prop · GK03101 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringen anser dock inte att det blir utökade reklammöjligheter i sådan mängd att reklamköparnas inflytande över programverksamheten ökar påtagligt, vilket Mångfalds- rådet befarat. Förslagen innebär att radio- och TV-lagen måste ändras. 6 Regionala sändningar och produktioner Regeringens förslag: Ett sändningstillstånd som har meddelats av regeringen skall kunna förenas med skyldigheten att regionalt sända och producera program. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Förslaget i promemorian preciserades till att gälla skyldigheten att sända regionalt producerade program. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är positiva till för- slaget eller lämnar det utan erinran. Några instanser anser att villkoret eller motiven till villkoret bör uttryckas tydligare; däribland Mångfalds- rådet som konstaterar att en skyldighet att sända regionalt producerade program skall avse både regionala och rikstäckande sändningar samt Radio- och som anser att det föreslagna villkoret inte innebär att regeringen kan kräva att regionalt producerade program också skall sändas ut regionalt. förklarar att det är rimligt att införa ett tillståndsvillkor om regionalt producerade program men att det krävs andra åtgärder för att värna den lokala programverksamheten, t.ex. att regeringen förhandlar fram sändningstillstånd med de enskilda statio- nerna, låter sådana tillstånd avse samt omförhandlar sändningstillståndet för TV4. stöder för- slaget om att trygga lokal-TV:s fortsatta existens men anser det svårt att överblicka om metoden med ändrade annonsregler är den bästa. avstyrker förslaget och anser att kravet ryms inom villkoret om mångsidigt programutbud. Folkrörelsernas Medieforum tillstyrker förslaget och anser att TV4:s sändningstillstånd bör formas med föreskrifter om de regionala redaktionernas antal och geografiska placering på ett sätt som motsvarar de nuvarande lokala . Skälen för regeringens förslag: En av de stora skillnaderna mellan radiolagen som gällde när TV4:s koncession först beslutades och radio- och TV-lagen (1996:844) är att den nu gällande lagen innehåller en uttömmande uppräkning av vilka villkor som får ställas på programbolag. Motivet för de preciserade villkoren är den kritik som tidigare framförts från Lagrådet mot bakgrund av att alla yttrandefrihetsbegränsningar måste framgå av lag (prop. 1995/96:160 s. 83). I radio- och TV-lagen finns inget villkor som kan tillämpas för att ställa krav på regionala sändningar eller redaktioner. Som en del av villkoret att sända ett mångsidigt programutbud (3 kap. 2 § p. 13) kan dock krav ställas på att händelser och skeenden i olika delar av landet skall speglas i programmen. Under det villkoret ryms dock inte sådana rent organisatoriska frågor som redaktionernas antal eller geografiska placering (prop. 1995/96:160 s. 165). Någon möjlighet för regeringen att med stöd i lagen i sändningstillståndet ställa precisa krav på ett programföretag om regionala sändningar eller redaktioner finns därför inte. Såsom angivits under avsnitt 4.2 är bakgrunden och förutsättningen till den föreslagna ändringen av annonsbestämmelserna att TV4 lämnar ett åtagande angående regionala sändningar. Ett sådant åtagande kan inordnas i det regelsystem som finns. Grundtanken i radio- och TV-lagens uppbyggnad är, som redan sagts, att alla krav för att få sända tillståndspliktig ljudradio eller television skall framgå av lagen, antingen i form av uttryckliga bestämmelser eller genom precisering av vilka villkor som får ställas. Det vore därför mest förenligt med radio- och TV-lagstiftningen om ett åtagande av det slag regeringen önskar av TV4 formaliseras i ett sändningstillstånd. Villkors- listan i lagen måste i så fall kompletteras. Ett annat skäl för att införa ett sådant villkor är att det finns anledning att räkna med att regeringen med tillgång till flera digitala marksända kanaler kan behöva ställa krav på att en del av programverksamheten skall vara regionalt inriktad. I promemorian föreslogs därför att uppräkningen av vilka villkor staten får ställa på ett programföretag skulle kompletteras med ett villkor om regionalt producerade program. Några remissinstanser har anfört att villkoret inte är tillräckligt tydligt och att det inte täcker en skyldighet att också sända ut program regionalt. Regeringen kan instämma i den kritiken. Genom villkoret om ett mång- sidigt programutbud kan regeringen ställa krav på produktion utanför programföretaget självt och att händelser i olika delar av landet speglas i programmen. Ett krav på att sända regionalt producerade program i de rikstäckande sändningarna