prop · GK03100D2 · 1997-01-01 00:00:00 — 1 § Genom beskattningsbeslut bestäms om den som är skattskyldig skall betala skatt eller få tillbaka skatt och skattens storlek. Som beskattningsbeslut anses också 1. beslut om betalningsskyldighet enligt 12 kap., 2. omprövningsbeslut enligt 21 kap., 3. beslut i fråga om återföring enligt 9 kap. 5 eller 6 § mervärdesskattelagen (1994:200), och 4. beslut i fråga om återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 9Ä13 §§ mervärdesskattelagen. 2 § Beskattningsbeslut fattas för varje redovisningsperiod för sig. Beslut fattas med ledning av de uppgifter som lämnats i en deklaration och andra tillgängliga uppgifter. En sådan ändring av ett beskattningsbeslut som avser mer än en redo- visningsperiod och som görs efter beskattningsårets utgång får skattemyndigheten hänföra till den sista redovisningsperioden under beskattnings-året. En ändring under beskattningsåret får hänföras till den senast aktuella redovisningsperioden. F-skatt och särskild A-skatt 3 § Vid debitering av F-skatt eller särskild A-skatt med ledning av preliminär taxering tillämpas bestämmelserna om slutlig skatt i 11Ä14 §§. 4 § F-skatt eller särskild A-skatt skall debiteras i en post. Skatt som inte uppgår till för inkomståret debiteras inte. 5 § F-skatt och särskild A-skatt skall betalas med lika stora belopp enligt bestämmelserna i 16 kap. 5 eller 7 §. får besluta att F-skatt och särskild A-skatt skall betalas endast under vissa kalendermånader om 1. den skattskyldiges näringsverksamhet pågår under endast en del av kalenderåret, 2. det finns särskilda skäl, och 3. den skattskyldige begär det. 6 § F-skatt och särskild A-skatt skall debiteras under inkomståret. Skatt som grundar sig på preliminär taxering under inkomståret skall debiteras . F-skatt och särskild A-skatt får inte debiteras efter året efter inkomståret. Efter inkomstårets utgång får sådan skatt debiteras endast om det finns särskilda skäl. 7 § För en fysisk person som kan få en A-skattsedel enligt 4 kap. 12 §, skall skattemyndigheten bestämma tillämplig skattetabell med ledning av bestämmelsen i 14 § 1. Beslut om tillämplig skattetabell skall fattas under inkomståret. Om en skattskyldig som inte har haft inkomst från vilken skatteavdrag skall göras får sådan inkomst, skall beslut om tillämplig skattetabell fattas . 8 § Om det i den kommunala skattesats som gäller för den skattskyldige ingår öretal över femtio, tillämpas skattetabellen med närmaste högre hela krontal. Annars tillämpas skattetabellen med närmaste lägre hela krontal. 9 § I de fall som avses i 8 kap. 11 §, skall skattemyndigheten med ledning av bestämmelserna i 12Ä14 §§ bestämma den särskilda beräkningsgrund efter vilken skatteavdrag skall beräknas. Sen ändring av skattesats 10 § Om en skattesats för inkomstskatt har ändrats genom beslut så sent året före inkomståret att ändringen inte kan beaktas vid tillämpningen av 3, 7, 8 eller 9 §, skall den tidigare skattesatsen tillämpas. 11 § fattar beslut om skattens storlek enligt den årliga taxeringen (grundläggande beslut om slutlig skatt). Slutlig skatt kan bestämmas också genom omprövningsbeslut och beslut av domstol. Med slutlig skatt avses summan av skatter och avgifter enligt 12 § minskad med skattereduktion enligt 13 §. Vad som ingår i slutlig skatt 12 § I slutlig skatt ingår 1. skatt som avses i 1 kap. 1 § första och fjärde styckena taxeringslagen (1990:324), 2. egenavgift som avses i 3 kap. lagen (1981:691) om socialavgifter, 3. skatt som avses i 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, och 4. avgift som avses i 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. 