prop · GK033 · 1997-01-01 00:00:00 — Den dåvarande regionmusiken har fått en regional styrning. Sammanlagt finns det regionalt verkande kulturinstitutioner på 37 orter. Majoriteten av dessa ligger i residensstäder som ofta har mer än en kulturinstitution. Många har fått närmare till en eller flera kulturinstitutioner. hade 1,3 miljoner medborgare utanför storstäderna en teaterinstitution i sin kommun. är det drygt 1,8 miljoner. Antalet medborgare utanför storstadsområdena som har en symfoni- eller kammarorkester på nära håll har ökat från 550 000 till närmare 1 miljon. Nätet av lokala kulturinstitutioner - folkbibliotek, lokala museer, konst- hallar samt den kommunala - har också stärkts betydligt , inom ramen för kommunernas ansvar. har dock in- skränkningar gjorts i bl.a. bibliotekens bokbussverksamhet och uppsökande verksamhet. Likaså har vissa inskränkningar skett i den kommunala . De konstarter och genrer som saknar institutioner eller har svag institu- tionell förankring har i allmänhet fått arbeta med betydligt mindre resurser än de institutionsstarka konstarterna. Det gäller bild- och formkonst, dans, jazz, folkmusik, kammarmusik och körmusik. Den geografiska spridningen av teater- och dansföreställningar, konserter och utställningar genom turnéer respektive vandringsutställningar har förändrats . utbud har halverats, delvis på grund av att teaterns fyra regionala ensembler fått regionala huvudmän. De regionala och lokala teatrarnas turnéverksamhet har ökat, men inte alls i samma omfattning. De fria teater- och dansgrupperna har blivit fler och ökat utbudet av turnéföreställningar. Länsmusiken har tagit över turnéansvaret från Riks- konserter. Riksutställningars utställningsdagar har halverats som de regionala museerna har fått bättre förutsättningar att också arbeta med vandringsutställningar. Antalet konstnärer inom alla konstarter har ökat med . De konstnärliga utbildningarna har också utvecklats liksom andra utbildningar inom kulturområdet som t.ex. kulturmiljövården. På radio- och TV-området fanns tre radiokanaler och två TV-kanaler, alla inom ramen för den TV-avgiftsfinansierade public service-verksamheten. finns fyra rikstäckande kanaler inom men också ett stort antal reklamfinansierade lokalradiostationer samt föreningsdriven närradio. Det finns fortfarande två public service-kanaler inom men också en svensk reklamfinansierad TV-kanal som når i stort sett hela den svenska publiken. Vidare finns det ett tiotal TV-kanaler som kan tas emot via kabelnät eller parabol och som är särskilt riktade till den svenska marknaden, ett stort antal utländska TV-kanaler samt ett antal lokal-TV-kanaler. fanns det 20 orter i landet med dubbel utgivning av dagspress. har det minskat till 18 orter. Den periodiska pressen, inklusive kulturtidskrifterna, är dock mycket mångsidig. har det skett en viss ökning av bokutgivningen. Bok- klubbsverksamheten har expanderat medan antalet boklådor minskade under periodens första del. Fonogramutgivningen har tiodubblats. Antalet premiärvisade filmer på biograf har minskat något. Det totala antalet biografer är i stort sett oförändrat, däremot är fler koncentrerade till de större orterna genom multibiograferna. Utbudet av film på video är spritt över hela landet. Folkbildningsarbetet och amatörverksamheten stärktes ekonomiskt under periodens första del. har bidragen från stat och kommun totalt sett minskat. Andelen studiecirklar i estetiska ämnen har ökat, liksom antalet kulturprogram. Studieförbunden och deras kulturprogramverksamhet svarar ofta för en stor del av det totala kulturutbudet i små och medelstora kommuner. Verksamheten har ökat kraftigt i omfattning. Många mindre kommuner har utformat sin kulturpolitik utifrån samarbetet med studieförbunden och väljer att ge stöd till dem i stället för att driva egen programverksamhet. Kulturverksamhet har blivit vanligare i flera miljöer: på arbetsplatser, i boendemiljöer och inom vården. Kulturverksamheten är inte längre så tydligt bunden till