kan i viss omfattning anses ingå i det vill- koret. Regeringen anser dock, vilket remissinstanserna instämt i, att det också skall vara möjligt att kräva att de regionalt producerade program- men skall sändas ut i regionerna. Villkoret bör därför preciseras till att gälla både en skyldighet att regionalt sända program och att producera program regionalt. Regeringen kan i villkoret precisera vilka regioner som avses. Grundtanken är att programmen skall spegla händelser i regionen på det sätt som sker både i SVT:s program och i TV4:s regionalfönster. Det mest naturliga är att regionala program produceras i samma region och behandlar frågor som är viktiga för regionen. Krav skall kunna ställas på att de program som sänds ut regionalt är producerade i regionen. Tillståndsvillkoret kan dock ges en sådan utformning att även andra program i viss omfattning kan förekomma i de regionala sändning- arna. Ett villkor om regionala sändningar i skilda delar av landet och regionalt producerade program kan innebära att det är nödvändigt för programföretaget att ha en regional organisation. Detta innebär självfallet inte att staten får rätt att ställa detaljerade krav på själva utformningen av ett programföretags organisation m.m. En ytterligare anledning till att regeringen inte i TV4:s nya sändnings- tillstånd kunnat ställa precisa krav på regionala sändningar är vissa uttalanden i den proposition som ligger till grund för TV4:s koncession. I propositionen konstaterades att de krav som skulle ställas på programbolaget innebar att bolaget skulle spegla hela landet i sin programverksamhet (prop. 1990/91:149 s. 163 f, bet. 1990/91:KU39 s. 40 f). Det ansågs dock inte realistiskt att räkna med att programföretaget som skulle få koncessionen skulle komma att ha en omfattande och dyrbar organisation för regional produktion av program. De företag som var intresserade av koncessionen skulle få lägga fram sina förslag, varefter den valda lösningen i lämplig form skulle ingå i avtalet mellan staten och programföretaget. Förutsättningarna för TV4, som var det företag som fick koncessionen, har förändrats . Med ändrade reklamregler förbättras förutsättningarna ytterligare. Mot den bakgrunden är det rimligt att ställa vissa krav på att TV4 skall regionalt producera och sända program. 7 Övriga frågor Regeringens förslag: Sändningstillstånd skall kunna återkallas om ett tillståndsvillkor om programföretags ägarförhållanden har åsidosatts på ett väsentligt sätt. Bestämmelserna om utgivare kompletteras på så sätt att även den som meddelas ett tillfälligt sändningstillstånd skall utse utgivare. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget om komplettering av bestämmelsen om återkallelse av tillstånd eller lämnar förslaget utan erinran. Några instanser pekar på problemet med att en tillståndshavare kan ha svårt att påverka att villkoret följs eftersom det är ägarnas agerande som innebär att villkoret överträds. föreslår att bestämmelsen ändras på så sätt att regeringen skall ha en uttrycklig möjlighet att godkänna en ägarförändring. Förslaget om kom- plettering av bestämmelsen om utgivare tillstyrks eller lämnas utan erinran av de flesta remissinstanser. Radio- och föreslår att bestämmelsen i 3 kap. 6 § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryck- frihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden angående avannonsering av radioprogram i närradio tas bort eftersom den inte behövs. Skälen för regeringens förslag: I avtalet mellan staten och (numera TV4) som gällde till antecknades programföretagets ägarförhållanden samt föreskrevs att staten kunde säga upp avtalet om dessa förhållanden i väsentlig mån förändrats. Bakgrunden till kravet var uttalanden i den proposition som föregick beslutet att inrätta den tredje markkanalen. I motiven slogs fast att en bred krets av ägare skulle eftersträvas, att sammansättningen av ägare skulle bli sådan att maktkoncentrationen inom medierna inte skulle förstärkas samt att avtalet mellan företaget och staten skulle medge uppsägning från statens sida om mer betydelsefulla ändringar i företagets ägarkrets skedde (prop. 1990/91:149 s. 165 f.). Enligt 3 kap. 4 § andra stycket radio- och TV-lagen får sändnings- tillstånd som meddelas av regeringen förenas med villkor att ägarför- hållandena och inflytandet i företaget inte får förändras mer än i begrän- sad omfattning. I förarbetena till bestämmelsen anges att eftersom aktier kan säljas fritt vore det helt meningslöst att uppställa villkor om ägande, om villkoret inte också gällde (prop. 1995/96:160 s. 166). Ett av villkoren i TV4:s nya sändningstillstånd är att ägarför- hållandena och inflytandet i bolaget inte i sin