prop · GK031D11 · 1997-01-01 00:00:00 — Utslagsgivande bör vara bredden i studiemiljön vid högskolan. För att göra det möjligt för en högskola att benämnas universitet föreslår att staten anslår medel för en utvecklingsplan för vissa mindre och medelstora högskolors uppbyggnad av fakultet och forskarutbildning. Skäl för regeringens förslag och bedömning: Internationella jämförelser visar att det inte finns någon självklar definition eller användning av begreppet universitet. används för att beteckna enheter av olika storlek och omfattning. Begreppet används i internationella sammanhang på skiftande sätt. Det gemensamma är emellertid att enheterna har en betydande grad av självständighet i grundutbildning, forskarutbildning och forskning. Regeringen anser det naturligt att en statlig högskola, som har en grund- utbildning och forskning som är väl etablerad och av god kvalitet, som har en tillräcklig omfattning av grundutbildningen och utbildning inom ett antal äm- nesområden, som har en tillräcklig omfattning av forskningsverksamheten och forskning inom ett antal ämnesområden, som har goda infrastrukturella förutsättningar (bibliotek m.m.) för att bedriva grundutbildning och forskning, som har internationella kontakter inom grundutbildning och forskning samt som uppfyller kraven för att inrätta professurer och att utfärda doktorsexamen, skall kunna ansöka hos regeringen om och efter prövning av tilldelas rätten att använda benämningen universitet. De lärosäten som redan uppfyller de kriterier för benämningen universitet, som regeringen föreslagit, såsom Kungl. Tekniska högskolan och , och vars namn är välkända, kan självfallet avstå från att ansöka om att få använda benämningen. Om de emellertid önskar använda benämningen universitet kan regeringen i sådant fall, utan hörande av , besluta om detta. har i sin anslagsframställning begärt att få anta namnet . Regeringen bedömer att högskolan i och med de ovan föreslagna resursförstärkningarna väl uppfyller kraven för att benämnas universitet och att högskolan inte behöver undergå ytterligare prövning. Regeringen avser att genom en ändring i högskoleförordningen tilldela namnet . Med de resursförstärkningar som i det följande föreslås för de mindre och medelstora högskolorna (avsnitt 5.5.3) bör det vara möjligt för vissa av dem att kunna uppfylla kriterierna för benämningen universitet. 5.5.3 Forskning vid mindre och medelstora högskolor -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: De mindre och medelstora högskolorna samt | | i och i skall| | tilldelas kraftigt ökade och permanenta forskningsresurser. | | Dessa skall fritt kunna disponeras av respektive högskola så att| | högskolan kan utveckla forskningen under eget ansvar. | | Ansvaret för fördelning av den s.k. rörliga resursen för lärare| | vid de mindre och medelstora högskolorna skall övertas av dessa | | högskolor inom ramen för deras forskningsresurser. | | | | Regeringens bedömning: De mindre och medelstora högskolornas | | forskningskontakter med näringsliv samt med universitet och hög-| | skolor med fakultet bör fördjupas. Dessa kontakter bör redovisas| | i högskolornas årsredovisningar. Utredningar: föreslår i betänkandet Forskning och pengar (SOU 1996:29) en ökning om sammanlagt av anslaget till forskning vid de mindre och medelstora högskolorna så att detta bättre skall kunna balansera de externa medlen. Fördelningen föreslås ske med hänsyn till volymen av externa medel, exklusive särskilda medel från länsstyrelserna. En eventuell ytterligare ökning bör enligt utredaren fördelas efter ansökan i likhet med resurstilldelningen för samarbete i nätverk mellan mindre och medelstora högskolor samt universitet och högskolor med fasta forskningsresurser eller för forskningssamverkan mellan mindre och medelstora högskolor och näringslivet. Betänkandet har remissbehandlats. Flertalet mindre och medelstora högskolor framhåller att summan är alldeles för låg och flera kritiserar de föreslagna