stället av . Kassan betalar ingen ersättning härför till bolaget. För grundfonden betalar kassan enligt förordningen (1992:1124) med reglemente för stadshypotekskassa en årlig avgift till staten. Avgiften är av grundfondens belopp. har bemyndigat regeringen att bestämma grundfondens storlek. Avgiften uppgår för till . Avgiften kommer att minska vart-efter låneskulden minskar. Överföringen av aktierna till staten kommer med stor sannolikhet att innebära att grundfonden tillfälligt måste höjas. Fram till och med ersatte bolaget kassan för denna garantiavgift eftersom den ansågs som en kostnad i den övertagna rörelsen. är det dock kassan själv som, enligt avtal med , står för kostnaden. Kassan har som kompensation erhållit ett antal A-aktier i stället för motsvarande antal B-aktier (se avsnitt 4.3). Den extra utdelning som kassan under erhåller för A-aktierna är avsedd att täcka kostnaderna för garantiavgiften. Intäkten kommer emellertid att upphöra efter aktieöverföringen till staten. I promemorian med utkast till lagrådsremiss uppgavs att avtalet mellan kassan och skulle komma att omförhandlas. Stadshypotekskassan har i sitt remissyttrande anmärkt att den är civilrättsligt bunden av avtalet med , varför det inte kan omförhandlas. har å sin sida påpekat att det är angeläget att efter försäljningen i realiteten är den som betalar garantiavgiften. Detta är enligt också logiskt i och med att det är bolaget som har nytta av statens garanti och faktiskt är den som kan påverka förfallostrukturen. Såsom noterat, har grundfonden kommit till nytta genom att bolagets upplåning från kassan har skett på samma villkor som kassans upplåning från obligationsinnehavarna. har också tidigare ersatt kassan för garantiavgiften. Genom att kassan tilldelats A-aktier med högre utdelning än B-aktierna måste emellertid kassan anses kompenserad för kostnaden för garantiavgiften. Vidare har svarat för kassans administration utan att erhålla någon ersättning härför. Regeringen anser därför att det är rimligt att kassan även i fortsättningen erlägger garantiavgiften. har konstaterat att statens risk efter aktieöverföringen allmänt sett kan anses öka genom att kassan får ett mindre inflytande över . Risken bör bl.a. återspeglas i garantiavgiftens storlek eftersom en icke marknadsmässig avgiftssättning enligt kontoret kan uppfattas som en indirekt subvention till . En sådan subvention synes enligt inte motiverad i synnerhet sedan till fullo privatiserats. Stadshypotekskassan har å sin sida noterat att den förfogar över tillräckliga likvida medel för bestridande av grundfondsavgiften vid nuvarande uttagsprocent och med antagande om att fonden även fortsättningsvis kommer att sättas ned i takt med att skulden minskar. Regeringen har gjort en översyn av den statliga garantiverksamheten. I budgetpropositionen för föreslås att en ny modell för hanteringen av statens garantier införs. Förslaget innebär att statliga garantier skall beläggas med en avgift som motsvarar den risk som garantin åsamkar staten. Till den del avgifter inte erhålls från garantitagaren är det fråga om en statlig subvention. En sådan subvention skall belasta ett anslag i statsbudgeten. Kassan har erhållit utdelning på sitt aktieinnehav i . Vid en oförändrad garantiavgift skulle denna utdelning räcka till att betala avgiften, även vid en höjning av grundfondens belopp. Förslaget om ändrade regler för avgiftssättning av garantier innebär dock att också garantiavgiften kan komma att höjas. Det är då osäkert om det egna kapitalet i kassan kommer att räcka för att betala garantiavgiften. Kassan tilldelades A-aktier för att kunna betala garantiavgiften . Regeringens förslag innebär att kassans hela aktieinnehav - dvs. både A- och B- aktier - överförs till staten. Som ersättning för överföringen av A-aktierna till staten bör kassan erhålla en revers. Reversen bör vara räntelös och förfalla till betalning efterhand som garantiavgifterna förfaller. Eftersom de tillgängliga likvida medlen i kassan kommer att räcka för att betala garantiavgiften bör reversen förfalla till betalning med början först . Reversens storlek bör motsvara summan av framtida garantiavgifter till dess grundfonden upphör. Regeringen föreslår att reversen skall lyda på . har föreslagit att förordningen (1992:1124) med reglemente för Stadshypotekskassan ändras på så sätt att avgiftens storlek bestäms av eller att regeringen uppdrar åt kontoret att se över och lämna förslag på nya villkor för garantin till kassan. I budgetpropositionen för föreslås bl.a. att får resultatansvar för garantiverksamheten i staten inom sitt område. Den exakta organisationen