13 § Skattereduktion medges en skattskyldig för underskott av kapital enligt 3 § 14 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Skattereduktionen skall uppgå till av den del av underskottet som inte överstiger och av resten. Skattskyldig som haft sjöinkomst enligt punkt 1 av anvisningarna till 49 § kommunalskattelagen (1928:370) under medges skattereduktion med vid anställning på svenskt handelsfartyg som går i närfart och med vid anställning på svenskt handelsfartyg som går i fjärrfart. Skattskyldig som haft sjöinkomst under en del av medges skattereduktion med en trehundrasextiofemtedel av det belopp som anges i föregående mening för med sjöinkomst. Skattereduktion sker i första hand för sjöinkomst och därefter för underskott i kapital. Skattereduktion sker endast i fråga om inkomstskatt, statlig inkomstskatt och statlig fastighetsskatt. Vad som gäller när den slutliga skatten bestäms 14 § När den slutliga skatten bestäms gäller att 1. inkomstskatt räknas ut i en post med ledning av den skattesats som för inkomståret gäller för den skattskyldige i hem- ortskommunen, och 2. egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter debiteras på grundval av uppgifter om försäkringsförhållanden som lämnas av den allmänna . För hög F-skatt eller särskild A-skatt 15 § Om debiterad F-skatt eller särskild A-skatt överstiger den slutliga skatten, skall den preliminära skatten sättas ned med mellanskillnaden. Skatt att betala eller att få tillbaka 16 § För att avgöra om den skattskyldige skall betala in skatt eller få tillbaka skatt skall skattemyndigheten 1. från den slutliga skatten göra avdrag för a) debiterad F-skatt och särskild A-skatt, b) A-skatt som den skattskyldige skall betala på grund av beslut enligt 12 kap. 2 §, c) preliminär skatt som den skattskyldiges arbetsgivare dragit av, d) skatt som överförts från stat med vilken har ingått överenskommelse om uppbörd och överföring av skatt, e) skatt som betalats enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. för den tid under beskattningsåret då den skattskyldige varit bosatt i eller stadigvarande vistats här, 2. till den slutliga skatten lägga a) skatt som betalats tillbaka enligt 18 kap. 2 § andra stycket, b) skatt som överförts till en annan stat enligt 18 kap. 5 § första stycket, c) skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324), och 3. göra den årliga avstämningen av skattekontot enligt 3 kap. 6 §. Besked om slutlig skatt 17 § Ett besked om den slutliga skatten skall skickas till den skattskyldige taxeringsåret. 18 § Vid tillgodoräkning av pensionspoäng enligt 11 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall beräkningen av hur stor del av tilläggspensionsavgiften som den skattskyldige har betalat göras enligt följande. Om betald preliminär skatt är minst lika stor som den slutliga skatten anses hela avgiften vara betald. Om betald preliminär skatt understiger den slutliga skatten anses så stor del av det betalda beloppet avse avgift som motsvarar hela avgiftens andel av den slutliga skatten. Samtliga betalningar som görs under inkomståret och fram till tidpunkten för debitering av slutlig skatt enligt det grundläggande beslutet om sådan skatt skall beaktas. Belopp som betalas efter den debitering som avses i andra stycket men före utgången av juni månad året efter taxeringsåret anses som betalning av obetald avgift till samma kvotdel som obetald avgift utgör av den skattskyldiges sammanlagda skuld då betalningen görs. Detsamma gäller om avgiften debiterats på ett annat sätt än genom ett grundläggande beslut om slutlig skatt i fråga om belopp som betalas före utgången av fjärde månaden efter den månad då skatten debiterades. Om avgiften för visst inkomstår sätts ned anses det belopp som har betalats ändå vara det som räknats fram enligt första-tredje styckena. Avgift som inte har betalats enligt andra eller tredje stycket tas inte ut. Beslut med anledning av skattedeklaration eller andra uppgifter Deklaration i rätt tid 19 § Har en skattedeklaration lämnats i rätt tid och på rätt sätt, anses ett beslut om skatten ha fattats i enlighet med deklarationen. 