prop · GK03100D2 · 1997-01-01 00:00:00 — I tredje stycket finns en hänvisning till bestämmelserna i 19 kap. 2, 3, 9 och 10 §§ om hur räntan skall beräknas sedan skattefordringen har överlämnats för indrivning. 7 § Paragrafen motsvarar bestämmelserna i 59 § tredje stycket UBL, 28 a § andra stycket USAL och 16 kap. 16 § fjärde stycket ML. På grund av bestämmelserna i 1 kap. 4 första stycket gäller allt vad som sägs i detta kapitel om skatt och skattskyldig också avgift och avgifts- skyldig. Detsamma gäller i fråga om ränta, skattetillägg och försenings- avgift och den som är skyldig att betala räntan, skattetillägget eller avgifterna. Att begreppet arbetsgivaravgift också omfattar sådan särskild löneskatt och allmän löneavgift som en arbetsgivare är skyldig att betala enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster respektive 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift framgår av 1 kap. 3 §. I kapitlet har de frister för omprövning av ett beslut om arbetsgivarav- gifter och skatt som gäller enligt lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare respektive uppbördslagen ersatts med de regler som gäller för omprövning av beslut om mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen. Beslut som kan omprövas 1 § Paragrafen innehåller lagens huvudregel om omprövning. Paragrafen ersätter 84 § förstaÄtredje styckena UBL, 50 § USAL samt 15 kap. 3 § första och andra styckena ML. I förhållande till mervärdesskattelagen är andra stycket nytt. Någon motsvarighet till 84 § fjärde stycket UBL behövs inte, eftersom det ytterligare belopp som skall betalas skall hanteras på samma sätt som annan skatt, dvs. registreras på skattekontot enligt 3 kap. 5 §. 2 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Genom paragrafen begränsas tillämpningsområdet för bestämmelserna i förevarande kapitel. När det gäller ändring av ett beslut rörande preliminär skatt på grund av att den skattskyldige har fått ändrade inkomstförhållanden krävs sålunda att ändringen skall avse belopp som är betydande med hänsyn till den skattskyldiges förhållanden eller att det annars skall finnas särskilda skäl för ändring. Angående lokutionen ''''''''betydande med hänsyn till den skattskyldiges förhållanden'''''''' se kommentaren till 10 kap. 1 §. Om den skattskyldige inte är nöjd med ett beslut om ändring av preliminär skatt gäller däremot bestämmelserna om omprövning i förevarande kapitel. Bestämmelserna om omprövning gäller också i det fall ett beslut behöver ändras på grund av en felräkning eller något annat misstag. 3 § Första stycket innehåller ett förbud mot omprövning av förvaltnings- domstols avgörande. Det motsvarar 85 § UBL, 51 § andra stycket USAL och 15 kap. 3 § tredje stycket ML. I andra stycket finns ett undantag från första stycket för det fall att Regeringsrätten har ändrat rättstillämpningen i den aktuella frågan. Det ersätter 88 § UBL, 56 § USAL och 15 kap. 7 § ML. Omprövning på initiativ av den skattskyldige 4 § Paragrafen anger hur och när en begäran om omprövning skall göras hos skattemyndigheten. Paragrafen motsvarar 86 § första och andra styckena UBL, 52 § första och andra styckena USAL samt 15 kap. 4 § ML. Begreppet uppbördsår används inte i skattebetalningslagen. inom vilken omprövning får ske har i stället knutits an till det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut. När det gäller sådan skatt som fastställs enligt bestämmelserna i taxeringslagen är beskattningsåret det kalenderår som närmast föregått taxeringsåret eller, där räkenskapsår inte sammanfaller med kalenderår (brutet räkenskapsår), det räkenskapsår som gått ut närmast före taxerings- året. Detta innebär att den föreslagna omprövningsfristen kommer att överensstämma med den som gäller enligt 4 kap. 9 § TL. Detta gäller även för mervärdesskatt. När det gäller innehållen skatt och arbetsgivaravgifter motsvarar termen beskattningsår, såvitt gäller innehållen skatt, inkomståret och såvitt gäller arbetsgivaravgifter det kalenderår för vilket socialavgifter skall betalas, dvs. det år som betecknas utgiftsår (se även kommentarerna till 1 kap. 6 §). 