institutioner och evenemang. Genom de fria teater-, dans- och musikgruppernas verksamhet har kulturen i högre grad etablerats utanför institutionerna. Arrangörsledet har utvecklats. Det gäller som tidigare nämnts studieförbundens arrangörsverksamhet, men också lokalföreningar, konstföreningsrörelsen och andra kulturföreningar. Publikarbetet har däremot inte varit prioriterat eller framgångsrikt. har påpekat att framför allt institutionernas publikarbete i hög grad inriktats på de aktiva och välmotiverade medborgarna. Institutionerna avsätter i allmänhet mycket begränsade resurser för sitt publikarbete. Litteraturfrämjandet har lagts ned. Konstfrämjandet har upphört men rekonstruerats i Folkrörelsernas Konstfrämjande. Också skådebanerörelsen har brottats med stora svårigheter. Intresset för historia och kulturmiljövård har ökat och bl.a. tagit sig uttryck i "Gräv-där-du-står"-verksamhet, samling kring arbetslivsmuseer och engagemang i hembygdsrörelsen och i olika opinionsgrupper. Kulturmiljöns roll som resurs i samhället och för den enskilde har blivit tydligare. Frågorna har också integrerats i samhällsplaneringen och i miljö-, regional-, arbetsmarknads- och jordbrukspolitiken. På en del områden har den kulturella verksamheten ökat utan stöd från det offentliga. Det gäller framför allt det breda utbudet av musik i alla former. Det har även växt fram en hel flora av specialtidskrifter. Video- marknaden har också expanderat. Ungefär tre miljoner svenskar deltar i någon form av skapande verksamhet, i studiecirklar eller annan bildningsverksamhet. Sammanlagt blir det ca 20-30 miljoner besök i folkbildningens regi. Ungefär 6 miljoner människor besöker minst en gång någon kulturinstitution eller något kulturevenemang som konsert, teaterföreställning eller biobesök. Många av dem är regelbundna besökare. Nästan alla tar del av massmedieutbudet, de flesta . Internationella jämförelser Internationellt sett ligger på en hög nivå när det gäller delaktighet i kulturlivet. Några exempel från : av befolkningen besöker bibliotek. Motsvarande siffra för är , för och för . har lika höga besökssiffror som , medan ligger högre, eftersom två tredjedelar av befolkningen besöker bibliotek . av den svenska befolkningen har varit på teater minst en gång . Motsvarande siffra för är , för , för och för . I är siffran . Svenska kulturinstitutioner har en hög kvalitet och hävdar sig väl vid internationella jämförelser. På folkbiblioteksområdet tillhör vi de ledande nationerna. Teatertätheten är totalt sett hög, särskilt i förhållande till befolkningsstorleken. Svensk teater, särskilt barnteatern, och svenska orkestrar hävdar sig väl i internationella sammanhang. Vi har ett antal museer av hög internationell klass. Våra långa traditioner på arkivens och kulturmiljövårdens område och deras utveckling med bl.a. ett brett kulturmiljöperspektiv, gör att också där ligger på en hög internationell nivå. Folkbildningen är unik för och bredden på föreningsverksamheten i övrigt saknar motsvarighet i många andra länder. Hur svensk kulturpolitik och kulturverksamhet värderas internationellt framgår av studie (Kulturpolitik i 2:2, Statlig kulturpolitik i , Rapport från en europeisk expertgrupp). I kapitlet Slutsatser säger examinatorerna: "För en utomstående iakttagare är kanske det mest betydelsefulla som uppnåtts kulturlivets enastående sociala bredd. I det avseendet kan nog ligga framför den stora klungan andra länder. Den starka betoningen av barns tillgång till kultur hänger samman med detta. Genom övertygande och samarbete med kommuner och landsting har en större omvandling av de regionala kulturinstitutionernas struktur genomförts. Kostsamma ansträngningar har gjorts att ge ekonomiskt stöd till yrkesverksamma konstnärer. Den professionella verksamheten ligger på en mycket hög nivå. ligger nära toppen i den europeiska ligan vad gäller antal teatrar och orkestrar i förhållande till befolkningens storlek. - - - Det kanske inte kommer som en överraskning att examinatorerna