prop · GK03128 · 1997-01-01 00:00:00 — Därvid gäller allmänna förvaltningsrättsliga principer om när ett beslut kan anses ha gått en part emot. Hänsyn får här tas till beslutets natur och omständigheterna i det särskilda fallet. Andra stycket Principen om att slutliga beslut får överklagas av var och en som beslutet går emot inskränks här. Ett bifallande beslut i ett ansökningsärende får överklagas endast av den som har framställt invändning i ärendet. Invändningen måste ha varit formellt riktig, dvs. den skall ha varit skriftlig och ha kommit in inom föreskriven tid. Annars skall överklagandet inte tas upp till prövning. Att en invändning i vissa fall får prövas trots att invändaren återkallat sin talan motiveras av det allmänna intresset av att oriktiga beslut undanröjs. Om en invändning grundats på att objektiva förutsättningar för växtförädlarrätt enligt invändarens mening inte varit för handen, är det ett allmänt intresse att frågan prövas i högre instans. Särskilda skäl för prövning bör då anses föreligga. Om invändaren däremot påstått sig ha bättre rätt än sökanden, bör han eller hon ha rätt att disponera över sin talan. I ett sådant fall bör någon prövning inte ske efter återkallelse. Tredje stycket I detta stycke regleras rätten att föra talan mot beslut i fråga om överföring av en ansökan. Om ett yrkande om överföring har bifallits, får enligt första meningen sökanden föra talan. Har ett sådant yrkande däremot avslagits, är det enligt andra meningen den som har framställt yrkandet som har rätt att överklaga. I fråga om överklagbarheten av övriga beslut under handläggningen gäller som ovan nämnts förvaltningslagen och allmän förvaltningsrättslig praxis. 6 § Ett beslut av överklagas till Patentbesvärsrätten från beslutets dag. Ett slutligt beslut av Patentbesvärsrätten överklagas till Regeringsrätten från beslutets dag. Därvid tillämpas 35-37 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) om överklagande av kammarrättens beslut. Patentbesvärsrättens beslut skall innehålla uppgift om att det krävs särskilt tillstånd för prövning av överklagande till Regeringsrätten och om de grunder på vilka ett sådant tillstånd meddelas. I denna paragraf, som utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter, regleras själva instansordningen och tidsfristen för överklagande. Vilka beslut som får överklagas och vem som får överklaga följer av 5 § i denna lag, av förvaltningslagen (1986:223) samt av allmänna förvaltningsrättsliga principer. Första stycket Bestämmelsen, som har behandlats i avsnitt 7.11, innebär att överprövningen av beslut sker i Patentbesvärsrätten och inte som tidigare i . Regleringen avser såväl slutliga beslut som sådana icke slutliga beslut som får överklagas särskilt. Andra stycket Denna regleringen av överklagande från Patentbesvärsrätten till Regeringsrätten gäller endast slutliga beslut. Möjligheten att överklaga Patentbesvärsrättens beslut under rättegången är uttömmande reglerad i 17 § andra och tredje styckena i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till tredje instans, dvs. Grunderna för meddelande av prövningstillstånd anges i 36 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). 1 § En innehavare av en växtförädlarrätt som inte har hemvist i skall ha ett ombud som är bosatt här i landet. Ombudet skall ha behörighet att för innehavaren av växtförädlarrätten ta emot delgivning av stämning, kallelser och andra handlingar i mål och ärenden om växtförädlarrätt med undantag av stämning i brottmål och av föreläggande för part att infinna sig personligen inför domstol. Ombudet skall anmälas till växtsortregistret och antecknas där. Om innehavaren av växtförädlarrätten inte har anmält något ombud enligt första stycket, kan delgivning i stället ske genom att den handling som skall delges sänds till honom eller henne under den i växtsortregistret antecknade adressen. Om någon fullständig adress inte är antecknad