prop · GK03150D5 · 1997-01-01 00:00:00 — Avstämning av det svenska konvergensprogrammet BILAGA 2 Avstämning av det svenska konvergensprogrammet Innehållsförteckning 2 Det svenska konvergensprogrammet 5 3 Den ekonomiska utvecklingen 6 3.1 Den svenska ekonomin 6 3.2 Utsikterna 8 4 Den offentliga sektorns finanser 10 4.1 Utvecklingen 10 4.2 Utsikterna 11 1.1 Nyckeltal , 1996 och 1997 4 2.1 Tidsfördelning av budgetförstärkningar 5 2.2 Konsolideringsprogrammet 5 3.1 Försörjningsbalans 7 3.2 Nyckeltal för den svenska ekononomin 9 4.1 Offentliga sektorns finanser 11 4.2 Offentliga finanser, differenser mot konvergensprogrammet 12 3.1 Ränta på 5-årig statsobligation 6 3.2 ECU-index 6 3.3 KPI-utvecklingen i och EU 6 3.4 Öppen arbetslöshet 9 4.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 10 4.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter 12 4.3 Den offentliga sektorns konsoliderade brutto- och nettoskuld 12 I denna bilaga lämnas den fjärde avstämningen av det konvergensprogram för den ekonomiska politiken som regeringen lade fram . Avstämningen visar att konjunkturavmattningen medförde att produktion och sysselsättning utvecklats svagare än vad som förutskickades i konvergensprogrammet. Det var främst investeringarna som inte ökade i den takt som förväntades, bl.a. till följd av en tillbakagång i bostadsbyggandet och ett kraftigt lageromslag . har inflationstakten avtagit markant och under loppet av var den allmänna prisnivån i stort sett oförändrad. Detta har bidragit till att räntenivån sjunkit betydligt mer än vad som förutsattes i konvergensprogrammet. Likaså har kronan stärkts mer än väntat. Trots den svaga tillväxten har underskottet i de offentliga finanserna minskat i oväntat snabb takt. uppgick underskottet i det offentliga finansiella sparandet enligt de svenska nationalräkenskapernas redovisning till eller av BNP, vilket kan jämföras med prognosen på i konvergensprogrammet och 4,0 vid den senaste avstämningen . Detta innebar en förbättring med av BNP . Mätt enligt de bokföringsregler som tillämpas inom EU (ENS) uppgick dock underskottet till motsvarande av BNP 1996. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld har mätt som andel av BNP fallit och uppgick vid utgången av . Trots en viss oro på de finansiella marknaderna och en fallande sysselsättning tyder flera tecken på att det kommer att ske en återhämtning i den svenska ekonomin . Tillväxten väntas uppgå till och vara tillräcklig för att den negativa sysselsättningsutvecklingen skall vända under loppet av året. Under dessa förutsättningar förstärks de offentliga finanserna ytterligare, om än inte i samma takt som de två gångna åren. Underskottet 1997 beräknas uppgå till . Underskottet beräknas bli lika stort mätt enligt bokföringsprinciperna i ENS. Det medför att den offentliga skuldkvoten minskar med ytterligare en halv procentenhet. Prognosen innebär en fortsatt god tillväxt och stigande sysselsättning . Tillsammans med det konsolideringsprogram med åtgärder på sammantaget som beslutat innebär detta att de offentliga finanserna kommer att uppvisa överskott. Det finns därför inom ramen för det budgetpolitiska målet om balans i de offentliga finanserna utrymme för det program med åtgärder i syfte att reducera arbetslösheten som föreslås i den ekonomiska vårpropositionen. Med hänsyn tagen till effekten av dessa åtgärder beräknas den offentliga sektorns inkomster och utgifter i stort sett balansera . Den konsoliderade bruttoskulden beräknas vid utgången av året motsvara av BNP, vilket är en nedgång från toppnivån 1994. Enligt den medelfristiga kalkylen fram till 2000 förstärks de offentliga finanserna med oförändrade regler ytterligare efter 1998, vid den antagna tillväxten på . De budgetpolitiska mål regeringen satt upp om överskott motsvarande av BNP år ger ett visst utrymme för en överföring från den offentliga sektorn till den privata. TABELL 1.1 NYCKELTAL FÖR 1995, 1996 OCH 1997 KONVER- GENSPRO- GRAMMET AVSTÄM- NING APRIL 1997 KONVER- GENSPRO- GRAMMET AVSTÄM- NING APRIL 1997 KONVER- GENSPRO- GRAMMET AVSTÄM- NING APRIL 1997 BNP-tillväxt 2,5 3,6 2,6 2,3 KPI, årsgenomsnitt 2,9 2,9 2,7 0,6 Arbetslöshet 7,0 7,7 5,8 7,9 5-årig obligationsränta 10,6 9,9 9,0 5,6 ECU-index 129,0 126,1 121,0 116,3 Bytesbalans1 2,6 2,1 4,0 3,5 Offentligt finansiellt sparande1 -9,0 -7,9 -5,2 -2,5 (-3,62 ) -3,5 -2,1 Offentlig bruttoskuld1 84,3 78,2 84,0 77,1 1Procent av BNP. 2Enligt ENS-definitionen Källa: . 2 Det svenska konvergensprogrammet presenterade regeringen ett konvergensprogram för den ekonomiska politiken. Syftet med programmet är bl.a. att skall uppfylla de krav som ställts upp för deltagande i EU:s monetära union, de s.k. konvergenskriterierna. Det anges i programmet att ett slutligt ställningstagande till ett svensk deltagande i skall göras i ljuset av den forsatta utvecklingen och i enlighet med bestämmelserna i fördraget, men att konvergenskriterierna skall uppfyllas oavsett om ansluter sig eller ej. Konvergensvillkoren ställer upp krav på att prisstegringstakt och räntor inte får avvika för mycket från vad som gäller i andra medlemsländer samt på en stabil växelkurs. Vidare får den offentliga sektorns finanser inte, annat än under speciella omständigheter, uppvisa underskott som överstiger av BNP. Den offentliga bruttoskulden skall inte överstiga av BNP eller, om den överstiger denna nivå, minska i tillfredsställande takt. För att deltagande i monetära unionen skall vara möjligt fr.o.m. den planerade starten måste dessa villkor vara uppfyllda . I det svenska konvergensprogrammet ställs därutöver upp mål för de offentliga finanserna med innebörden att statsskulden som andel av BNP skall stabiliseras samt att balans i de offentliga finanserna skall uppnås . I konvergensprogrammet anges att regeringen varje halvår skall göra en avstämning av programmet och att justeringar av den ekonomiska politiken då kan bli aktuella om den ekonomiska utvecklingen skulle komma att avvika från den avsedda kursen. Sådana avstämningar har gjorts , i anslutning till regeringens proposition En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop. 1995/96:25), i anslutning till den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) samt i samband med budgetproposition (prop. 1996/97:1). I föreliggande bilaga lämnas den fjärde avstämningen. Konvergensprogrammet baserades på den bedömning av den ekonomiska utveckligen som gjordes i den reviderade nationalbudgeten . I anslutning till konvergensprogrammet redovisades ett konsolideringsprogram med åtgärder som sammantagna ger en varaktig förstärkning av de offentliga finanserna med , motsvarande av BNP, . Vid avstämningen gjordes bedömningen att de planerade budgetförstärkande åtgärderna inte skulle vara tillräckliga för att uppfylla de angivna målen för de offentliga finanserna. I den ekonomiska vårpropositionen föreslogs därför ytterligare åtgärder