prop · GK0391 · 1997-01-01 00:00:00 — För att understryka vikten av att det inte uppstår något dröjsmål i samband med socialnämndernas prövning av frågor om samtycke enligt artikel 17 c föreslås i lagrådsremissen att det skall föras in en bestämmelse i 25 § socialtjänstlagen om att prövningen skall göras skyndsamt. Tre av de auktoriserade adoptionsorganisationerna, Förbundet , () och Barnen - Adoptioner, har i skrivelser till Lagrådet fört fram synpunkter i den aktuella frågan. och Barnen - Adoptioner har förespråkat att de auktoriserade organisationerna anförtros uppgiften att fatta beslut enligt artikel 17 c, medan FFIA har understrukit vikten av att frågan granskas synnerligen noggrant. Som skäl för sin ståndpunkt har anfört bl.a. att artikel 17 c enbart tar sikte på frågan om det finns legala hinder för den tilltänkta ad- optionen och att det inte kan begäras att kommunernas socialsekreterare skall kunna kontrollera huruvida det finns sådana hinder. har vidare understrukit att ett förfarande där kommunerna skall besluta kommer att ta tid och att varje fördröjning är till men för barnet i utlandet. Barnen - Adoptioner har fört fram liknande synpunkter. Lagrådet har för sin del begränsade möjligheter att ta ställning i den nu diskuterade frågan. Ett ställningstagande försvåras av att det inte är helt klart vad en prövning enligt artikel 17 c skall gå ut på. I remissprotokollet sägs att det - förutom en bedömning av de sökandes behörighet och lämplighet att adoptera det föreslagna barnet - väsentligen är fråga om en rättslig kontroll av att det inte finns en sådan bristande överensstämmelse mellan de berörda staternas lagar som kan utgöra hinder för adoptionens genomförande. I Haag- konferensens "Explanatory Report" beträffande konventionen görs ett liknande ut- talande. I rapporten sägs sålunda bl.a. (punkterna 337 och 338) att det gäller att förhindra genomförandet av en adoption, om någon av de inblandade staterna bedömer att det finns något väsentligt legalt hinder för adoptionen. Som exempel pekas på att det eventuellt skulle kunna uppstå problem i mottagarstaten när det gäller barnets ålder eller skillnaden i ålder mellan barnet och de tilltänkta adoptivföräldrarna. Ett beaktansvärt skäl för remissförslagets ståndpunkt är enligt Lagrådets mening att uppgiften att pröva frågor om samtycke enligt artikel 17 c får ses som en form av myndighetsutövning. Det får också förutsättas att de juridiska problem som kan uppstå är - åtminstone delvis - av ett slag som brukar hanteras av socialnämnderna. är det självfallet viktigt att frågan om samtycke prövas skyndsamt. Skulle det i ett ärende uppkomma frågor som kräver samråd med den förmedlande organisationen eller med , är det angeläget att finna enkla och rationella former för samrådet. Sammanfattningsvis anser Lagrådet att det - utifrån de synpunkter som Lagrådet har att beakta - inte finns skäl att avstyrka det remitterade förslaget på den punkt som diskuteras. Skall socialnämnderna anförtros uppgiften att pröva frågor om samtycke enligt konventionens artikel 17 c, bör det emellertid finnas en uttrycklig bestämmelse härom i 3 § lagen med anledning av tillträde till konventionen. Det kan vara lämpligt att i 25 § socialtjänstlagen föra in en bestämmelse om att prövningen skall göras skyndsamt. Lagrådet återkommer till denna bestämmelse i det följande. I 3 § lagen med anledning av tillträde till bör avslutningsvis tas in en erinran om bestämmelserna i 25 § social- tjänstlagen enligt vilka socialnämnden prövar frågor om medgivande att i adoptionssyfte ta emot barn med hemvist utomlands. 