i registret, kan delgivning ske genom att handlingen hålls tillgänglig hos och genom att ett meddelande om detta och om handlingens huvudsakliga innehåll kungörs i en publikation som regeringen bestämmer. Delgivningen anses ha skett när det som har sagts har blivit fullgjort. Paragrafens sakliga innehåll stämmer överens med 46 § lag. Med hänsyn till att ombudets behörighet här är begränsad till att ta emot delgivningar, finns inte skäl att ändra kravet på ombudet till bosättning inom EES-området på det sätt som skett i 5 kap. 4 §. En motsvarande lösning har valts i 8 kap. 11 § femte stycket aktiebolagslagen (1975:1385). 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om storleken på avgifter enligt denna lag. Till skillnad från 49 § lag innehåller bestämmelsen ett generellt bemyndigande för regeringen att delegera beslutanderätten avseende avgifter. Efter bemyndigande kan alltså eller Statens utsädeskontroll (jfr avsnitt 4.2.10) få behörighet att själva besluta om samtliga avgifter som skall betalas. En annan skillnad i förhållande till 49 § lag är att regeringen inte längre har möjlighet att förordna om avgiftsfrihet . 3 § Regeringen får föreskriva att växtsorter som det söks registrering för får genomgå provning hos en myndighet i någon annan stat eller hos en internationell institution. Regeringen får vidare föreskriva att personer som söker registrering för en sort för vilken de tidigare sökt registrering i någon annan stat skall vara skyldiga att redovisa vad myndigheten i den staten delgett dem om prövningen av villkoren för registrering. Paragrafens sakliga innehåll stämmer överens med 50 § lag. 1 § Den som ger in en ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt till för vidare befordran enligt artikel 49.2 i rådets förordning (EG) nr 2100/94 av om gemenskapens växtförädlarrätt skall betala en avgift med det belopp som regeringen bestämmer. Bestämmelsen stämmer överens med 51 § lag. 2 § Vid intrång i en gemenskapens växtförädlarrätt tillämpas bestämmelserna i 9 kap. 1 § om ansvar för intrång i en växtförädlarrätt. Bestämmelsen stämmer överens med 52 § lag. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Genom lagen upphävs växtförädlarrättslagen (1971:392). Denna lag skall tillämpas även på växtsorter som är registrerade för ikraftträdandet eller som registreras på grund av ansökningar som har gjorts , om inte annat följer av vad som föreskrivs nedan. En registreringsansökan som har kungjorts före ikraftträdandet skall behandlas och avgöras enligt äldre bestämmelser. De nya bestämmelserna tillämpas inte när det gäller åtgärder som har vidtagits eller rättigheter som har förvärvats före ikraftträdandet. 2 kap. 4 § andra stycket i den nya lagen gäller inte växtmaterial som har bringats i omsättning enligt 4 § tredje stycket i den äldre lagen. Frågan om hävande av registrering av en växtsort som har registrerats enligt äldre bestämmelser skall bedömas enligt de äldre bestämmelserna. Om någon före ikraftträdandet har börjat utnyttja växtmaterial på ett sätt som inte fordrade samtycke av innehavaren av växtförädlarrätten enligt äldre bestämmelser men som fordrar sådant samtycke enligt denna lag, får han eller hon trots de nya bestämmelserna i nödvändig och sedvanlig utsträckning fortsätta den planerade verksamheten, dock längst till efter ikraftträdandet. Sådan rätt har under motsvarande förutsättningar även den som har vidtagit väsentliga åtgärder för att utnyttja växtsorten. Om ansökan om registrering avser en växtsort på vilken äldre bestämmelser inte var tillämpliga och ansökan görs efter denna lags ikraftträdande, skall tidsfristen i 3 kap. 2 § 1 vara i stället . I fråga om beslut av som har meddelats före ikraftträdandet skall äldre bestämmelser om överklagande tillämpas. Punkt 1 Som anförts i avsnitt 9 skall det ankomma på regeringen att besluta om ikraftträdandet. Punkt 2 Här anges huvudregeln om att den nya lagen blir