20 § Om den skattskyldige enligt 10 kap. 13 § har uppgett att någon skatt inte skall redovisas för redovisningsperioden, anses skatten genom ett beslut ha bestämts till noll kronor deklarationen annars skulle ha lämnats. Utebliven, försenad eller bristfällig deklaration 21 § Om deklarationen inte har lämnats i rätt tid och på rätt sätt eller om någon skatt inte har redovisats i deklarationen, skall varje oredovisad skatt anses genom ett beslut ha bestämts till noll kronor. Om skatten redovisas senare anses ett beslut i stället ha fattats i enlighet med redovisningen, om inte ett beslut om omprövning har meddelats . 22 § Om den som är skyldig att redovisa skatteavdrag, arbetsgivaravgifter eller mervärdesskatt inte har gjort det, får skattemyndigheten vid omprövning enligt 21 kap. bestämma den skatt som skall betalas. Om skatten inte kan beräknas tillförlitligt på grundval av tillgängliga uppgifter, gäller bestämmelserna i 23 och 24 §§. 23 § Varje skatt som enligt 21 § bestämts till noll kronor skall genom omprövning bestämmas till det högsta av de belopp som har bestämts för den skatten vid någon av de tre närmast föregående redovisnings- perioderna (schablonbeskattning). Beslut rörande mervärdesskatt skall dock kvarstå om endast överskjutande skatt har bestämts för de tre perioderna. 24 § Om skatt inte kan beräknas tillförlitligt på grund av att den skattskyldige inte lämnat skattedeklaration eller på grund av brister i deklarationen eller bristfälligt underlag för den, får skatten vid omprövning bestämmas till det belopp som framstår som skäligt med hänsyn till vad som kommit fram (skönsbeskattning). Beslut om vissa debiteringsåtgärder 25 § Om ett beslut om taxeringsåtgärder enligt taxeringslagen (1990:324) har meddelats och beslutet är av betydelse för debiteringen av skatt, avgift eller ränta, skall skattemyndigheten göra den debitering eller den ändring i debiteringen som föranleds av beslutet. Detsamma gäller om en allmän förvaltningsdomstol har meddelat ett beslut enligt denna lag. 12 kap. Ansvar för skatt 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om att skatt skall betalas också av en annan person än den som i första hand är skyldig att betala skatten. Arbetstagares ansvar för preliminär skatt 2 § Om en arbetsgivare inte har gjort föreskrivet skatteavdrag, får skattemyndigheten besluta att arbetstagaren är skyldig att betala skattebeloppet. Ett sådant beslut får fattas efter det att det grundläggande beslutet om arbetstagarens slutliga skatt fattats endast om det kan antas att den slutliga skatten kommer att höjas med minst motsvarande belopp. Beslut enligt första stycket får inte gälla handelsbolag. Den som inte har gjort anmälan enligt 5 kap. 7 § 3 § Om någon, som i sin egen näringsverksamhet betalar ut ersättning för arbete till en F-skattsedelsinnehavare eller någon annan som åberopat en F- skattsedel, inte har gjort anmälan enligt 5 kap. 7 §, får skattemyndigheten besluta att också utbetalaren är skyldig att betala skatten för ersättningen och räntan på skatten. I de fall då arbetet har utförts av betalningsmottagaren själv eller, när ett handelsbolag är betalningsmottagare, av en delägare i bolaget, får beslutet avse högst ett belopp som motsvarar av ersättningen för arbetet. 4 § Beslut om betalningsskyldighet enligt 3 § får inte fattas om 1. betalningsmottagaren har fullgjort sina skyldigheter att redovisa och betala skatt inom föreskriven tid, eller 2. statens fordran mot betalningsmottagaren har preskriberats. A-skattsedelsinnehavares ansvar för arbetsgivaravgifter 5 § får, under de förutsättningar som anges i andra stycket, besluta att arbetsgivaravgifter samt ränta på avgiftsbeloppet skall betalas 1. av den som har en A-skattsedel eller saknar skattsedel på preliminär skatt och som bedriver näringsverksamhet, och 2. på sådan ersättning som den skattskyldige har fått för sitt arbete inom näringsverksamheten. Som förutsättning för ett beslut gäller att 1. det måste anses