med en permanent effekt på 1997 och 1998. Konsolideringsprogrammet omfattar därmed åtgärder som fram till och med medför en förstärkning av de offentliga finanserna på sammantaget eller av BNP. Tidsmässigt fördelar sig konsolideringsprogrammets åtgärder på det sätt som framgår av tabell 2.1. TABELL 2.1 TIDSFÖRDELNING AV BUDGETFÖRSTÄRKNINGAR Effekt som procentuell andel av BNP ÅR KONSOLIDERINGS - ÅTGÄRDER I VÅR- SAMMANLAGD PROGRAMMET PROPOSITIONEN 1996 EFFEKT 1995 3,5 5,5 1997 1,0 0,4 6,9 1998 1,0 0,1 8,0 Källa: . Den angivna omfattningen på åtgärderna avser de direkta effekterna i form av inkomstförstärkningar eller utgiftsminskningar beräknade netto med hänsyn bl.a. till att minskade transfereringar leder till lägre skatteinkomster. Däremot har inte indirekta effekter via ränta eller arbetslöshet räknats in. Åtgärderna fördelar sig ungefär lika mellan inkomstförstärkningar och utgiftsminskningar, se tabell 2.2. fattade 1995 ett principbeslut om hela konvergensprogrammet där belopp och områden för besparingar lades fast. Därefter har beslut fattats som preciserar besparingar och inkomstförstärkningar. I stort sett omfattas nu hela konsolideringsprogrammet av preciserade beslut. I några fall har det visat sig att de tilltänkta åtgärderna inte givit den effekt som beräknats eller att de av olika skäl inte gått att genomföra. Regeringen står emellertid fast vid att uppnå den avsedda budgetförstärkningen. I de fall planerade åtgärder faller bort ersätts de därför med andra besparingar för motsvarande belopp. återstår att precisera åtgärder motsvarande . TABELL 2.2 KONSOLIDERINGSPROGRAMMET Varaktig effekt i miljarder kronor INKOMSTE R UTGIFTER TOTALT Av fattade beslut 59,4 65,0 124,4 Aviserade beslut 1,1 1,1 Totalt 59,4 66,1 125,5 Källa: . 3 Den ekonomiska utvecklingen 3.1 Den svenska ekonomin Det halvår som föregick presentationen av konvergensprogrammet präglades av en betydande oro på de finansiella marknaderna såväl i som utomlands. För svensk del förstärktes oron av ett bristande förtroende för att återhämtningen i den svenska ekonomin skulle gå att förena med fortsatt låg inflationstakt och att det skulle vara möjligt att genomföra en konsolidering av de offentliga finanserna. Räntenivån steg därför mer i än i andra länder, som kronan försvagades. Räntedifferensen mot på femåriga statsobligationer steg till . Diagram 3.1 Ränta på 5-årig statsobligation Trots ränte- och valutaoron fortsatte dock produktion och sysselsättning att öka. Särskilt export- och investeringsefterfrågan steg kraftigt. stabiliserades läget på de finansiella marknaderna med fallande räntor som följd. Ett stärkt förtroende för den svenska ekonomin medförde en krympande räntemarginal och stigande kronkurs. Inflationstakten avtog markant och inflationsmål uppfylldes. De mer gynnsamma villkoren avspeglades även i att hushållens förtroende för både den egna och landets ekonomi stärktes, vilket också tog sig uttryck i en fallande sparkvot. En svag tillväxt av de disponibla inkomsterna, bl.a. som en följd av konsolideringen av de offentliga finanserna, höll dock tillbaka den privata konsumtionen. Diagram 3.2 ECU-index skedde en avmattning i den europeiska konjunkturen, vilken även dämpade efterfrågan i . Produktionen hölls dock till viss del uppe av en kraftig lageruppbyggnad. blev BNP-tillväxten , vilket var mer än vad som förväntades när konvergensprogrammet lades fram. Produktionstillväxten var dock inte