prop · GK033 · 1997-01-01 00:00:00 — För att stöd skall ges krävs en regional och lokal motprestation minst mot- svarande det statliga stödbeloppet. Detta kan ske i form av finansiellt stöd eller genom att regionen tillhandahåller andra resurser som är viktiga för verksamheten, såsom lokaler, utrustning, personal m.m. Det statliga stödet till regionala resurscentrum för film och video bör användas främst för verksamheter på filmområdet av och för barn och ungdom, såsom videoverkstäder, skolbio och liknande, samt andra verksamheter på det filmkulturella området, såsom åtgärder för att främja spridning och visning av kvalitetsfilm. Till verksamheter för barn och ungdom bör även räknas fortbildning av lärare och annan personal som arbetar med barn och ungdom. Verksamheternas inriktning och profil bör i övrigt anpassas till de förutsättningar och intressen som finns lokalt. Det gäller att finna olika former för samarbete med olika filmaktiva, med biografer, distributörer, skolor, kulturskolor, barnkulturcentrum, fritidsgårdar, ungdomshus m.m. bör kunna stödja såväl uppbyggande av ny verksamhet som utveckling av befintlig verksamhet. Målet bör vara att etablera regionala resurscentrum över hela landet. Tills vidare, beroende på den regionala utvecklingen, bör inom ramen för stödet till film- kulturell verksamhet alltjämt kunna fördela stöd även direkt till lokala verk- samheter. föreslår att det statliga stödet skall kunna utgå även till regionala fonder för filmproduktion på professionell nivå. Regeringen delar uppfattning att den geografiska spridningen av film- produktionen bör öka. Regeringen bedömer att de regionala resurscentrumen för film och video bör spela en roll i en sådan utveckling. Vissa resurscentrum har också engagerat sig i produktion på professionell nivå av i första hand kort- och dokumentärfilm. Professionell filmproduktion, i synnerhet produktion av långfilm, är dock synnerligen kostsam. Det statliga stödet till de regionala resurscentrumen skall därför inte användas som stöd till professionell långfilmproduktion. Visst begränsat stöd till produktion och distribution av kort- och dokumentärfilm bör dock kunna ges. Stödet till regionala resurscentrum för film och video syftar till att främja ungas skapande med rörliga bilder och till att stärka den regionala strukturen och samordningen på filmområdet generellt. Dessa syften bör även främja den regionala spridningen av professionell filmproduktion. Regeringen delar uppfattning att bör främja kvaliteten i arbetet med rörliga bilder i berörda verksamheter. I denna strävan kan det vara fruktbart med ett samarbete med centrala organ som och . bör vara öppet för filmmediets tekniska utveckling mot t.ex. multimedieteknik. Erfarenheterna har dock visat att det för att främja kvaliteten är bättre att satsa på de verksammas filmkunnande än på dyrbar avancerad teknisk utrustning. får i uppdrag att till regeringen redovisa till vilka verksamheter stödet fördelats. Stödet bör utvärderas kontinuerligt i treårs- intervaller. En första prövning av stödet bör kunna ske i samband med Film- institutets anslagsframställning för . Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att det totala stödet till filmområdet förstärks med för att möjliggöra dessa satsningar. Till det nya stödet till regionala resurscentrum för film och video överförs av de medel som används för stöd till lokalt arbete med video och lokal filmkulturell verksamhet för barn och ungdom inom stödet till filmkulturell verksamhet. Regeringen beräknar i budgetpropositionen för att totalt skall anvisas för det nya stödet. Stödet motsvarar 45 stödenheter enligt det nya enhetliga stödsystemet för regionala kulturinstitutioner. Regeringen avser att i 1998 respektive budgetproposition lämna förslag om ytterligare ökning av stödet till filmområdet med för och med för till följd av utökade satsningar på de regionala resurscentrumen för film och video. 