prop · GK0365 · 1997-01-01 00:00:00 — Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har rege- ringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173), 2. lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617), 3. lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag, 4. lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementsrådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) 1 § Enligt den föreslagna nya lydelsen av paragrafens andra stycke gäller lagen inte när en myndighet lämnar ut uppgifter med stöd av lag, förordning eller ett särskilt beslut av regeringen eller en myndighet som regeringen har bestämt. Som exempel på fall när undantaget aktualiseras nämns i författningskommentaren när inskrivningsmyndigheterna lämnar ut gravationsbevis, kronofogdemyndigheterna uppgifter ur utsökningsregistret och uppgifter ur bolagsregistret. Det har emellertid förekommit att myndigheter sålt personuppgifter eller sammanställningar av sådana uppgifter utan uttryckligt författningsstöd. Frågan om behovet av en reglering av detta slags försäljningar behandlades i prop. 1990/91:60 om offentlighet, integritet och ADB. Resultatet av lagstiftningsarbetet i den delen blev en ändring i 7 § första stycket 3 datalagen (1973:289). Ändringen innebär att myndigheter inte utan medgivande av den registrerade får försälja uppgifter ur personregister annat än i enlighet med lag, förordning eller särskilt beslut av regeringen. Datalagen är emellertid tillämplig endast på personuppgifter i register som förs med hjälp av ADB. Det kan tänkas att någon myndighet för kreditupplysningsändamål säljer sammanställningar av uppgifter som inte ingår i ett personregister, utan att det föreligger skyldighet att lämna ut uppgifterna i denna form enligt bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet. I den mån en sådan försäljning inte har stöd i en författning eller ett särskilt regeringsbeslut, blir undantaget i det föreslagna andra stycket av 1 § inte tillämpligt, med följd att myndigheten kan bli skyldig att söka tillstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet. Detta måste gälla även med avseende på uppgifter av det slag som enligt det förut anförda är avsedda att omfattas av undantagsbestämmelsen. Att lagens integritetsskyddande bestämmelser blir tillämpliga i sådana fall är enligt Lagrådets mening rimligt, men det ligger i sakens natur att vanskliga gränsdragningsfrågor kan uppkomma. 4 § Bestämmelsen i andra stycket föreslås i lagrådsremissen ändrad dels genom att ordet "föreskrift" byts ut mot "villkor", dels genom att anpassning görs med hänsyn till att undantagen enligt 3 § andra stycket från kravet på särskilt tillstånd av Datainspektionen utökas. Utbytet av ordet föreskrift motiveras i författningskommentaren med att Lagrådet i ett annat lagstiftningsärende - hänvisning görs till prop. 1989/90:119 s. 80 - hade förordat att ordet föreskrift i princip används bara när det är fråga om normgivning. I det åsyftade lagstiftningsärendet, som gällde lagstiftning om övervakningskameror m.m., hade i lagrådsremissen genomgående använts uttryckssättet att utfärdar föreskrifter, och detta även i fall när det var fråga om villkor som knöts till tillstånd att använda övervakningskamera och angav vad tillståndshavaren hade att iaktta i det ena eller andra hänseendet. För sådant fall förordade Lagrådet att ordet villkor användes i lagtexten i stället för ordet föreskrift. Med den nu föreslagna bestämmelsen har avsetts att ge Datainspektionen möjlighet att närmare reglera hur kreditupplysningsverksamhet skall bedrivas och i vad mån anmälan vid ändrade förhållanden skall göras dels i samband med att tillstånd till kreditupplysningsverksamhet beviljas, dels ock fristående från tillståndsförfarandet med avseende på företag som inte behöver särskilt kre- ditupplysningstillstånd. Vad gäller den situationen att reglering skall ske i samband med tillståndsgivning finns det enligt Lagrådets uppfattning samma skäl som i ärendet om övervakningskameror att använda uttrycket villkor i stället för föreskrift. När Datainspektionen fristående från tillståndsgivning skall kunna besluta om hur kreditupplysningsverksamhet skall bedrivas m.m. är det inte på samma sätt naturligt att generellt hänföra besluten till ställningstaganden i särskilt fall, även om ett sådant beslut kan rikta sig till ett visst företag som gjort anmälan om sin verksamhet och beslutet kanske har liknande innehåll som villkor som meddelats ett annat företag i samband med tillståndsgivning. Det ligger i stället närmare till hands att betrakta bestämmelsen i aktuell del som ett bemyndigande att besluta om bindande normer av i princip generell karaktär. För denna normgivningssituation är enligt Lagrådets mening ordet föreskrift adekvat. Med utgångspunkt i att den ifrågavarande lagbestämmelsen till viss del handlar om normgivning blir den inte i föreslagen utformning väl förenlig med 8 kap. 11 § regeringsformen, som ju inte ger stöd för delegation av normgivningsmakt direkt från till en förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen. På grund av det anförda förordar Lagrådet att andra stycket i paragrafen ges ändrad lydelse enligt följande: "Tillstånd får förenas med villkor för hur kreditupplysningsverksamhet skall bedrivas och om skyldighet att anmäla ändring av förhållanden som har betydelse för rätten att bedriva verksamheten. Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Datainspektionen får i samma hänseenden meddela föreskrifter för företag som enligt 3 § andra stycket får bedriva kreditupplysningsverksamhet utan tillstånd av inspektionen." 5 a § I första stycket föreslås en regel enligt vilken den sekretess som gäller i bankers, kreditmarknadsbolags och värdepappersbolags verksamhet inte hindrar att uppgifter av visst slag utväxlas för kreditupplysningsändamål inom en angiven krets. Det får förutsättas att regeln avsetts ta sikte även på riksbank (jfr 1 § andra stycket i nuvarande lydelse). Då emellertid inte är någon bank i den mening som avses i bankrörelselagen (1987:617), bör nämnas särskilt i stycket. Efter tillkomsten av sekretesslagen (1980:100) har uttrycket "sekretess" i lagstiftningssammanhang brukat reserveras för sådan tystnadsplikt som följer av den lagen medan sådana förbud att röja uppgifter som gäller endast för enskilda eller för såväl offentliga funktionärer som enskilda har brukat kallas regler om tystnadsplikt (se t.ex. prop. 1979/80:2 del A s 403, 487 och 504). Skall denna terminologi följas bör ordet "sekretess" bytas ut mot "tystnadsplikt". Lagrådet föreslår med hänvisning till det anförda att första stycket får följande lydelse: Vad som gäller om tystnadsplikt i riksbanks samt bankers, kreditmarknadsbolags och värdepappersbolags verksamhet hindrar inte att uppgifter om lämnade krediter, betalningsförsummelser och kreditmissbruk utväxlas för kreditupplysningsändamål inom en krets som utgörs av dessa inrättningar samt sådana företag som har tillstånd av Datainspektionen enligt 3 § första stycket. I remissen föreslås att 1 kap. 10 § bankrörelselagen, 1 kap. 5 § lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag och 1 kap. 8 § lagen (1991:981) om vär- depappersrörelse kompletteras med en erinran om innehållet i förevarande paragraf. Eftersom sekretessen i verksamhet följer av sek- retesslagen, föreslår Lagrådet att en motsvarande erinran fogas till 8 kap. 8 § nämnda lag, som är den sekretessbestämmelse för som här närmast är aktuell. 7 § I paragrafens tredje stycke föreslås en motsvarighet till det nuvarande andra styckets bemyndigande, vilket ger regeringen eller, efter regeringens bes- tämmande, Datainspektionen möjlighet att, om det finns särskilda skäl, fö- reskriva undantag från regleringen i första stycket. Den föreslagna lag- bestämmelsen anger att Datainspektionen vid särskilda skäl får besluta om undantag från bestämmelserna i första och andra styckena. I lagrådsremissens allmänna motivering (avsnitt 8.1) diskuteras om dis- pensmöjligheten enligt nuvarande andra stycket skall behållas, varvid över- vägandena utmynnar i att detta bör bli fallet. Vad som anförs i anslutning därtill och i författningskommentaren ger inte stöd för annat än att dispensmöjligheten avses skola utnyttjas enligt samma mönster som , nämligen genom att generella föreskrifter meddelas för visst eller vissa företag. Det kan inte heller praktiskt sett finnas grund för antagande att dispensbesluten fortsättningsvis skulle fattas från fall till fall i det enskilda kreditupplysningsärendet. Det anförda leder Lagrådet till slutsatsen att den aktuella bestämmelsen för att vara förenlig med 8 kap. 11 § regeringsformen (se ovan under 4 §) liksom bör ha formen av ett bemyndigande för regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Datainspektionen att meddela föreskrifter om undantag. Lagrådet föreslår att bestämmelsen jämkas i enlighet härmed. 17 § Om vad Lagrådet förordat under 4 § godtas, bör första stycket kompletteras så att också åsidosättande av en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen kan leda till sanktion i form av föreläggande av Datainspektionen om rättelse. 19 § Godtas Lagrådets förslag under 4 § bör första stycket 3. kompletteras så att även överträdelse av en föreskrift som har meddelats enligt 4 § andra stycket omfattas av straffbestämmelsen. Förslaget till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) 1 kap. 10 § Under hänvisning till vad Lagrådet anfört vid 5 a § kreditupplysningslagen förordar Lagrådet att i det nya andra stycket ordet sekretess byts ut mot tystnadsplikt . Alternativt kan orden vad som gäller om sekretess enligt utgå. Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag 1 kap. 5 § Lagrådet föreslår att remissens förslag justeras på samma sätt som ovan förordats vid 1 kap. 10 § bankrörelselagen. Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse 1 kap. 8 § Även detta förslag bör justeras på samma sätt som ovan förordats vid 1 kap. 10 § bankrörelselagen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1996/97:65 Ändringar i kreditupplysningslagen. -------------------------------------------------------------------- Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för ändrar, upphäver eller bakomliggande EG- upprepar ett regler normgivnings- bemyndigande -------------------------------------------------------------------- Lag om ändring i 6 § 395L0046 kredit- upplysningslagen (1973:1173)