prop · GK03100D1 · 1997-01-01 00:00:00 — Utan någon annan ändring i regleringen av tilläggspensionssystemet innebär tillämpningen av en likafördelningsmetod nämligen att alla skatter och avgifter måste ha betalats i sin helhet om den försäkrade skall få tillgodoräkna sig några pensionspoäng för det aktuella inkomståret. En anpassning av reglerna för tillgodoräknande av pensionspoäng bör därför göras. Utgångspunkten bör därvid vara att sådant tillgodoräknande skall ske för den andel av inkomsten för vilken tilläggspensionsavgift anses vara betald. Den försäkrade som t.ex. betalat hälften av sina skatter och avgifter bör alltså behandlas på samma sätt som den som till fullo betalat skatter och avgifter men som endast haft hälften så höga inkomster. Liksom bör uppgift om för vilken inkomst pensionspoäng skall tillgodoräknas lämnas av till socialförsäkringsadministrationen efter avstämningstidpunkten. 16.2 Avstämning för beräkning av tilläggspensionsavgift Regeringens förslag: Beräkningen av hur stor andel av tilläggs- pensionsavgiften som har betalats via den preliminära skatten görs vid den årliga avstämningen av slutlig skatt för inkomståret. Om den betalda preliminära skatten stämmer överens med eller är större än den slutliga skatten skall tilläggspensionsavgiften anses vara fullt betald. Är den betalda preliminära skatten lägre än den slutliga skatten anses så stor del av det betalda beloppet avse avgift som motsvarar hela avgiftens andel av den slutliga skatten. Samtliga betalningar som görs under inkomståret och fram till tidpunkten för debitering av slutlig skatt enligt det grundläggande beslutet om sådan skatt skall beaktas. Den del av tilläggspensionsavgiften som anses vara betald kan därefter inte reduceras oavsett framtida kontoställningar. Belopp som betalas efter debiteringen av slutlig skatt enligt det grundläggande beslutet om sådan skatt men före utgången av juni månad året efter taxeringsåret proportioneras och anses som betalning av obetald avgift till samma kvotdel som obetald avgift utgör av den skattskyldiges sammanlagda skuld då betalning görs. Detsamma gäller om avgift debiterats på ett annat sätt än genom ett grundläggande beslut om slutlig skatt i fråga om belopp som betalas före utgången av fjärde månaden efter den månad då skatten debiterades. Om tilläggspensionsavgiften för ett visst inkomstår sätts ned men fortfarande överstiger redan betald avgift anses avgiften vara betald med det belopp som tidigare fastställts. Skulle avgiften sättas ned till ett belopp som är lägre än det redan betalda beloppet skall överskjutande del betalas tillbaka eller tillgodoföras kontot. Avgift som inte har betalats inom föreskriven tid bortfaller. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att proportioneringen skall ske med utgångspunkt från samtliga debiteringar och krediteringar på den skattskyldiges skattekonto . skulle sträcka sig fr.o.m. det grundläggande beslutet om slutlig skatt fram till utgången av det tredje kalenderåret efter inkomståret. Om det finns särskilda skäl skulle beräkningen kunna justeras med debiteringar och krediteringar som bokförts på skattekontot i anslutning till avstämningsperiodens utgång. Remissinstanserna: tillstyrker utredningens förslag och anför att den föreslagna senareläggningen av avstämnings- perioden medför att de flesta omprövningar av den slutliga skatten hinner göras inom perioden. Antalet omräkningar av pensionspoäng eller pensionsrätt torde därför minska. Även tillstyrker utredningens förslag, men pekar på att det finns vissa oklarheter i de fall den skattskyldige blir föremål för eftertaxering och påförd tilläggspensionsavgift för ifrågavarande inkomstår efter utgången av mätperioden. anser att frågan om hur betalningsplikten för skall anses fullgjord behöver belysas ytterligare. Länsrätten i ifrågasätter om inte avstämningsperioden är väl lång. Inom den föreslagna perioden skall samtliga skatter och avgifter betalas. Detta innebär att skattskyldiga kan gå miste om ganska mycket pensionsförmåner även för tid där de skött betalningarna. Skälen för regeringens förslag: Likafördelningsmetoden får, som redan påpekats (se avsnitt 16.1), till följd att den som vill ha pensionspoäng som helt svarar mot inkomsten måste betala samtliga skatter och avgifter. görs avstämningen för att avgöra hur stor andel av tilläggspen- sionsavgiften som har betalats före året efter taxeringsåret respektive efter utgången av den månad då underrättelse om debitering av tilläggspensionsavgiften meddelades den skattskyldige. Tidpunkten för avstämning innebär här en frist inom vilken den skattskyldige skall ha betalat avgiften. Utredningen har föreslagit att tilläggspensionsavgiften skall bestämmas med utgångpunkt från samtliga debiteringar och krediteringar på ett skattekonto . Perioden skulle omfatta tiden fr.o.m. det grundläggande beslutet om slutlig skatt fram till utgången av det tredje kalenderåret efter inkomståret. Förslaget innebär att den skattskyldige för att kunna tillgodogöra sig hel tilläggspension måste sköta samtliga sina skatte- och avgiftsbetalningar under ett flertal inkomstår. Förslaget får enligt vår mening för långtgående konsekvenser vid en brist i betalningen av skatter och avgifter för ett senare inkomstår än det år det grundläggande beslutet om slutlig skatt avser. Vi förordar därför en annan beräkningsmetod. Utgångspunkten vid beräkningen av hur mycket tilläggspensionsavgift som har betalats bör i stället vara tidpunkten för debitering av slutlig skatt enligt det grundläggande beslutet om sådan skatt. är de betalningar som med hjälp av likafördelningsmetoden skall beaktas vid bedömningen av om hela den preliminära skatten har betalats kända, dvs. betalningar som görs under inkomståret och fram till tidpunkten för debitering av slutlig skatt. Framkommer det därvid att den betalda preliminära skatten stämmer överens med eller är större än den slutliga skatten för inkomståret anses hela tilläggspensionsavgiften vara betald. debiteringar och krediteringar på skattekontot bör inte kunna förändra detta förhållande. Om det däremot visar sig att den betalda preliminära skatten är lägre än den slutligt bestämda skatten och inte heller är betald senast vid debiteringstillfället bör den andel som anses utgöra betalning av tilläggspensionsavgiften bestämmas till samma andel som avgiften utgör av den debiterade slutliga skatten. Vad som därigenom konstaterats vara betalt av tilläggspensionsavgiften skall i likhet med vad som gäller om hela avgiften betalats, inte senare kunna reduceras oavsett kommande kontoställningar. Den skattskyldige som för debiteringen av den slutliga skatten inte till fullo har betalat sin tilläggspensionsavgift bör även, på samma sätt som , ges en möjlighet att inom kunna fullgöra sin betalning. Belopp som betalas in eller på annat sätt tillgodoräknas den skattskyldiges skattekonto skall därför anses utgöra betalning för obetald tilläggspensionsavgift med samma kvotdel som obetald pensionsavgift utgör av hans sammanlagda skuld då beloppet skall tillgodoräknas kontot. Tiden under vilken den skattskyldige på ett sådant sätt kan "läka" den uteblivna betalningen bör bestämmas till utgången av juni månad året efter taxeringsåret. Därefter kan den på ordinarie väg betalda tilläggspensionsavgiften inte ändras. Skulle debiteringen ändras genom ett omprövningsbeslut eller domstolsbeslut, skall möjligheten att "läka" utebliven betalning även gälla i fråga om belopp som betalas före utgången av fjärde månaden efter den månad då skatten i sådant beslut debiterades. Skulle den fastställda tilläggspensionsavgiften efter omprövningsbeslut eller domstolsbeslut sättas ned men fortfarande överstiga redan betald avgift anses avgiften vara betald med det belopp som redan har betalats. Skulle avgiften i stället sättas ned till ett belopp som är lägre än det redan betalda skall överskjutande del betalas tillbaka till den skattskyldige eller tillgodoföras dennes