4 § Enligt remissförslaget får genom denna paragraf bemyndigande att uppdra åt de auktoriserade adoptionssammanslutningarna att fullgöra sådana uppgifter enligt kapitel III i konventionen som inte enligt lag eller annan författning skall fullgöras av socialnämnden. Som Lagrådet har förutskickat bör det anges direkt i paragrafen vilka uppgifter som det är fråga om. Sammanslutningarna bör vidare få sitt uppdrag genom lagen och inte av . De uppgifter som adoptionssammanslutningarna sålunda skall fullgöra är, enligt vad som har upplysts vid lagrådsföredragningen, uppgifter som nämns i kapitel IV i konventionen. Det är fråga om att a) i enlighet med artikel 15.2 i konventionen överlämna rapporter som avses i artikel 15.1, b) i enlighet med artikel 16.2 ta emot rapporter som avses i artikel 16.1, och c) vidta åtgärder som enligt artiklarna 18-20 ankommer på centralmyndigheten. Utöver de ändringar som Lagrådet nu har förordat bör förslaget till lag med anledning av tillträde till justeras i några andra hänseenden. Lagrådets förslag till lagtext framgår i dess helhet av bilaga 1 till lagrådsyttrandet. Förslaget till lag om internationell adoptionsverksamhet I den föreslagna lagen finns föreskrifter i första hand om auktorisation av sammanslutningar som har till huvudsakligt syfte att förmedla internationella adoptioner och om sådana sammanslutningars verksamhet. Därutöver innehåller lagen föreskrifter om adoption av barn med hemvist i utlandet utan medverkan av en sådan sammanslutning, om tystnadsplikt för personal i en auktoriserad samman- slutning och om straffansvar. Eftersom lagen huvudsakligen handlar om förmedling av internationella adoptioner bör i lagens rubrik ordet "adoptionsförmedling" användas i stället för "adoptionsverksamhet". 1 § I paragrafen anges att lagen skall tillämpas när barn som har hemvist i utlandet skall adopteras av någon med hemvist i . I konventionen används ordet "barn" för att beteckna dem vars adoption omfattas av konventionens bestämmelser. Även i svensk lag används detta ord utan närmare angivande av vid vilken ålder en person upphör att betecknas som barn (se t.ex. 4 kap. och 12 § socialtjänstlagen). Olika skyldigheter och rättigheter görs i stället beroende av att barnet är under en viss ålder (se t.ex. 7 kap. 1 § andra stycket om föräldrarnas underhålls- skyldighet). Med hänsyn bl.a. till att vissa åtgärder som avser en internationell adoption kan föranleda straffansvar enligt 14 § i den föreslagna lagen bör enligt Lagrådets mening ordet "barn" ersättas med "underårig". Detta ord används också i 25 § socialtjänstlagen. Därigenom uppnås att det blir fråga om adoption av barn (se 9 kap. 1 § ). Vidare bör uttrycket "barn som har hemvist i utlandet" kunna ersättas med det kortare uttrycket "underårig med hemvist utomlands". Slutligen bör i denna paragraf markeras att ett barn kan adopteras av "någon eller några" med hemvist i . 2 och 3 §§ I 2 § definieras begreppet internationell adoptionsförmedling och i 3 § fö- reskrivs att adoptioner av barn från utlandet, med visst angivet undantag, får förmedlas endast av auktoriserade sammanslutningar. Definitionen av adoptionsförmedling i 2 § omfattar även "sådan kontakt som skapas av de adoptionssökande själva". Det är enligt Lagrådets uppfattning mindre träffande att tala om adoptionsförmedling i ett sådant fall. Såvitt framgår av den föreslagna lagtexten och av författningskommentaren skall adoptionssökande som regel kunna adoptera barn med hemvist utomlands endast genom förmedling av en auktoriserad sammanslutning. Om det är fråga om enstaka fall av adoption som avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl, skall dock den eller de adoptionssökande kunna adoptera barn utan förmedling av en sådan sammanslutning. I sådant fall krävs att för internationella adoptionsfrågor () prövar om förmedlingen är godtagbar. Lagrådet förordar att föreskrifterna i 2 och 3 §§ ges en annan struktur och ändras så att deras avsedda innebörd framgår tydligare. I en paragraf - 2 § - bör tas in definitionen av begreppet internationell adoptionsförmedling, med uteslutande av sådan kontakt som skapas av de adoptionssökande själva. I nästa paragraf - 3 § - bör anges att adoptioner av barn från utlandet får förmedlas endast av sammanslutningar som är auktoriserade enligt lagen. I 4 § bör anges att den eller de som vill adoptera ett barn från utlandet skall vara skyldiga att anlita en auktoriserad sammanslutning, utom i enstaka fall av adoption som avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl. I dessa senare fall bör anges att skall pröva om "förfarandet" är godtagbart. Det bör påpekas att ordet "släktingbarn" inte är alldeles entydigt. Enligt Lagrådets mening är det önskvärt med ett uttalande om ordets innebörd. 13 § I paragrafen - som bör betecknas 14 § - finns bestämmelser om överklagande av beslut som har meddelats av . Enligt första stycket får beslut i fråga om auktorisation överklagas hos re- geringen. Eftersom det inte föreligger något tvåpartsförhållande är det endast sammanslutningen som kommer att ha rätt att överklaga nämndens beslut och då endast om beslutet gått sammanslutningen emot. Det torde inte råda någon tvekan om att beslut som innebär att en begäran om auktorisation avslagits eller att en auktorisation återkallats är överklagbara enligt bestämmelsen i första stycket. Detsamma synes gälla beslut enligt 6 § första stycket om tidsbegränsning, beg- ränsning till vissa länder och föreskrivande av vissa villkor. Det framstår som mer tveksamt om beslut av nämnden enligt 7 § (8 § i Lagrådets förslag till lagtext) att utse en eller flera personer att företräda allmänintresset i sammanslutningens arbete kan anses utgöra "beslut i fråga om auktorisation". Det kan också ifrågasättas om nämndens beslut i detta avseende, oavsett dess innehåll, kan sägas gå sammanslutningen emot. För att undvika tveksamhet om vilka beslut som skall kunna överklagas bör enligt Lagrådets mening besluten uttryckligen anges i lagen. Därvid synes det inte finnas bärande skäl för att föreskriva att beslut enligt 7 § i remissförslaget skall kunna överklagas. I remissen föreslås att besluten enligt första stycket överklagas till rege- ringen. Dessa beslut synes till sin karaktär inte märkbart skilja sig från andra beslut om auktorisation o.d. som överklagas till allmän förvaltningsdomstol (se t.ex. 23 § första stycket yrkestrafiklagen [1988:263], 17 § lagen [1989:508] om försäkringsmäklare, 28 § första stycket läkemedelslagen [1992:859] och 9 § första stycket fastighetsmäklarlagen [1995:400]). Lagrådet ifrågasätter därför om inte även de nu diskuterade besluten, i den mån de är överklagbara, bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 14 § Enligt paragrafen - 15 § enligt Lagrådets förslag - skall den som förmedlar en internationell adoption i strid med 3 § dömas till böter. Enligt remissens lagförslag avses, som tidigare behandlats, med adoptionsförmedling även sådan kontakt som skapas av de adoptionssökande själva. Detta innebär att böter kan dömas ut inte endast då adoptionsförmedling utförs av någon som inte är auk- toriserad enligt lagen utan också, som bestämmelsen får förstås, då den eller de adoptionssökande själva skapar kontakt utan föregående prövning av . Om Lagrådets förslag till ändring av 2 och 3 §§ följs, krävs en ändring av ansvarsbestämmelsen, om den skall ha samma innebörd som i remissförslaget. Utöver de ändringar som Lagrådet nu har förordat bör vissa andra justeringar göras i förevarande lagförslag. Lagrådets förslag till lagtext framgår av bilaga 2 till lagrådsyttrandet. Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen 25 § I 25 § behandlas de fall då en underårig skall tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan vårdnadshavare. Enligt första stycket får inte den underårige tas emot i hemmet utan att socialnämnden har gett sitt medgivande. I andra stycket stadgas att socialnämnden inte får lämna medgivande utan att förhållandena i hemmet och förutsättningarna för vård är utredda. I lagrådsremissen föreslås inte några ändringar i dessa stycken medan paragrafens följande stycken föreslås få i stort sett ny lydelse. I tredje stycket första meningen stadgas att, om det är fråga om att ta emot "ett utländskt barn" i