prop · GK0390 · 1997-01-01 00:00:00 — 7 § En arbets- eller uppdragstagare som omfattas av ett särskilt avtal enligt 5 § får i respektive statlig myndighets och allmän försäkringskassas namn 1. i enklare fall bevilja bostadstillägg enligt lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer, 2. i enklare fall bevilja hustrutillägg enligt lagen (1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär folkpension, 3. utfärda intyg om rätt till sjukvårdsförmåner vid tillfällig vistelse i en medlemsstat inom EU/EES eller i en annan stat som ingått avtal med, 4. besluta om jämkning under inkomståret av preliminär skatt för skolungdomar och andra studerande med enbart tjänsteinkomst enligt bestämmelserna i uppbördslagen (1953:272), 5. utfärda utdrag ur taxeringsuppgiftsregister som innehåller uppgifter som inte omfattas av sekretess enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100), 6. utfärda taxeringsbevis för fastighet, 7. utfärda A-skattsedel, 8. i enklare fall medge anstånd med att ge in självdeklaration enligt bestämmelserna i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrollupp- gifter, 9. utfärda förtryckta blanketter för självdeklaration, 10. utfärda personbevis, 11. i enklare fall registrera anmälan om flyttning enligt folkbok- föringslagen (1991:481), eller 12. i enklare fall bevilja flyttningsbidrag i form av bidrag till sökanderesor enligt förordningen (1994:7) om flyttningsbidrag. 8 § En arbets- eller uppdragstagare som omfattas av ett särskilt avtal enligt 5 § får i den kommunala myndighetens namn 1. bereda ärenden om bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620) till den som fyllt för dennes försörjning, 2. ta emot ansökningar om plats i förskoleverksamhet och skolbarnom- sorg, fördela sådana platser och lämna erbjudanden om plats enligt 14 a § socialtjänstlagen, 3. lämna ekonomiskt stöd till inackordering för elever i gymnasieskolan och vuxenutbildning enligt skollagen (1985:1100), 4. ge tillstånd till inrättande av annat slag av toalett än vattentoalett enligt en föreskrift, eller 5. i enklare fall bevilja parkeringstillstånd för handikappade. 9 § Ett särskilt avtal enligt 5 § får i fråga om tillgång till personregister bara avse sådana uppgifter som arbets- eller uppdragstagaren behöver för att kunna utföra de förvaltningsuppgifter som omfattas av samtjänstavtalet. Denna lag träder i kraft och gäller till utgången av . Genom lagen upphävs lagen (1994:686) om försöksverksamhet med medborgarkontor. Bestämmelserna i den nya lagen om samtjänstavtal skall i tillämpliga delar även gälla i fråga om avtal som regeringen har godkänt enligt den upphävda lagen. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om försöksverksamhet med samtjänst vid medborgarkontor. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorerna Per och . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 1 § I paragrafen anges de uppgifter som får omfattas av ett samtjänstavtal. Myndigheterna får avtala om att för varandras räkning utföra enklare förvaltningsuppgifter med de begränsningar som anges i lagen eller att använda varandras personal till att utföra sådana uppgifter. Av lagrådsremissen (avsnitt 4.1) framgår att de uppgifter som avses är dels informations- och serviceuppgifter, dels enklare handläggningsärenden. Informations- och serviceuppgifter kan, liksom enligt lagen (1994:686) om försöksverksamhet med medborgarkontor, avse allt från information eller tillhandahållande av blanketter, broschyrer och annat material till att ge enklare råd samt att vara behjälplig vid ifyllandet av ansökningar. De informations- och serviceuppgifter som således kan bli föremål för ett samtjänstavtal synes i allt väsentligt vara sådana som omfattas av myndigheternas serviceskyldighet enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223). Enligt Lagrådets mening skulle det vara en fördel om paragrafen i detta avseende utformas med nämnda paragraf som förebild. Enligt lagförslagets rubrik gäller lagen försöksverksamhet med samtjänst vid medborgarkontor. Begreppet "medborgarkontor" förekommer dock inte på något ställe i lagtexten. Vad som skall förstås därmed är inte utan vidare klart. I remissen beskrivs medborgarkontor som en inrättning en plats för offentlig verksamhet där lokala förvaltningsmyndigheter samverkar för att ge service till medborgarna. En grundläggande tanke anges vara att medborgarkontoren