skattekonto. Tilläggspensionsavgiften anses då vara helt betald. Avgift som inte har betalats inom de ovan angivna tiderna tas inte ut och eventuell skatteskuld sätts ned i motsvarande mån. Denna del av avgiften ger inte heller någon förmån. Vår metod får anses lämpligare än den utredningen föreslagit eftersom den medför att den skattskyldige vid brister i betalningen av skatter och avgifter inte mister tilläggspension avseende ett tidigare inkomstår. Slutligen kan påpekas att särskilda fortsatta överväganden i fråga om hanteringen av betalningar av pensionsavgifter i skattekontosystemet kan vara motiverade av det pågående arbetet med att reformera ålderspensions- systemet. Konsekvenserna inom ramen för ett reformerat pensionssystem av ändrade former för hur pensionsavgifterna bör administreras bör lämpli- gen övervägas. De nu föreslagna reglerna har tagits in i 16 kap. 12 § skattebetalningslagen. 16.3 Beräkning av pensionspoäng och tilläggspension Regeringens förslag: Pensionspoäng för inkomst av annat förvärvsarbete skall tillgodoräknas endast på den andel av den pensionsgrundande inkomsten som motsvarar den andel av tilläggspensionsavgiften som har betalats enligt 16 kap. 12 § skattebetalningslagen. Andelsberäkningen görs därvid på inkomsten utan avdrag för det första basbeloppet. Pensionspoäng skall dock inte tillgodoräknas om andelen av inkomsten av förvärvsarbete ensam eller tillsammans med annan inkomst som ligger till grund för beräkning av pensionsgrundande inkomst inte uppgår till ett basbelopp. Pensionspoäng skall alltid tillgodoräknas för pensionsgrundande inkomst som kommer från inkomst av annat förvärvsarbete när det gäller sjukpenning och rehabiliteringspenning m.m. Det undantag som finns i fråga om tillgodoräknande av pensionspoäng utan hinder av att avgiften inte till fullo erlagts, såvitt avser de båda år som närmast föregår det år för vilket pension börjar uppbäras, tas bort för tiden efter utgången av . Vid beräkning av tilläggspension skall för tiden från och med minskning av pensionen genom höjning av delningstalet inte ske för år för vilka en försäkrad till följd av underlåten avgiftsbetalning inte tillgodoräknats pensionspoäng. Utredningens förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens förslag när det gäller tillgodoräknande av pensionspoäng. Remissinstanserna: tillstyrker utredningens förslag, men pekar på att beslut om omräkningar av pensionspoäng kommer att fattas efter inkomståret. kan då i vissa fall pension ha betalats ut med för högt belopp. Verket efterlyser därför lagstöd för att kunna återkräva för högt utbetald pension. Skälen för regeringens förslag: Som sagts (se avsnitt 16.1) innebär dagens regler att tilläggspensionsavgift anses ha betalats före andra avgifter och skatter. Om inte hela tilläggspensionsavgiften för inkomst av annat förvärvsarbete har betalats före året efter taxeringsåret eller, såvitt avser avgift som inte ingår i slutlig skatt, efter utgången av den månad då underrättelse om debiteringen av avgiften meddelades den skattskyldige, görs en omdebitering. Tilläggspensions- avgiften tas då bort och eventuellt inbetalt belopp tillgodoräknas den enskilde såsom betald skatt. Någon pensionspoäng skall då inte tillgodoräknas för inkomst av annat förvärvsarbete. Enligt vårt förslag skall tilläggspensionsavgiften jämställas med övriga skatte- och avgiftsbetalningar och en likafördelning göras vid bestämmande av hur mycket av avgiften som är betald. En sådan likafördelning innebär att vid minsta brist i betalning av avgifter och skatter anses inte tilläggspensionsavgiften till fullo betald. Utan ändring av reglerna om tillgodoräknande av pensionspoäng skulle det innebära att samtliga skatter och avgifter måste betalas för att pensionspoäng skall tillgodoräknas för inkomst av annat förvärvsarbete. Detta kan inte anses skäligt. för vilket en person är försäkrad enligt 1 kap. 3 § första eller andra stycket AFL skall pensionsgrundande inkomst tillgodoräknas honom eller henne på