11.5 Nationellt uppdrag till regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på barn och ungdom Regeringens förslag: Ett tidsbegränsat nationellt uppdrag till regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på barn och ung- dom inrättas. Regeringen avser att för ge uppdraget till i . I budgetpropositionen för föreslås att anvisas för uppdraget. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i föregående avsnitt föreslagit att ett särskilt stöd till regionala resurscentrum för film och video inrättas . Syftet med det statliga stödet är att stärka filmens roll i det regionala och lokala kulturlivet, särskilt med tanke på barn och ungdom. Regeringen avser att återkomma till med förslag som innebär en stegvis ökning av stödet för och . Den regionala och lokala utvecklingen på filmområdet har skett i olika takt och omfattning i olika delar av landet. Utvecklingen i landet som helhet skulle sannolikt gynnas om stödjande arbete kunde bedrivas utifrån ett antal goda exempel. Regeringen föreslår därför att stödet till regionala resurscentrum för film och video kompletteras med ett rullande nationellt uppdrag av samma karaktär som de som i denna proposition föreslagits för bl.a. barn- och ungdomsteater. Uppdraget skall gå till regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på barn och ungdom. Uppdraget skall tilldelas en institution eller motsvarande för en treårsperiod och därefter föras vidare. I uppdraget skall ingå att sprida kunskaper och erfarenheter och på så sätt inspirera verksamheter på andra håll i landet. Detta kan ske t.ex. genom anordnande av seminarier och studiedagar, eller genom olika gemensamma projekt, t.ex. videoverkstadsprojekt eller filmfestivaler. Uppdraget skall även ge möjlighet att genomföra särskilda utvecklingsprojekt. får till uppgift att följa upp och utvärdera uppdraget samt lämna förslag till regeringen om vilken institution eller motsvarande som skall få överta uppdraget inför en ny treårsperiod. För avser regeringen att ge det nationella uppdraget till , ett regionalt resurscentrum för film och video beläget i och omfattande och . har varit framgångsrika i sin strävan att stärka filmens roll i kulturlivet regionalt och lokalt. Med stöd och samordning av har eget filmskapande i videoverkstäder blivit en snabbt växande ungdomsrörelse i regionen. har även i samarbete med lokala biografer funnit lösningar när det gäller att öka distributionen av kvalitetsfilm och att locka filmpubliken tillbaka till biograferna. När det gäller kunskaper och erfarenheter inom bl.a. dessa områden kan tjäna som ett resurscentrum för hela landet. I budgetpropositionen för föreslår regeringen att ett årligt bidrag på anvisas för genomförandet av det nationella uppdraget för regional och lokal filmverksamhet med tyngdpunkt på barn och ungdom. 12 Arkitektur och formgivning Människans gestaltning av den byggda, anlagda och formade miljön spänner över verksamheter som direkt eller indirekt berör de flesta politikområden. Statliga insatser med betydelse för områdena omfattar bl.a. industri och handel, infrastruktur och kommunikationer, miljö, utbildning, forskning, kultur, bostadsbyggande samt skatter. (1987:10), lagen (1987:12) om hushålllning med naturresurser m.m., lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., lagen (1992:1528) om offentlig upphandling och förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning är exempel på författningar som reglerar och påverkar villkoren för verksamheterna. Det ekonomiska stöd som ges från budget, som berör utformningen av städer, parker, byggnader och bruksföremål, är medel till museer och arkiv med samlingar inom områdena, medel till kulturmiljövård, bidrag till bild- och formkonstnärer, bidrag till olika organisationer inom bild- och formkonstområdet, bidrag till förvärv av konst för statens byggnader m.m., bidrag för konstnärlig utsmyckning i bostadsområden och stöd till icke-statliga kulturlokaler. I har stadsbyggnad, landskapsplanering, arkitektur och formgivning dock aldrig behandlats som sammanhängande och ur kulturpolitisk synvinkel betydelsefulla områden. För enkelhets skull används här begreppen arkitektur och formgivning. De sammanfattar i detta sammanhang planering och gestaltning av miljön i vid bemärkelse, från stadsbyggnadskonst, landskapsarkitektur och byggnadskonst till inredning och utformning av föremål. Med ordet formgivning avses det som kallar formgivning och design. 