helhet får påtagligt föränd- ras så att ägarkoncentrationen inom medierna ökar. Enligt 11 kap. 2 § radio- och TV-lagen kan ett sändningstillstånd återkallas om tillståndshavaren väsentligt brutit mot lagen eller vissa av de villkor som förenats med tillståndet. I bestämmelsen har preciserats att det gäller villkor enligt 3 kap. 1-3 §§. I författningskommentaren till bestämmelsen förutsätts att det gäller alla villkor staten kan ställa samt att detta motsvarar vad som gäller enligt avtalen (prop. 1995/96:160 s. 145 f. och 193 f.). föreslog i sitt betänkande Ny lagstiftning om Radio och TV (SOU 1994:105) att ett sändningstillstånd som meddelats av regeringen kan återkallas om tillståndshavaren väsentligt brutit mot lagen eller mot villkor för tillstånd enligt lagen. Även i lagrådsremissen som föregick radio- och TV-lagen föreslogs att sändningstillstånd får återkallas om tillståndshavaren väsentligt brutit mot de villkor som förenats med tillståndet med stöd av 3 kap. 1 4 §§, dvs. även mot villkoret om förändrade ägarförhållanden (prop. 1995/96:160 s. 260). Utgångspunkten vid arbetet med den nya radio- och TV-lagen har varit att sändningstillstånd meddelade av regeringen kan återkallas om inte tillståndshavaren följer bestämmelserna i lagen eller villkoren i sändningstillståndet. Av rent förbiseende har hänvisningen till villkoret om förändrade ägarförhållanden i 3 kap. 4 § fallit bort. I promemorian föreslogs därför att bestämmelsen skulle kompletteras så att den överens- stämmer med det ursprungliga förslaget. Flera remissinstanser har påpekat problemet med att programföretaget som innehar sändningstillståndet och är skyldigt att följa ett villkor om ägarförändringar, i många fall inte kan påverka aktieägarnas agerande och sina egna ägandeförhållanden. har anmärkt att skulle bolaget genom bestämmelse i bolagsordningen eller på annat sätt för- bjuda överlåtelser av aktier, är ett sådant förbehåll ogiltigt enligt aktie- bolagslagen (1975:1385). Slutsatsen är, enligt , att en tillståndshavare inte kan bryta mot ett sådant villkor; endast aktieägarna kan agera på ett sådant sätt att villkoret är uppfyllt. anmärkning är korrekt. Bestämmelsen bör formuleras om så att den omfattar ett åsidosättande av villkoret när det är tillstånds- havarens ägare som har orsakat att villkoret är uppfyllt. Såsom rådet konstaterat finns det inget hinder mot en sådan reglering bara därför att det rör sig om ett förhållande som ligger utom tillstånds- havarens kontroll. Om ett programföretag har fått ett sändningstillstånd av regeringen och godtagit villkoren för tillståndet, har även företagets ägare ett ansvar för att villkoren är uppfyllda . har även föreslagit att bestämmelsen skall utformas så att den ger regeringen en möjlighet att godkänna en ägarförändring. Enligt rådets mening föreligger en sådan möjlighet , trots att det inte har kommit till klart uttryck i lagen. Enligt 12 kap. 1 och 2 §§ radio- och TV-lagen (1996:844) prövas återkallelse av tillstånd antingen av allmän domstol eller Radio- och TV- verket. Återkallelse av tillstånd på grund av överträdelse av villkor om ägarförhållanden bör rimligtvis falla under Radio- och prövning. Frågan om återkallelse tas dock först upp efter anmälan av regeringen. Detta innebär att regeringen i vart fall i efterhand måste ta ställning till en ägarförändring innan en återkallelse kan ske på den grunden. har till uppgift att överväga och föreslå åtgärder för att stärka mångfalden och motverka skadlig ägar- och maktkoncentration inom massmedierna (dir 1995:13). Rådet har för avsikt att senast till regeringen överlämna ett betänkande som innehåller förslag till åtgärder som kan begränsa skadlig koncentration av ägandet av massmedierna. Regeringen finner att det därför inte är motiverat att i detta lagstiftningsärende föreslå mer omfattande ändringar av bestäm- melserna på området. Någon uttrycklig möjlighet för regeringen att pröva en ägarförändring av ett programföretag som innehar sändningstillstånd bör inte införas. Genom radio- och TV-lagen infördes en möjlighet att meddela tillfälliga sändningstillstånd. Radio- och får meddela tillstånd att sända TV- eller ljudradioprogram som inte är närradio eller lokalradio (2 kap. 2 § fjärde stycket). Tanken är att en ansökan om att tillfälligt sända lägerradio i ett visst begränsat område eller från en idrottstävling som äger rum i flera kommuner skall kunna beviljas (prop. 1995/96:160 s. 78). Några följd- bestämmelser om skyldighet att utse utgivare för dessa sändningar infördes dock inte i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (föreskriftslagen). Enligt 4 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen skall