fördelningsmodellerna. Utredningen för uppföljning av högskolereform, 93, har i sitt slutbetänkande Reform och förändring (SOU 1996:21) framhållit att fördelningen av fakultetsmedel, s.k. rörlig resurs, till lärarna vid de mindre och medelstora högskolorna inte fungerar tillfredsställande. Denna fördelning får i regel endast en summarisk behandling i respektive fakultetsnämnd. finns, enligt utredningen, vid de mindre och medelstora högskolorna inga organ som kan svara för den vetenskapliga kvalitetsprövning som måste ägnas användningen av forskningsmedel. Utredningen framhåller dessutom att det inom överblickbar tid inte kommer att vara möjligt att ge alla lärosäten fakultetsanslag och ansvar för forskarutbildning. Betänkandet har remissbehandlats. Inga särskilda synpunkter har inkommit i denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Anslagen till forskningsstödjande åtgärder vid mindre och medelstora högskolor har successivt ökat. Resurserna för de direkta forskningsstödjande åtgärderna vid de mindre och medelstora högskolorna uppgår /96 (12 månader) till . Dessutom finns två tidsbegränsade resurser för forskningen vid dessa högskolor; dels för samarbete i nätverk mellan mindre och medelstora högskolor samt universitet och högskolor med fasta forskningsresurser (1993/94-1995/96) och dels för forskningssamverkan mellan mindre och medelstora högskolor och nä- ringslivet (1994/95- 1995/96). i förfogar över forskningsresurser, , som anvisas inom universitets fakultetsanslag. Storleken av dessa samlade resurser, , är dock av de totala fakultetsanslagen. Uppbyggnad av forskning är ett långsiktigt åtagande som kräver uthållighet. I budgetpropositionen för /96 (prop. 1994/95:100, bil. 9) uttalade regeringen sin avsikt att ytterligare förstärka resurserna till forskning vid de mindre och medelstora högskolorna samt att omvandla dessa medel till permanenta forskningsresurser. Omfattningen av utbildningen vid de mindre och medelstora högskolorna har ökat markant . Antalet helårsstudenter mer än fördubblades mellan läsåren 1989/90 och 1994/95. De mindre och medelstora högskolorna har också utvecklat nya utbildningar och skapat egna profiler i utbildningsutbudet. Även forskningen har gått starkt framåt vid de mindre och medelstora högskolorna. Antalet doktorander och forskarutbildade lärare ökar stadigt; /95 fanns vid dessa högskolor sammanlagt närmare 800 doktorander och, omräknat till heltidstjänster, närmare 700 lärare med doktorsexamen. Högskolorna har dessutom med framgång lyckats få externa medel till sin forsk- ningsverksamhet. Vid dessa högskolor finns nu goda miljöer för forskning. Forsk- ningen har stor betydelse även för grundutbildningens kvalitet och för lärarnas kompetensutveckling. /95 fanns sammanlagt 29 professurer placerade vid de mindre och medelstora högskolorna men inrättade vid högskolor med fakultet. har de mindre och medelstora högskolorna möjlighet att ansöka hos om att få inrätta professurer; de första ansökningarna har behandlats av verket. Sammanlagt har givit tillstånd till inrättandet av tio professurer vid , sju vardera vid högskolorna i och samt en professur vid vardera , och . har senare ansökt om ytterligare 23 professurer, /om tio professurer, om sju professurer och i om en professur. De mindre och medelstora högskolorna har en växande betydelse för det regionala näringslivet, för tekniköverföring och forskningsinformation, men också för rekryteringen till högre utbildning och tillgången till kvalificerad arbetskraft i regionen. , och är goda historiska exempel på den stora betydelse framväxten av högskolor har för den regionala utvecklingen. Högskolans regionala betydelse har tidigare behandlats i denna proposition, avsnitt 5.2. En profilering av högskolornas forskningsprogram är nödvändig för att inom utvalda områden uppnå tillräcklig kompetens. Det är varje högskolas ansvar att utveckla sin profil så att forskningsresurserna utnyttjas optimalt med hänsyn till högskolans