12.1 Inriktningen på de framtida insatserna för arkitektur och formgivning Regeringens bedömning: bör utarbeta ett handlingsprogram för arkitektur och formgivning. Handlingsprogrammet bör inriktas på att statens insatser inom områdena arkitektur och formgivning skall medverka till att - arkitektur och formgivning ges goda förutsättningar för sin utveckling, - kvalitet och skönhetsaspekter inte underställs kortsiktiga ekonomiska överväganden, - kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer tas tillvara och förstärks, - intresset för hög kvalitet inom arkitektur och formgivning stärks och breddas, - offentligt och offentligt stött byggande, inredande och upphandling blir förebildligt i sina kvalitetskrav, - svensk arkitektur och formgivning utvecklas i ett fruktbart internationellt samarbete. bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Utredningens betoning av arkitektur och formgivning som kulturpolitiskt angelägna områden får starkt stöd av de remissinstanser som har yttrat sig. tidigare överväganden: har inte tidigare tagit ställning till ett samlat kulturpolitiskt område som innehåller arkitektur och formgivning. Skälen för regeringens bedömning: Utformningen av den byggda och formade miljön, dvs. hur städerna och landsbygden, byggnaderna och bruksföremålen ser ut och fungerar, påverkar våra liv till det bättre eller det sämre. Arkitektur och formgivning är kulturyttringar som vi ständigt och oundvikligen kommer i kontakt med. Det är en angelägen kulturpolitisk uppgift att säkerställa hög kvalitet i den byggda och formade miljön med utgångspunkt i människans behov av väl fungerande, konstnärligt genomarbetade och stimulerande omgivningar. Utformningen av miljön är en integrerad del av vår kultur och dess utveckling. Den är ett resultat av människors bemödanden att påverka och definiera sina livsvillkor och valmöjligheter. Arkitektur och formgivning påverkar oss medvetet eller omedvetet. En omsorgsfullt gestaltad miljö är av betydelse för vårt välbefinnande. Hög kvalitet i arkitektur och formgivning innefattar en väl sammanvägd helhet av funktionella, tekniska, ekonomiska, miljömässiga, sociala och estetiska krav. Arkitektur och formgivning rör också medmänskligt ansvar, brukbarhet, uthållighet och ekologi. har, till skillnad från flera andra länder i vår närmaste omgivning, inte någon uttalad arkitektur- och formgivningspolitik. I bl.a. , och har politiska handlingsprogram för dessa områden arbetats fram. Den gemensamma bakgrunden till programmen är ett missnöje med det som åstadkommits i respektive land med hänsyn till estetik och kvalitet. Liksom i kan vi i dessa länder se resultatet av ett samhällsbygge som av andra och tungt vägande skäl, dock alltför ensidigt, baserades på teknik, ekonomi och social omsorg. Kvaliteten blev ojämn, ibland riktigt bra, men lika ofta fattig och enformig. Gemensamt för handlingsprogrammen är också att de utgår från att staten bör vara förebildlig i sitt eget förhållande till området samt samordna sina insatser. Programmen tar vidare upp insatser för att stärka information och opinionsbildning samt utbildning och forskning som bedöms leda till påtagliga förbättringar av den estetiska kvaliteten. Det har ofta sagts att utformningen av t.ex. städer, byggnader och bruks- föremål, dvs. vår materiella miljö, speglar sin tid och sitt samhälle. Så är det naturligtvis. Knappast någon annan företeelse säger så mycket om samhällets resurser och resursfördelning, om beslutsstrukturer, verkliga prioriteringar, värderingar och smakföreställningar, kort sagt om vår kultur. Men