och resurstilldelningen resp. resursomfördelningen avseende garantiverksamheten kommer att beredas vidare och regeringen avser att återkomma till frågan i tilläggsbudgeten i samband med vårpropositionen 1997. Regeringen anser att det i avvaktan därpå inte finns anledning att i det här sammanhanget ändra den ordning som gäller för bestämmande av garantiavgiftens storlek. De aktier i som innehas av Stadshypotekskassan är hos kassan bokförda till ett värde av , men värdet kan enligt gällande börskurs () för A-aktierna uppskattas till ca . Försäljningen av aktierna kommer att innebära en substantiell intäkt för staten genom en minskning av statsskulden och av statens upplåningsbehov det år försäljningen sker. Aktieförsäljningen kommer dock att medföra vissa kostnader. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit ett nytt anslag om . Anslaget skall disponeras av och användas till kostnader som uppkommer vid förberedelser för och genomförande av försäljningen av statens aktier i . 7 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Som sagts i avsnitt 5.1 är det angeläget att regeringen får frihet att bestämma den lämpligaste tidpunkten för en försäljning av aktierna i . Denna tidpunkt kan infalla såväl i omedelbar anslutning till beslut som . För att regeringen skall ha möjlighet att besluta om en omedelbar försäljning av aktierna bör dagen för ikraftträdande av lagen om ändring i kassalagen bestämmas efter den dag då lagen enligt uppgift på den utkom från trycket i . Övriga lagar bör träda i kraft . Något behov av övergångsbestämmelser finns inte. 8.1 Förslaget till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) 2 kap. 9 § Av förbiseende har hänvisningen till bestämmelsen i bankaktiebolagslagen (1987:618) i paragrafens andra stycke blivit felaktig. Den bestämmelse som avses skall rätteligen vara 1 kap. 4 § andra stycket bankaktiebolagslagen. 2 kap. 13 § Av förbiseende har hänvisningen till bestämmelsen i bankaktiebolagslagen (1987:618) i paragrafens andra stycke blivit felaktig. Den bestämmelse som avses skall rätteligen vara 6 kap. 10 § första stycket bankaktiebolagslagen. 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse 2 kap. 4 § Bestämmelsens andra stycke ändrades genom lag (1995:541) om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Av förbiseende beaktades inte detta vid den senaste ändringen av denna paragraf; se lag (1996:752) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Felet rättas härmed. 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:701) om stadshypotekskassa Kassan skall, fram till dess att regeringen beslutar om likvidation, ha till uppgift att fullfölja den ombildning som följer av regeringens beslut enligt ombildningslagen. Därutöver har kassan de uppgifter som följer av punkterna 1-5. Enligt punkten 1 skall kassan äga och förvalta aktier i . Det tillägg som föreslås innebär att Stadshypotekskassan skall föra över sitt aktieinnehav i till staten som regeringen bestämmer. Överföringen skall sålunda föregås av ett regeringsbeslut. Lagrådet har i yttrande till regeringen föreslagit att kassan får till uppgift att föra över aktieinnehavet till staten och på de villkor i övrigt som regeringen bestämmer . Punkten 1 har fått sin lydelse enligt Lagrådets förslag. Lagförslaget innebär att bestämmelserna om ombudsstämma och regionala låntagarstämmor inte längre kommer att finnas kvar. Det skall sålunda inte längre ingå i kassans uppgifter att ombesörja att sådana stämmor kommer till stånd. Punkten 5 tas därför bort. Överföringen av aktier enligt 1 §1 skall inte föranleda uttagsbeskattning av Stadshypotekskassan. Avskaffandet av ombudsstämma och regionala låntagarstämmor innebär att reglerna om styrelsen i Stadshypotekskassan måste ändras. Låntagarrepresentanterna kommer inte längre att vara representerade i styrelsen. innebär överflyttningen av aktierna i att kassans verksamhet kommer att minska betydligt. Antalet styrelseledamöter kan av den anledningen sättas ned till tre jämte en suppleant. Eftersom regeringen genom grundfonden fortfarande har intressen kvar i kassan är det lämpligt att samtliga styrelseledamöter i fortsättningen utses av regeringen. Ändringen är en följd av att ombudsstämman avskaffas. Den revisor resp. suppleant som utses av ombudsstämman kommer i fortsättningen att utses av regeringen. Den andra revisorn och suppleanten utses liksom tidigare av . Enligt paragrafen skall regeringen avgöra frågor som gäller kassan och som avser fastställande av balansräkningen och godkännande av styrelsens förvaltning. Ändringen är en följd av att ombudsstämman avskaffas. Ändringen är en följd av att ombudsstämman och de regionala låntagarstämmorna avskaffas. Efter remiss har yttranden avgetts av riksbank, , och Stadshypotekskassan. Sammanställning av remissyttranden beträffande promemoria med förslag till lagrådsremiss om försäljning av aktier i riksbank och har inte haft någon erinran mot förslagen. 