uppenbart för den som bedrivit näringsverksamheten att utbetalaren inte insåg att han eller hon var arbetsgivare och rimligen saknade anledning att räkna med det, och 2. utbetalaren har befriats från sin betalningsskyldighet för avgifterna enligt bestämmelserna i 13 kap. 1 §. Företrädare för juridisk person 6 § Om någon som företrädare för en juridisk person inte inom föreskriven tid betalar skatt enligt denna lag, är också företrädaren skyldig att betala skatten och räntan på denna. Detta gäller dock endast om det innan skatten skulle ha betalats inte har vidtagits de åtgärder som krävs för att få till stånd en samlad avveckling av den juridiska personens skulder med hänsyn till samtliga borgenärers intressen. Om företrädaren har lämnat oriktiga uppgifter som lett till att den juridiska personen tillgodoräknats överskjutande ingående mervärdesskatt med ett för stort belopp, är också företrädaren skyldig att betala beloppet och räntan på detta. Om det finns särskilda skäl får företrädaren helt eller delvis befrias från betalningsskyldigheten. 7 § Talan om att ålägga betalningsskyldighet enligt 6 § skall föras vid allmän domstol.Talan får inte väckas sedan statens fordran mot den juridiska personen har preskriberats. 8 § Om någon annan arbetsgivare för än redare har fast driftställe i bara på fartyg, svarar redaren för att arbetsgivaren fullgör sina förpliktelser enligt denna lag som om redaren själv haft förpliktelserna. 9 § Om skatt skulle ha betalats enligt denna lag av någon som avlidit eller den avlidnes dödsbo för den redovisningsperiod eller, när det gäller slutlig skatt, det beskattningsår då dödsfallet inträffade, ansvarar dödsboet och, om boet har skiftats, dödsbodelägare för skatten i den omfattning som föreskrivs i 21 kap. . 10 § En arbetsgivare som har betalat preliminär skatt för arbetstagaren utan att ha gjort föreskrivet skatteavdrag får kräva arbetstagaren på beloppet. 11 § Den som har betalat skatt enligt 3 § får kräva F-skattsedelsinne- havaren på beloppet. Har arbetet utförts av någon annan än F-skattsedelsinnehavaren får också den som utfört arbetet krävas på beloppet, om föreskrivet skatte- avdrag inte har gjorts från ersättningen för arbetet. 12 § En företrädare som har betalat skatt enligt 6 § får kräva den juridiska personen på beloppet. En redare som har betalat skatt enligt 8 § får kräva sjömannens arbetsgivare på beloppet. 13 § Regressfordran enligt 10Ä12 §§ får drivas in på det sätt som gäller för indrivning av skatt. Bestämmelsen i 4 § preskriptionslagen (1981:130) gäller i fråga om regressfordran enligt första stycket. Skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får helt eller delvis befria en skattskyldig från skyldigheten att göra skatteavdrag eller att betala arbetsgivaravgifter eller mervärdesskatt, om det finns synnerliga skäl. Beslut enligt första stycket gäller även skattetillägg, förseningsavgift och ränta. Andra bestämmelser om befrielse 2 § Bestämmelser om befrielse finns även i 15 kap. 8 och 9 §§ samt 19 kap. 11 §. Den skattskyldiges rätt att yttra sig 1 § Innan ett ärende avgörs skall den skattskyldige ges tillfälle att yttra sig, om det inte är onödigt. I fråga om den skattskyldiges rätt att få del av uppgifter som har tillförts ärendet genom någon annan än den skattskyldige själv och få tillfälle att yttra sig över dem gäller bestämmelserna i 17 § förvaltningslagen (1986:223). Skyldighet att föra anteckningar 2 § En deklarationsskyldig skall i skälig omfattning genom räkenskaper, anteckningar eller på annat lämpligt sätt se till att det finns underlag för fullgörandet av deklarations- och annan uppgiftsskyldighet samt för kontroll av uppgiftsskyldigheten och beskattningen. Underlaget skall bevaras efter utgången av det kalenderår underlaget avser. Föreläggande att lämna uppgift 3 § får förelägga den som är eller kan antas vara deklarationsskyldig att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av