arkitektur och formgivning är inte bara en spegelbild av befintliga förhållanden. Miljön ger ramar och möjligheter och kan skapa förutsättningar för bättre livskvalitet. Många miljöer i vittnar om bristande medvetenhet om och intresse för estetisk kvalitet. Färg, byggnadsmaterial, skyltar och andra arrangemang ger ofta förvirrande intryck av visuell oordning. Vägar och väganslutningar, bostadsområden, serviceanläggningar, industrimiljöer etc. tillkommer utan tillräckliga överväganden kring platsens förutsättningar eller strävan efter skönhet i gestaltningen. Kulturmiljöer ödeläggs eller förnyas utan känsla för platsens karaktär. Dessa tillkortakommanden påverkar många människor negativt. Det är en därför en angelägen uppgift att vända denna utveckling. Ett politiskt program för dessa områden motiveras av att arkitektur och formgivning är något mer än byggande och tillverkning av bruksföremål. God arkitektur och formgivning är något som är till glädje för oss , som berikar våra liv och som vi vill behålla, utveckla och lämna över till efter- världen. Men arkitektur och formgivning är brukskonst som inte endast hör till konstens värld utan också till teknikens och ekonomins och som aldrig kan isoleras från den sociala dimensionen. De myndigheter som skall företräda det gemensamma intresset av en god miljö i samband med prövningen av byggfrågor saknar tillräckligt inflytande, och ibland också kompetens, för att påverka den arkitektoniska kvaliteten. Betoningen av tekniska och ekonomiska överväganden har bidragit till gestaltningsfrågans svaga ställning. Sakkunskapen inom arkitekturområdet, som skall biträda byggnadsnämnderna, har i många kommuner försvagats. Något stort nybyggnadsprogram kan för del inte förväntas inom överskådlig tid. Detta bör ge oss tid och goda möjligheter att föra in en ny humanistisk dimension i brukandet och utformningen av kulturlandskap, städer, byggnader och föremål, som kan genomsyra verksamheten även när nybyggandet åter ökar. Den stora uppgiften framöver blir därför att ta hand om den bebyggelsemiljö vi redan skapat. Det som byggts kommer att kräva särskilda insatser. Detta arbete måste bygga på både förnyelse och tradition. Ekologins, ekonomins, den sociala hänsynens, det kreativa samspelet med befintlig miljö och den goda arkitekturens och formgivningens krav kommer att vara utmaningar som ett handlingsprogram skall ha beredskap att möta. Det finns också ett nyvaknat intresse för arkitektur och formgivning. Detta bör kunna leda till ett ökat aktivt engagemang i gestaltningsfrågor. Den ökade medvetenheten bör också kunna avspeglas i en vilja från näringslivet att satsa på god formgivning av sina produkter. Samspelet i hela byggprocessen måste fungera bättre. För att komma dit krävs ett målmedvetet arbete som delas av många aktörer inom den privata och den offentliga sektorn, av beställare, byggherrar och arkitekter och formgivare. Utan byggherrar med höga ambitioner är det svårt att skapa god arkitektur. Utan producenter och konsumenter med kunskap och intresse för produktens form och gestaltning kommer den bästa formgivare till korta. Det är byggherren och producenten som väljer arkitekt och formgivare och som bestämmer de ramar som de kan arbeta inom. Arkitektutbildningen är kortare (4,) i än i övriga länder inom den Europeiska unionen, där utbildningens längd varierar mellan fem och . Många hävdar att en förlängning av utbildningen skulle ge möjlighet till fördjupning i såväl gestaltningsfrågor som arkitektens roll i plan- och bygg- processen. Som särskilt viktigt framstår dock att olika i byggprocessen invol- verade yrkesgrupper i vidareutbildning gemensamt tillägnar sig och utvecklar kunskap och värderingar som rör den byggda miljöns kvalitet. Här har exempelvis Tessinskolan vid Kungl. visat hur gränsöverskridande utbildning för olika professioner kan åstadkomma stora förbättringar. Samverkan mellan konstnärer, arkitekter, formgivare och tekniker - med sina sinsemellan olika förhållningssätt