tillräcklig för att förhindra att uppgången i sysselsättningen bröts . Ur finansiell synvinkel fortsatte den svenska ekonomin att förstärkas under större delen av 1996. Marknadsräntorna fortsatte ned och kronan stärktes. hade marginalen mot den tyska räntan reducerats till . Ränte- och växelkursutveckling bidrog tillsammans med konjunkturavmattningen och en reducerad inflationsbenägenhet till att inflationen successivt avtog och hamnade under nivån i övriga EU- länder. uppmättes deflation, räknat på årsbasis. Under loppet av året sjönk konsumentpriserna . Tendenserna till prisfall kan dock i huvudsak tillskrivas tillfälliga faktorer. Löneökningarna uppgick till , vilket således innebar kraftigt stigande reala timlöner. Den internationella konjunkturavmattningen medförde att tillväxten i efterfrågan på exportmarknaderna försvagades jämfört med året innan. Den svenska exportindustrin lyckades dock hålla uppe försäljningsvolymen förhållandevis väl, med beaktande av att konkurrenskraften påtagligt försvagades av en apprecierande växelkurs och höga timlöneökningar. En låg import gjorde att utrikeshandelns bidrag till tillväxten bara var något svagare än . De senaste årens kraftiga återhämtning i näringslivets investeringar mattades av . Detta förklaras bl.a. av att stigande lönekostnader och svag prisutveckling medförde en nedpressning av vinstnivån, om än från en hög nivå. Därtill minskade de offentliga investeringarna kraftigt. Diagram 3.3 KPI-utvecklingen i och EU Främst till följd av de höga timlöneökningarna ökade hushållens faktorinkomster före skatter och transfereringar i reala termer, vilket var mer än åren innan. De budgetförstärkande åtgärderna i konsolideringsprogrammet innebar emellertid att högre skatter och minskade transfereringar till fullo vägde upp de högre faktor- inkomsterna. Hushållens disponibla inkomster förblev i stort sett oförändrade jämfört med . Ett fall i sparkvoten från till gav dock utrymme för en tillväxt i privat konsumtion. En betydande del av efterfrågetillväxten kunde tillgodoses genom en neddragning av de lager som byggts upp . Det var främst detta omslag i lagercykeln som gjorde att näringslivets produktionstillväxt hölls tillbaka. Enligt det preliminära utfallet ökade BNP , vilket var betydligt lägre än prognosen i konvergensprogrammet. Frånräknat effekten av lageromslaget uppgick tillväxten till . Den dämpade tillväxten ledde till att antalet sysselsatta under loppet av 1996 föll med ca 20 000 personer. En stigande medelarbetstid till följd av en påtagligt minskad sjukfrånvaro bidrog dock till att sysselsättningsnedgången var mer begränsad mätt i timmar. Den öppna arbetslösheten, som under de närmast föregående åren successivt minskat, vände uppåt igen. Den genomsnittliga arbetslösheten uppgick till av arbetskraften. Sammantaget har BNP-tillväxten som förflutit sedan prognosen i konvergensprogrammet varit svagare än beräknat. Bidraget från utrikeshandeln blev ungefär som beräknat, trots att den internationella avmattningen inte förutsågs i konvergensprogrammet. Däremot har investeringarna varit svagare, såväl vad gäller näringliv, bostadsbyggande som offentliga myndigheters investeringar. De svenska hushållens ekonomi har utvecklats mer gynnsamt än vad som förutsågs , bl.a. har nettot av skatter och transfereringar gett ett mindre negativt bidrag än väntat. Genom att sparkvoten har reducerats i den omfattning som förutsågs har den privata konsumtionen därmed varit mer expansiv. I gengäld har den offentliga konsumtionen dragits ned i betydligt större omfattning än väntat, jämfört med beräknade . Avvikelsen ligger helt på den svårprognosticerade statliga konsumtionen som har minskat kraftigt. Neddragningen av den kommunala konsumtionen blev mindre än beräknat. 1995 1996 1997 1998 1999 2000 1994- DIFFEREN S3 20002 1994- 2000 BNP 1 678,1 3,6 1,1 2,3 2,5 2,8 2,7 2,5 0,2 Import 558,2 10,3 3,5 5,1 5,6 5,4 5,0 5,8 -0,9 Privat konsumtion 885,3 0,8 1,5 2,0 2,0 2,1 2,0 1,7 0,2 Offentlig konsumtion 434,2 -1,0 -1,7 -0,1 -0,2 0,2 0,2 -0,4 0,1 Stat 132,2 -3,3 -3,7 1,5 -0,5 0,5 0,5 -0,8 -0,3 Kommuner 302,1 0,0 -0,9 -0,9 0,0 0,0 0,0 -0,3 0,2 Bruttoinvesteringar 249,6 10,9 4,7 1,5 5,8 7,6 6,8 6,2 -0,7 Näringsliv, exkl. bostäder 183,6 25,1 5,9 5,0 5,1 7,6 5,8 8,9 -0,3 Bostäder 30,3 -28,0 14,7 -12,3 13,7 12,0 15,0 1,0 -1,9 Myndigheter 35,6 -0,5 -7,4 -3,3 3,3 3,4 5,3 0,0 -2,0 Lagerinvesteringar1 -3,2 0,5 -1,0 0,2 0,0 0,0 0,0 -0,1 -0,1 Export 670,4 12,6 5,6 6,3 5,8 5,2 5,1 6,8 0,1 1Förändring i procent av föregående års BNP. 3Differens mot konvergensprogrammet. Källor: och . Den mest påtagliga skillnaden mot konvergensprogrammets prognos gäller dock sysselsättningen. I stället för den beräknade sysselsättningsökningen på 170 000 personer , begränsades uppgången till 36 000 personer räknat som genomsnittligt antal sysselsatta . Den totala arbetslösheten hamnade högre. nådde inte volymen av arbetsmarknadspolitiska åtgärder upp i den planerade nivån, varför den öppna arbetslösheten hamnade högre. 3.2 Utsikterna Bilden av den svenska ekonomin vid ingången av 1997 är splittrad. Sedan slutet av har kronan försvagats och 1997 har också marginalen mot den tyska räntan stigit. Denna utveckling speglar främst en oro på den internationella kapitalmarknaden bl.a. till följd av osäkerhet kring EMU-processen, men kan även tolkas som att det kvarstår en viss misstro mot den svenska ekonomin. Det kan dock noteras att jämfört med den prognos som gjordes i konvergensprogrammet är den svenska räntan lägre och kronkursen starkare. Vidare har sysselsättningen fortsatt minska. 1997 var 60 000 färre sysselsatta än . Med hänsyn till att inflationstakten ligger på en stabilt låg nivå, att de offentliga finanserna fortsätter att förstärkas och att bytesbalansen visar betydande överskott bedöms ränte- och valutaoron vara övergående. Till grund för kalkylerna ligger ett antagande om att kronans kurs stärks under loppet av 1997 och att denna utveckling fortsätter även . Vidare förutsätts räntorna komma ned något från dagens tillfälligt höga nivå. Den svaga arbetsmarknaden är en bidragande faktor till att inflationstakten beräknas förbli låg. Konsumentpriserna väntas i genomsnitt vara högre än . Prisökningarna under loppet av året uppgår dock till . beräknas priserna öka . Frånräknat effekter av skatte- och subventionsändringar m.m. som påverkar prisnivån råder deflation, det s.k. nettoprisindex sjunker i en årstakt på . Denna utveckling bedöms emellertid vända , men det dröjer till 1998 innan nettoprisindex börjar stiga. De påtagligt dämpade inflationsförväntningar och den negativa utvecklingen av sysselsättningen höga lönelyft bedöms medföra en långsammare löneökningstakt och ytterligare en nedväxling . Flera skäl talar för att det finns förutsättningar för en god tillväxt . Återhämtningen i omvärlden fortsätter. I de europeiska länderna kommer finanspolitiken