tillämplig även på växtsorter som har registrerats eller sökts registrerade före ikraftträdandet. Detta överensstämmer med den inom immaterialrätten allmänna principen om nya lagars tillämplighet på äldre rättigheter vilken redogjorts för i avsnitt 9. Utgångspunkten är alltså att den nya lagen är tillämplig också i fall där växtförädlarrätt har sökts eller förvärvats före ikraftträdandet. I de följande punkterna frångås huvudregeln i vissa avseenden. Punkt 3 Enligt punkt 3 skall vissa ansökningar som har gjorts men inte slutligt behandlats före ikraftträdandet inte följa huvudregeln i punkt 2 utan även fortsättningsvis behandlas enligt äldre bestämmelser. Det är fallet när förfarandet har hunnit så långt att ansökan kungjorts före ikraftträdandet. Punkt 4 Bestämmelsen skyddar tredje mans intressen vad gäller förfoganden som gjorts innan de nya reglerna träder i kraft. De nya föreskrifterna tillämpas inte på åtgärder som har vidtagits före ikraftträdandet. Ett förfogande som inte krävde samtycke av innehavaren av en växtförädlarrätt före ikraftträdandet kan inte angripas med stöd av de nya reglerna. Inte heller tillämpas de nya reglerna på rättigheter som har förvärvats före ikraftträdandet. Det innebär att de nya föreskrifterna inte griper in i rådande avtalsförhållanden. Lagrådet har här föreslagit en annan lydelse (se bilaga 6). Den av regeringen valda formuleringen överensstämmer emellertid med vad som använts i ett flertal lagstiftningsärenden på immaterialrättens område (se senast prop. 1994/95:151). Det finns enligt regeringens mening inte skäl att här använda en annan formulering. Punkt 5 Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av hänsyn till tredje mans intressen föreskrivs här att om ensamrätten är konsumerad enligt äldre bestämmelser, den inte på nytt skall kunna göras gällande med stöd av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 4 § andra stycket. Punkt 6 Bestämmelsen skyddar intresset hos innehavaren av växtförädlarrätten av att inte de ändrade villkoren för förvärv av växtförädlarrätt skall utgöra grund för hävning av en registrering för vilken de lagliga förutsättningarna var uppfyllda när beslutet fattades. I denna punkt föreskrivs därför att frågan om hävande skall prövas enligt äldre bestämmelser, om registreringen har skett enligt dessa bestämmelser. Punkt 7 Den som har börjat att utnyttja en växtsort genom åtgärder som har fått utföras utan samtycke av den som innehar växtförädlarrätten får avsluta verksamheten utan hinder av att ensamrätten och skyddsomfånget utökas. Den som innehar växtförädlarrätten kan alltså inte åberopa denna gentemot den som t.ex. har påbörjat odling av en väsentligen avledd växtsort, utan denne har rätt att fullfölja den planerade odlingen. Avgörande är således vad han eller hon har planerat. Den fortsatta verksamheten får dock inte gå längre än vad som är nödvändigt och sedvanligt. Övergångsbestämmelserna ger inte heller rätt att under några omständigheter fortsätta med verksamheten från ikraftträdandet. Samma rätt att avsluta en planerad verksamhet har den som före ikraftträdandet har vidtagit väsentliga åtgärder för utnyttjande av en växtsort. Ett exempel på en sådan situation är att någon ingått avtal om import av frukt, som enligt 2 kap. 2 § andra stycket skall omfattas av ensamrätten. Det bör framhållas att denna punkt bara gäller situationer där samtycke av innehavaren av växtförädlarrätten fordras enligt den nya lagstiftningen. Detta innebär att övergångsbestämmelsen inte blir tillämplig på utnyttjande som sker med stöd av jordbruksundantaget i 2 kap. 5 § och den ersättningsskyldighet som är förenad med sådant utnyttjande. I de fallen får ju utnyttjande av en växtsort ske utan samtycke av innehavaren av växtförädlarrätten. Lagrådet har beträffande denna bestämmelse föreslagit att uttrycket "nödvändig och sedvanlig utsträckning" ändras till "skälig utsträckning". Det förstnämnda