till byggandet - är av stor betydelse när det gäller att höja den gestaltade miljöns kvalitet. Vad gäller formgivning har , till skillnad från t.ex. och , länge avstått från medvetna och kraftfulla insatser på olika plan för att främja inhemsk formgivning. kan vi se en positiv utveckling mot ett ökat intresse och internationella framgångar för svensk formgivning. Trots det är anseende som formgivningsnation ännu långt ifrån vad det var . Särskilt exportlanseringen är svag. Det yrkeskunnande och den talang som finns i kommer inte till fullgod användning. Tillverkningen inom många formgivningsberoende områden har i stället lämnat . Betydelsen av god formgivning av våra bruksföremål har underskattats, trots att en omsorgsfull formgivning är värdefull från såväl kommersiell som estetisk och ekologisk synpunkt. Staten har ett stort ansvar att stimulera en mer kvalitativt inriktad arkitektur och formgivning. Staten är byggherre, normgivare, utbildare och borde också vara den som stimulerar utvecklingen. Ett reformprogram för arkitektur och formgivning måste därför börja hemmavid, med statens egna insatser där staten uppträder i rollen som byggare och förvaltare, som beställare, brukare, normgivare, utbildare, inspiratör och föregångare. Staten subventionerar också en del byggande i icke-statlig regi. Även här bör kvaliteten på den gestaltade miljön kunna höjas. Det är mot denna bakgrund som regeringen anser att staten bör bedriva en integrerad kulturpolitik för arkitektur och formgivning. Ett handlingsprogram bör ha följande utgångspunkter: Arkitektur och formgivning bör ges goda förutsättningar för sin utveckling Bra formgivning och arkitektur utgår från goda förutsättningar. Lagstiftning och regelverk måste på ett tydligt sätt bidra till att utformningen, förvaltningen och skötseln av den byggda och formade miljön leder till resultat som är i hela samhällets långsiktiga intresse. Till stor del vilar byggande och fastighetsförvaltning på ekonomiska hänsyn. Inom byggandet och lagregleringen av byggandet tar sig detta uttryck bl.a. i en utveckling mot ökad rationalisering och liberalisering samt mot marknadsanpassning. Det är dock viktigt att denna utveckling inte leder till att viktiga gemensamma kulturmiljövärden och estetiska kvaliteter förfuskas eller skingras eller att den ekologiska balansen skadas. Utformningen av städer, parker och byggnader angår alla - inte bara dem som är direkt inblandade i byggprocessen - och fortsätter att påverka sin omgivning långt efter det att de ansvariga lämnat fältet. Det långa perspektivet gör också förvaltningsskedet för bebyggelsen viktigt. God kunskap om den befintliga bebyggelsens egenskaper - i deras kvaliteter och brister - är därför av stor betydelse. När det gäller tillväxten och kvaliteten på formgivningsområdet är det viktigt att målmedvetet stimulera olika delar av samhället att i ökad utsträckning efterfråga god formgivning samt att därvid satsa på produktutveckling, information och marknadsföring såväl nationellt som internationellt. Kvalitet och skönhetsaspekter bör inte underställas kortsiktiga ekonomiska överväganden Byggande och produktion av bruksföremål skall i första hand tillgodose praktiska vardagsbehov. När tekniska och kortsiktigt ekonomiska aspekter tar över andra hänsyn riskerar vi dock att få miljöer och föremål av låg brukbarhet och med begränsad överlevnadsförmåga. Ingenting är nämligen i ett större perspektiv så ändamålsenligt som omsorgsfullt gestaltad arkitektur och formgivning. De utgår från kravet på långsiktig användbarhet, från materialtillgång, teknik, produktions- och distributionsvillkor samt från hushållning med ekonomiska resurser och naturresurser. Arkitektur och formgivning är problemlösning - en kreativ process i formgivningen av produkter, byggnader och platser. God arkitektur och formgivning är en optimal kombination av kvalificerat arkitekt- eller formgivningsarbete och gediget och högkvalificerat utförande där arkitekters och formgivares, teknikers och hantverkares skicklighet och materialkännedom utnyttjas och får komma till sin rätt. Den byggda miljöns livslängd gör drift- och underhållsaspekten särskilt viktig. I bra planering paras dessa kunskaper med hög social medvetenhet och insikt i människors behov av en god livsmiljö. Vi har en större medvetenhet om att gränserna för vår verksamhet måste sättas av vad miljön tål av resursuttag och deponering - av ett produkt- cykelperspektiv. Detta perspektiv gör det än mer angeläget att förlänga livs- längden på våra investeringar. Ett bra sätt att göra detta är att ge våra produkter en hög kvalitet - inte minst estetiskt. Estetiska och andra immateriella värden höjer dessutom bruksvärdet. Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer bör ftas tillvara och förstärkas God formgivning och arkitektur stämmer med sin miljö. En god ny arkitektur skall berika och förnya den befintliga miljön men utgå från den äldre bebyggelsens värden, de naturgivna förutsättningarna och helhetsmiljön. Samspelet mellan det kulturhistoriska bevarandearbetet, naturmiljön och den nyskapande arkitekturen är av stor betydelse för kvaliteten i den miljö vi lever i. Betydelsen av vardagslandskapets värden bör lyftas fram och ges tyngd. Intresset för hög kvalitet inom arkitektur, formgivning och offentlig miljö bör stärkas och breddas Goda resultat förutsätter en bred medverkan från alla dem som deltar i skapandet av vår miljö och ett levande intresse hos en bred allmänhet. För att stimulera ett ökat intresse krävs en intensifierad offentlig debatt. Stat, kommuner, landsting, utbildningsväsendet, folkbildningen, näringslivet, enskilda och institutioner med ansvar inom områdena bör alla kunna spela en viktig roll i att stimulera till att frågorna debatteras och att intresset och kunskapen ökar. Offentligt och offenltigt stött byggande, inredande och upphandling bör bli förebildligt i sina kvalitetskrav Hur staten, landstingen och kommunerna och deras olika bolag bygger och förvaltar sina egna byggnader och miljöer liksom hur inredningar och bruks- föremål väljs är speciellt betydelsefullt. Här framgår tydligt vilka priorite- ringar som offentliga instanser gör samt deras inställning till kvalitetsfrågor. Det gäller inte bara utformningen och förvaltningen av offentliga byggnader av högt symbolvärde som riksdags- och regeringsbyggnader, kommunalhus, domstolsbyggnader, universitet, museer och liknande utan också de vardagliga arbetsmiljöerna, sjukhusen, trafikmiljöerna och inte minst skolorna. Att ställa krav på och stimulera till en höjning av kompetensen och kvalitetsmedvetandet hos de offentliga beställarna är en viktig fråga. Svensk arkitektur och formgivning bör utvecklas i ett fruktbart internationellt samarbete ökade internationella kontakter och förpliktelser gör det nödvändigt att delta i, påverka och inspireras av vad som händer utomlands också inom arkitektur- och formgivningsområdet. Historien visar att svensk arkitektur och formgivning när den varit som bäst haft en förmåga att ta till sig och vidareutveckla internationella impulser och att i sin tur inspirera andra länder. En levande nationell kultur för en öppen dialog med utländska erfarenheter och experiment. Att se den egna arkitekturen och formgivningen i ljuset av andra länders arbete ger ovärderliga insikter om självvalda begränsningar och icke anade möjligheter. har dessutom en lång tradition i att bygga och gestalta med socialt ansvar och hög kvalitet i standard och utförande, en tradition som är viktig att föra vidare i det internationella arbetet. Regeringens förslag: i föreslås till- föras särskilda medel om för produktion av en basutställning som gör kunskapen om arkitekturens och byggandets historiska, konstnärliga och tekniska utveckling tillgänglig för en bred allmänhet. Anslaget för ökas dessutom med 1_325_. I budgetpropositionen för föreslås museet tillföras 3_325_för sin utökade verksamhet. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.