förmodligen att vara stram till följd av en strävan att uppfylla konvergenskriterierna, men detta motverkas av ett utrymme för lättnader i penningpolitiken. För EU, liksom för OECD-området som helhet, beräknas tillväxten uppgå till både 1997 och 1998. Det finns även tecken på att den internationella efterfrågan nu är på väg att förskjutas mot investeringsvaror, något som skulle gynna svenska företag. Det återhållsamma prisbeteende som konstaterades torde tillsammans med deprecieringen av kronan under årets första månader dessutom innebära att de svenska exportpriserna kan komma att sjunka i förhållande till våra konkurrentländer sammantaget. Tillväxttakten i exporten väntas därmed kunna hållas uppe på en hög nivå. Exporten beräknas öka med under både 1997 och 1998. I takt med att de åtstramande effekterna av konsolideringsåtgärderna klingar av skapas utrymme för stigande disponibla inkomster för hushållen. beräknas de öka med ca ½ procent och 1998 . Hushållens förmögenhetsställning har förbättrats, inte minst genom den höga nivån på hushållens sparande. har även funnits tecken på stigande fastighetspriser. Eftersom den privata konsumtionen utvecklats mycket svagt , växer behovet av att ersätta kapitalvaror. Ett tecken på en vändning är den kraftiga ökningen av hushållens bilinköp . Den privata konsumtionen bedöms sålunda komma att växa i något snabbare takt, även om den höga arbetslösheten sannolikt medför en viss återhållsamhet vad gäller hushållens konsumtions- och investeringsbeslut. Prognosen är att hushållens sparkvot fortsätter sjunka för att 1998 uppgå till , vilket är lägre än toppnivån 1993-1994. Bruttoinvesteringarna kommer sannolikt att endast ge ett mindre bidrag till tillväxten . Industrins produktionskapacitet har byggts ut kraftigt, vilket innebär att behovet av ytterligare kapacitet nu minskar. Industriinvesteringarna beräknas dock ligga kvar på en hög nivå. Bostadsinvesteringarna förefaller bli lägre än , bl.a. som en följd av att det tillfälliga stödet till ny- och ombyggnad slopats . beräknas det dock ske en vändning i bostadsinvesteringarna, vilket medför att investeringarna totalt sett ger ett större bidrag till tillväxten. Lageranpassningen väntas snart gå mot sitt slut och lagren bedöms vara i stort sett oförändrade och därmed endast ge ett svagt bidrag till tillväxten. Sammantaget beräknas BNP öka . Denna tillväxt bedöms vara tillräcklig för att vända sysselsättningsutvecklingen i positiv riktning. Nedgången vid årets början medför emellertid att den genomsnittliga sysselsättningen ändå sjunker. Den öppna arbetslösheten beräknas i genomsnitt uppgå till och antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder till av arbetskraften vilket innebär en lika hög total arbetslöshet som . Arbetslösheten beräknas dock minska under loppet av året. Diagram 3.4 Öppen arbetslöshet Prognosen innebär att förbättringen av arbetsmarknadsläget fortsätter med en sysselsättningsökning på 28 000 personer. Den genomsnittliga arbetslösheten reduceras med nära en procentenhet till . Eftersom tillhör den grupp EU-länder som har den lägsta inflationstakten och väntas göra det även uppfylls konvergenskriterierna vad avser inflation och ränta. Prognosen att kronan stärks innebär att värdet på den svenska valutan, mätt med ECU-index, har varierat inom ett intervall på . I den medelfristiga kalkylen antas inflationen ligga inom gränserna för inflationsmål och räntenivån ligga