5 § I paragrafen anges en kortare omprövningsfrist för vissa typer av beslut. Den ersätter 86 § tredje stycket UBL och 53 § USAL. Paragrafens tillämpningsområde har utsträckts till att gälla samtliga typer av anståndsbeslut. Den gäller sålunda också i fråga om beslut om anstånd med betalning av mervärdesskatt. I förhållande till utredningsförslaget har, efter påpekande av i remissvaret, en redaktionell ändring gjorts i punkten 4. Om den skattskyldige inom den tid som anges i 4 eller 5 § har gett in skrivelsen med begäran om omprövning till en annan skattemyndighet än den som fattat beslutet eller till en allmän förvaltningsdomstol, får ärendet ändå prövas. Skrivelsen skall då sändas över till den skattemyndighet som fattat beslutet med uppgift om den dag då handlingen kom in till myndigheten eller domstolen. Detta framgår av 2 kap. 6 §. 6 § Paragrafen innehåller bestämmelser om föreläggande för det fall en begäran om omprövning inte är behörigen undertecknad. Den ersätter 87 § UBL, 54 § USAL och 15 kap. 6 § ML. 7 § Paragrafen innehåller en särskild bestämmelse om tidsfrist för omprövning av beslut om skattetillägg. Den motsvarar 55 § USAL och 18 kap. 7 § andra stycket första meningen ML. Bestämmelsen har utvidgats till att gälla även skattetillägg i fråga om skatteavdrag. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. Omprövning på initiativ av skattemyndigheten 8 § I paragrafen anges tidsfristen för omprövning på initiativ av skattemyn- digheten. Den ersätter 89 § UBL, 57 § första och andra styckena USAL samt 15 kap. 8 § ML. Den föreslagna bestämmelsen är mer generös mot den skattskyldige än de nuvarande. Omprövning till den skattskyldiges fördel får ske utan tidsbegränsning så snart det av för skattemyndigheten tillgängligt material framgår att skattemyndigheten har meddelat ett felaktigt beskattningsbeslut för den skattskyldige. Bestämmelsen blir tillämplig bl.a. när - slutlig skatt har fastställts till ett för högt belopp, - tillgodoräknande enligt 11 kap. 16 § skett med ett för lågt belopp, - det finns annan felaktighet till den skattskyldiges nackdel i hans skattebesked, - det finns en felaktighet i beslut om arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt, - belopp som har räknats in i den skattskyldiges underlag för egenavgifter har ansetts inte utgöra inkomst av annat förvärvsarbete vid beräkningen av pensionsgrundande inkomst, - det föranleds av en skattemyndighets beskattningsbeslut eller en allmän förvaltningsdomstols beslut i ett mål om betalning eller återbetalning av skatt enligt denna lag för en annan redovisningsperiod eller för någon annan skattskyldig, - ett belopp som har räknats in i underlaget för arbetsgivaravgifter har ansetts inte utgöra inkomst av anställning vid beräkning av pensionsgrundande inkomst. Med hänsyn till den nu aktuella bestämmelsens vida tillämpningsom- råde har det inte ansetts finns något behov i lagen av en särskild bestämmelse om tidsfrist för omprövning av beslut om skattetillägg motsvarande den som finns i fråga om avgiftstillägg i 57 § tredje stycket USAL. Förevarande paragraf skall alltså kunna tillämpas även när det gäller skattetillägg som har sin grund i en felaktig redovisning av skatteavdrag, arbetsgivaravgifter eller mervärdesskatt. 