grundval av inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete . Vissa undantag gäller dock bl.a. för år och efter . Inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete beräknas var för sig och avrundas till närmast lägre hundratal kronor. Summan av dessa inkomster, i den utsträckning de överstiger det för inkomståret gällande förhöjda basbeloppet och inte överstiger samma basbelopp, utgör den försäkrades pensionsgrundande inkomst. Det "första basbeloppet" avräknas därvid i första hand från inkomst av anställning medan den inkomst som överstiger det förhöjda basbeloppet i första hand avräknas från inkomst av annat förvärvsarbete. Den pensionsgrundande inkomsten bestäms av skattemyndigheten enligt de närmare bestämmelser som finns i 11 kap. AFL och i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1963:381) om allmän försäkring. för vilket pensionsgrundande inkomst fastställts för en försäkrad skall pensionspoäng tillgodoräknas honom eller henne. Pensions- poängen beräknas genom att den pensionsgrundande inkomsten delas med det för året gällande förhöjda basbeloppet. Pensionspoäng skall emellertid inte tillgodoräknas för inkomst av annat förvärvsarbete om inte tilläggspensionsavgiften för den inkomsten betalats till fullo inom föreskriven tid. Som tidigare anförts bör dessa regler anpassas till de ändrade reglerna när det gäller bedömningen av i vilken utsträckning en avgift eller skatt skall anses vara betald när full betalning inte erlagts. Utgångspunkten för tillgodoräknande av pensionspoäng avseende inkomst av annat förvärvsarbete bör fortsättningsvis vara att sådant tillgodoräknande skall ske för den andel av inkomsten för vilken tilläggspensionsavgift anses vara betald. Vid andelsberäkningen bör inkomster i form av sjukpenning, rehabiliteringspenning m.m. undantas eftersom någon tilläggspensionsavgift inte tas ut på sådana inkomster. Samma andel skatter och avgifter som har betalats på hela inkomsten oavsett hur hög inkomsten har varit, bör således användas vid tillgodoräknande av pensionspoäng på den pensionsgrundande inkomsten. Den som t.ex. har en inkomst på 15 förhöjda basbelopp men endast betalat av sina skatter och avgifter tillgodoräknas pensionspoäng på av sin pensionsgrundande inkomst medan den som har en inkomst på 7,5 förhöjda basbelopp och betalar samtliga sina skatter och avgifter tillgodoräknas pensionspoäng på hela sin pensionsgrundande inkomst. Den försäkrade som betalat hälften av sina skatter och avgifter bör alltså i princip behandlas på samma sätt som den som till fullo betalat sina skatter och avgifter men som endast haft hälften så höga inkomster. Detta innebär att pensionspoäng för inkomst av annat förvärvsarbete alltid kommer att tillgodoräknas en försäkrad som betalat någon del av sina skatter och avgifter, dock med det undantaget att den inkomst för vilken tilläggspensionsavgift skall anses vara betald tillsammans med eventuell inkomst av anställning måste uppgå till mer än ett förhöjt basbelopp. I likhet med vad som gäller bör pensionspoäng alltid tillgodoräknas för pensionsgrundande inkomst som kommer från inkomst av sjukpenning, rehabiliteringspenning m.m. Beräkningen av pensionspoäng görs normalt i direkt anslutning till att den pensionsgrundande inkomsten bestäms av skattemyndigheten. Liksom kommer därför bristande avgiftsbetalning att kunna konstateras och tillgodoräknad pensionspoäng korrigeras först efter inkomståret. Tidpunkten för den slutliga ordinarie betalningen tidigareläggs dock från till utgången av juni månad. Omräkning av pensionspoängen kan då göras. Vidare kommer, om avgiften debiteras på annat sätt än genom grundläggande belut om slutlig skatt, omräkning av pensionspoäng att kunna göras om avgiften betalats före utgången av fjärde månaden efter den månad då skatten debiterats. gäller att pensionspoäng tillgodoräknas den försäkrade endast om tilläggspensionsavgiften för året till fullo betalats inom föreskriven tid. Ett undantag härifrån finns