deklarationen eller av annan uppgiftsskyldighet enligt denna lag. 4 § får förelägga den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141) eller som är annan juridisk person än dödsbo att lämna uppgift, som har betydelse för beskattning enligt denna lag, om rättshandling mellan den som föreläggs och den med vilken han ingått rättshandlingen (kontrolluppgift). Om det finns särskilda skäl får även någon annan person än som avses i första meningen föreläggas. En kontrolluppgift enligt första stycket får även avse att visa upp handling eller lämna över kopia av handling. 5 § Bestämmelserna i 3 kap. 13Ä14 c §§ taxeringslagen (1990:324) om handlingar och uppgifter som skall undantas gäller även vid föreläggande enligt 3 eller 4 §. Besök eller annat personligt sammanträffande 6 § Om uppgifter i en skattedeklaration eller någon annan handling av betydelse för beskattningen behöver kontrolleras genom avstämning mot räkenskaper, anteckningar eller andra handlingar, får skattemyndigheten komma överens med uppgiftslämnaren om att en sådan avstämning skall göras vid besök hos uppgiftslämnaren eller vid ett annat personligt sammanträffande. Överenskommelse får även träffas om besiktning av lokaler, inventarier, lager eller annat som är av betydelse för kontrollen. 7 § får besluta om skatterevision för att kontrollera att deklarations- och annan uppgiftsskyldighet fullgjorts riktigt och fullständigt eller, om uppgiftsskyldigheten ännu inte uppkommit, att förutsättningar finns att fullgöra uppgiftsskyldigheten. får också besluta om skatterevision för att inhämta uppgifter av betydelse för kontroll enligt första stycket av någon annan än den som revideras. Skatterevision får göras hos 1. den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141), 2. någon annan juridisk person än dödsbo, 3. den som har anmält sig för registrering enligt 3 kap. 1 §, 4. den som ansökt om eller fått en F-skattsedel enligt 4 kap., och 5. sådan representant för en utländsk företagare som avses i 23 kap. 4 §. I övrigt gäller för skatterevision bestämmelserna om taxeringsrevision i 3 kap. 9Ä14 c §§ taxeringslagen (1990:324). 8 § Uppgifter som en myndighet förfogar över och som behövs för kontroll av att bestämmelserna i denna lag har följts, skall lämnas ut enligt bestämmelserna i 3 kap. 16 § taxeringslagen (1990:324). Bestämmelserna om utlämnande av uppgifter i 3 kap. 17 § taxerings- lagen gäller också för uppgifter som avses i denna lag. 15 kap. Skattetillägg och förseningsavgift 1 § Om en skattskyldig på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en uppgift som befinns oriktig till ledning för beskattningen skall en särskild avgift (skattetillägg) tas ut. Detsamma gäller om en sådan uppgift lämnats i ett mål om beskattning och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Skattetillägget är av den skatt som, om den oriktiga uppgiften hade godtagits, inte skulle ha påförts eller felaktigt skulle ha tillgodoräknats Skattetillägget är i stället när 1. skattemyndigheten har rättat eller hade kunnat rätta den oriktiga uppgiften med ledning av kontrollmaterial som normalt är tillgängligt för skattemyndigheten och som varit tillgängligt för myndigheten före utgången av året efter beskattningsåret, eller 2. den oriktiga uppgiften avser periodisering eller en därmed jämställd fråga. 2 § Vid schablonbeskattning enligt 11 kap. 23 § skall skattetillägg tas ut. Skattetillägget är av skatten enligt beslutet om beskattning. 