bl.a. ljudradio- och TV-program ha en utgivare. Regeringen föreslår därför att en sådan skyldighet införs i föreskriftslagen. I 6 kap. 9 § radio- och TV-lagen föreskrivs att den som sänder program med stöd av lagen skall använda en sådan beteckning för sina sändningar som har godkänts av Radio- och samt att beteckningen skall anges minst en gång varje sändningstimme. Bestämmelsen gäller även för närradio. Såsom Radio- och påpekat kan det ifrågasättas om bestämmelsen i föreskriftslagen om att varje närradiosändning skall avslutas med en uppgift om vilken sammanslutning som har sänt programmet, fyller någon funktion mot bakgrund av den ovan nämnda bestämmelsen i radio- och TV-lagen. En sändning i närradion innehåller ofta åsiktsyttringar. Regeringen anser att det är viktigt för denna sändningsform att lyssnaren direkt kan få besked om vilken samman- slutning som står bakom sändningen. Ett besked om vilken beteckning sammanslutningen använder kan inte anses tillräckligt. Ingen ändring bör därför ske i bestämmelserna. 8 Författningskommentar 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 3 kap. 3 6 §§ Paragraferna har omarbetats redaktionellt. 6a 6d §§, om sändningar i lokalradio, har arbetats in i 3 6 §§. Genom tillägget i 3 § första stycket andra meningen har de aktuella paragraferna gjorts tillämpliga även på sändningar som omfattas av tillstånd enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket radio- och TV-lagen (1996:844). 8.2 Förslaget till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) 3 kap. 2 § Ändringen innebär att uppräkningen av vilka villkor staten får ställa på ett programföretag som sänder markbaserad ljudradio eller television med stöd av regeringens tillstånd, kompletteras med möjligheten att ställa krav på regionala sändningar och produktioner. Att regionalt sända program innebär att programmen skall nå befolkningen i en viss region. Det kan även innefatta en skyldighet att låta utsändningen av pro- grammen ske från regionen. Med att regionalt producera program menas att programmen i huvudsak har framställts i en region, se avsnitt 6. 7 kap. 5 § Ändringen i första stycket innebär att den högsta tillåtna annonstiden i TV-sändningar höjs vad gäller sändningstiden . Enligt nuvarande regler får annonser endast i undantagsfall förekomma . Denna undan- tagsregel blir nu endast tillämplig för övrig sändningstid. Förändringen av annonsfördelningen gäller för alla TV-programföretag som radio- och TV-lagen är tillämplig på. Det betyder att även programföretag som sänder i satellit och kabel omfattas. Reglerna om annonsmängd i ljudradion är oförändrade. Bestämmelsens andra stycke innebär att den särskilda annons- begränsningen under bästa sändningstid tas bort. Detta blir delvis en följd av ändringen i första stycket. Enligt nuvarande regler får annonser sändas under högst av sändningstiden . Det rymmer en genomsnittlig annonstid . Ändringen medför att det under bästa sändningstid () är tillåtet att sända annonser . Under övrig sändningstid får programföretagen, i enlighet med be- stämmelsen i första stycket, sända annonser i åtta minuter. Eftersom den totala mängden annonser under ett dygns sändningstid är oförändrad, av sändningstiden , tillåts inte programbolagen sända mer annonser med de ändrade reglerna. 8 kap. 1 § Undantaget i andra stycket för tillstånd enligt 2 kap. 2 § femte stycket är obehövligt eftersom skyldigheten till vidaresändning omfattar TV- program och tillstånd enligt 2 kap. 2 § femte stycket endast omfattar ljudradioprogram. 11 kap. 2 § I ett sändningstillstånd som meddelas av regeringen kan regeringen såsom villkor för sändningsrätten kräva att ägarförhållandena och inflytandet i företaget som får tillståndet inte får förändras mer än i begränsad omfattning. Ändringen i första stycket innebär att ett sådant villkor sanktioneras på samma sätt som övriga villkor, dvs. att det finns en möjlighet att återkalla tillståndet om villkoret har åsidosatts på ett väsentligt sätt. En sanktion mot en överträdelse av villkoret om ägarförändringar drabbar tillståndshavaren, dvs. programföretaget, men riktas egentligen mot programföretagets ägare, se avsnitt 7. En förut- sättning är dock, i enlighet med bestämmelsen i 11 kap. 1 §, att åtgärden inte framstår som alltför ingripande. Övergångsbestämmelser Ändringarna skall träda i kraft . För sändningar som har skett gäller äldre regler. Ett tillstånd som har beslutats enligt de äldre reglerna kommer att omfattas av förslagen, t.ex. vad gäller statens möjlighet att återkalla tillstånd. Sammanfattning av promemorians förslag I promemorian föreslås att annonsreglerna ändras på så sätt att den särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under