syfte att adoptera det, medgivande skall inhämtas innan barnet lämnar sitt hemland. Lagrådet anser att man, i stället för uttrycket "utländskt barn", bör använda uttrycket "barn med hemvist utomlands" (jfr 1 § lagen om internationell adoptionsverksamhet). I tredje stycket andra meningen i remissförslaget föreslås att socialnämnden, innan den beslutar i en fråga om medgivande, skall kontrollera att den eller de adoptionssökande har tillräckliga kunskaper inför den planerade adoptionen. Något närmare besked om vilka kunskaper som avses ges inte i den föreslagna lagtexten. Förslaget skall enligt remissprotokollet ses som en anpassning till artikel 5 b i , där det sägs att en behörig myndighet i mottagarlandet skall säkerställa att de tilltänkta adoptivföräldrarna har fått den rådgivning som kan vara nödvändig. Inte heller här framgår det närmare vilket innehåll rådgivningen skall ha. Enligt Lagrådets mening kan det vara av värde att lagstifta - inte bara om kontroll av de sökandes kunskaper inför den förestående adoptionen - utan också om vad kunskaperna skall avse. Av remissprotokollet framgår att det i so- cialnämndens bedömning av de adoptionssökandes lämplighet ingått att granska att de sökande har viss kunskap om barn och deras behov och att de sö- kande blivit informerade om vad det innebär att adoptera. Denna praxis bör komma till uttryck i lagtexten. Den föreslagna lydelsen att de adoptionssökande skall ha "tillräckliga kunskaper inför den planerade adoptionen" bör lämpligen ersättas med att de adoptionssökande har "tillfredsställande kunskaper om barn och deras behov" och att de sökande "har blivit informerade om den planerade adoptionens innebörd". Enligt vad som vidare föreskrivs i det föreslagna tredje stycket skall ett medgivande kunna återkallas, om förutsättningarna för det inte längre föreligger. Återkallelse kan ske även när ett barn har tagits emot av sökandena, om det är till barnets bästa. Den sistnämnda bestämmelsen avser sådana fall då ett barn vistas hos de tilltänkta adoptivföräldrarna i avvaktan på att adoptionsbeslut skall fattas. De situationer i vilka bestämmelsen kan bli tillämplig torde vara sådana där barnets fortsatta vistelse hos de sökande inte är förenlig med barnets bästa. Detta bör enligt Lagrådets mening framgå direkt av lagtexten. I fjärde stycket har tagits in en erinran om att i sådana fall då en adoption inte skall förmedlas av en auktoriserad adoptionsorganisation, enligt 3 § lagen om internationell adoptionsverksamhet skall pröva om förmedlingen är godtagbar. Hänvisningen till sistnämnda lag framstår enligt Lagrådet som onödig och det föreslagna fjärde stycket kan därför utgå. I femte stycket har tagits in en bestämmelse om att, när ett visst barn har föreslagits för adoption till sökande med hemvist i , socialnämnden skyndsamt skall pröva om den skall ge samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta. Det sägs vidare i femte stycket att reglerna om samtycke i artikel 17 c skall tillämpas i fall då lagen med anledning av tillträde till konventionen är tillämplig. Lagrådet har tidigare förslagit att, om socialnämnderna skall anförtros uppgiften att pröva frågor om samtycke enligt artikel 17 c i , så bör en särskild bestämmelse härom tas in i 3 § lagen med anledning av tillträde till konventionen. I 25 § femte stycket socialtjänstlagen kan i så fall göras en hänvisning till 3 § i den angivna lagen. Dessutom bör, i enlighet med vad Lagrådet också föreslagit i det föregående, 25 § femte stycket socialtjänstlagen innehålla en bestämmelse om att prövningen av frågor om samtycke enligt arikel 17 c skall göras skyndsamt. Utformningen av 25 § femte stycket socialtjänstlagen innebär att social- nämnden, även i sådana adoptionsärenden som faller utanför konventionen, skall pröva om den skall ge samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta. Enligt Lagrådets mening kan det starkt ifrågasättas om en sådan ordning bör införas. Författningskommentaren