prop · GK03150D4 · 1997-01-01 00:00:00 — Vidare förutsätts att den samlade ekonomiska politiken läggs upp på ett sådant sätt att inflationsmål uppnås. Dessutom antas att lönebildningen fungerar väl i den bemärkelsen att den nominella löneökningstakten begränsas till europeisk nivå på , trots ett gradvis allt starkare arbetsmarknadsläge. En ytterligare förutsättning är att det stora utbildningspaket och övriga arbetslöshetsminskande åtgärder som presenterats i denna och tidigare propositioner får de omfattande effekter på arbetslösheten som avsetts. Till följd av att det sannolikt finns outnyttjad kapacitet i ekonomin och under antagandet av lönebildningen fungerat väl kan tillväxten under de närmast påföljande åren överstiga den långsiktiga trenden utan att inflationsproblem uppstår. beräknas BNP stiga resp. . Tillväxten drivs i första hand av investeringar och privat konsumtion, men även utrikeshandeln ger ett betydande bidrag . Med dessa antaganden beräknas den öppna arbetslösheten kunna falla till , motsvarande 192 000 personer, . kommer 186 000 personer att delta i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd och 188 000 personer studera i en extraordinär utbildningsplats för arbetslösa. Risken att utvecklingen blir annorlunda än vad som beskrivits i denna kalkyl hänger främst samman med vad som händer på arbetsmarknaden. Om lönebildningen fungerar sämre än vad som antagits och effekterna av de olika föreslagna åtgärderna för att minska den öppna arbetslösheten blir svagare, kan utvecklingen på arbetsmarknaden bli väsentligt mindre gynnsam. Dessutom dämpas i ett sådant fall tillväxten, vilket gör att de offentliga finanserna då utvecklas mindre förmånligt. En tillväxttakt på denna nivå medför en påtaglig förbättring av de offentliga finanserna vid oförändrade regler för skatter och transfereringar. Vid slutet av perioden skulle sålunda ett betydande finansiellt överskott uppstå. I den ekonomiska vårpropositionen föreslås mål för de offentliga finanserna i ett medelsiktigt perspektiv. ska överskottet motsvara av BNP och av BNP. Det är inte lämpligt att förutsätta en finanspolitik som medför växande överskott i den offentliga sektorn utöver de föreslagna målen. I föreliggande kalkyl har det därför antagits att budgetmålen är styrande och att de offentliga överskotten bringas ned till de målsatta nivåerna. Därvid görs ett beräkningstekniskt antagande om att hushållens skatter sänks motsvarande och ytterligare , varvid budgetmålen uppnås. TABELL 1.5 MEDELFRIST, 1997-2000 Procentuell förändring 199 7 199 8 199 9 200 0 BNP 2,3 2,5 2,8 2,7 Öppet arbetslösa1 7,9 7,1 5,6 4,5 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder1 4,7 4,7 4,7 4,4 Sysselsatta - 0,7 0,7 1,6 1,4 KPI, dec.-dec. 1,8 1,5 2,0 2,0 Timlön 4,7 3,5 3,5 3,5 Finansiellt sparande i offentlig sektor2 - 2,1 0,0 0,5 1,5 Konsoliderad bruttoskuld2 77, 1 73, 9 71, 1 67, 8 1 Andel av arbetskraften. 2 Procent av BNP. Med dessa förutsättningar uppnås det målsatta offentliga finansiella sparandet på av BNP eller 1999 och av BNP eller . Den underliggande förbättringen av de offentliga finanserna som ger utrymme för såväl skattesänkningen som ett stigande finansiellt sparande sker främst på utgiftssidan. Hushållstransfereringarna reduceras bl.a. till följd av den fallande arbetslösheten och transfereringarna till näringslivet minskar på grund av nedtrappningen av räntebidragen till bostäder. Den minskande statsskulden medför att även ränteutgifterna faller i relation till BNP. Förbättringen av de offentliga finanserna innebär att den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld fortsätter att minska i förhållande till BNP. Vid utgången av beräknas skuldkvoten uppgå till av BNP. 2 INTERNATIONELL UTVECKLING Efter en avmattning och tilltog den ekonomiska aktiviteten i OECD- området under loppet av 1996 och BNP-tillväxten uppgick som årsgenomsnitt till . Den amerikanska ekonomin fortsatte att utvecklas starkt medan tillväxten i föll jämfört med . I blev