skall kunna organiseras utifrån de lokala behov som kan finnas. Det kan då vara svårt att entydigt definiera vad ett medborgarkontor är. Det får därför godtas att begreppet, liksom lag, lämnas utan definition. Uttrycket "samtjänst vid medborgarkontor" är närmast att se som en beteckning på den verksamhet som lagen omfattar. Enligt lagrådets mening bör detta anges även i 1 §. Lagrådet föreslår med hänsyn till det anförda att paragrafen, med vissa redaktionella ändringar i övrigt, ges följande lydelse. "Statliga myndigheter, en allmän försäkringskassa, en kommun eller ett landsting får ingå avtal om att för varandras räkning lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda och i övrigt handlägga enklare förvaltningsärenden med de begränsningar som anges i denna lag eller att använda varandras personal till att utföra sådan verksamhet (samtjänst vid medborgarkontor)." Slutligen bör påpekas att lagen givetvis inte bör uppfattas så att den förhindrar att de myndigheter som avses i paragrafen liksom nu träffar avtal om sådan samverkan för utförande av uppgifter åt varandra som inte kan hänföras till samtjänst vid medborgarkontor. 2 § Enligt andra stycket skall det av samtjänstavtalet framgå vem som handlägger förvaltningsuppgifter som innebär myndighetsutövning eller kräver tillgång till personregister. Det skall också framgå vilken tillgång till personregister denne kommer att ha. I författningskommentaren sägs att, om en handläggare som deltar i samtjänsten till följd av sin grundan- ställning även har andra uppgifter som omfattar myndighetsutövning eller kräver tillgång till personregister, också dessa skall anges i samtjänstavtalet liksom den tillgång till personregister denne har. Så som lagtexten har utformats har detta emellertid inte kommit till uttryck där. Lagrådet föreslår därför att till andra stycket fogas en ny mening av följande lydelse: "Det skall också framgå om handläggaren har andra sådana förvaltningsuppgifter och den tillgång till personregister denne i så fall har." 6 § I den föreslagna punkt 3 i andra stycket föreskrivs att myndighetsutövning som sker i samtjänst inte får omfatta rättelse eller omprövning av beslut. I anslutning härtill anförs i författningskommentaren att undantaget avser sådan rättelse eller omprövning som följer av bestämmelserna i 26 och 27 §§ förvaltningslagen. Den sålunda lämnade motiveringen leder enligt Lagrådets mening till att undantagsregleringen kan uppfattas vara begränsad på ett sätt som inte torde vara avsett. Beträffande ändring och omprövning av en allmän försäkringskassas beslut i bl.a. sådana socialförsäkringsärenden som enligt den föreslagna 7 § (punkterna 1 och 2) skall få avgöras inom samtjänstens ram tillämpas nämligen inte de berörda bestämmelserna i förvaltningslagen (jfr 3 § i den lagen) utan i stället enligt hänvisningar i lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer och lagen (1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär folkpension de mera utförliga bestämmelserna i 20 kap. 10 och 10 a §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring. Specialregler om omprövning finns också för skatte- och uppbördsområdena enligt taxeringslagen (1990:324) och uppbördslagen (1953:272). Uppbördslagens omprövningsregler skall tillämpas bl.a. i sådana ärenden om jämkning av preliminär skatt som enligt förslagets 7 § (punkt 4) får avgöras vid samtjänst i en skattemyndighets namn. Vidare förtjänar att framhållas att förvaltningslagens regler om skyldighet att företa rättelse och omprövning är att uppfatta som minimikrav och alltså inte utgör en uttömmande reglering av i vilka fall en myndighet har befogenhet att ompröva och ändra ett redan fattat beslut (jfr prop. 1985/86:80 s. 76). Enligt principer som iakttas i praxis får således myndig- heter göra omprövning också i vissa andra fall än då de är skyldiga att göra det enligt förvaltningslagen. För Lagrådet framstår det som lämpligast och mest konsekvent att det föreslagna förbudet mot rättelse och omprövning av beslut skall anses omfatta även de andra fall av rättelse- och omprövningsåtgärder som Lagrådet har erinrat om. Härtill kommer att punkt 3 enligt förslaget har getts en så generell utformning, att det är svårt att utläsa att endast sådana åtgärder som avses i 26 och 27 §§ förvaltningslagen inbegrips. Under förutsättning att författningskommentaren jämkas med beaktande av vad Lagrådet anfört synes bestämmelsen emellertid kunna godtas i föreslagen lydelse. 