9 § Paragrafen innehåller en särskild bestämmelse om tidsfrist för omprövning till den skattskyldiges nackdel. Den ersätter 90 § UBL, 58 § första och tredje styckena USAL samt 15 kap. 9 § ML. Någon motsvarighet till bestämmelsen i 58 § andra stycket USAL har inte tagits med, eftersom den berett skattemyndigheterna stora bekymmer. Detta illustreras av följande exempel. Enligt 5 § USAL kan arbetsgivare hos skattemyndigheten göra en fram- ställning om en jämkning av förmånsvärdet av bl.a. fri bil. Den ojämförligt vanligast förekommande jämkningsorsaken är ''''''''omfattande tjänstekörning'''''''', dvs. fall där arbetsgivaren som underlag för beräkning av såväl skatteavdrag som arbetsgivaravgifter får bestämma förmånsvärdet till endast 50 eller av fullt värde beroende på antalet beräknade körda mil i tjänsten. De flesta arbetsgivare som gör gällande att deras arbetstagares tjänstekörning kommer att uppgå till det antal mil som fordras för en jämkning av förmånsvärdet får begärd jämkning, eftersom skattemyn- digheterna har svårt att motbevisa deras påstående. Inte sällan kan emellertid skattemyndigheten eller efter årets utgång vid en kontroll av körjournal, reseräkningar o.d. konstatera att stipulerat milantal inte alls uppnåtts. Detta medför att arbetstagaren beskattas för fullt förmånsvärde vid inkomsttaxeringen och att detta värde läggs till grund för beräkningen av pensionsgrundande inkomst. Arbetstagaren får alltså en förmån som inte motsvaras av de arbetsgivaravgifter som arbetsgivaren betalat och dessutom i regel en kvarstående skatt. Trots att det i efterhand kan konstateras att de uppgifter om tjänstekör- ningen som arbetsgivaren lämnat visat sig vara felaktiga kan skatte- myndigheten enligt nuvarande bestämmelser i 58 § andra stycket USAL i regel inte ompröva sitt jämkningsbeslut. Det är endast i undantagsfall som skattemyndigheten kan visa ond tro hos arbetsgivaren vid tiden för dennes begäran om ett jämkat förmånsvärde. 10 § Paragrafen är en inledning till bestämmelserna om efterbeskattning. Den ersätter 91 § UBL, 59 § USAL och 15 kap. 10 § ML. 11 och 12 §§ I paragraferna anges när efterbeskattning får ske. De ersätter 92 § UBL, 60 och 61 §§ USAL samt 15 kap. 11 § ML. Någon direkt motsvarighet till bestämmelserna i 92 § 2 och 3 UBL har inte tagits med. Sådana brister i redovisningen av skatteavdrag avses falla inom tillämpningsområdet för 11 § 1. Detta innebär i sin tur att efterbeskattning får ske så snart arbetsgivaren inte i skattedeklarationen har redovisat den ersättning, ränta eller utdelning från vilken han är skyldig att göra skatteavdrag och inte heller det skatteavdrag han varit skyldig att göra. Det har sålunda i detta sammanhang ingen betydelse om arbetsgivaren har gjort skatteavdrag eller inte. I förhållande till utredningsförslaget har 12 § 2, efter påpekande från i remissvaret, slopats. Bestämmelsen fyller inte någon funktion eftersom det är avgörande för avgiftsskyldigheten att ersättningen hos mottagaren skall hänföras till inkomst av anställning. Det som , efter den s.k. F-skattereformen, är avgörande är att mottagaren av ersättningen har en A-skattsedel eller saknar skattsedel på preliminär skatt. 13 § I paragrafens två första stycken anges bl.a att en förutsättning för efterbe- skattning är att den avser belopp av någon betydelse. Föreskrifterna mot- svarar 93 § UBL, 62 § USAL och 15 kap. 12 § ML. Någon motsvarighet till bestämmelsen i 62 § andra stycket USAL har emellertid inte tagits med (se kommentaren till 9 §). Föreskriften i tredje stycket har i enlighet med Lagrådets yttrande, hämtats från lagrådsremissens förslag till 15 kap 10 §. Föreskriften ett beslut om efterbeskattning inte får avse enbart skattetillägg eller förseningsavgift utom när en felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende skall rättas. Bestämmelsen motsvarar 18 kap. 12 § ML. Den har utvidgats till att gälla även skatteavdrag och arbetsgivaravgifter. 14 § I paragrafen anges den tidsfrist inom vilken beslut om efterbeskattning skall meddelas. Den ersätter 94 § första stycket UBL, 63 § USAL och 15 kap. 13 § ML. När det gäller tidsfristen för efterbeskattning hänvisas till kommen- tarerna till 4 §. 