på en nivå för femåriga statsobligationer. Räntedifferensen gentemot ligger kvar på nivån en procentenhet. Nettoexportens betydelse för tillväxten blir av samma storleksordning som 1997 och 1998. Investeringarna väntas däremot ge ett ökat bidrag till tillväxten. Det bedöms inte finnas något utrymme för hushållen att ytterligare reducera sparkvoten. Men genom att de disponibla inkomsterna växer förhållandevis starkt, bl.a. till följd av den antagna överföringen från offentlig till privat sektor, kan den privata konsumtionen växa . Detta ger sammantaget en förväntad BNP-tillväxt på 2 3/både 1999 och . Därmed skapas möjligheter att arbetslösheten skall reduceras ned till en nivå strax . TABELL 3.2 NYCKELTAL FÖR DEN SVENSKA EKONOMIN 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 1994- DIFFERE NS3 20002 1994- 2000 Årlig procentuell förändring Timlön, kostnad 2,4 3,3 6,1 4,7 3,5 3,5 3,5 4,1 -0,2 KPI, årsgenomsnitt 2,4 2,9 0,7 0,6 1,7 2,0 2,0 1,7 -1,1 Real disponibel inkomst 1,4 -0,4 -0,1 0,4 1,3 3,7 2,8 1,3 0,5 Industriproduktion 14,0 9,8 2,1 4,8 4,3 3,2 3,3 4,6 -0,4 DIFFERE NS ÅR 20002 Nivå i procent Hushållens nettosparkvot 8,0 6,9 5,4 3,8 3,2 4,6 5,4 1,1 Öppen arbetslöshet, andel av arbetskraften 8,0 7,7 8,1 7,9 7,1 5,6 4,5 -1,3 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, andel av arbetskraften 5,3 4,4 4,5 4,7 4,7 4,7 4,4 0,6 Bytesbalans, % av BNP 0,4 2,1 2,5 3,5 4,2 4,3 4,4 0,6 Svensk 5-årig ränta 9,0 9,9 7,2 5,6 5,9 6,1 6,3 -1,7 Tysk 5-årig ränta 6,2 6,0 5,0 4,4 4,9 5,3 5,3 -1,5 ECU-index (1991=100), nivå 123, 8 126, 1 115, 1 116, 3 114, 9 114, 0 114, 0 2Differens mot konvergensprogrammet. Källor: , Riksbank, , och . Den offentliga sektorns finanser 4.1 Utvecklingen Trots en svagare tillväxt än vad som beräknades i konvergensprogrammet har förbättringen i de offentliga finanserna skett snabbare än väntat. Målet att stabilisera statsskulden som andel av BNP uppnåddes . Underskottet i det finansiella sparandet minskade med eller motsvarande av BNP. Underskottet uppgick därmed till eller av BNP, vilket är mindre än hälften av det underskott som beräknades i konvergensprogrammet . Det är också ett mindre underskott än vad som förutsågs vid föregående avstämning . Jämfört med bedömningen är det främst den offentliga sektorns inkomster som utvecklats mer expansivt. Skatteintäkterna som andel av BNP uppgick , vilket var mer än mer än vad som beräknades i konvergensprogrammet. De skattehöjningar som ingår i konsolideringsprogrammet, bl.a. höjd allmän sjukförsäkringsavgift, bidrog med 2 1/1996. En omläggning av uppbörden av mervärdesskatt och en tidsmässig förskjutning i företagens skatteinbetalningar innebar att skatteinkomsterna blev tillfälligtvis höga . Höjda taxeringsvärden medförde högre intäkter från fastighetsskatten. En starkt bidragande orsak var också att lönesumman, som är den viktigaste skattebasen, ökade betydligt snabbare än BNP. Även den offentliga sektorns utgifter har hållits tillbaka mer än vad som antogs i konvergensprogrammet. Utgiftkvoten - utgifternas andel av BNP - reducerades . Med hänsyn till att BNP-tillväxten blev svagare motsvarar detta en betydligt stramare utgiftsutveckling. I reala termer minskade utgifterna med 1½ Diagram 4.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande Källlor: , och . procent i stället för den tillväxt på ½ procent som konvergensprogrammet medgav. Att räntenivån blev lägre var en starkt bidragande orsak.