ger vid handen att bestämmelsen har tillkommit mot bakgrund av artikel 17 c i konventionen. Det bör emellertid beaktas att avsikten med artikel 17 c är att begränsa handlingsfriheten för den myndighet i barnets ursprungsland som har att fatta beslut i frågan huruvida barnet skall överlämnas till de tilltänkta adoptivföräldrarna. Myndigheten får inte besluta om överlämnande förrän centralmyndigheterna i de berörda staterna har samtyckt till att adoptionsförfarandet får fortsätta. Det kan emellertid inte gärna krä- vas att, när konventionen inte är tillämplig, den myndighet som beslutar om överlämnande av ett barn skall ta hänsyn till om det föreligger ett samtycke till fortsatt adoptionsförfarande från mottagarlandet eller ej. Om inte konventionen är tillämplig, kan alltså en samtyckesprövning hos socialnämden inte fylla samma funktion som enligt konventionen. Skulle ett barn ha överlämnats till de tilltänkta adoptivföräldrarna trots att detta inte, sett från socialnämndens synpunkt, är lämpligt, har socialnämden bl.a. möjlighet att återkalla ett tidigare lämnat medgivande och, om barnet finns i , besluta om dess omhändertagande. Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att det inte förs in någon bestämmelse i 25 § femte stycket socialtjänstlagen om samtyckesprövning i sådana fall då konventionen inte är tillämplig. Lagrådet föreslår att 25 § fr.o.m. tredje stycket - efter vissa ytterligare justeringar av den föreslagna lagtexten - får följande lydelse: "Är det fråga om att ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att adoptera det, skall medgivandet inhämtas innan barnet lämnar det land där det har sitt hemvist. Medgivande får lämnas endast om den eller de som vill adoptera har tillfredsställande kunskaper om barn och deras behov och har blivit informerade om den planerade adoptionens innebörd. Medgivandet upphör att gälla, om inte barnet har tagits emot i hemmet från det medgivandet läm- nades. Den eller de som vill adoptera är skyldiga att anmäla till socialnämnden om deras omständigheter ändras mer väsentligt medgivandet gäller. Medgivandet skall åtekallas, om förutsättningarna för det inte längre föreligger. Återkallelse kan ske även när barnet har tagits emot av sökandena, om en fortsatt vistelse hos dem inte är förenlig med barnets bästa. Enligt 3 § första och andra styckena lagen (1997:000) med anledning av Sve- riges tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner har socialnämnden vissa uppgifter som anges i konventionen. Prövningen av frågor om samtycke enligt artikel 17 c i konventionen skall göras skyndsamt." 30 § Som följd av vad Lagrådet föreslagit beträffande 25 § femte stycket bör i 30 § andra stycket formuleringen "samtycke enligt 25 § femte stycket" bytas ut mot "samtycke enligt artikel 17 c i om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner". En motsvarande ändring bör göras i 30 § tredje 47 § Lagrådets förslag beträffande 25 § femte stycket medför också vissa följdändringar i 47 §. Paragrafen bör ges följande lydelse: "Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får ges endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden i ärenden som ankommer på nämnden enligt 25 § första stycket och 28 § denna lag, 4 och 6 §§, 11 § första och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21, 22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga samt 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Första stycket gäller även i ärenden om samtycke enligt artikel 17 c i om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, om samtycke vägras." 