3 § Vid skönsbeskattning enligt 11 kap. 24 § skall skattetillägg tas ut. Skattetillägget är av den skatt som till följd av skönsbeskattningen bestäms för den skattskyldige utöver vad som annars skulle ha bestämts enligt de uppgifter som den skattskyldige har lämnat på något annat sätt än muntligen eller av den skatt som till följd av skönsbeskattningen inte skall tillgodoräknas den skattskyldige. Till den del skönsbeskattningen innefattar rättelse av oriktig uppgift från den skattskyldige skall dock skattetillägg tas ut enligt 1 §. Invändningar som rör annan fråga 4 § Underlaget för skattetillägg skall bestämmas utan hänsyn till in- vändningar som rör någon annan fråga än den som föranlett tillägget. När skattetillägg inte tas ut eller undanröjs 5 § Skattetillägg tas inte ut 1. vid rättelse av felräkning eller felskrivning, när felaktigheten uppenbart framgår av skattedeklarationen eller av något annat meddelande från den skattskyldige som inte är muntligt, 2. om skattemyndigheten inte godtar den skattskyldiges uppgift men avvikelsen avser bedömningen av ett yrkande, till exempel i fråga om ett avdrag eller om värdet av ett uttag, och avvikelsen inte gäller någon uppgift i sak, 3. om den skattskyldige frivilligt har rättat en oriktig uppgift, eller 4. om den skattskyldige har avlidit. 6 § Har skattetillägg tagits ut enligt 2 eller 3 § på grund av att den skattskyldige inte lämnat skattedeklaration skall tillägget undanröjas, om deklarationen kommer in till skattemyndigheten eller en allmän förvalt- ningsdomstol från utgången av den månad då beslutet fattades. Om den skattskyldige gör sannolikt att han inte inom en månad från ut- gången av den månad beslutet om skattetillägg fattades fått kännedom om beslutet, skall skattetillägget undanröjas om en skattedeklaration har kommit in inom en månad från den dag han fick sådan kännedom. 7 § Förseningsavgift skall tas ut med om den som är skyldig att lämna en skattedeklaration eller en periodisk sammanställning inte gjort detta inom föreskriven tid. Förseningsavgift tas inte ut om den skattskyldige har avlidit. Befrielse från skattetillägg och förseningsavgift 8 § Den skattskyldige skall befrias helt från skattetillägg och för- seningsavgift 1. om felaktigheten eller underlåtenheten kan antas ha sådant samband med den skattskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller liknande förhållande att den framstår som ursäktlig, 2. om felaktigheten eller underlåtenheten framstår som ursäktlig med hänsyn till uppgiftens art eller någon annan särskild omständighet, eller 3. om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut skattetillägget eller avgiften. Den skattskyldige får befrias helt från skattetillägg när det belopp som kunde ha undandragits genom felaktigheten eller underlåtenheten är obetydligt. 9 § Bestämmelserna i 8 § skall beaktas även om ett yrkande om befrielse inte har framställts, om det föranleds av vad som förekommit i ärendet eller målet om skattetillägg eller förseningsavgift. 10 § Beslut om efterbeskattning enligt 21 kap. 10 § får inte avse enbart skattetillägg eller förseningsavgift, utom i de fall som avses i 21 kap. 12 § 1. 11 § Beslut om skattetillägg på grund av oriktiga uppgifter i mål om beskattning får meddelas från utgången av den månad då domstolens beslut fick laga kraft. 12 § När ett beskattningsbeslut i en fråga som föranlett skattetillägg ändras, skall skattemyndigheten göra den ändring av beslutet om skattetillägg som föranleds av det nya beskattningsbeslutet. Särskilda bestämmelser i fråga om registrering och mervärdesskatt 13 § Bestämmelserna i 1-12 §§ gäller även den som lämnat oriktiga uppgifter och därigenom har registrerats enligt 3 kap. 1 §. 14 § Bestämmelserna om skattetillägg enligt denna lag tillämpas inte i de fall mervärdesskatt fastställs och tas ut vid import. 16 kap. Inbetalning av skatt 1 § Skatt skall betalas in till den skattemyndighet som skall fatta beslut om skatten enligt bestämmelserna i 2 kap. 1Ä4 §§. Inbetalning till särskilt konto 2 § Inbetalning av skatt skall göras genom insättning på skattemyndig- hetens särskilda konto för skatteinbetalningar enligt denna lag. 3 § Skatten anses ha betalats den dag då betalningen har bokförts på skattemyndighetens särskilda konto. När skatten skall vara betald Avdragen skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt