prop · GK0349 · 1997-01-01 00:00:00 — I regeringens strategi framhålls som en av huvudpunkterna att myndighetskompetensen skall höjas genom en rad åtgärder, såsom gemensamma utbildningsprogram där myndigheternas samfällda kompetens i fråga om ekonomisk brottslighet utnyttjas. Regeringen uppdrog åt , Riksåklagaren, , , samt att i samverkan planera och genomföra utbildningsinsatser för att höja kompetensen inom domstolsväsendet, åklagarväsendet, polisväsendet, , skatteförvaltningen och exekutionsväsendet när det gäller bekämpning av ekonomisk brottslighet. Arbetet samordnas av Riksåklagaren. Som en följd av kompetenshöjningsuppdraget har de berörda myndigheterna infört en rad nya utbildningar rörande bekämpning av ekonomisk brottslighet. De flesta utbildningarna har tagits i bruk . För åklagarväsendets del har införts en grundläggande ekoutbildning . Utbildningen riktar sig inte till ekoåklagare utan skall genomgås av samtliga åklagare. Inom polisen har införts en grundläggande ekoutbildning för kriminalpoliser som utreder ekobrottmål men som inte tjänstgör vid ekorotel. Genom dessa utbildningsinsatser blir åklagarväsendet och polisen bättre rustade att handlägga enklare ekobrottmål i den lokala organisationen. Man kan därmed undvika att de enklare målen samlas på ekorotlar och andra specialenheter och där förorsakar balanser och långa handläggningstider. För ekoåklagare har införts en tredagarsutbildning i aktiebolagskunskap i regi av . Inom polisen har omfattande utbildningsinsatser gjorts vid ekorotlarna . Polisens utbildning av ekoutredare förnyas helt . Rekryteringen till den nya utbildningen görs generellt sett på ett relativt tidigt stadium i polismanskarriären. De blivande ekoutredarna kommer att utbildas av . Under den tiden varvas utbildning vid med självstudier och tjänstgöring vid egen polismyndighet. har utarbetat ett förslag till ny ekoutbildning som i vissa delar är öppen för deltagare från olika samverkande myndigheter. kurs i miljörätt har också öppnats för åklagare och andra deltagare från samverkansmyndigheter. Inom domstolsväsendet införs en grundläggande ekoutbildning för domare som inte redan har genomgått en sådan utbildning. Häri ligger en rad nya utbildningar, nämligen grundläggande utbildning i redovisning, kurs i skatterätt, kurs rörande skattebrott, seminarium om handläggning av omfattande ekobrottmål, kurs i redovisning, aktiebolagskurs med inriktning på ekobrott samt kurs om informationssökning i Patent- och registreringsverkets register. Också inom har utbildningen utvecklats för att svara mot ekobrottsbekämpningens krav. Personal från deltar i EU:s tullutbildningsprogram, Matthaeusprogrammet. En ekoutbildning genomförs inom som är öppen för deltagare från andra myndigheter. Hit hör bl.a. kurser om punktskattekontroll och om bekämpande av ekobrott i en EU- värld. Inom implementeras ADB-revision som ett verktyg för smidigare kontroll av företag med ADB-baserade räkenskaper. För detta ändamål utbildas ett antal tulltjänstemän till ADB-revisorer. Rekryteringen till för ekobrottsbekämpning inriktas numera till övervägande del på personer med högskolekompetens. I den nu översiktligt redovisade nya ekoutbildningen samverkar myndigheterna med varandra i olika avseenden. Exempelvis svarar för utbildningsinsatser i fråga om redovisning, som kan anpassas för respektive samverkande myndighets behov. svarar också för utbildningsinsatser inom exekutionsväsendet som riktas även till samverkande myndigheter. För att långsiktigt utveckla och säkra myndighetskompetensen i fråga om ekobrottsbekämpning inrättas ett utbildningsråd med företrädare för de samverkande myndigheterna. Rådets huvuduppgifter är att se till att myndigheterna håller en hög och jämn kompetensnivå inom ekobrottsområdet. En årlig utbildningskatalog skall ges ut genom utbildningsrådets försorg. Kompetensprofiler för ekopersonal skall upprättas av myndigheterna för att tjäna som underlag när utbildningsbehovet för respektive yrkesgrupp bedöms. Ekobrottsberedningen har lagt fram ett principförslag om att det skall bli möjligt att direktrekrytera ekonomer och andra specialister till polisyrket för arbete som ekobrottsutredare (1996:1). Frågor om en genomgripande reformering av polisrekrytering och polisutbildning behandlas av en arbetsgrupp inom . I en delrapport (Ds 1996:11) har gruppen redovisat förslag som bl.a. innebär att en direktrekrytering av personer med olika slag av specialistkompetens till polisyrket blir möjlig. Det blir nu en uppgift för att, med utgångspunkt i arbetsgruppens förslag och remissyttrandena över dessa, detaljplanera en ny grundutbildning av poliser. 3.3 Styrning och uppföljning av myndigheternas verksamhet -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Ett regionalt samverkansorgan har inrättats i alla län. | | - De regionala samverkansorganen har redovisat läget i fråga | | om ekobrottsbekämpningen i respektive län. | | - Myndighetsövergripande mål och riktlinjer för myndigheternas | | arbete med ekobrottsbekämpning kommer att utfärdas. | | - Arbetsbalanserna vid polisens ekorotlar arbetas ned | | 1998. Regeringens strategi innebär att styrning och uppföljning av myndigheternas åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten skall bli effektivare. I regleringsbreven för /96 har de berörda myndigheterna bl.a. ålagts att prioritera insatserna mot ekonomisk brottslighet samt att utveckla och inrikta insatserna med utgångspunkt i regeringens strategi mot ekobrottslighet. Direktiv av denna innebörd har lämnats till åklagarväsendet, polisen, skatteförvaltningen, exekutionsväsendet, och länsstyrelserna. Regeringen avser att i fortsättningen, vid sidan av regleringsbreven, utfärda myndighetsövergripande mål och riktlinjer för myndigheternas åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Till skillnad från bestämmelserna i regleringsbrev, som är myndighetsspecifika, skall de myndighetsövergripande målen och riktlinjerna gälla generellt för de berörda myndigheterna. De myndigheter som i första hand avses är åklagarväsendet, polisen, skatteförvaltningen, exekutionsväsendet, och länsstyrelserna. Domstolsväsendet kommer att beröras såvitt gäller administrativa frågor såsom kompetensutveckling. Myndighetsövergripande mål och riktlinjer för kommer att utfärdas . Genom de myndighetsövergripande målen och riktlinjerna får alla berörda myndigheter gemensamma verksamhetsmål för ekobrottsbekämpningen. Riktlinjer kan ges för verksamheter som regelmässigt kräver insatser av flera olika myndigheter. Härigenom blir det lättare för statsmakterna att styra och följa upp ekobrottsbekämpningen trots att den berör många myndigheter. En särskild organisation för samordning av ekobrottsbekämpning på regional nivå infördes genom regler i förordningen (1995:736) om regional myndighetssamverkan för bekämpning av ekonomisk brottslighet. I förordningen anges att det i varje län finns ett regionalt samverkansorgan mot ekonomisk brottslighet. Det regionala samverkansorganet leds av landshövdingen och består i övrigt av de regionala cheferna inom åklagarväsendet, polisen, skatteförvaltningen och exekutionsväsendet. Också en företrädare för kan ingå. Samverkansorganet har ställning av arbetsgrupp utan myndighetsstatus och är administrativt knutet till . Uppgiften för det regionala samverkansorganet är att verka för en effek- tivisering av kampen mot den ekonomiska brottsligheten genom informationsutbyte, överläggning och samordning beträffande verksamhetsplanering för statliga myndigheter inom länet. Verksamheten avser också samverkan med andra statliga myndigheter samt med kommuner, näringsliv och organisationer. Till samverkansorganets uppgifter hör att inom länet 1. skapa en samlad bild av den ekonomiska brottsligheten, 2. tidigt uppmärksamma nya inslag i den ekonomiska brottsligheten, 3. utarbeta en gemensam strategi för kampen mot ekonomisk brottslighet, 4. ta initiativ till gemensamma kontrollaktioner, och 5. utvärdera gjorda insatser. De regionala samverkansorganen är avsedda som paraplyorganisation för myndighetssamarbetet på regional nivå. Samarbetet i konkreta ärenden och utvecklingsprojekt skall givetvis bedrivas i andra former, exempelvis i gemensamma arbets- eller projektgrupper med deltagande av chefer på mellannivå och handläggare. Men det är en uppgift för det regionala samverkansorganet att se till att det finns en sådan fungerande samarbetsorganisation inom länet. De regionala samverkansorganen skall utarbeta en årlig rapport till regeringen om den ekonomiska brottsligheten. skall ge in rapporten till de berörda centralmyndigheterna, nämligen Riksåklagaren, , och . Riksåklagaren svarar för samordning av rapporteringen till regeringen genom att ge in länsstyrelsernas rapporter till med ett gemensamt yttrande från centralmyndigheterna. Indikationer på nya brottsformer samt andra förhållanden som genast bör komma till regeringens kännedom skall rapporteras i särskild ordning genom Riksåklagarens försorg. En första rapport från den regionala verksamheten har redovisats . Av rapporten framgår att de regionala samverkansorganen har inlett arbetet i samtliga län men hunnit olika långt när det gäller att skaffa sig en överblick över ekobrottsligheten, samordna myndighetsverksamheten och initiera gemensamma projekt. Under samverkansorganen finns regelmässigt olika slag av arbetsgrupper för myndighetssamarbete i konkreta frågor. De regionala samverkansorganen har också redovisat förslag till förbättringar i fråga om ekobrottsbekämpningen, bl.a. ändringar i sekretesslagstiftningen för att öka myndigheternas möjlighet att informera varandra om frågor av betydelse för att förebygga eller ingripa mot ekonomisk brottslighet (se avsnitt 3.4). Riksåklagaren, , och har i sitt gemensamma yttrande över de regionala rapporterna gjort en sammanställning av ekobrottsbekämpningen i länen sådan som den framgår av rapporterna. Sammanställningen bekräftar den tidigare allvarliga bilden av den ekonomiska brottsligheten och understryker vad som redan framhållits från många håll om att brottsligheten är särskilt omfattande i storstäderna och då särskilt i . Från samverkansorganet i rapporteras sålunda att situationen visat sig vara betydligt allvarligare än vad som kunnat befaras. Skattebedrägerier, bolagsplundring och branschrelaterad brottslighet synes höra till de vanligaste slagen av allvarlig ekobrottslighet. En av de tydligaste utvecklingslinjerna är att de internationella inslagen i ekobrottsligheten blir allt vanligare. Den ekonomiska brottsligheten med anknytning till synes dock ännu inte ha ökat i den utsträckning som befarats. Angrepp mot EU:s finansintressen (bidragsfusk m.m.) befaras allmänt bli ett växande problem men synes ännu inte ha föranlett konkreta brottsutredningar i någon större utsträckning. I de regionala rapporterna redovisas åtskilliga planerade eller genomförda gemensamma aktioner från berörda myndigheter. I många fall handlar det om kontrollaktioner mot branscher som är särskilt utsatta för ekonomisk brottslighet. Hit hör den riksomfattande kontrollaktionen avseende restaurangbranschen, , men också kontrollaktioner avseende exempelvis den yrkesmässiga trafiken respektive städbranschen. Ett brett samarbete har initierats för att förebygga ekonomisk brottslighet i samband med vissa mycket stora ekonomiska projekt, exempelvis byggandet av och . har också redovisats i särskild ordning, varvid framkommit bl.a. följande. Bland de närmast berörda organen finns skattemyndigheterna, polisen, kronofogdemyndigheterna, kommunerna och . Också andra aktörer medverkar i vissa fall, såsom yrkesinspektionen, branschorganisationer och fackliga organ. Erfarenheterna från är enligt uppgift mycket goda. Antalet serveringstillstånd som dras in på grund av oegentligheter har ökat. Skatterevisioner har lett till betydande höjningar av debiterade skatter och avgifter. Effekterna är positiva också när det gäller inbetalning av skatteskulder inom restaurangbranschen. Polisen har i olika avseenden utvecklat sina metoder när det gäller ekobrottsbekämpning. Ekorotlarna har genomgående datoriserats. Som förebyggande åtgärd genomförs på flera håll aktioner tillsammans med skatteförvaltningen inom ramen för det s.k. (Preventiv Ekonomisk Kontroll). I verksamheten ingår information till nystartade företag men också särskilda kontroller av kända ekobrottslingar. I många län redovisas särskilda satsningar på spaning och underrättelseverksamhet för att tidigt upptäcka och ingripa mot ekobrott. rapporterar att de satsningar som gjorts inom ekobrottsbekämpningen ännu inte har lett till förbättrat resultat i form av ökad produktivitet inom utredningsverksamheten. Det beror enligt bl.a. på att ärendena är så komplicerade. Till bilden hör också att polisen har haft stora pensionsavgångar av ekoutredare, vilket föranlett en kompetenssvacka som åtgärdas genom nyrekryteringar och utbildningsinsatser. Den ökade satsningen på förebyggande arbete m.m. kan också ha föranlett en tillfällig svacka i fråga om den brottsutredande verksamheten. Statistiken tyder på en minskad produktivitet, även om antalet arbetstimmar inom ekobrottsbekämpningen ökat med en procent. Avarbetning av arbetsbalanser av ekobrottmål Regeringen uppdrog åt Riksåklagaren, och samtliga länsstyrelser att genomföra ett projekt i syfte att väsentligt minska antalet ekobrottsutredningar i arbetsbalans hos polismyndigheter och åklagarmyndigheter. Arbetet skall vara klart senast vid utgången av . Bakgrunden till uppdraget är att Riksåklagaren och på regeringens uppdrag inventerat arbetsbalanserna av ekobrottsutredningar och funnit att det fanns omkring 6100 öppna ärenden på polisens ekorotlar. För att verkställa uppdraget har Riksåklagaren uppdragit åt åklagarmyndigheterna att organisera avarbetningen efter samråd med länspolismästarna. 3.4 Register och sekretess -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Reglerna om polisregister moderniseras. | | - Sekretess i ekobrottsbekämpningen ses över. I regeringens strategi framhålls att det är mycket viktigt för en effektiv ekobrottsbekämpning att myndigheterna kan ta tillvara den moderna informationsteknikens möjligheter till snabb och säker informationshantering. Det är därför viktigt att reglerna om myndighetsregister och sekretess, inom ramen för ett gott integritetsskydd, är effektiva och ändamålsenliga. En särskild utredare har redovisat förslag till ändringar i reglerna om polisregister (SOU 1996:35). Bl.a. har utredaren föreslagit en lagreglering av polisens underrättelseregister. Utredaren arbetar vidare med en total översyn av polisregisterlagstiftningen. Ekobrottsberedningen har gjort en enkät bland berörda myndigheter om i vad mån sekretesslagstiftningens nuvarande utformning hindrar en effektiv ekobrottsbekämpning. På grundval av detta material tillkallas en särskild utredare med uppdrag att se över sekretesslagstiftningen inom ekobrottsbekämpningens område. Ett mål för utredningen skall vara att effektivisera bekämpningen av ekonomisk brottslighet genom att göra det möjligt för berörda myndigheter och andra organ att i ökad utsträckning lämna information om sådant som har betydelse för att förebygga, upptäcka eller utreda ekonomisk brottslighet.Inom utredningsuppdraget faller bl.a. regler om informationsutbyte mellan myndigheter i det brottsförebyggande arbetet, vid planering av gemensamma kontrollaktioner och vid utredning av misstänkt ekonomisk brottslighet. -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Den gamla skatteflyktslagen har återinförts som tillfällig | | lösning. | | - Förslag till vässade regler i skatteflyktslagen har | | utarbetats. | | - Skärpt lagstiftning för skattekontroll utarbetas. | | - Skärpt lagstiftning mot fusk inom mervärdesskattens | | område utarbetas. | | - Provisorisk lagstiftning om punktskattekontroll har införts | | i | | avvaktan på permanent lagstiftning. Regeringens strategi innebär att skattekontrollen skall stärkas för att förebygga ekonomisk brottslighet och öka upptäcktsrisken vid sådan brottslighet. Skatteflykt, revision m.m. Den tidigare skatteflyktslagen, som upphävdes under den borgerliga regeringen, har återinförts som en tillfällig lösning i avvaktan på ytterligare skärpningar av lagstiftningen inom området (prop. 1994/95:209, bet. 1994/95:SkU30, rskr. 1994/95:348, SFS 1995:575). Förslag till ytterligare förändringar i fråga om reglerna mot skatteflykt har lagts fram av (Fi 1995:04, dir. 1995:11) i betänkandet Översyn av skatteflyktslagen, Reformerat förhandsbesked (SOU 1996:44). har också redovisat delbetänkandet Översyn av revisionsreglerna (SOU 1996:79). Betänkandet innehåller åtskilliga förslag för att förbättra skattekontrollen. Sålunda föreslås att revision skall få företas för kontroll av det löpande beskattningsårets eller den löpande periodens räkenskaper och andra handlingar. Det föreslås också att regler om s.k. tredjemansrevision återinförs och att det åter skall bli möjligt att genomföra s.k. överraskningsrevision, dvs. revision som genomförs utan föregående underrättelse till den som skall revideras. Regler av denna innebörd fanns tidigare men upphävdes , vilket kommittén funnit har gått ut över kontrollens effektivitet. Kommittén arbetar vidare med frågor om kontroll av tillfällig handel och en permanent lösning av frågan om punktskattekontroll (se nedan). En provisorisk reglering av frågor om punktskattekontroll har införts genom lagen (1996:598) om kontroll av yrkesmässiga vägtransporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak (prop. 1995/96:197, bet. 1995/96:SkU30, rskr. 1995/96:291). Bakgrunden är att det visat sig uppstå en omfattande och svårbemästrad kriminalitet genom att produkter av angivet slag fördes in från andra EU-länder utan att de svenska reglerna om punktskatter följdes. De nya reglerna innebär bl.a. att skattemyndighet, med biträde av polisen, får kontrollera att det som är eller kan antas vara yrkesmässiga transporter av varor genomförs enligt gällande lagstiftning om skatt på energi såvitt avser mineraloljeprodukter, alkoholskatt samt tobaksskatt. I gränsnära områden har tullmyndigheterna också kontrollbefogenheter inom den angivna lagstiftningen. En permanent kontrollagstiftning inom detta område utarbetas inom . (Fi 1995:05, dir. 1995:12) har i uppdrag att se över bl.a. reglerna om självdeklaration och kontrolluppgifter m.m. I uppdraget ligger bl.a. att utarbeta så enkla regler som möjligt när det gäller uppgiftsskyldighet, utforma en obligatorisk uppgiftsskyldighet om reavinster och reaförluster när det gäller försäljning av aktier och andra finansiella instrument, föreslå förbättringar när det gäller kontrolluppgifter avseende vissa inkomster i utlandet och se över reglerna om skattetillägg vid skönstaxering och skönsbeskattning på grund av utebliven deklaration. Utredningen har lagt fram delbetänkandet Artikel 6 i och skatteutredningen (SOU 1996:116). har i sitt slutbetänkande Ett nytt system för skattebetalningen (SOU 1996:100) redovisat förslag till betydande förändringar i fråga om rutinerna för de flesta skatter och avgifter. Utredningen föreslår ett system som innebär att det för varje skattskyldig skall finnas ett skattekonto på vilket redovisningar och inbetalningar till staten registreras ungefär som på ett vanligt bankkonto. Redovisningen av källskatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt skall göras i samma deklaration. Det nya systemet avses bl.a. ge ökade möjligheter till skattekontroll. Ärendet bereds vidare inom med sikte på att regeringen skall kunna förelägga en proposition . har i sin fördjupade anslagsframställning , på uppdrag av regeringen, redovisat en rad förslag om förenklingar och andra ändringar i skattelagstiftningen med syfte att effektivisera hanteringen och förbättra skattekontrollen. Inom har utarbetats en promemoria, som redovisats , med förslag till åtgärder inom mervärdesskattens område. Förslagen utgör delvis en vidareutveckling av förslag från . Bl.a. föreslås att reglerna om skyndsam återbetalning av överskjutande ingående mervärdesskatt ändras så att de bättre ger uttryck för hur återbetalningarna bör hanteras med hänsyn till kravet på att skattemyndigheterna skall kunna utföra en från samhällssynpunkt acceptabel skattekontroll. Promemorian innehåller också förslag rörande reglerna om den skattskyldiges redovisning och om bevisningen för de materiella förutsättningarna för återbetalning av överskjutande ingående mervärdesskatt. Ärendet bereds vidare inom . Också på fältet är utvecklingsarbetet i fråga om skattekontrollen en prioriterad fråga, som närmare har redovisats i budgetpropositionen (prop. 1996/97:1). Exempelvis håller den s.k. grundhanteringen på att effektiviseras för att skapa ett större resursutrymme för förstärkningar när det gäller skattekontroll. Särskilda medel för skattekontroll har tillförts successivt. Uppbyggnaden har slutförts /96, då skatteförvaltningen disponerar på tolvmånadersbasis för detta ändamål.Inom område har tyngdpunkten flyttats från initial kontroll till efterkontroll. Detta har möjliggjorts genom att ett nytt delsystem i tulldatasystemet, efterkontrollsystemet, tagits i bruk. Som ett led i samarbetet mellan de nordiska tullförvaltningarna har inletts ett projekt med nordiska simultanrevisioner, vilket innebär att tullmyndigheter i skilda nordiska länder företar revision i exempelvis multinationella koncerner. deltar i det internationella brottsbekämpande samarbetet, bl.a. inom ramen för Östersjösamarbetet och EU-samarbetet (se avsnitt 9). Utvecklingen av bilaterala samarbetsavtal med andra länder fortsätter. Kontrollfunktionerna inom staten förstärks med , 1998 och 1999 (prop. 1995/96:150). Inom den ramen avsätts resurser även för bekämpning av ekobrotten. -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Dialog har upptagits mellan statsmakterna och näringslivet | | om att utveckla näringslivets roll i ekobrottsbekämpningen. | | - Affärskontrollen inom näringslivet underlättas | | genom bättre service från myndigheterna. | | - Aktiebolagslagen vässas. | | - Näringslivets egenåtgärder mot ekobrott utreds. Regeringens strategi innebär att näringslivet måste ta ett större ansvar när det gäller att skydda sig mot eller annars förebygga ekonomisk brottslighet. I detta ligger att näringslivet måste utveckla etiken i affärsförhållanden samt förbättra internkontroll och s.k. affärskontroll. Med affärskontroll avses att näringsidkare, innan de ingår avtal, kontrollerar att den tilltänkta affärspartnern inte framstår som oseriös med hänsyn till vad som kan inhämtas ur tillgängliga register eller på annat sätt. Det är ett allmänt intresse att underlätta för näringslivet att företa en säker affärskontroll. I linje härmed uppdrog regeringen åt () att verka för en ökad affärskontroll genom att utveckla ett lämpligt och lättillgängligt underlag för sådan kontroll. Uppdraget bygger på förslag som PRV har framfört till ekobrottsberedningen om att affärskontrollen kan underlättas genom att offentliga uppgifter i aktiebolagsregistret och andra register kan göras lättare tillgängliga och marknadsföras till näringslivet. PRV föreslog bl.a. att verket skulle utveckla ett intyg om att vissa nyckelkrav är uppfyllda, exempelvis att ett bolag har behörig styrelse och har ingivit stadgade bolagshandlingar. I uppdraget till PRV ligger också att uppgifter för affärskontroll skall göras lättare tillgängliga också från register som förs hos andra myndigeter, exempelvis skattemyndigheter. En första etapp av den nya servicen införs och innebär att PRV tillhandahåller ett särskilt företagsbevis med ett stort antal nyckeluppgifter ur bl.a. aktiebolagsregistret, som förs hos PRV. Bl.a. finns uppgifter om antal förändringar när det gäller styrelseledamöter eller revisorer samt uppgift om årsredovisningarna kommit in och godkänts av PRV.