lägger särskild vikt vid den möjlighet som skapas för på kulturområdet genom utvecklingen i i ett vidare perspektiv. Vi är medvetna om att statsmakterna redan tagit itu med frågan. För att möta den utmaningen, måste konsten få en viktigare roll, utan att den särskilda omsorgen om de breda sociala målsättningarna överges. Inför denna stora uppgift bör statsmakterna inleda en omfattande dialog med kulturlivet och uppmana till större uppslutning kring kulturen över hela landet. Liknande möjligheter öppnas för många länder. Mycket resurser har redan satsats av och mycket har redan uppnåtts. Strävan att fördjupa svenskarnas upplevelser av kultur kommer att innebära flera risker och mer osäkerhet, men examinatörerna är övertygade att utbytet i längden blir bestående." 4.2 Ta till vara och utveckla ger en kort sammanfattning av omvärldsfaktorer som påverkat människors liv. Familjebilden har förändrats. Kvinnorna har gått ut i arbetslivet. Ensamhushållen har blivit flera som ungdomar bor kvar hos sina föräldrar längre . av alla landets hushåll är invandrarhushåll. Arbetsmarknaden är under omvandling. Informationstekniken har förändrat arbetsvillkoren och skapat nya förutsättningar men också problem. Arbetslösheten är hög. har blivit medlem av EU. Hur människors kulturvanor påverkats av samhällsförändringarna är svårt att fastställa, likaså vad kulturpolitiken betytt. utvärde- ringsrapport konstaterar dock att totalintrycket av de analyser som gjorts är att aktivitetsnivån på kulturområdet generellt är hög i . påpekas att de skillnader i kulturvanor som finns mellan olika befolkningsgrupper tycks bestå, med ett undantag. Vi får fler kulturaktiva äldre och medelålders. Ett annat tydligt resultat från utvärderingsrapporten är att människors utbildningsnivå är den viktigaste enskilda grunden för deras deltagande i kulturlivet. Utgångspunkten för regeringens överväganden i denna kulturproposition är att grundtankarna års proposition fortfarande står sig. Däremot behöver kulturpolitiken utvecklas på vissa områden för att effektivare nå de uppsatta målen, och i vissa fall anpassas till en förändrad verklighet. Kultur i hela landet Den statliga insatsen för att bredda kulturutbudet har bestått i att fördela statliga resurser över landet. I första hand har stödet gått till kulturinstitutioner på regional nivå och till kulturverksamhet inom studieförbunden. På det sättet har regionala kulturcentrum kunnat skapas i ett antal större städer, men även i många mindre samhällen har kulturlivet blivit mer mångsidigt och rikare. Detta har skett genom ett succesivt uppbyggnadsarbete i samspel mellan stat, landsting och kommuner. I denna proposition föreslås förändringar i syfte att göra stödsystemet smidigare. Dessutom föreslås generella insatser av nytt slag för att främja hela landet. Det statliga stödet till regional verksamhet utsträcks till filmområdet och till dansområdet, biblioteksstödet förstärks väsentligt och verksamhet med länskonstnärer införs i stor skala. När kulturlivet betraktas ur ett lokalt perspektiv kommer ofta nya fråge- ställningar i centrum. har kulturpolitiken oftast diskuterats sektorsvis. Också denna kulturproposition presenterar sina förslag sektorsvis. Det behövs självfallet en kulturpolitik som tar hänsyn till såväl de olika konstarternas som kulturarvsområdets speciella behov. Men detta får inte innebära en isolering mellan olika konstområden eller kulturarvsverksamheter. Kulturpolitiken måste också anpassas till att behoven skiftar mellan storstäder, huvudorter i regionerna, småstäder och landsbygdssamhällen. Det lokala kulturlivet är betydligt mer mångfacetterat än . I kommunerna finns mångåriga erfarenheter av att stödja, stimulera och organisera kulturaktiviteter. På många håll finns vilja och kraft att ge sig i kast med både riskabla och innovativa projekt. Mångfalden och valmöjligheterna har ökat. Kvalificerad kultur kan nås på många olika vägar. Staten, landsting och kommuner har dock begränsade möjligheter att öka de ekonomiska insatserna för att initiera utveckling och förändring. I stället krävs det nya arbetsformer som bättre utnyttjar befintliga resurser. Massmedierna förmedlar ett nästan oöverskådligt utbud av underhållning, kultur, information m.m. och konkurrerar med det traditionella kulturlivet om människors uppmärksamhet. Men detta medieutbud kan aldrig ersätta ett lokalt kulturliv där människor deltar och själva skapar. Utbildningsnivån har generellt höjts. Vi har heller haft så många unga människor med gedigen konstnärlig utbildning som , och aldrig så många framstående unga artister. Vi har en mångfald av invandrare som bär med sig olika kulturer. Människor är dessutom mer kompetenta i samhällsfrågor än . Men det finns också en hotbild. De ekonomiska klyftorna har ökat, arbetslösheten och segregationen passiviserar människor. Kulturpolitiken måste inrikta sig på att både bejaka människors nya krav på kulturen och verka för att ingen ställs utanför Det är i den lokala miljön som idéer och initiativ skall födas. Det offentliga ansvaret för att stimulera en utveckling bygger främst på kommunerna, men även staten har ett ansvar. Det statliga kulturstödet består till övervägande del av medel som skall användas lokalt. Därför är det naturligt att staten ägnar intresse åt vad som sker, hur resurserna används, vad som är utvecklingsbart och vad som kan behöva mönstras ut för att en utveckling skall främjas. Avsikten är inte att öka den statliga styrningen över det lokala kulturlivet. Tvärtom måste statens ambitioner vara att främja ett kulturliv som i allt väsentligt utformas under lokalt ansvar. Det krävs emellertid ett engagemang från centralt håll för den lokala utvecklingen. Under kommer regeringen att stödja ett projektarbete vars syfte är att hävda kulturen i hela landet Folkbildningen I flertalet kommuner är studieförbunden, tillsammans med föreningslivet och folkbiblioteken, de viktigaste arrangörerna av kulturprogram. Det är regeringens uppfattning att folkbildningen och särskilt studieförbunden med sin breda verksamhet behöver spela en än mer aktiv och förnyande roll i kulturpolitiken. Genom sin estetiska verksamhet bidrar folkbildningen till att förverkliga målet att ge alla möjlighet till eget skapande. Det gäller inte minst inom musik, scenisk konst, bild- och formkonst, slöjd och konsthantverk. Folkbildningen når bättre än många andra kulturaktörer ungdomar, funktionshindrade, invandrare och kortutbildade. Ofta är det inom folkbildningen som människor får den första kontakten med kulturen, som ger upphov till ett intresse för att söka fördjupad kontakt med kulturverksamheter inom andra områden. Folkbildningens verksamhet är mycket omfattande. /95 genomfördes ca 142 000 kulturprogram via studieförbunden som samlade ca 14 miljoner besökare och engagerade ca 833 000 medverkande kulturarbetare. Folkbildningen som arrangör och beställare är därmed också en betydelsefull försörjningskälla för professionella kulturutövare. Det är regeringens uppfattning att folkbildningen bör kunna spela en central roll i arbetet med att hävda kulturens plats i hela landet Sex nationella uppdrag föreslår i sitt betänkande att regeringen ger nationella uppdrag till vissa institutioner eller verksamheter som har metoder för utveck- ling och förnyelse inom en konstriktning, genre eller verksamhetsform. Regeringen har tagit fasta på detta och avser att ge nationella uppdrag till , barn- och ungdomsteater i , i , Stiftelsen , Rosteriet i och Arbetets Museum . Det konkreta innehållet i varje uppdrag beskrivs närmare under respektive verksamhetsområde. Grundtanken med de nationella uppdragen är att ta tillvara kunnande och idéer från hela landet som kan ge vitalitet åt kulturlivet i stort. De nationella uppdragen är tidsbegränsade till . Barn och unga I denna proposition är barns och ungas rätt till både eget skapande och deltagande i kulturlivet ett genomgående tema. Det är av stor vikt att alla kulturinstitutioner och kulturverksamheter tar