15 § I första stycket anges en särskild tidsfrist för efterbeskattning i det fall när en ändring föranleds av en skattemyndighets beskattningsbeslut eller en allmän förvaltningsdomstols beslut i ett mål om betalning eller återbetalning av skatt enligt denna lag för en annan redovisningsperiod eller för någon annan skattskyldig. Stycket ersätter 64 § första stycket USAL och 15 kap. 14 § första stycket ML. I förhållande till utredningsförslaget har en följdändring till ändringen i 12 § gjorts i första stycket (se kommentaren till 12 §). I andra stycket anges vad som skall gälla om en skattskyldig beviljats anstånd med skattebetalningen. Bestämmelsen ersätter 94 § tredje stycket UBL. 16 § Paragrafen anger en särskild tidsfrist för efterbeskattning på grund av oriktig uppgift i omprövningsärende eller mål om betalning eller återbetalning av skatt. Paragrafen ersätter 64 § andra stycket USAL och 15 kap. 14 § andra stycket ML. Bestämmelsen har utvidgats till att gälla även skatteavdrag. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. 17 § I paragrafen anges vad som gäller om den skattskyldige har avlidit. Den ersätter 94 § fjärde stycket UBL, 64 § tredje stycket USAL och 15 kap. 15 § ML. 18 § Paragrafen anger ett undantag från den normala tidsfristen när det gäller efterbeskattning i samband med brott enligt skattebrottslagen. Paragrafen ersätter 65 § första och andra styckena USAL samt 15 kap. 16 § första och andra styckena ML. Bestämmelserna har utvidgats till att gälla även skatteavdrag. 19 § I paragrafen anges den tidsfrist som gäller för efterbeskattning i samband med brott enligt skattebrottslagen. Paragrafen ersätter 65 § tredje och fjärde styckena USAL samt 15 kap. 16 § tredje stycket och 17 § ML. Bestämmelsen har utvidgats till att gälla även skatteavdrag. 20 § Genom paragrafen utvidgas tillämpningsområdet för 18 och 19 §§ till att gälla även när en juridisk person företräds av någon mot vilken det har företagits sådan åtgärd som avses i nämnda paragrafer. Den ersätter 66 § USAL och 15 kap. 18 § ML. Bestämmelsen har utvidgats till att gälla även skatteavdrag. I kapitlet har de frister för överklagande av ett beslut om arbets- givaravgifter och skatt som gäller enligt lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare respektive uppbördslagen ersatts med de regler som gäller för överklagande av beslut om mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen. Överklagande av skattemyndighetens eller beslut 1 § Paragrafen motsvarar 2 § i utredningens förslag. I paragrafen anges att andra beslut än de som anges i 2 § får överklagas och var dessa beslut skall överklagas. I paragrafen anges också vilka som har rätt att överklaga ett beslut enligt lagen och hur överklagandet av ett beslut om avgiftsunderlag för egenavgifter skall ske. Den ersätter 96 § UBL och 68 § USAL samt i vissa delar 20 kap. 1 § ML. Bestämmelserna innebär bl.a. att beslut som fattats av och som får överklagas skall överklagas hos länsrätten. Ett sådant överklagande skall enligt 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings- domstolar göras hos Länsrätten i . Vad gäller befrielseärenden enligt 13 kap. 1 § skall dock överklagande ske hos regeringen. Ett antal av de beslut som skattemyndigheten tidigare fattade enligt mervärdesskattelagen kommer att beslutas med stöd av skatte- betalningslagen. Det gäller exempelvis beslut om s.k. enmansredovisning (nuvarande 6 kap. 2 § ML), redovisningsperiod (nuvarande 14 kap. 8 § ML) samt godkännande av representant för utländsk företagare och säkerhet i sådana fall (nuvarande 22 kap. 6 § ML). Dessa beslut överklagades tidigare hos . Genom den nya lydelsen av 20 kap. 1 § ML och 22 kap. 2 § skattebetalningslagen kommer de nu att överklagas hos länsrätten. I skattebetalningslagen kommer huvudregeln för redovisning av flera verksamheter vara att den skall ske gemensamt. Beslut rörande detta överklagas hos (nuvarande 13 kap. 2 § ML). Beslut om hur redovisning skall göras kommer i fortsättningen att överklagas till länsrätten. Detsamma gäller beslut om uppdelning av inbetalning av skatt (nuvarande 16 kap. 2 § ML) som överklagas till . I skattebetalningslagen behandlas denna fråga som en fråga om anstånd och anståndsbeslut överklagas hos länsrätten. Att ett överklagande skall