uttrycket har emellertid tidigare använts inom immaterialrätten (se prop. 1994/95:151) och det saknas enligt regeringens mening skäl att här använda en annan formulering. Punkt 8 Bestämmelsen grundar sig på artikel 6 (2) lydelse av växtför- ädlarrättskonventionen. Av skäl som har redovisats i avsnitt 7.5 tillåts övergångsvis ett avsteg från nyhetskravet, när det gäller sorter som inte kunnat skyddas enligt växtförädlarrättslag. Det gäller alltså sorter av släkten och arter som inte finns med i bilagan till lag. I de fallen utsträcks den period under vilken sorten får utnyttjas utan att nyhetskravet skall anses brista (nyhetsfristen) till . Övergångsbestämmelsen gäller från lagens ikraftträdande. Punkt 9 Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten 1 § Patentbesvärsrätten prövar som förvaltningsdomstol överklagande av beslut av enligt vad som föreskrivs i patentlagen (1967:837) eller med stöd därav utfärdade bestämmelser samt i mönsterskyddslagen (1970:485), varumärkeslagen (1960:644), namnlagen (1982:670) och lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. Vidare prövar Patentbesvärsrätten överklagande av beslut av enligt vad som föreskrivs i växtförädlarrättslagen (1997:00). Genom bestämmelsen tillförs mål enligt växtförädlarrättslagen till Patentbesvärsrättens kompetensområde, vilket är en följd av att Patentbesvärsrätten enligt 10 kap. 6 § växtförädlarrättslagen blir andra instans i dessa mål. 4 § Patentbesvärsrätten är domför med tre ledamöter. Fler än fyra får inte i annat fall än som sägs i 5 § sitta i rätten. I patentmål som inte gäller pantsättning av patent eller patentansökningar samt i mål om växtförädlarrätt skall minst två tekniskt kunniga ledamöter ingå i rätten och skall en ledamot vara lagfaren, om inte rätten finner att medverkan av lagfaren ledamot är obehövlig. I mål om pantsättning av patent eller patentansökningar skall minst två lagfarna ledamöter ingå i rätten. I mål om mönster, varumärken, namn eller utgivningsbevis för periodisk skrift skall minst två lagfarna ledamöter ingå i rätten. En åtgärd som avser ett måls beredande får i den omfattning domstolen bestämmer vidtas av en ledamot i domstolen eller av någon annan tjänsteman hos denna. I denna bestämmelse regleras Patentbesvärsrättens sammansättning i olika måltyper. Mål enligt växtförädlarrättslagen kan ställa stora krav på teknisk sakkunskap med inriktning på biologi och genetik. I likhet med vad som gäller för patentmål skall därför som regel minst två tekniskt kunniga ledamöter ingå i rätten. I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. 17 § I fråga om överklagande av ett slutligt beslut av Patentbesvärsrätten finns bestämmelser i patentlagen (1967:837), mönsterskyddslagen (1970:485), varumärkeslagen (1960:644), namnlagen (1982:670), lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden samt i växtförädlarrättslagen (1997:00). Ett beslut av Patentbesvärsrätten, som inte är slutligt, får överklagas endast i samband med överklagande av beslut i själva målet. Ett beslut får dock överklagas särskilt när rätten har 1. ogillat invändning om jäv mot ledamot av rätten eller invändning om att hinder föreligger för talans prövning, 2. avvisat ombud eller biträde, 3. utdömt vite eller straff för underlåtenhet att iaktta föreläggande eller ålagt vittne eller sakkunnig att ersätta kostnad som vållats genom försummelse eller tredska, 4. förordnat angående ersättning för någons medverkan i målet, 5. utlåtit sig i annat fall än som avses i 4 i fråga som gäller allmän rättshjälp. Sådant särskilt överklagande som avses i andra stycket får göras av den som beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. Beslutet överklagas till Regeringsrätten. Därvid tillämpas bestämmelserna i 7 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) och i 35-37 §§ samma lag om överklagande av kammarrättens beslut. Patentbesvärsrättens beslut skall innehålla uppgift om