denna rätt på allvar. Barn och unga är inte någon enhetlig grupp. De har olika uppväxtvillkor, föräldrar med olika intressen och olika ekonomiska förutsättningar. Också barn och unga skapar sin egen kultur som vuxenvärlden måste respektera och kommunicera med. Barn och ungdomar har olika behov. Barn måste tidigt få ta del av ett brett kulturutbud och stifta bekantskap med litteratur, konst, musik och historia med stöd av engagerade vuxna. Kulturen blir på det sättet ett viktigt redskap i barnets utveckling. Ungdomar däremot har redan skaffat sig kulturella prefe- renser där de ofta inte bara vill vara kulturkonsumenter utan också kulturproducenter. En kulturpolitik för unga människor måste därför också ta sin utgångspunkt i deras eget skapande och kreativa förmåga Språket är av stor betydelse för barn och unga. Satsningar på litteratur och läsande för dessa grupper är också ett av de prioriterade områdena i denna proposition. Det mångkulturella samhället har den svenska befolkningens etniska sammansättning förändrats. har dock en ökande social segregering med etniska inslag konstaterats. Ett utanförskap på arbetsmarknaden och permanent bidragsberoende är en problematisk verklighet för många. Den höga arbetslösheten i landet är en orsak till detta, men inte den enda. Diskriminering, okunskap och främlingsfientlighet möter invandrade människor när de söker kontakt med det svenska samhället. konstaterar att negativa attityder till invandrare främjas av en rad i sig påverkbara faktorer. Till dessa hör bristande kontakter över etniska gränser, låg utbildning, lågt förtroende för politiker och för invandringspolitiken, begränsade erfarenheter av andra länder, upplevd maktlöshet och bristande självkänsla. Kulturen och kulturpolitikens betydelse för ett genuint mångkulturellt samhälle, där människor med olika kulturell bakgrund kan leva tillsammans och ge impulser åt varandra, kan aldrig överskattas. lever en knapp miljon människor i som är invandrade från andra kulturer och 700 000 personer som är födda i men har minst en förälder som är invandrad. Majoriteten bor i de tre storstadsområdena samt i och . Dessa människor besitter en mångfald av både religiösa och kulturella erfarenheter och kunskaper som är alltför litet synliga i kulturlivet i . Det är få kulturinstitutioner som lämnar plats för och lyckas synliggöra den mångfald av kulturarv och uttryck som finns samlad i landet. Invandrade kulturarbetare har svårt att hävda sig i det svenska kulturlivet. Regeringens avsikt att utreda organisationsform och verksamhetsinriktning för etablering av ett Världskulturhus på i från och med är ett initiativ som skall ge invandrarkulturen en egen arena. Regeringen avsätter också vissa medel budget, att fördelas till kulturinstitutioner som vill arbeta aktivt med frågor som rör kulturarv och främlingsfientlighet. Kulturen och arbetsmarknaden Kulturen har ett egenvärde och bör i första hand inte betraktas ur ett nyttoperspektiv. Men det hindrar inte att kulturen förvisso kan vara nyttig. De sysselsättningsinsatser som gjorts inom kulturområdet är ännu inte utvärderade. Flera tecken tyder dock på att kultur har en strategisk betydelse för övergången från industrisamhälle till informationssamhälle. Det finns därför skäl att anta att kulturarbetsmarknaden rymmer flera expansiva framtidsbranscher. Erfarenheter från andra länder är också mycket positiva; där industrin tappar mark har medvetna satsningar på kultur inneburit många nya arbetstillfällen. Insatser för att uppmuntra och utveckla kulturellt skapande bland t.ex. unga människor kan också bidra till att fler jobb skapas. Kulturområdet påverkas i hög grad av arbetsmarknadspolitiken. De arbets- marknadspolitiska insatser som gjorts , riktade särskilt till kultur- området, har givit många och goda resultat. Det gäller inte minst de regional- politiska effekterna. Kulturen är sysselsättningsintensiv och verkar över hela landet. Den är initiativskapande och ger stora effekter vid sidan av att den ger arbetstillfällen. Kulturområdets arbetsmarknad engagerar också i hög grad kvinnor och ungdomar. Regional utveckling, särskilda insatser för kvinnor, glesbygdsutveckling, småföretagssatsningar och kvalificerad turism använder ofta kultur och kulturarvet som instrument. I många fall finns också en koppling till god miljöhushållning. Inom delar av kulturområdet har det etablerats ett bra samarbete mellan arbetsmarknadsföreträdare och kulturinstitutioner. Sysselsätt- ningsinsatsen SESAM, som syftar till att ge unga akademiker fotfäste i museivärlden och arkiven är ett exempel. I byggnadsvården har arbetslösa byggnadsarbetare och hantverkare kunnat vidareutbilda sig för en byggmarknad som i hög grad handlar om att varsamt ta hand om äldre byggnader. har kommunerna en stor frihet att forma en arbetsmarknadspolitik som är anpassad efter lokala behov och resurser. Då finns det också möjligheter att, på ett helt annat sätt än tidigare, integrera kulturen i utvecklingsarbetet. Det har länge varit en kulturpolitisk ambition att samhällets åtgärder i första hand skulle inriktas mot att öka arbetstillfällena för konstnärer, och att öka användningen av konstnärliga verk. Regeringens ambition är att utreda förutsättningarna för en omställning av konstnärspolitiken så att möjligheten till arbete och ersättning för utfört arbete stärks. Regeringen föreslår också att konstnärernas villkor skall förbättras genom förstärkning av existerande stödformer Vidare har regeringen för avsikt att utreda förhållandena på den konstnärliga arbetsmarknaden med syfte att finna former för att bättre anpassa de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna till kulturpolitiska målsättningar. Massmedier och ny informationsteknik Massmedierna kan inte ersätta levande kulturevenemang, men de kan göra kulturupplevelser tillgängliga för människor oberoende av tid och rum. Även den som aldrig besöker en teater eller konsertsal kan få del av föreställningar via radio och TV, eller genom högklassiga musikinspelningar. Genom massmedierna kan publiken överallt få uppleva de yppersta artisterna. I regeringens proposition (1995/96:161) En radio och TV i allmänhetens tjänst, som antogs av (bet. 1995/96:KrU12, rskr 1995/96:297) understryks vikten av att programföretagen i sin roll som bärare av det nationella kulturarvet vidgar och fördjupar sitt kulturansvar. Programföretagen skall stimulera till debatt kring viktigare samhälls- och kulturfrågor, bevaka och granska händelser och utveckling på kulturlivets olika områden och i samspel med det övriga kulturlivet stimulera och förmedla olika kulturaktiviteter. Programmen skall spegla kulturlivet i olika delar av landet. Programföretagen skall också öka samarbetet med kulturinstitutionerna i syfte att öka antalet utsändningar av föreställningar och evenemang. Regeringen vill också i denna proposition understryka kulturinstitutionernas ansvar att finna samarbetsformer med televisionen och radion som möjliggör överföring av kulturevenemang från hela landet. Den tekniska utvecklingen har påverkat förutsättningarna för både kulturell delaktighet och konstnärligt skapande. Med förbättrade lagringsmetoder och distributionssätt kommer stora mängder information att kunna göras tillgängligt på folkbibliotek eller i enskilda hem. Datorteknik och förenklad inspelningsteknik förenklar arbetsprocessen inom t.ex. musikskapande. Ny teknik ger också förutsättningar för helt nya konstarter, t.ex. verk som sprids i form av cd-rom eller via Internet. Likaså ger ny teknik nya grupper möjlighet att vara kulturellt aktiva, som det finns risk för nya klyftor mellan äldre och yngre, mellan män och kvinnor eller mellan olika yrkesgrupper. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1, utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning) att ett särskilt anslag anvisas universitetsdatanätet SUNET. Förslaget innebär att SUNET skall få en vidgad roll som möjliggör anslutning för statliga museer, länsmuseer och biblioteksområdet.