vara skriftligt framgår av 3 § förvalt- ningsprocesslagen (1971:291). I förhållande till utredningsförslaget har en redaktionell ändring gjorts. Beslut som inte får överklagas 2 § Paragrafen motsvarar 1 § i utredningens förslag. I paragrafen anges vilka beslut som inte får överklagas. Den gäller i fråga om beslut om befrielse från skyldigheten att göra skatteavdrag enligt 5 kap. 11 § första stycket, skatterevision enligt 14 kap. 7 §, anstånd enligt 17 kap. 6 § med betalning av skatt och föreläggande vid vite enligt 23 kap. 2 §. Paragrafen ersätter 97 § och 99 § 2 mom. UBL, 69 § USAL samt 20 kap. 3 § ML. I förhållande till utredningsförslaget har en redaktionell ändring gjorts. 3 § Paragrafen innehåller huvudregeln om inom vilken tid ett överklagande skall ske. Den ersätter 98 § första och fjärde styckena UBL, 70 § första och fjärde styckena USAL samt 20 kap. 4 § första och andra styckena ML. När det gäller tidsfristen för överklagande hänvisas till kommentarerna till 21 kap. 5 §. 4 § Paragrafen innehåller en bestämmelse om vissa undantag från den tidsfrist för överklagande som gäller enligt 3 §. Den ersätter 98 § andra stycket UBL och 70 § andra stycket USAL. I förhållande till utredningsförslaget har, efter påpekande av i remissvaret, en redaktionell ändring gjorts i punkten 4. 5 § Paragrafen innehåller en särskild bestämmelse om överklagande av skattetillägg. Den ersätter 71 § USAL och 18 kap. 7 § andra stycket första meningen ML. Bestämmelsen har utvidgats till att gälla även skattetillägg på grund av felaktig redovisning av skatteavdrag. 6 § Första stycket innehåller en hänvisning till de förfaranderegler som gäller vid överklagande enligt taxeringslagen. Bestämmelsen ersätter 99 § 1 mom. UBL, 72 § första stycket USAL samt 20 kap. 5 7 §§ ML. Andra stycket innehåller också en hänvisning till taxeringslagen. I detta fall gäller det överklagande av debiteringsbeslut till följd av taxeringsbe- slut. Bestämmelsen motsvarar 98 § tredje stycket UBL. 7 § Paragrafen reglerar de tidsfrister som gäller för överklagande av . Den ersätter 100 § första och andra styckena UBL, 73 § USAL samt 20 kap. 8 § första och andra styckena ML. 8 § Paragrafen innehåller en särskild bestämmelse om talan om skattetillägg. Den ersätter 75 § USAL och 20 kap. 8 § tredje stycket ML. Bestämmelsen har utvidgats till att gälla även beslut om skattetillägg som har sin grund i ett felaktigt skatteavdrag och förseningsavgift. 9 § Första stycket innehåller en bestämmelse om att får hos länsrätten framställa yrkande om arbetsgivares skyldighet att betala skatteavdrag. Detsamma gäller i fråga om arbetsgivares skyldighet att betala arbetsgivaravgifter och skattskyldigs skyldighet att betala mervärdesskatt. Den ersätter 74 § första stycket USAL. När det gäller mervärdesskatt är bestämmelsen ny. Första stycket är avsett att tillämpas om skattemyndigheten inte har fattat något beslut om betalningsskyldighet. Andra stycket innehåller vissa förfaranderegler när det gäller skattetill- lägg. De ersätter 44 § andra stycket USAL. Någon motsvarighet till bestämmelsen i 44 § första stycket USAL har inte ansetts vara nödvändig och har därför inte tagits med i skattebetalningslagen. Någon ändring i sak är inte åsyftad. Lagrådet har ifrågasatt om det är en lämplig ordning att låta sådana framställningar som anges i paragrafen göras hos länsrätten. Enligt Lagrådet bör ett annat system övervägas för de fall då en skattemyndighet har underlåtit att fatta beslut om skattskyldighet. Enligt regeringens mening är det svårt att se någon ordning som skulle tillgodose de praktiska behoven bättre än den som föreslagits i lagråds- remissen. Att låta besluta som första instans skulle gå stick i stäv med strävandena att renodla verkets roll som centralmyndighet, utan löpande operativa arbetsuppgifter. Regeringen vidhåller därför sitt förslag. Överklagande av länsrättens och kammarrättens beslut 10 § I paragrafen anges vilka beslut meddelade av länsrätten