tillväxten förhållandevis hög till följd av ett tillfälligt uppsving under årets inledning. Mer expansiva monetära förhållanden samt en fortsatt stark efterfrågan från omvärlden väntas bidra till en uppgång i den europeiska konjunkturen . Tillväxten förväntas fortsätta att utvecklas förhållandevis starkt i . Återhämtningen fortsätter i . BNP-tillväxten i OECD-området sammantaget bedöms öka något jämfört med föregående år och nå 1997 och 1998. BNP-tillväxten i länderna utanför var förhållandevis hög även och denna gynnsamma utveckling väntas fortsätta . Tillväxten i de asiatiska dynamiska ekonomierna () och bedöms fortsättningsvis förbli förhållandevis hög. Efter en avmattning till följd av lägre export till , har utsikterna i förbättrats bl.a. till följd av lägre inflation och stigande inhemsk efterfrågan. Världsmarknadstillväxten för svensk export förutses ligga kring både 1997 och 1998. I tabell 2.1 presenteras utvecklingen av olika regioners betydelse för svensk export. Medan andelarna för OECD- länderna, Mellan- och samt gruppen resten av världen minskat något har de dynamiska asiatiska ekonomierna, , samt blivit allt viktigare regioner för svensk export. TABELL 2.1 SVENSK EXPORT FÖRDELAD PER REGION Regionens andel av svensk export 1985 1990 1996 79,9 81,1 76,1 - - 0,9 0 0 0,7 Öst- och 1,8 1,6 2,6 Övriga 4,1 5,6 4,6 2,5 3,0 4,6 0,7 0,4 1,4 Övriga 4,0 3,1 3,6 Mellan- och 2,4 2,0 2,0 Resten av världen 4,6 3,1 3,5 Totalt 100,0 100,0 100,0 Källor: SCB och . 2.1 Utvecklingen i Utvecklingen i EU BNP-tillväxten i blev måttliga 1996. Höga räntor bidrog till en svag investeringsutveckling och den förhållandevis höga, i vissa länder stigande, arbetslösheten hämmade den privata konsumtionen. En viss uppgång i konjunkturen ägde dock rum under loppet av 1996 i samband med en förhållandevis kraftig exportökning som resulterade i en stigande industriproduktion. Företagens förtroende förbättrades och produktionsförväntningarna steg markant . började också hushållens förtroende att förbättras, om än i liten utsträckning. Under den senare delen av 1996 mattades den ekonomiska aktiviteten på nytt. Detta gällde särskilt där arbetslösheten steg med negativa konsekvenser för de offentliga finanserna. Denna utveckling bedöms vara av tillfälligt slag då den i hög utsträckning hörde samman med ovanligt kallt väder. Såväl korta som långa räntor fortsatte att sjunka i EU som helhet . Jämfört med , då räntorna stod som högst, är de nu lägre. Förändringen av de reala räntorna blev dock mindre eftersom inflationen har fortsatt att sjunka. EU:s reala effektiva växelkurs apprecierade något i genomsnitt jämfört med genomsnittet . Till följd av de lägre räntorna blev emellertid de sammantagna monetära förhållandena expansiva 1996 jämfört med året innan. Mot bakgrund av betydande budgetunderskott har flertalet länder i EU fört en åtstramande finanspolitik. Underskottet i finansiellt sparande som andel av BNP för EU som helhet var som högst 1993 och uppgick till . En fortsatt budgetkonsolidering bidrog till att det totala underskottet i EU fortsatte att minska trots den avmattning i konjunkturen som ägde rum och under inledningen 1996. Det genomsnittliga bud-getunderskottet bedöms ha uppgått till av BNP 1996. Finanspolitiken förutses bli fortsatt stram . beräknar underskottet i EU:s samlade offentliga finanser till av BNP 1997 och till 1998. Flera faktorer talar för att återhämtningen i EU fortskrider och att BNP-tillväxten ökar jämfört med . Det lägre ränteläget förväntas ge en successivt ökad stimulans till ekonomin. Med hänsyn till den låga inflationen och den betydande lediga produktionskapaciteten bedöms dessutom räntorna förbli låga . Vidare har flertalet valutor inom EU, däribland D-marken, deprecierat gentemot den amerikanska dollarn, något som förutses inverka positivt på tillväxten. Sammantaget bedöms de lättare monetära förhållandena skapa förutsättningar för en alltmer gynnsam ekonomisk utveckling . Höga vinstmarginaler och måttliga löneökningar förväntas bidra till en god investeringsutveckling bland företagen. Lagercykeln förutses övergå i en mer expansiv fas vilket bidrar till en högre tillväxt. En fortsatt stark efterfrågan från resten av världen väntas också stödja EU-konjunkturen . Handeln med resten av världen förutses öka med . EU gynnas av den goda tillväxten i , och de dynamiska asiatiska ekonomierna samt . Handelsutbytet med blir gradvis mer betydelsefullt för vissa av medlemsländerna, bl.a.Tyskland. Sammantaget bedöms BNP-tillväxten i som helhet uppgå till 1997 och 1998. Inflationen förväntas komma ned ytterligare och ligga kring . Denna bedömning baseras på låga inflationsförväntningar, måttliga löneökningar samt att det finns betydande ledig produktonskapacitet. I länder som och , som tidigare haft hög inflation, har prisstegringstakten minskat betydligt . Den senaste tidens appreciering av den amerikanska dollarn mot flertalet europeiska valutor kan medföra högre importpriser. Detta har beaktats i prognosen. Löneökningstakten beräknas ligga kring 3-3½ % och med fortsatt låga inflation innebär det reala löneökningar på . Arbetsmarknadsläget i EU Arbetsmarknadsläget i EU försämrades . Utbudet av arbetskraft ökade mer än antalet sysselsatta vilket ledde till en ökning av arbetslösheten från 1995 till 1996, motsvarande drygt 18 miljoner människor. Bland de större medlemsländerna märks särskilt en försämring av arbetsmarknadsläget i och , medan arbetslösheten sjunkit i , och . Den förhållandevis höga arbetslösheten beräknas minska endast marginellt trots den tilltagande tillväxten. Utvecklingen i större enskilda EU-länder I stannade BNP-tillväxten 1996 på till följd av bl.a. minskade investeringar och en svag utveckling av den privata konsumtionen. Den tyska konjunkturen förbättrades dock stimulerad av en god exportutveckling. En avmattning ägde rum men denna bedöms som tillfällig då den i viss utsträckning berodde på ovanligt kallt väder som drabbade bl.a. byggnadsindustrin. förväntas den tyska konkurrenskraften gynnas av den senaste tidens depreciering av D-marken gentemot den amerikanska dollarn. Vidare föll såväl korta som långa räntor och de monetära förhållandena förutses bli fortsatt gynnsamma. Den tilltagande tillväxten kommer att drivas av exporten, medan den inhemska efterfrågan kommer att vara dämpad. Den höga arbetslösheten och de måttliga löneökningarna bedöms medföra att den privata konsumtionen utvecklas måttligt. Finanspolitiken blir fortsatt stram . BNP-tillväxten blir 1997 för att sedan öka till 1998 då de lättare monetära förhållandena väntas få större genomslag. Inflationen beräknas ligga kvar kring 1½ % 1997, men bedöms sedan tillta något 1998 då tillväxten ökar. I förstärktes tillväxten 1996 framför allt genom en återhämtning av den privata konsumtionen efter en omfattande strejk och till följd av stimulansåtgärder inriktade på bilköp. Förutsättningarna för att den ekonomiska aktiviteten skall tillta är förhållandevis goda. Avvägningen mellan finans- och penningpolitik har förbättrats betydligt i takt med att budgetkonsolideringen har fortskridit och att de monetära förhållandena som helhet har lättat förhållandevis mycket. Den franska konkurrenskraften gynnas av växelkursutvecklingen som exportefterfrågan bedöms stärkas ytterligare. En god utveckling i exportsektorn 1997, tillsammans med det låga ränteläget, förutses leda till en återhämtning av investeringarna. Eftersom en del av efterfrågan 1996 möttes med lageravveckling, väntas företagen bygga upp sina lager igen vilket bidrar positivt till BNP-tillväxten. Den privata konsumtionen bedöms öka måttligt 1997 på grund av att sparkvoten redan fallit markant 1996 och att hushållen fortfarande känner en hög grad av osäkerhet bl.a. mot bakgrund av det svåra läget på arbetsmarknaden. Sammantaget väntas BNP växa 1997 och 1998. BNP-tillväxten i dämpades och stannade vid , bl.a. till följd av en kraftig appreciering av liran. De åtföljande lägre importpriserna medförde också en betydande nedgång i inflationen, vilket gav utrymme för lägre räntor. Sammantaget stramades dock de monetära förhållandena åt . Den italienska regeringen har beslutat om åtgärder för att markant reducera budgetunderskottet 1997 vilket skulle medföra en fortsatt stram finanspolitik. Bestående hög arbetslöshet väntas bidra till att den privata konsumtionen fortsätter att vara dämpad . BNP-tillväxten bedöms uppgå till 1997 för att sedan öka till 1998 i takt med att den europeiska konjunkturen allmänt stärks. En stark inhemsk efterfrågan och en god exporttillväxt bidrog till att ekonomi fortsatte att utvecklas gynnsamt med en BNP-tillväxt på . Till skillnad mot flertalet övriga EU-länder bedöms främst privat konsumtion bidra till en fortsatt god BNP-tillväxt . Exporten hämmas av den förhållandevis kraftiga apprecieringen av det brittiska pundet som ägt rum . Effekterna på exporten mildras dock något av den ökade ekonomiska aktiviteten i . bedöms apprecieringen av pundet få fortsatt genomslag på exporten, vilket tillsammans med en dämpning av den privata efterfrågan bidrar till en lägre tillväxt. BNP- tillväxten bedöms uppgå till 1997 för att sedan minska till 1998. TABELL 2.2 BNP-TILLVÄXT, KPI OCH ARBETSLÖSHET Årlig procentuell förändring 1995 1996 1997 1998 BNP 2,0 2,2 2,3 2,4 EU 2,5 1,6 2,3 2,6 2,0 2,4 2,4 2,1 0,9 3,6 2,2 3,0 1,9 1,4 2,2 2,6 2,2 1,3 2,2 2,5 2,9 0,7 1,3 2,0 2,4 2,2 3,0 2,6 3,5 2,7 3,1 2,9 2,6 2,3 3,1 3,2 4,2 3,2 4,0 3,6 3,7 4,8 3,3 2,7 2,4 2,2 2,2 2,3 EU 3,1 2,5 2,3 2,3 2,3 1,1 1,6 2,1 Arbetslöshet i % av arbetskraften 6,9 6,9 6,9 6,7 EU 11, 2 11, 4 11, 5 11, 0 9,6 9,1 8,6 8,2 Källor: , och . De nordiska länderna De nordiska länderna har sammantaget erfarit en gynnsam utveckling och i likhet med vad som varit fallet förväntas BNP- tillväxten bli högre än genomsnittet i . En ökad efterfrågan i väntas ge positiva effekter på exporten som ett fortsatt allmänt lågt ränteläge och en gynnsam utveckling av sysselsättningen väntas stimulera den inhemska efterfrågan. Inflationen, som var avsevärt lägre än OECD-genomsnittet , bedöms öka något , men förblir ändå måttlig. Till följd av en stark inhemsk efterfrågan fortsatte den danska ekonomin att utvecklas väl . Arbetslösheten sjönk från till samma månad . Den danska kronans appreciering mot D-marken i kombination med en stram finanspolitik har bidragit till låga räntor. beräknas den positiva utvecklingen fortsätta genom att exporten stiger till följd av en ökande efterfrågan i som den inhemska efterfrågan tilltar. Sammantaget innebär detta att BNP-tillväxten ökar till 1997 och till 1998. I bidrog en stark utveckling av den privata konsumtionen och av exporten till en BNP-tillväxt på 1996. En stram finanspolitik och låg inflation har skapat utrymme för låga räntor. Finanspolitiken väntas bli fortsatt stram . Hushållens förtroende har stärkts bl.a. till följd av en gynnsam sysselsättningsutveckling, även om arbetslösheten fortfarande ligger på en hög nivå. Denna trend väntas bestå 1997 och 1998. förväntas trä- och massaexporten öka till följd av en ökande efterfrågan i . Sammantaget väntas detta leda till en BNP- tillväxt på 1997 och 1998. I växte BNP med 1996 mot bakgrund av bl.a. ökade intäkter från oljeexporten. Fastlandsekonomin växte dock också snabbt till följd av en hög inhemsk efterfrågetillväxt. I syfte att minska risken för överhettning förs en relativt stram finanspolitik. lämnades kronan att tills vidare flyta fritt efter att ha utsatts för apprecieringstryck . väntas oljepriset sjunka bl.a. till följd av ökad konkurrens från andra oljeproducerande länder vilket därmed dämpar tillväxten. Den privata konsumtionen förväntas dock fortsätta att utvecklas starkt. BNP-tillväxten förutses avta till 1997 och till 1998. och Utvecklingen av den amerikanska ekonomin har varit god . tilltog den privata konsumtionen något, men det som främst kan förklara den starka BNP-tillväxten var investeringarna, inte minst inom informationsteknologiområdet. Arbetslösheten sjönk till den lägsta nivån . Inflationen har inte tilltagit nämnvärt trots den goda ekonomiska tillväxten och den relativt låga arbetslösheten. Den amerikanska dollarns appreciering samt den måttliga utvecklingen av de sammanlagda arbetskostnaderna är exempel på faktorer som kan förklara den uteblivna inflationsökningen. Överenskommelsen om en balansering av budgeten ligger fast och nedskärningar inom flertalet sektorer planeras att genomföras framför allt mot slutet av perioden. Mot bakgrund av ett starkt förtroende bland hushållen väntas den privata konsumtionen fortsätta att öka i relativt snabb takt . Investeringarna förutses bli förhållandevis starka som en lageruppbyggnad bidrar positivt till tillväxten. bedöms BNP- tillväxten ligga kvar på för att sedan sjunka till 1998. Inflationen förväntas ligga kvar kring . Efter ett mycket starkt första kvartal i fortsatte den tidigare gradvisa och svaga återhämtningen . Efterfrågan i den offentliga sektorn var dock stark och bostadsproduktionen ökade kraftigt . Överskottet i bytesbalans minskade dock kraftigt , vilket höll tillbaka BNP-tillväxten. Finanspolitiken stramades åt och förutses förbli restriktiv , medan penningpolitiken bedöms bli fortsatt expansiv. En betydande ökning av exporten förutses, eftersom yenens kraftiga depreciering väntas slå igenom som exportefterfrågan ökar. Tillsammans med det låga ränteläget väntas den starka utvecklingen av exportsektorn bidra till att näringslivets investeringar ökar väsentligt . Den privata konsumtionen bedöms öka endast måttligt. BNP- tillväxten förutses uppgå till 1997 för att sedan öka till 1998. skedde en markant nedgång på Tokyobörsen. Bankernas möjlighet till utlåning riskerar att begränsas om börsen skulle gå ner ytterligare. Vidare kan hushållens och företagens förtroende påverkas i negativ riktning av en fortsatt nedgång. 2.2 Länderna utanför BNP-tillväxten i de dynamiska asiatiska ekonomierna dämpades marginellt och uppgick till . Tendenser till överhettning ledde till en penningpolitisk åtstramning , vilken fick effekter på den reala ekonomin under det . sjönk inflationen något och jämfört med synes tillväxten nu ligga på en mer långsiktigt hållbar nivå. BNP-tillväxten beräknas uppgå till även 1997 för att sedan öka marginellt 1998. , som ligger något före övriga asiatiska ekonomier i konjunkturcykeln, har gynnats av en markant nedgång i inflationen som BNP-tillväxten hållits uppe kring . Både och de dynamiska asiatiska ekonomierna har haft en svag exportutveckling till följd av en kombination av cykliska och strukturella faktorer. tillväxt bedöms stärkas något till 1998. BNP-tillväxten avtog i till följd av en försvagning av exporten. Lägre efterfrågan i OECD-området bidrog till nedgången, liksom begränsningar på utbudssidan då reformer i industrisektorn inte genomförts fullt ut. Den genomsnittliga inflationen har kommit ned till följd av penningpolitisk åtstramning och ökat förtroende för centralbankerna i regionen. Reformer inom den finansiella sektorn återstår på många håll. Den sammanlagda produktionen i regionen förväntas växa mellan 3 och 4½ % . BNP- tillväxten i förutses bli positiv , kring 1997 och 1998, till skillnad från då produktionen fallit kraftigt. Ökningen av den inhemska efterfrågan förutses tillta som inflationen fortsätter att dämpas och ränteläget kommer ned. Osäkerheten kring denna bedömning är dock betydande. Tillväxten i är fortsatt måttlig, men beräknas öka något . växte ekonomierna i , och , 1½ % respektive 2½ %. Inflationen beräknas ligga strax i de tre länderna. TABELL 2.3 BNP-TILLVÄXT PER REGION Årlig procentuell förändring 1996 1997 1998 Världen 4,0 4,2 4,3 2,2 2,3 2,4 EU 1,6 2,3 2,6 S.k. transitionsekonomier 0,2 3,1 4,7 1,6 3,3 4,5 F.d. -1,7 3,0 4,8 6,5 6,5 6,5 4,9 4,4 4,8 8,3 8,0 7,8 Dynamiska asiatiska ekonomier 6,1 6,2 6,4 9,5 9,8 10,0 Mellan- och 3,5 4,4 5,1 Källor: , och . 2.3 Risker avseende internationell utveckling Ett antal faktorer kan bidra till en annan utveckling än den som angivits ovan. Det finns en stor osäkerhet kring utvecklingen av privat konsumtion i de europeiska länderna bl.a. mot bakgrund av att arbetslösheten väntas förbli hög. Osäkerhet kring vilka länder som kan komma att delta i kan leda till turbulens på ränte- och valutamarknaden i EU. Ränteutvecklingen skulle kunna vändas och räntan stiga i länder vars möjligheter att delta i omvärderas. En kraftig räntehöjning skulle få negativa effekter på den realekonomiska utvecklingen. Den senaste tidens börsuppgång i skapar viss osäkerhet eftersom en relativt kraftig vändning skulle kunna få effekter på den reala ekonomin, inte minst den privata konsumtionen. Till riskbilden hör även att den ränteuppgång i som är förutsedd i prognosen inte skulle vara tillräcklig och därtill komma för sent för att stävja en eventuellt tilltagande inflation. Den amerikanska skulle under sådana omständigheter tvingas till mer omfattande räntehöjningar än prognosticerat, vilket även skulle kunna ge effekter på ränteutvecklingen i resten av världen. Det finns också en möjlighet att tillväxten blir högre än beräknat. Man kan inte utesluta att de lättare monetära förhållandena i EU - låga räntor kombinerat med deprecieringen gentemot dollarn - får större genomslag på den realekonomiska utvecklingen än förutsett i prognosen. 3 KAPITALMARKNADERNA har utvecklingen på de finansiella marknaderna i huvudsak varit stabil med sjunkande räntor och stigande kurser på aktiemarknaderna. I har såväl de korta marknads-räntorna som obligationsräntorna sjunkit, även om nedgången brutits under inledningen av 1997. Kronan nådde en förhållandevis hög nivå, varefter kronan försvagats . 3.1 Internationell utveckling har en avgörande fråga på de finansiella marknaderna varit om den starka ekonomiska utvecklingen i skulle leda till en penningpolitisk åtstramning. Farhågor om en styrräntehöjning har tillfälligt bidragit till stigande obligationsräntor. Detta har dock inte hindrat att kurserna på har fortsatt att stiga . Uppgången har /1996 fram varit . Inte minst aktiekursernas höga nivå jämfört med den förväntande vinstnivån i de amerikanska företagen har skapat oro för ett kursfall. Jämfört med aktiekurserna har de amerikanska obligationsräntornas utveckling varit mindre dramatisk. har 10-årsräntan i fluktuerat . genomförde Federal Reserve en första åtstramning av penningpolitiken. Omläggningen av penningpolitiken kommer dock sannolikt endast att innebära en måttlig höjning av de korta marknadsräntorna. För detta talar både att de korta marknadsräntorna är relativt höga samt att dollarn stärkts . Även obligationsräntorna kan komma att stiga men risken för en dramatisk obligationsränteuppgång liknande den bedöms som liten. har dollarn stärkts trendmässigt. , t.o.m. , har dollarns effektiva växelkurs stärkts med . En förklaring till dollarns appreciering är skillnaden i konjunkturutveckling mellan och som medfört en större divergens mellan de tyska och amerikanska räntorna. En viss osäkerhet kring den förväntade utvecklingen av den nya gemensamma valutan, euron, kan också ha bidragit till D-markens förnyade försvagning mot dollarn detta år. I har räntorna legat kvar på de mycket låga nivåer som etablerades . De korta marknadsräntorna har legat på nivån 0,25-0,och den långa obligationsräntan på . Tokyobörsen har utvecklats svagt . Under inledningen av 1997 föll exempelvis börsen med . Förberedelserna inför den ekonomiska och monetära unionen har varit viktiga för utvecklingen på de europeiska finansiella marknaderna . ökade allmänt förväntningarna om att valutaunionen kommer att inledas och togs beslut om den italienska lirans och den finska markens inträde i det europeiska valutakurssamarbetet . Spekulationer om hur stort deltagandet i valutaunionen kommer att bli påverkar ränteutvecklingen i de länder vars deltagande uppfattas som mer osäkert. Under inledningen av hösten bidrog förväntningar om att flertalet av EU:s medlemsstater skulle delta i valutaunionen från start till sjunkande räntor i länder som och .