förutsättningar. De mindre forskningsmiljöerna kan bättre stimulera till samverkan över ämnesgränserna och har ofta ett större samarbete med det omgivande samhället. Informationstekniken gör det möjligt för en mindre eller medelstor högskola att, inom sina profilområden, befinna sig vid den internationella forskningsfronten. De mindre och medelstora högskolorna bör således inte eftersträva att i det mindre formatet kopiera de stora universiteten. En högskola skall också kunna välja att främst satsa på utbildningen; det kan vara en konkurrensfördel att kunna redovisa en medveten prioritering av grundutbildningen och en profil inom vissa utbildningsområden. Regeringen föreslår att de mindre och medelstora högskolorna samt i och för tilldelas kraftigt förstärkta och permanenta forskningsresurser. Utöver nuvarande resurser om sammanlagt (12 månader, prisläge) föreslås en förstärkning om för att utveckla forskningen. Resurserna skall fritt disponeras av respektive högskola så att denna kan utveckla forskningen under eget ansvar; det är givetvis styrelsens och rektors ansvar att tillse att medlen för forskning fördelas med beaktande av sedvanliga vetenska- pliga kvalitetskriterier. Vid fördelningen av medlen mellan högskolorna har regeringen bl.a. tagit hänsyn till forskningens och grundutbildningens omfattning och samt till antalet forskarutbildade lärare vid de olika högskolorna. Medlen har beräknats under ett samlat anslag B 46. Forskning och konstnärligt utvecklingsarbete vid vissa högskolor. I den forskningspolitiska propositionen (prop. 1996/97:5) föreslås ett ökat statligt inflytande över de s.k. löntagarfondsstiftelserna. Regeringen anför där att stiftelseförordnandena bör ändras och att ändringarna bör komma till stånd med tillämpning av en ny bestämmelse i stiftelselagen, vilken föreslås i propositionen Statliga stiftelser (prop. 1996/97:22). Regeringen föreslår i förstnämnda proposition att skall godkänna att riktlinjen för ändringarna skall vara att regeringen skall utse ledamöterna i stiftelsernas styreslser. Därmed ökar möjligheterna till samordning mellan stiftelsernas in- satser och andra statliga insatser, främst inom forskningens område. Enligt regeringens bedömning bör detta innebära att resurser kan frigöras inom ramen för statens budget för vissa nysatsningar. Sålunda bör vissa ändamål inom högskolesektorn som ligger inom stiftelsernas verksamhetsområden, t.ex. särskilda insatser inom forskarutbildning och internationalisering, kunna förutses finansieras av stiftelserna och inte med budgetmedel; de resurser som frigörs skulle bl.a. kunna förstärka de permanenta forskningsresurserna för de mindre och medelstora högskolorna. I budgetpropositionen för finns då förutsättningar för att föreslå en särskild satsning på forskningen vid vissa mindre och medelstora högskolor. Om dessa ytterligare resurser kan ställas till förfogande, har några av de medelstora högskolorna förutsättningar att få självständig rätt att inrätta professurer, att få utfärda doktorsexamen samt därmed att kunna ansöka om att få benämnas universitet. Efter en prövning enligt de kriterier som redovisas i föregående avsnitt skulle några av dessa högskolor kunna ges ställning som universitet . Rörlig resurs fördelas ur de permanenta forskningsresurserna Med anledning av propositionen Universitet och högskolor - frihet för kvalitet (prop. 1992/93:1, bet. 1992/93:UbU3, rskr. 1992/93:103) föreskrev att den s.k. rörliga resursen vid varje fakultet skall fördelas i proportion till antalet lärare även vid mindre och medelstora högskolor inom fakultetens ansvarsområde. I budgetpropositionen för /96 (prop. 1994/95:100, bil. 9) uttalade regeringen sin avsikt att se över förutsättningarna för denna fördelning. Universiteten och högskolorna med fakultet har lämnat in redovisning av fördelningen av den rörliga resursen. Av redovisningarna samt av betänkandet Reform och förändring (SOU 1996:21) framgår att fördelningen till lärare vid de mindre