7 § Avsikten med den i förevarande paragraf intagna katalogen över förvaltningsuppgifter är enligt motiven att ge en uttömmande uppräkning av sådana förvaltningsuppgifter som innehåller ett moment av myndig- hetsutövning men som likväl skall kunna överlämnas från en statlig myndighet eller en allmän försäkringskassa till någon som har anställning i en samverkande myndighet. Denna avsikt kommer också till uttryck i 6 § första stycket. I anslutning till ett uttalande av departementschefen i motiven till regeringsformen (prop. 1973:90 s. 397) har begreppet myndighetsutövning brukat anses innefatta "utövning av befogenhet att bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning eller något annat jämförbart förhållande". Begreppet anses också omfatta sådant faktiskt handlande från en myndighets sida som innebär utövning av offentlig makt. Även om det, som konstateras i remissen (avsnitt 5.1), i den praktiska tillämpningen ibland kan vara svårt att avgöra vad som utgör myndighetsutövning, synes begreppet emellertid inte ens med en extensiv tolkning kunna anses omfatta sådana arbetsuppgifter som anges i punkterna 3, 5-7, 9 och 10 av förevarande paragraf i lydelse enligt lagrådsremissen. Att sådana arbetsuppgifter nämns i uppräkningen kan föranleda motsatsslut av innebörd att likartade uppgifter som inte anges i paragrafen ej skulle kunna utföras inom ramen för samtjänsten. Lagrådet anser därför att dessa punkter bör utgå ur uppräkningen. Att de ifrågavarande arbetsuppgifterna endast får fullgöras av sådan personal vid en samverkande myndighet som omfattas av ett särskilt avtal enligt 5 § framgår redan av den paragrafen, eftersom uppgifterna genomgående torde erfordra tillgång till sådana personregister för vilka sekretess gäller. Anses det likväl motiverat att uttryckligen föreskriva att endast arbets- eller uppdragstagare med vilken ett sådant avtal har ingåtts får utföra de nu aktuella uppgifterna, kan en föreskrift om detta lämnas i en särskild paragraf, som i så fall bör placeras efter 8 § och inte omfattas av hänvisningen i 6 § första stycket. Enligt punkterna 1 och 2 skall en person som har anställning i en samverkande myndighet i enklare fall få besluta att bevilja bostadstillägg till pensionärer och hustrutillägg till makes folkpension. Enligt vad som upplysts vid föredragningen inför Lagrådet avses denna befogenhet väsentligen i överensstämmelse med vad som angetts i det till grund för lagrådsremissen liggande utredningsbetänkandet (s. 236) kunna omfatta även de ofta förekommande enkla fall då bostadstillägg resp. hustrutillägg prövas om, när något förhållande som bestämmer tilläggets storlek ändras (se 9 § lagen om bostadstillägg till pensionärer, vartill hänvisas i 4 § lagen om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär folkpension). Främst torde sådan prövning bli aktuell vid ändrad (i regel ökad) bostadskostnad. För att den angivna omfattningen skall framgå klart och för att det även skall klargöras att det i lagförslagets 6 § föreskrivna förbudet mot omprövning inte skall hindra beslutsfattande i här avsedda situationer anser Lagrådet att lagtexten i punkterna 1 och 2 bör kompletteras, förslagsvis genom att det efter ordet "bevilja" tillfogas orden "eller besluta om ändrad storlek av". Med hänsyn till att endast enklare fall får omfattas samt med ledning av den i 6 § angivna principen att besluten inte får innebära avslag på en framställning bör det vara möjligt att i praktiken åstadkomma en avgränsning till ändringsbeslut som inte bör anses gå den enskilde emot. 9 § Enligt paragrafen får ett särskilt avtal enligt 5 § i fråga om tillgång till personregister bara avse sådana uppgifter som arbets- eller uppdragstaga- ren behöver för att kunna utföra de förvaltningsuppgifter som omfattas av samtjänstavtalet. Lagrådet vill påpeka att ett sådant särskilt avtal inte får begränsa arbets- eller uppdragstagarens tillgång till sådana uppgifter i ett personregister som är tillgängliga för envar. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1996/97:90 Bättre möjligheter att samverka vid medborgarkontor. Bilaga 1 Utredningens förslag i sammanfattning 00 Bilaga 2 Utredningens lagförslag 00 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna 00 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 00 Bilaga 5 Lagrådets yttrande 00