att det krävs särskilt tillstånd för prövning av överklagande till Regeringsrätten och om de grunder på vilka sådant tillstånd meddelas. I paragrafens första stycke hänvisas till bl.a. växtförädlarrättslagen när det gäller regler om överklagande av Patentbesvärsrättens slutliga beslut. Bestämmelserna i fråga återfinns i 10 kap. 6 § växtförädlarrättslagen. I andra och tredje stycket, där inga sakliga ändringar görs, regleras förfarandet vid överklagande av beslut som inte är slutliga. Den internationella konventionen för skydd av växtförädlingsprodukter i engelsk version och inofficiell svensk översättning International Convention for the Protection of New Varieties of Plants of 2, 1961, as Revised at on , 1972, on October 23, 1978, and on 19, 1991 List of Articles Chapter I: Definitions Article 1: Definitions Chapter II: General of the Contracting Parties Article 2: Basic Obligation of the ContractingParties Article 3: Genera and Species to be Protected Article 4: National Treatment Chapater III: Conditions for the of the Breeder''''s Article 5: Conditions of Protection Article 6: Novelty Article 7: Distinctness Article 8: Uniformity Article 9: Stability Chapter IV: Application for the of the Breeder''''s Article 10: Filing of Applications Article 11: of Priority Article 12: Examination of the Application Article 13: Provisional Protection Internationell konvention för skydd av växtförädlingsprodukter av , reviderad i , och Kapitel I: Definitioner Artikel 1: Definitioner Kapitel II:De fördragsslutande parternas allmänna skyldigheter Artikel 2: De fördragsslutande parternas grundläggandeskyldighet Artikel 3: Växtsläkten och växtarter som skall skyddas Artikel 4: Nationell behandling Kapitel III: Villkor för beviljande av förädlarrätt Artikel 5: Villkor för skydd Artikel 6: Nyhet Artikel 7: Särskiljbarhet Artikel 8: Enhetlighet Artikel 9: Stabilitet Kapitel IV: Ansökan om förädlarrätt Artikel 10: Ingivande av ansökan Artikel 11: Prioritetsrätten Artikel 12: Prövning av ansökan Artikel 13: Provisoriskt skydd Chapter V:The Rights of the Breeder Article 14: Scope of the Breeder''''s 15: Exceptions to the Breeder''''s 16: Exhaustion of the Breeder''''s 17: Restrictions on the Exercise of the Breeder''''s 18: Measures Regulating Commerce Article 19: Duration of the Breeder''''s Chapter VI: Variety Denomination Article 20: Variety Denomination Chapter VII: Nullity and Cancellation of the Breeder''''s Article 21: Nullity of the Breeder''''s 22: Cancellation of the Breeder''''s Chapter VIII: The Union Article 23: Members Article 24: Legal Status and 25: Organs Article 26: Article 27: The Office of the Union Article 28: Languages Article 29: Finances Chapter IX: Implementation of the Convention; Other Agreements Article 30: Implementation of the Convention Article 31: Relations Between Contracting Parties and StatesBound by Earlier Acts Kapitel V: Förädlarens rättigheter Artikel 14: Förädlarrättens omfattning Artikel 15: Undantag från förädlarrätten Artikel 16: Konsumtion av förädlarrätten Artikel 17: Begränsningar av utövandet av förädlarrätten Artikel 18: Åtgärder för reglering av handel Artikel 19: Förädlarrättens varaktighet Kapitel VI: Sortbenämning Artikel 20: Sortbenämning Kapitel VII: Ogiltigförklarande och upphävande av förädlarrätten Artikel 21: Ogiltigförklarande av förädlarrätten Artikel 22: Upphävande av förädlarrätten Kapitel VIII: Unionen Artikel 23: Medlemmar Artikel 24: Rättslig ställning och säte Artikel 25: Organ Artikel 26: Rådet Artikel 27: Unionens byrå Artikel 28: Språk Artikel 29: Finanser Kapitel IX: Införlivande av konventionen; andra överenskommelser Artikel 30: Införlivande av konventionen Artikel 31: Förhållandet mellan fördragsslutande parter och stater bundna av tidigare akter Article 32: Special Agreements Chapter X: Final Provisions Article 33: Signature Article 34: Ratification, Acceptance or Approval; Accession Article 35: Reservations Article 36: Communications Concerning Legislation and the Genera and Species Protected; Information to be Published Article 37: Entry into Force; Closing of Earlier Acts Article 38: Revision of the Convention Article 39: Denunciation Article 40: Preservation of Existing Rights Article 41: Original and Official Texts of the Convention Article 42: Depositary Functions Artikel 32: Särskilda överenskommelser Kapitel X: Slutliga bestämmelser Artikel 33: Undertecknande Artikel 34: Ratifikation, antagande eller godkännande; anslutning Artikel 35: Förbehåll Artikel 36: Meddelanden rörande lagstiftning och de växt släkten och växtarter som skyddas; upplysningar som skall publiceras Artikel 37: Ikraftträdande; stängning av tidigare akter Artikel 38: Revidering av konventionen Artikel 39: Uppsägning Artikel 40: Upprätthållande av äldre rättigheter Artikel 41: Konventionens ursprungliga och officiella texter Artikel 42: Depositariens uppgifter For the purposes of this Act: (i) "this Convention" means the present (1991) Act of the International Convention for the Protection of New Varieties of Plants; (ii) "Act of 1961/1972" means the International Convention for the Protection of New Varieties of Plants of 2, 1961, as amended by the Additional Act of , 1972; (iii) "Act of 1978" means the Act of October 23, 1978, of the International Convention for the Protection of New Varieties of Plants; (iv) "breeder" means - the person who bred, or discovered and developed, a variety, - the person who is the employer of the aforementioned person or who has commissioned the latter''''s work, where the laws of the relevant Contracting party so provide, or - the successor in title of the first or second aforementioned person, as the case may be; (v) "breeder''''s right" means the right of the breeder provided for in this Convention; I denna akt avses med i) denna konvention, föreliggande () akt av den internationella konventionen för skydd av växtförädlingsprodukter; ii) 1961/akt, den internationella konventionen för skydd av växtförädlingsprodukter av , i dess lydelse enligt tilläggsakten av ; iii) akt, akten av av den internationella konventionen för skydd av växtförädlingsprodukter; iv) förädlaren, den person som förädlade, eller upptäckte och utvecklade en sort, den person som är arbetsgivare till den personen eller som har beställt dennes arbete, om detta föreskrivs i den relevanta fördragsslutande partens lagstiftning, eller den person till vilken rätten har övergått från den person som avses i första respektive andra strecksatsen; v) förädlarrätt, den rätt för förädlaren som föreskrivs i denna konvention; (vi) "variety" means a plant grouping within a single botanical taxon of the lowest known rank, which grouping, irrespective of whether the conditions for the grant of a breeder''''s right are fully met, can be - defined by the expression of the characteristics resulting from a given genotype or combination of genotypes, - distinguished from any other plant grouping by the expression of at least one of the said characteristics and - considered as a unit with regard to its suitability for being propagated unchanged; (vii) "Contracting Party" means a State or an intergovernmental organization party to this Convention; (viii) "territory", in relation to a Contracting Party, means, where the Contracting Party is a State, the territory of that State and, where the Contracting Party is an intergovernmental organization, the territory in which the constituting treaty of that intergovernmental organization applies; (ix) "autority" means the autority referred to in Article 30(1)(ii); (x) "Union" means the Union for the Protection of New Varieties of Plants founded by the Act of 1961 and further mentioned in the Act of 1972, the Act of 1978 and in this Convention; (xi) "member of the Union" means a State party to the Act of 1961/1972 or the Act of 1978, or a Contracting Party.