1 Överföring och försäljning av aktier i ställer sig bakom såväl huvudlinjen i förslaget till ombildning och försäljning som till att intäkterna används för att reducera statsskulden. Kassastyrelsen har inget att invända mot förslaget. En preliminär genomgång har skett av Kassans upplåningsavtal. Vår bedömning är att det inte innebär något avtalsbrott att kassan överför sina aktier i till staten, och att aktieöverföringen inte heller utlöser rätt till uppsägning av Kassans obligationslån. Kassastyrelsen vill dock i klarhetens intresse föreslå att det i lagstiftningsärendet klart uttalas att grundfondens storlek vid behov kommer att justeras i samband med överföringen av aktierna till staten på så sätt att grundfonden minst uppgår till av Kassans sammanlagda låneskulder. Vidare vill styrelsen påpeka att en slutlig genomgång av Kassans utländska låneförbindelser kan ge anledning till upptagande av förhandlingar med vissa motparter om omförhandling av vissa låneklausuler som berör Kassans avhändande av egendom. Sådan förhandling kan även leda till att behov uppkommer att förtidsinlösa eller återköpa visst lån. Vissa kostnader kan härvid uppkomma för Kassan. Kassastyrelsen förutsätter att överföringen av aktierna till staten inte skall utlösa någon uttagsbeskattning hos Kassan. Om detta inte med säkerhet kan anses följa av de generella undantagsregler som finns, är det angeläget med ett särskilt stadgande i lagstiftningsärendet. Vad gäller Kassans möjligheter till att behålla ett tillfredsställande inflytande över verksamheten i , så länge grundfonden finns kvart till tryggande av utestående lån, bör noteras, att Kassans bas för inflytande bortfaller genom att aktierna överförs till staten. Kassan har därefter ingen särställning gentemot andra bolagets borgenärer. Kassan får i princip samma ställning som andra stora finansiärer av , t.ex. AP-fonden eller stora försäkringsbolag. Till skillnad mot dessa kan Kassan dock inte påverka sin position i genom avyttring av sina fordringar på bolaget. Denna enhandsrisk ingår i Kassans roll tills dess att Kassans sista obligationer förfaller till betalning. En förändring inträder nu i det att statens risk allmänt sett kan anses öka genom att kassan får ett mindre inflytande över . Detta förhållande bör särskilt beaktas vid en kommande prövning av köparen till aktierna. Risken bör också återspeglas i garantiavgiftens storlek. En icke marknadsmässig avgiftssättning kan uppfattas som en indirekt subvention till . En sådan subvention synes inte motiverad i synnerhet sedan till fullo privatiserats. Ett nytt förhållande är dessutom att regeringen nu gör en allmän översyn av statens garantiverksamhet i syfte att skapa en bättre överensstämmelse mellan faktisk risk och avgift (se prop. 1995/96:150, sid.64). Avgiftsvillkoren för Stadshypotekskassans garanti finns reglerade i förordningen (1992:1124) med reglemente för Stadshypotekskassan. Kontoret föreslår att reglementet ändras på så sätt att avgiftens storlek bestäms av . Alternativt att regeringen uppdrar åt kontoret att se över och lämna förslag på nya villkor för garantin till kassan. Efter försäljningen är det angeläget att i realiteten är den som betalar garantiavgiften. Detta är också logiskt i och med att det är bolaget som har nytta av statens garanti och faktiskt den som kan påverka förfallostrukturen. Kassastyrelsen kan bekräfta att den till följd av aktieutdelning från förfogar över likvida medel i en sådan omfattning, att alla löpande kostnader kan bestridas tills dess att Kassan skall likvideras. Vad gäller grundfondsavgiften, är Kassan bunden av ett avtal med , innebärande att Kassan skall bära avgiften. Avtalet är en del av den ekonomiska kalkyl, som ledde fram till att låntagarna erhöll av fonder. Kassan är civilrättsligt bunden av detta avtal, varför det inte kan omförhandlas. Avtalet är dessutom omnämnt i börsprospektet, och ingick därför i de förutsättningar under vilka aktierna i utbjöds. Kassastyrelsen noterar dock att den även förfogar över tillräckliga likvida medel för bestridande av grundfondsavgiften vid nuvarande uttagsprocent och med antagande om att fonden även fortsättningsvis kommer att sättas ned i takt med att skulden minskar. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:701) om stadshypotekskassa