73 § Även i 73 § första stycket bör göras vissa följdändringar. Lagrådet föreslår att stycket utformas på följande sätt: "beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om nämnden har meddelat beslut i fråga om bistånd enligt 6 §, medgivande eller återkallelse av medgivande enligt 25 § första-fjärde styckena, samtycke som avses i artikel 17 c i om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, förbud enligt 27 §, eller eftergift enligt 37 §." Förslaget till lag om ändring i lagen om svenskt medborgarskap 1 a § I paragrafen anges under vilka omständigheter ett barn som adopteras av svensk medborgare blir svensk medborgare vid adoptionen. Så är fallet bl.a. om barnet adopteras genom ett utländskt adoptionsbeslut som godkänts i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption. Någon ändring föreslås inte i detta avseende i remissen. Enligt 3 § nämnda lag gäller vissa adoptionsbeslut utan särskilt godkännande här, medan andra gäller först efter särskilt godkännande. När det i 1 a § talas om adoptionsbeslut som godkänts i kan föreskriften tolkas så att den inte omfattar adoptionsbeslut som gäller här utan särskilt godkännande. Lagrådet förordar därför att ordet "godkänts" byts ut mot ordet "gäller". 13 a § I paragrafen bör göras samma ändring som föreslagits beträffande 1 a §. Förslaget till lag om ändring i lagen om bidrag vid adoption av utländska barn- 2 § andra stycket bör, i linje med vad som har föreslagits beträffande 1 a och 13 a §§ lagen om svenskt medborgarskap, formuleras om, så att det får följande "Med svensk domstols tillstånd jämställs ett utomlands meddelat beslut om adoption som gäller här i landet enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption eller enligt lagen (1997:000) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid interntionella adoptioner." Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Förslaget lämnas utan erinran. Förslag till lag med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner 1 § Den i antagna konventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner skall i originaltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Originaltexterna skall ha samma giltighet. Originaltexterna finns tillsammans med en svensk översättning intagna som bilaga till denna lag. 2 § för internationella adoptionsfrågor () är centralmyndighet enligt konventionen och fullgör de uppgifter som ankommer på en sådan myndighet, om inte något annat följer av lag eller annan författning. utfärdar intyg enligt artikel 23 i konventionen när adoptionen har ägt rum i eller när ett utländskt adoptionsbeslut har omvandlats här i landet enligt artikel 27 i konventionen och 5 § denna lag. 3 § Ansökningar som avses i artikel 14 i konventionen skall göras hos socialnämnden i sökandens eller sökandenas hemkommun. skall a) sammanställa rapporter enligt artikel 15.1 i konventionen, b) pröva frågor om samtycke enligt artikel 17 c i konventionen, c) vidta åtgärder enligt artikel 21 i konventionen. I 25 § socialtjänstlagen (1980:620) finns bestämmelser om att socialnämnden prövar frågor om medgivande att i adoptionssyfte ta emot barn med hemvist 4 § Om en auktoriserad sammanslutning har anlitats för förmedling av adoption, skall sammanslutningen a) i enlighet med artikel 15.2 i konventionen överlämna rapporter som avses i artikel 15.1, b) i enlighet med artikel 16.2 i konventionen ta emot rapporter som avses i artikel 16.1, c) vidta åtgärder som enligt artiklarna 18-20 i konventionen ankommer på 5 § När en adoption som enligt konventionen erkänns i har beviljats i ursprungsstaten utan att det rättsliga förhållandet mellan barnet och dess ursprungliga familj har upphört, får adoptionen omvandlas till en adoption med den verkan som anges i 4 kap. 8 § . Omvandling får ske endast om de samtycken som avses i artikel 27.1 b i konventionen och i 4 kap. 5 § har lämnats. Allmän domstol beslutar om sådan omvandling på ansökan av adoptanten eller 6 § När ett barn uppehåller sig i ett land som flykting eller i en flyktingliknande situation anses barnet vid tillämpning av denna lag ha sitt hemvist i det landet. 2.2 Förslag till lag om internationell adoptionsförmedling 1 § Bestämmelserna i denna lag tillämpas när en underårig med hemvist utomlands skall adopteras av någon eller några med hemvist i .