och medelstora högskolorna ofta inte fungerar tillfredsställande. Med de ökade och permanenta forskningsresurser som föreslås i denna propo- sition kommer de mindre och medelstora högskolorna själva att kunna ta ansvar för sina lärares forskning. Liksom högskolor med fakultet har de mindre och medelstora högskolorna ansvaret för hur forskningsresurserna används och det är därför naturligt att de även ansvarar för att en rörlig resurs för högskolans lärare avsätts och fördelas. Fakulteternas ansvar att fördela rörlig resurs till lärare vid de mindre och medelstora högskolorna bör därför upphöra. Regeringen avser att i regleringsbrev lämna föreskrifter om att medel för rörlig resurs till lärare vid de mindre och medelstora högskolorna i stället skall avsättas från respektive högskolas forskningsresurser. Kontakter med näringsliv samt med universitet och högskolor med fakultet Kontakter med näringsliv samt med universitet och högskolor med fakultet är naturligtvis värdefulla och nödvändiga både för forskningens kvalitet och för forskningens nyttiggörande. Samarbetet med universitet och högskolor med fakultet samt med näringslivet bör därför vidmakthållas och fördjupas. Dessa kontakter bör redovisas i högskolornas årsredovisningar. Forskarutbildningen är av central betydelse för högskolan. Doktorander utför en stor del av forskningen och deltar även i viss mån i undervisningen. Forskarutbildningen skall också tillgodose rekryteringsbehovet av disputerade högskolelärare. kommer detta behov att växa, dels på grund av expansionen av grundutbildningen, dels till följd av ökande pensionsavgångar. En väl fungerande forskarutbildning av hög kvalitet är viktig inte bara för högskolan. Forskarkompetens i företagen är utomordentligt betydelsefull för det svenska näringslivets konkurrenskraft. , t.ex. inom läkemedelsindustrin och elektronikindustrin, är ofta mycket framgångsrika. Genom forskningsprojekt som doktorander genomför i samverkan med näringslivet främjas utbyte av vetande och metoder och företagen kan rekrytera vetenskapligt skolad personal. Sådant samarbete främjar också skapande av kontaktnät mellan högskolan och näringslivet. Det är också önskvärt med fler forskarutbildade i den offent- liga sektorn och andra delar av samhället för att tillföra verksamheten ökad kompetens. Det är därför angeläget att examinationen i forskarutbildningen fortsätter att öka. /95 utfärdades drygt 1500 doktorsexamina, vilket kan jämföras med 1989/90. Andelen kvinnor bland de doktors-examinerade ökade från //95. Antalet utfärdade doktorsexamina vid de större fakulteterna samt andelen kvinnor redovisas närmare i avsnitt 5.1.1. Den föreskrivna studietiden för doktorsexamen är men forskarstudierna tar i anspråk. Det är önskvärt att en forskarutbildning kan avslutas inom rimlig tid, eftersom de enskildas möjligheter att finna arbete efter avlagd examen därmed ökar. Långt utdragna eller avbrutna studier innebär också att samhällets resurser utnyttjas ineffektivt. Det finns en rad problem med forskarutbildningens utformning och effektivitet, framför allt inom de humanistiska, teologiska och samhällsvetenskapliga fakulteterna. Det gäller långa studietider, låg examinationsfrekvens och hög ålder vid disputationen. Doktoranderna vid dessa fakulteter uppvisar bruttostudietider om i medeltal och de nyblivna doktorernas ålder är vanligen hög; för humanister ligger genomsnittsåldern på . En allvarlig indikation på problemen är att mindre än en femtedel av dem som under antogs till forskarutbildning vid dessa fakulteter hade disputerat forskarstudier. Handledningen är kanske den viktigaste delen inom forskarutbildningen och behöver ägnas ökad uppmärksamhet. Den fungerar ofta väl men har på vissa håll stora brister. Det är en angelägen uppgift för att ta initiativ till en översyn av handledningen och utbildningen av handledare. Många lärosäten har gjort avsevärda insatser på området men erfarenheterna bör kunna samlas och bearbetas på nationell nivå. En god studiefinansiering är av största betydelse för framgångsrika och effektiva doktorandstudier. Det nuvarande systemet är inte tillfredsställande. En särskild utredare, knuten till , redovisar en översyn av studiefinansieringen och vissa andra frågor inom forskarutbildningen samt förslag till förändringar i rapporten och examina i forskarutbildningen (Ds 1996:35). Vissa frågor som behandlas i rapporten har anknytning till högskolans tjänsteorganisation för lärare, som utreds. Ytterligare ett antal rapporter om forskarutbildningen har lagts fram . har bl.a. genomfört en utvärdering av forskar- utbildningen inom det språkvetenskapliga området. har presenterat en studie om effektiviteten inom forskarutbildningen vid de samhällsvetenskapliga fakulteterna. Frågor rörande forskarutbildningens utformning och studiefinansieringen för doktorander kommer att behandlas i en proposition som regeringen avser att förelägga . 5.6 Jämställdhet och genusforskning 5.6.1 Jämställdhet inom högskolan Det råder en stor obalans mellan könen i den akademiska världen. På grund- utbildningssnivå är många utbildningar starkt kvinno- respektive starkt mans- dominerade. Inom forskarutbildningen finns inget kvinnodominerat faktultetsområde men flera mansdominerade. I tjänstehierarkin slutligen finns det genomgående få kvinnor på de högre nivåerna. Detta medför att utbildningens och forskningens kvalitet blir lidande. Med anledning av propositionen Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet (prop. 1995/96:164, bet. 1995/96:UbU18, rskr. 1995/96:405) har en rad åtgärder vidtagits i syfte att skapa en jämnare könsfördelning bland högskolans studenter, lärare och forskare. Åtgärderna redovisas i avsnitt 3.7 i den forskningpolitiska propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5). I jämställdhetspropositionen anmälde regeringen att för varje lärosäte kommer procentmål att ställas upp för andelen kvinnor bland nyrekryterade professorer. Regeringen avser att i en proposition förelägga förslag om en ny organisation för högskolans lärartjänster (avsnitt 5.11). Den nya tjänsteorganisationen kommer att öka högskoleledningarnas möjligheter att påverka rekryteringen. Konkreta procentmål kommer därför att läggas fram först i samband med denna proposition. I avvaktan på detta bör lärosätena intensifiera sitt arbete med att utjämna obalansen mellan kvinnor och män på olika nivåer. För att bättre kunna uppnå framtida rekryteringsmål bör högskolorna se över och förbättra villkoren för kvinnor, såväl inom grundutbildning och forskarut- bildning som under den fortsatta akademiska karriären. var av rikets professorer kvinnor, vilket dock är en ökning från . Andelen kvinnliga professorer varierar kraftigt mellan universiteten, beroende bl.a. på vilka fakulteter de har. Andelen är vid i , i , i , i , i och i . Vid är andelen . Bland fackhögskolorna har , Kungl. Tekniska högskolan och kvinnliga professorer. Hinder för kvinnor att göra vetenskaplig karriär bör särskilt analyseras. har två studier lagts fram om meritvärdering vid tjänstetillsätt- ningar. I rapporten av kvinnors respektive mäns meriter vid tjänstetillsättning inom universitet och högskolor (Ds 1996:14) redovisas en undersökning av tillsättningsärenden vid fyra fakulteter 1994. I den andra studien - reviewers favor males - analyseras tillsättningarna av forskarassistenttjänster vid . Se vidare avsnitt 3.7 i propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5). Arbetsgruppen för jämställdhet inom högre utbildning och forskning (JÄST- gruppen) har granskat högskolornas fördjupade anslagsframställningar för . JÄST-gruppen konstaterar att det finns en betydande spännvidd vad gäller kvaliteten i lärosätenas behandling av jämställdhetsfrågorna. I några fall har frågorna behandlats ambitiöst och med en genomtänkt analys; framställningen från är ett exempel på detta. Ofta saknas dock all analys av det slag som regeringen efterfrågat i direktiven. Endast några få lärosäten har följt direktiven att lämna förslag till procentmål avseende andelen kvinnor bland nyrekryterade professorer under den kommande planeringsperioden. En brist i många anslagsframställningar är dessutom att statistiken över personal och studenter inte är uppdelad på kvinnor och män. JÄST-gruppen har överlämnat två skrivelser till Utbildnings- departementet med förslag till jämställdhetsåtgärder, bl.a. ändringar i hög- skolelagen och högskoleförordningen. Förslagen bereds f.n. i . presenterade sitt betänkande Forskning och pengar (SOU 1996:29) . Där påtalas att kvinnor generellt får lägre externa forskningsbidrag än män och att varken ålder eller tjänstestruktur kan förklara detta. Det är angeläget att detta anmärkningsvärda förhållande uppmärksammas av forskningsråden och . Strävan att nå en jämnare könsfördelning bland studenterna är grundläggande för jämställdhetsarbetet. På grundutbildningsnivån är könsfördelningen i vissa fall mycket sned. /95 utgjorde kvinnorna av studenterna inom vård- och omsorgsutbildningar och inom lärarutbildningarna. Inom vissa andra utbildningar är andelen kvinnor däremot mycket låg; i civilingenjörsutbild- ningarna var exempelvis av studenterna kvinnor. För att ytterligare markera vikten av en utveckling mot en jämnare könsfördelning inom grundutbildningen har regeringen infört ett nytt moment i utbildningsuppdraget för den kommande treårsperioden. Samtliga lärosäten som har naturvetenskapliga och tekniska utbildningar skall vidta åtgärder för att öka andelen kvinnor inom dessa utbildningar. Motsvarande uppdrag, syftande till att öka andelen män, ges till berörda lärosäten när det gäller lärar- och vårdutbildningar. Regeringens utbildningssatsningar avser till stor del naturvetenskapliga och tekniska utbildningar. Ett antal projekt som bl.a. har som mål att öka rekryteringen av kvinnliga studenter till dessa områden bedrivs med stöd av genom Rådet för grundläggande högskoleutbildning. Vidare har regeringen avsatt medel för ett utvecklingsprojekt inom högskoleingenjörs- och civilingenjörsutbildningarna vid . I projektet ingår att analysera utbildningarna och efterföljande yrkesliv i ett jämställdhetsper- spektiv (se avsnitt 5.3.2.2). På forskarutbildningsnivån har könsfördelningen inom olika fakultetsområden blivit jämnare . Skillnaderna är dock fortfarande stora mellan fakulteterna. /95 svarade kvinnorna för av samtliga avlagda doktorsexamina. I avsnitt 5.1.1 redovisas könsfördelningen bland nyexaminerade doktorer vid de större fakulteterna. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Ett sekretariat för genusforskning inrättas.| | Medel tillförs för detta ändamål. | | Centrum/forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning ges | | utökade medel. Utöver de åtta centrum som fått medel | | tillkommer Jämställdhetscentrum i . | | Resurser för åtgärderna har beräknats under respektive lärosätes| | anslag. | | | | Regeringens bedömning: ges medel för | | inrättande av ett nytt tema - tema . | | Kvinnohistoriska samlingarna vid har | | förutsättningar att fungera som nationellt ansvarsbibliotek för | | kvinno-, mans- och genusforskning. Resurser för detta ändamål har| | beräknats under Kungl. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Genusforskning har inte bara inomvetenskaplig betydelse utan ger också värdefulla nya infallsvinklar på annan forskning och främjar jämställdheten. Regeringen föreslår i denna propo- sition att betydande belopp avsätts för att stimulera genusforskningen. Resurser för åtgärderna har beräknats under respektive lärosätes anslag. En mer utförlig bakgrund till förslagen finns i avsnitt 3.7 i propositionen Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5). Det finns behov av ett organ med uppgift att utreda, skapa opinion, stimulera och informera om genusforskning. Regeringen föreslår att ett sekretariat skapas för detta ändamål. Sekretariatet bör förläggas till och ges ställning som en självständig inrättning.