dock. Utan hinder av att hela avgiften betalats på föreskrivet sätt skall pensionspoäng alltid tillgodoräknas för de båda år som närmast föregått det år då pension vid bifall till en ansökan därom skulle börja utges. Med anledning av den nu föreslagna principen om tillgodoräknande av pensionspoäng utifrån betalad andel av tilläggspensionsavgiften anser regeringen att det inte längre finns skäl till att denna regel skall kvarstå. Den försäkrade går ju inte längre miste om hela pensionspoängen om inte hela avgiften betalats inom den föreskrivna tiden. Med hänsyn härtill och till att avstämningstidpunkten för hur stor andel av tilläggspensionsavgiften som slutligt har betalats alltjämt är så sen att utbetalning av pension kan ha påbörjats finns det anledning att, som föreslagit, ändra reglerna om återbetalningsskyldighet. Regeringen återkommer till detta i det följande. Liksom bör uppgift om för vilken inkomst pensionspoäng skall tillgodoräknas lämnas av till och de allmänna försäkringskassorna efter avstämningstidpunkten. Förutom att rätten till pensionspoäng förloras för inkomst av annat förvärvsarbete om inte avgiften till fullo betalats finns enligt nuvarande regler även en särskild beräkningsregel för den försäkrades tilläggspension. Enligt 12 kap. 2 § AFL beräknas en persons ålderspension utifrån medeltalet av de pensionspoäng som tillgodoräknats honom eller henne eller, om pensionspoäng tillgodoräknats , utifrån medeltalet av de 15 högsta poängtalen som tillgodoräknats honom eller henne. Om pensionspoäng tillgodoräknats för mindre än skall oavkortad pension multipliceras med kvoten mellan det antal år för vilka den försäkrade tillgodoräknats pensionspoäng och talet 30. Om pensionspoäng inte tillgodoräknats den försäkrade på grund av att avgiftsbetalning inte skett till fullo skall, enligt 12 kap. 2 § andra stycket AFL, talet 30 ökas med ett för vilket pensionspoäng inte tillgodoräknats till följd av sådan utebliven betalning. Ökning kan göras upp till 50. Talet i täljaren kan däremot aldrig överstiga 30. Detta innebär att t.ex. en person som haft pensionsgrundande inkomst men som till följd av reglerna om tillgodoräknande av pensionspoäng vid bristande avgiftsbetalning inte tillgodoräknats pensionspoäng för 10 av dessa år, kommer att få sin pension reducerad till 25/40-delar av oavkortad pension. innebär nämnda regler olika behandling av olika personer. Den som har haft inkomst av annat förvärvsarbete och som förlorat sin pensionspoäng på grund av att avgiftsbetalning inte skett till fullo men som även har haft inkomst av anställning överstigande ett förhöjt basbelopp kommer nämligen att tillgodoräknas pensionspoäng för . Någon ökning av talet i nämnaren enligt 12 kap. 2 § andra stycket AFL blir därmed aldrig aktuell för en sådan person. Om nämnda regler inte ändras skulle de nu föreslagna bestämmelserna för tillgodoräknande av pensionspoäng dessutom innebära att en person med lägre inkomst som betalar t.ex. en tredjedel av sin tilläggspensionsavgift inte tillgodoräknas pensionspoäng till följd av att den andel av inkomsten av annat förvärvsarbete för vilken tilläggspensionsavgift anses vara betalad understiger ett basbelopp, medan en person med högre inkomst som betalar samma andel av sin tilläggspensionsavgift kommer att tillgodoräknas pensionspoäng och därmed inte kommer att påverkas av reglerna i 12 kap. 2 § andra stycket AFL. Vi föreslår därför att andra stycket i 12 kap. 2 § AFL upphävs. Nämnda bestämmelser bör dock fortfarande gälla i den utsträckning pensionspoäng, på grund av att tilläggspensionsavgift inte till fullo har betalats, inte tillgodoräknats för inkomst av annat förvärvsarbete för år . Återbetalningsskyldighet av för mycket utbetalad tilläggspension Såsom det tidigare angivits kan i vissa fall för mycket tilläggspension ges ut . En sådan situation kan uppstå om tilläggspension har börjat betalas ut och det senare, vid avstämningstidpunkten, framkommer att den försäkrade inte har betalat sina skatter och avgifter året eller de två åren före det då denne börjat uppbära pension. Tilläggspensionen skall då räknas om och det som betalats ut för mycket skall återkrävas. I 20 kap. 4 § AFL regleras sådana förhållanden som återkrav av för mycket utbetalad pension m.m. I detta lagrum bör ett stadgande införas som direkt reglerar återbetalningssituationer när tillgodoräknandet av pensionspoäng ändras på grund av uteblivna skatte- och avgiftsbetalningar. Regeln om att avdrag får göras för obetalda avgifter bör ej längre finnas kvar eftersom de avgifter som inte betalats vid avstämningstidpunkten bortfaller (se avsnitt 16.2). 17 Preskription av fordringar på skatter och avgifter I fråga om preskription av fordringar i allmänhet gäller preskriptionslagen (1981:130) om inte annat är särskilt föreskrivet. Huvudregeln enligt den lagen är att en fordran preskriberas efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts . För fordringar mot en konsument gäller i vissa fall en kortare preskriptionstid . För skattefordringar finns särskilda föreskrifter i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. (skattepreskriptionslagen). Preskrip- tionslagen gäller alltså inte för sådana fordringar. Preskription enligt skattepreskriptionslagen innebär att åtgärder för att få betalt för en fordran inte längre får vidtas (10 §). Exempel på sådana åtgärder är betalningsanmaning, kvittning, utmätning och ansökan om förlängning av preskriptionstiden. Om en fordran innan preskription inträtt säkerställts helt eller delvis genom en sådan åtgärd, får åtgärden emellertid fullföljas även efter det att preskriptionstiden gått ut. Lagen om preskription av skattefordringar m.m. gäller i fråga om pre- skription av skatt och andra fordringar som det allmänna har rätt till och som drivs in enligt bestämmelserna i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. I lagens tillämpningsområde innefattas således bl.a. de skatter och avgifter som är avsedda att ingå i skattekontosystemet. Den ordinarie preskriptionstiden för skattefordringar är och enligt huvudregeln är utgångspunkten för beräkning av preskriptionstiden utgången av det kalenderår då fordringen förföll till betalning. På förfal- lodagen är vanligtvis en skattefordran fastställd till sitt belopp och alltså känd för skattemyndigheten. Men i vissa fall förfaller skatten till betalning utan att så är fallet (se exempelvis 16 kap. 1 § mervärdesskattelagen, 1994:200, ML). Preskriptionstiden räknas då från utgången av det kalen- derår under vilket beslut om fastställandet av fordringen meddelades. Om inte tidpunkten för detta fastställelsebeslut togs som utgångspunkt skulle en fordran i sämsta fall kunna bli preskriberad innan indrivningsåtgärder hunnit vidtas. meddelas flera beslut beträffande samma fordran. Det kan betyda att ett tidigare fastställt skattebelopp höjs. I så fall beräknas särskild preskriptionstid endast på det ytterligare belopp som skall betalas. Detta gäller oavsett om det är fråga om ett omprövningbeslut meddelat av skattemyndighet eller om beslutet meddelats av domstol. I fråga om innehållen preliminär eller kvarstående skatt som inte betalas in gäller att det krävs ett beslut om arbetsgivarens ansvar för skatten. Utgången av det kalenderår då beslut om betalningsskyldighet meddelades är i dessa fall utgångspunkt för beräkningen av preskriptionstiden. Motsvarande gäller när en arbetsgivare har underlåtit att göra skatteavdrag. Om ett sådant beslut meddelas innan arbetstagarens slutliga skatt har debiterats, riktas fastställelsebeslutet även mot denne. Beträffande arbetsgivaravgifter gäller i princip vad som sagts i fråga om innehållen preliminär skatt enligt uppbördslagen (1953:272). Mervärdesskatt anses beslutad i enlighet med deklarationen utan att särskilt beslut meddelas. Det belopp som anges i deklarationen är förfallet till betalning den dag deklarationen skall lämnas. Om det finns skäl för det får skattemyndigheten ompröva skatt som beslutats på detta sätt.