som inte får överklagas. Den gäller beslut enligt 9 kap. 3 § om hur kostnader skall beräknas vid skatteavdrag och redovisning av arbetsgivaravgifter samt beslut om redovisning av arbetsgivaravgifter i särskild ordning enligt 10 kap. 12 §. Paragrafen ersätter 76 § första stycket USAL. Till skillnad från vad som gäller skall länsrättens beslut i fråga om anstånd med att lämna skattedeklaration enligt 10 kap. 24 § första stycket få överklagas. Det skall emellertid i ett sådant fall krävas prövningstillstånd av kammarrätten (se 11 § och kommentaren till den paragrafen). gäller att överklagande av länsrättens beslut om anstånd med att lämna mervärdesskattedeklaration får prövas av kammarrätten endast efter prövningstillstånd. I förhållande till utredningens förslag har en redaktionell ändring gjorts. 11 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. En smärre redaktionell ändring har dock gjorts. I paragrafen finns bestämmelser om att vissa beslut fattade av länsrätten får prövas av kammarrätten endast efter prövningstillstånd. Paragrafen ersätter 102 § UBL, 76 § andra stycket USAL och 20 kap. 9 § andra stycket ML. Regleringen har utvidgats till att avse samtliga beslut som anges i 4 § utom sådana som inte får överklagas enligt 10 §. Den gäller dessutom beslut i fråga om befrielse från skattetillägg, förseningsavgift eller ränta och överföring av skatt till en annan stat. 12 § I paragrafen finns en särskild bestämmelse om överklagande av länsrättens eller kammarrättens beslut om avgiftsunderlag för egenavgifter. Den motsvarar 101 § andra stycket UBL. 13 § Första stycket innehåller en hänvisning till förfarandebestämmelserna i taxeringslagen för överklagande av länsrättens och kammmarrättens beslut enligt denna lag. Den ersätter 101 § första stycket UBL, 77 § USAL och 20 kap. 9 § första stycket ML. De angivna bestämmelserna i taxeringslagen gäller för alla som omfattas av begreppet skattskyldig enligt skattebetalningslagen. De gäller sålunda även för bl.a. arbetsgivare. 23 kap. Övriga bestämmelser 1 § Paragrafen innehåller en avrundningsregel. Den gäller, på grund av 1 kap. 4 § första stycket, inte bara skatt utan också avgifter, ränta och särskilda avgifter. Paragrafen motsvarar såvitt avser skatt, avgift och ränta 22 § UBL, skatteavdrag 39 § 1 a mom. fjärde stycket och 3 mom. andra meningen UBL samt såvitt avser arbetsgivaravgifter 8 § andra meningen USAL och hänvisningen till denna paragraf i 31 § samma lag. När det gäller mervärdesskatt ersätter paragrafen 22 kap. 2 § ML. Paragrafen avses gälla också vid beräkning av skattereduktion enligt 11 kap. 11 §. 2 § Paragrafen innehåller bestämmelser om vite. Den ersätter 83 § UBL, 27 § tredje stycket USAL samt vissa delar av 14 kap. 16 och 27 §§, 17 kap. 2 § andra stycket och 6 § första stycket samt 22 kap. 8 § ML. I förhållande till utredningsförslaget har i första stycket av redaktionella skäl och i förtydligande syfte lagts till orden ett landsting (jfr 5 kap. 4 §). Tillägget är dock inte nödvändigt eftersom det genom bestämmelsen i 1 kap. 3 § framgår att termer och uttryck som används i lagen har samma innebörd som i bl.a. mervärdesskattelagen. I 1 kap. 16 § den lagen anges att med kommun förstås kommun och landsting enligt kommunallagen (1991:900). Representant för enkelt bolag eller partrederi 3 § I första stycket finns bestämmelser om en representant för enkelt bolag eller partrederi. Syftet med bestämmelserna är att underlätta redovisningen och betalningen av avdragen skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt som kan hänföras till sådan verksamhet som bedrivs genom ett enkelt bolag eller ett partrederi. Paragrafen ersätter 6 kap. 2 § andra meningen ML. Tillämpningsområdet har emellertid utvidgats till att avse även avdragen skatt och arbetsgivaravgifter. Bestämmelsen i första stycket är inte avsedd att ändra skyldigheten att redovisa och betala den aktuella skatten i de fall representanten inte fullgör sina åtaganden.