bästa sändningstid tas bort och att högsta tillåtna annonsmängd höjs . Det införs även en möjlighet för staten att i ett sändningstillstånd kräva skyldighet att sända regionalt producerade program. Bestämmelserna om återkallelse av tillstånd och om utgivare kompletteras något. Promemorians lagförslag 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden dels att 3 kap. 6 a 6 d §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 3 kap. 6 a § skall utgå, dels att 3 kap. 3 6 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 3 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sändningar i närradio Sändningar med tillstånd av Radio- och 3 kap. 3 § Varje sammanslutning som avser att sända ljudradio med stöd av 4 kap. radio- och TV- lagen (1996:844) skall utse en utgivare för programverksam- heten. Sammanslutningen skall till Radio- och an- mäla vem som är utgivare. Om den som är utsedd till utgivare är behörig eller hans uppdrag upphör, skall sammanslutningen utse ny utgivare. Denne skall an- Varje sammanslutning som avser att sända ljudradio med stöd av 4 kap. radio- och TV- lagen (1996:844) skall utse en utgivare för programverksam- heten. Detsamma gäller inne- havare av tillstånd enligt lokal- radiolagen (1993:120) eller enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket radio- och TV-lagen. Samman- slutningen eller tillstånds- havaren skall till Radio- och anmäla vem som är utgivare. Om den som är utsedd till utgivare är behörig eller hans uppdrag upphör, skall sammanslutningen eller till- ståndshavaren utse Föreslagen lydelse mälas så som föreskrivs i första stycket. Denne skall an mälas så som föreskrivs i första stycket. 4 § En ställföreträdare för utgiva- ren skall vara godkänd av den sammanslutning som har utsett utgivaren. Utgivaren skall till Radio- och anmäla vem som är ställföreträdare. En ställföreträdare för utgiva- ren skall vara godkänd av den sammanslutning som har utsett utgivaren eller av den som inne- har tillståndet. Utgivaren skall till Radio- och an- mäla vem som är ställföre- trädare. 5 § Till varje anmälan enligt 3 eller 4 § skall fogas bevis att utgivaren eller ställföreträdaren uppfyller de behörighetsvillkor som anges i yttrandefrihets- grundlagen och att han har åtagit sig uppdraget. I fråga om ställ- företrädare skall det dessutom visas att sammanslutningen har godkänt honom. Till varje anmälan enligt 3 eller 4 § skall fogas bevis att utgivaren eller ställföreträdaren uppfyller de behörighetsvillkor som anges i yttrandefrihets- grundlagen och att han har åtagit sig uppdraget. I fråga om ställ- företrädare skall det dessutom visas att sammanslutningen eller tillståndshavaren har godkänt honom. 6 § Varje sändning av ett radio- program i närradio skall avslutas med en uppgift om vilken sammanslutning som har sänt programmet. Om en ställföre- trädare för utgivaren har tjänst- gjort, skall det lämnas en uppgift om ställföreträdarens namn. När ställföreträdaren för en utgivare har tjänstgjort skall hans namn anges i sändningen. Dessutom skall varje sändning av ett radioprogram i närradio avslutas med en uppgift om vilken sammanslutning som har sänt programmet. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 §, 7 kap. 5 §, 8 kap. 1 § och 11 kap. 2 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 2 § Villkor för sändningstillstånd får även avse skyldighet att 1. sända program till hela landet eller till en viss del av landet, 2. sända under en viss minsta tid, 3. sända ett visst minsta antal program i varje område, 4. bereda utrymme för sänd- ningar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade en- ligt 2 kap. 1 § andra stycket, 5. utforma sändningar på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för funktionshindrade, 6. bereda utrymme för sänd- ningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen, 7. använda en viss sändnings- teknik, 8. använda vissa radio- sändare, 9. ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda ge- nomslagskraft när det gäller pro- grammens ämnen och utform- ning samt tiden för sändning av programmen, 10. iaktta bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket om berik- tigande även i fråga om ljud- radion, 11. sända genmälen, 12. i programverksamheten respektera den enskildes privat- liv, 13. sända ett mångsidigt pro- gramutbud, 14. kostnadsfritt sända med- delanden som är av vikt för allmänheten om en myndighet begär det, 15. till och TV lämna upp- gifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats enligt denna lag, och 16. utforma sändningarna på sådant sätt att de inte endast kan tas emot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet.