prop · GK0383 · 1997-01-01 00:00:00 — Från svensk utgångspunkt skall särskilt understrykas betydelsen av att vi fått en mycket stor hemmamarknad och i anslutning därtill ett ökat intresse för utländska investeringar. är ett litet land i den globala ekonomin som vi är starkt utrikeshandelsberoende. behöver en väl fungerande inre marknad som kan fungera som en accelerator för såväl svensk export som import. Det ligger därmed i hög grad i intresse att stödja kommissionens ansträngningar att effektivisera och fullborda den inre marknaden och att verka för att den handlingsplan som förbereds blir operativ och ger resultat. En väl fungerande inre marknad är i hög grad ett intresse för hela det svenska folket. Regeringens högst prioriterade fråga är att skapa nya arbetstillfällen och varaktig tillväxt. De möjligheter som den inre marknaden skapar är ett viktigt instrument för arbetet med att nå detta mål. En väl fungerande inre marknad innebär också att svenska konsumenter får bättre och billigare varor och tjänster, vilket får direkt genomslag i hushållens ekonomi. Rörligheten för personer innebär helt nya möjligheter för svenskar som för längre eller vill studera, arbeta eller bo i ett annat medlemsland. Av kommissionens rapport om den inre marknadens följder och effektivitet (se närmare i avsnitt 2.2 och 2.3) framgår att utvecklingen inom en rad områden har avgörande betydelse för att kunna utnyttja den inre marknadens fördelar till fullo. Exempel på sådana områden är konkurrenspolitik, konsumentpolitik, skattepolitik, regionalpolitik och miljöpolitik. På sådana områden kan det finnas varierande uppfattningar bland medlemsländerna som det för den inre marknadens effektivitet är nödvändigt att sådana skillnader inte hindrar det fria utbyte som är den inre marknadens grund mer än nödvändigt. Det är av stort intresse för att man inom sådana angränsande områden kan utveckla så stor samsyn som möjligt inom en ram som är acceptabel för . Miljön hör till de frågor som är högt prioriterade av i EU-arbetet. Miljöfrågorna är gränsöverskridande till sin karaktär och delvis nära sammankopplade med handeln. Nya miljöregler på inremarknadsområdet måste därför utgå från en hög nivå för miljöskyddet. Detta är viktigt inte bara från miljöskyddssynpunkt. En hög skyddsnivå gynnar en utveckling av nya produkter och produktionsprocesser som behövs för att stärka den europeiska industrins konkurrenskraft. Frågan om avvägningar mellan miljön och inre marknaden behandlas framförallt i avsnitt 5.11. I avsnitt 5 behandlas också en rad andra områden med utgångspunkt från deras betydelse för den inre marknaden. Allmänt kan här sägas att inremarknadsarbetet måste bedrivas på ett sätt som står i överensstämmelse med svenska särskilda ställningstaganden på områden som skydd för liv och hälsa, arbetar- och konsumentskydd och miljöskydd på en hög nivå. Vad beträffar regionalpolitiken inkluderas i den gemensamma politiken på detta område och får därmed del av stöd från strukturfonderna. Dessa tillskapades bl.a. för att motverka de regionala obalanser inom Europeiska unionen som skapandet av den inre marknaden bedöms kunna medföra. Regeringen vill framhålla att grunden nu är lagd för målet om fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och personer. Det finns också en dynamik i utvecklingen som är positiv, även om det uppenbarligen återstår mycket att göra. EU står inför stora förändringar genom tillkomsten av EMU och en utvidgad medlemskrets. Det är därför angeläget att de uppnådda resultaten konsolideras och utvecklas genom åtgärder av det slag som föreslås i kommissionens rapport. Utformningen av den handlingsplan som förbereds blir viktig. En förutsättning för framgång är som framhålls i rapporten att i och övriga medlemsländer skapas ett engagemang hos alla aktörer för den inre marknaden. Detta förutsätter att medborgarna och företagen på ett konkret sätt får erfara att en väl fungerande inre marknad är till fördel för dem. Den övergripande prioriteringen från svensk sida är nu att säkerställa den inre marknadens effektivitet. Det är därvid som kommissionen framhåller i sin rapport de offentliga myndigheternas uppgift att genom lämpliga ekonomiska och institutionella villkor skapa möjligheter för de ekonomiska aktörerna att utnyttja den inre marknadens fördelar. Det är emellertid företagens förmåga att ta tillvara dessa möjligheter som ytterst blir avgörande för utvecklingen. Gemenskapssamarbetet vilar på rättslig grund. De för den inre marknaden grundläggande rättsreglerna finns i EG-fördraget. Därunder finns en gemensamt beslutad sekundär lagstiftning på en mängd olika områden. Rapporten om den inre marknaden visar att det finns betydande brister i medlemsländernas genomförande på nationell nivå av gemensamt beslutad lagstiftning. Vidare förutsätter EG- rätten på områden som inte omfattas av särskild gemenskapslagstiftning en princip om ömsesidigt erkännande av medlemsländernas rättsordningar, som medför att nationella särregler inte får förhindra fri rörlighet annat än under särskilt angivna förutsättningar. Också här finns många exempel på bristande efterlevnad i medlemsländerna. Regeringen vill understryka vikten av att gemenskapsrätten genomförs på ett komplett och korrekt sätt på nationell nivå. Ansvaret för att så sker ligger på såväl EU-nivå som nationell nivå. Medlemsstaterna måste också sträva efter att tillämpa gemensamma regler på ett likformigt sätt och i möjligaste mån undvika särlösningar på nationell nivå. Annars uppstår automatiskt hinder som medför att den inre marknadens potential inte kan utnyttjas och att man inte kan dra nytta av annars befintliga stordriftsfördelar. I samband med rättsregler vill regeringen understryka vikten av god regelkvalitet. Reglerna skall vara ändamålsenliga för sitt syfte och uppfylla krav på klarhet, begriplighet och lättillgänglighet. stödjer och bör fortsätta att stödja det arbete som pågår inom EU som kan innefatta att förenkla och förbättra regelverket inom den inre marknaden. I arbetet betonar kvaliteten i lagstiftningsprodukterna. För att EU skall kunna möta konkurrensen på den globala handelsarenan är det mycket viktigt att konkurrensen på den inre marknaden fungerar. Konkurrensreglerna gäller i princip för samtliga varu- och tjänsteområden och förutsätter en väl fungerande och effektiv tillämpning. Vart och ett av dessa är i behov av en väl fungerande och effektiv tillämpning av konkurrensreglerna. Om den inre marknaden är navet i det europeiska samarbetet, så är en fungerande konkurrens i sin tur navet i en fungerande inre marknad. Konkurrenssnedvridningar, som t.ex. uppdelning av marknader, innebär att fundamentet för den inre marknaden hotas. Om allt fler ärenden kommer att avgöras på nationell nivå, i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen, är det även viktigt att arbetar för ett utbrett och fungerande samarbete mellan kommissionen och de olika nationella konkurrensmyndigheterna. Offentliga stödåtgärder har en stor konkurrenspåverkan som drabbar de ekonomiska aktörerna. Den snedvridning som sker av konkurrensen genom sådana åtgärder kan i väsentlig grad motverka eftersträvade strukturförändringar och påverka resursfördelningen på ett negativt sätt. bör i EU verka för att minska offentliga stödåtgärder och aktivt medverka i översynen av statsstödsreglerna i detta syfte. Likaledes har offentlig upphandling nära anknytning till konkurrensfrågorna. Frågan har stor betydelse för det gränsöverskridande handelsutbytet mellan medlemsstaterna. Det råder enighet om att området är bristfälligt utvecklat inom den inre marknaden. Frågan har även stor ekonomisk betydelse för svenskt näringsliv. Den inre marknaden förutsätter ett fritt tillträde till andra staters marknader på lika villkor för säkra produkter. Framtagandet av standarder fyller därmed en viktig funktion och det är av stor betydelse att arbetet med standarder effektiviseras. För svenskt vidkommande är det mycket viktigt att de väsentliga säkerhetskraven som ställs på varor är uppfyllda. Frågan är central för medborgarnas förtroende för den inre marknaden. Det krävs en fungerande marknadskontroll som ser till att säkerhetskraven efterlevs. Denna funktion behöver byggas ut inom hela unionen och kompletteras med fungerande informationssystem och samarbete mellan ansvariga myndigheter i olika länder. Den inre marknaden har inneburit att många hinder har försvunnit och att företagen därmed har getts en möjlighet att utnyttja nya vägar. De olika informationsprocedurer som finns har stor betydelse för att motverka nya handelshinder. Svensk kontaktpunkt för handelshinder på den inre marknaden är . Eftersom konsumenternas förtroende behövs för att den inre marknaden skall kunna förverkligas i alla delar, bör stor vikt generellt fästas vid konsumentpolitiken i EU. De små och medelstora företagen har en mycket stor betydelse för sysselsättningen och tillväxten i medlemsstaterna. Detta framgår tydligt i diskussioner kring utformningen av politiken inom många områden där situationen för de små och medelstora företagen sätts i centrum. Det är angeläget att undanröja de svårigheter som finns för små och medelstora företag och att verka för att de ges samma tillträde till den inre marknaden som större företag. Exempel på hinder som särskilt drabbar småföretagen vid sidan av de traditionella faktorerna bristande språkkunskaper och administrativ kompetens är t.ex. kostnader för typgodkännanden, avvikande nationell lagstiftning samt komplicerade momsregler. De små och medelstora företagen skall inte behöva uppleva att de har en konkurrensnackdel som beror på deras storlek. Småföretagens deltagande i den inre marknaden är en viktig fråga. Följaktligen skall särskilt beakta de små och medelstora företagens situation i diskussioner och förhandlingar som rör den inre marknaden. 2.2 Kommissionens rapport om den inre marknadens följder och effektivitet Europeiska kommissionen har i ett meddelande till parlamentet och rådet daterat ("Den inre marknadens följder och effektivitet", KOM(96) 520) presenterat en första utvärdering av hur den inre marknaden fungerat och dragit slutsatser om vad som bör göras för att förbättra dess effektivitet. Kommissionen ser där positivt på utvecklingen och anknyter till vad som i annat sammanhang har sagts om den inre marknaden som en språngbräda för att öka antalet nya arbetstillfällen och skapa en varaktig tillväxt. En omfattande undersökning med en lång rad bakgrundstudier har gjorts som visar tydliga tecken på att genomförandet av den inre marknaden medfört viktiga förändringar i gemenskapens ekonomi genom förstärkt integration och konkurrens. Positiva effekter kan påvisas i bland annat följande avseenden: - Ökande konkurrens inom både tillverknings- och tjänstesektorerna - Ökad takt i den industriella omstruktureringen - Större utbud av varor och tjänster till lägre priser, särskilt inom avreglerade sektorer som transport, finansiella tjänster, telekommunikation, radio och television - Snabbare och billigare leveranser mellan länderna tack vare avskaffandet av gränskontroller för varor - Större rörlighet mellan medlemsstaterna både för arbetstagare och personer som inte är ekonomiskt verksamma. Preliminära beräkningar av dessa förändringars övergripande ekonomiska återverkningar ger ett uppmuntrande resultat, men det är fortfarande för tidigt för att många av åtgärderna på den inre marknaden skall ha fått full verkan. Beräkningarna anger enligt rapporten följande: - Mellan 300 000 och 900 000 fler arbetstillfällen än vad som annars skulle ha varit fallet - En extra ökning i EU-ländernas BNP-tillväxt på 1,1-1,- En inflationstakt som varit 1,0-1,lägre än vad som annars skulle ha varit fallet - Ekonomisk konvergens och sammanhållning mellan de olika regionerna inom EU. De positiva resultaten har enligt kommissionens rapport uppnåtts utan någon sänkning av säkerhetskraven för konsumenter och arbetstagare, tvärtom har på många områden skyddsstandarden för de europeiska medborgarna ökat. Av rapporten framgår också att den inre marknaden har medfört en avsevärd ökning av såväl handeln som EU:s andel av utländska direktinvesteringar i världen. Framför allt när det gäller utländska direktinvesteringar är det tydligt att den inre marknaden har gjort EU mer intressant som investeringsmål, särskilt inom finansiella tjänster. I rapporten framhålls att den utvärdering som gjorts inte är definitiv och utan förbehåll, framför allt på grund av följande: - Det är svårt att identifiera de effekter som uteslutande kan tillskrivas den inre marknadens integration. Bland andra faktorer som påverkat utvecklingen nämns nya medlemsländer i unionen, den tyska återföreningen, den ekonomiska omvandlingen i central- och , ökat stöd från Europeiska stödfonderna, ökad globalisering av ekonomin och den informationstekniska revolutionen. - Den inre marknadens lagstiftning har ännu inte börjat tillämpas fullt ut och ekonomiska aktörer håller fortfarande på att anpassa sig till nya rättsliga och affärsmässiga förhållanden. Den senaste konjunkturnedgången kan ha gjort dem tveksamma att ta steget fullt ut.I rapporten framhålls vidare att även om grunden nu är lagd för en integrerad inre marknad det ändå återstår mycket att göra för att avskaffa återstående hinder. Viktigt är emellertid att inre politiska gränser är strategiskt viktiga för näringslivet och att det nu finns nödvändiga strukturer på plats för att avskaffa dessa hinder och hindra nya från att komma till. Det räcker dock inte med att dessa förutsättningar finns. För att komma vidare behövs enligt kommissionen ett förnyat politiskt engagemang för den inre marknaden. Aktiv handling krävs från alla parter som har intresse av att den inre marknaden blir en framgång: de nationella myndigheterna i medlemsstaterna, de ekonomiska aktörer som marknaden har skapats för och unionens institutioner. Kommissionen understryker att det är de ekonomiska aktörernas, dvs. företags och konsumenters, sak att ta till vara de möjligheter som den inre marknaden skapar. De offentliga myndigheternas uppgift på nationell nivå och på gemenskapsnivå är att skapa lämpliga ekonomiska och institutionella villkor. Om marknaden skall hålla vad den lovar beror i första hand på företagens och konsumenternas förmåga att utnyttja de nya öppningarna. 2.3 Kommissionens handlingsplan för ett förnyat engagemang i arbetet med den inre marknaden gav kommissionen i uppdrag att ta fram en handlingsplan för den inre marknaden och resultatet skall presenteras för i . Kommissionens handlingsplan kan förväntas bygga på slutsatserna i rapportens avslutande kapitel. Huvudtanken är att man nu måste helt leva upp till vad man har beslutat och jämna ut de återstående politiska och praktiska svårigheter som hämmar den inre marknadens hela potential från att förverkligas. Kommissionen lägger i sin rapport fram tydliga politiska rekommendationer för insatser på två nivåer. På den nationella nivån måste medlemsstaterna dels förbättra takten i genomförandet av gemenskapslagstiftning av betydelse för den inre marknaden, dels vidta kraftiga åtgärder för att minska nationell reglering som hämmar både konkurrens och konkurrenskraft. På gemenskapsnivån återstår att slutföra uppgifter års inremarknadsprogram inom ett fåtal nyckelområden (avskaffande av personkontroller, beskattning och bolagsrätt). Vidare behövs bättre kontroll och uppföljning av genomförandeåtgärderna och utveckling av gemenskapens politik på vissa angränsande områden såsom konkurrens, konsumentpolitik, information och miljö. I rapporten framhåller kommissionen också att införandet av en gemensam valuta kommer att effektivisera den inre marknaden genom avlägsnande av valutarisker och genom ökad öppenhet och konkurrens i allmänhet. I rapportens avslutande kapitel utvecklas det sagda ytterligare med ett antal förslag. För att få en effektiv tillämpning av gemenskapslagarna bör frågor om rättstillämpning ges mer uppmärksamhet på den politiska nivån. Ett program med följande punkter bör införas: - Effektivare bestämmelser för genomförande och i synnerhet en förstärkning av övervakningen på marknaden. - Ökad öppenhet hos medlemsstaterna för diskussioner om rättstillämpning med utbyte av information om strukturer, förfaranden och problem. - Kontroll av nationella åtgärder för rättstillämpning. - Ökat utnyttjande av vetenskaplig och teknisk expertis. - Snabbare överträdelseförfaranden. - Bättre rättstillämpande instrument för den inre marknaden. - Bättre statistik och informationsspridning. För att minska antalet regler och förenkla dem bör dels på gemenskapsnivå utarbetas en strategi för regelförenkling på grundval av resultatet från initiativet SLIM (Simpler Legislation for the Internal Market), dels på nationell nivå övervägas följande åtgärder: - Ett register över nationella åtgärder som leder till uppdelning av marknaden. - Minskning av administrativa bördor, särskilt åtgärder som gör det lättare att starta företag. - Utbyte av information av erfarenheter vid granskning av egna regler. Åtgärder bör vidtas för att fullborda de rättsliga ramarna på gemenskapsnivå för den inre marknaden. Några viktiga luckor finns fortfarande i den gemenskapslagstiftning som bedömdes nödvändig plan för den inre marknaden, framför allt på följande områden: - Fri rörlighet för personer, framför allt vad gäller gränskontroller. - Skatteområdet, framför allt vad gäller mervärdesskatt, dubbelbeskattning och beskattning av inkomster från investeringar. - Europeisk bolagsrätt som kan underlätta för företag att etablera sig i mer än en medlemsstat. - Anpassning av befintlig gemenskapslagstiftning på områden där svårigheter visat sig, t.ex. områdena byggprodukter och finansiella tjänster. För vissa särskilt viktiga framtidsområden behöver de rättsliga ramarna ses över: - Tjänster baserade på informationsteknik. - Särskilda initiativ för tjänsteområdet. - En inre marknad för energi. Utöver de rättsliga ramarna behöver enligt kommissionen andra policyinstrument utvecklas för att den inre marknaden skall kunna utnyttjas till fullo: - Den gemensamma valutan är det viktigaste sättet att befästa och öka den inre marknadens effektivitet genom minskning av transaktionskostnader och undanröjande av valutarisker samt ökad konkurrens genom öppenheten i fråga om priser. - Sysselsättnings- och socialpolitik - Konkurrenspolitik - Skattepolitik - Informationspolitik - Miljöpolitik - Företagspolitik, särskilt förbättringar för små och medelstora företag - Transeuropeiska nät - Forsknings- och innovationspolitik - Konsumentpolitik Kommissionen understryker slutligen behovet av ett nytt engagemang på alla nivåer för att få till stånd en inre marknad som kan utnyttjas fullt ut. En effektiv inre marknad är ett viktigt instrument för att unionens prioriteringar skall kunna genomföras: - Sysselsättningen. Det finns redan tecken på att den inre marknaden på ett positivt sätt börjar bidra till den allmänna sysselsättningsnivån i unionen, även under rådande lågkonjunktur. - Utnyttjande av världsekonomins globalisering. Den inre marknaden ger företagen ett bra utgångsläge för att påverka och utnyttja de möjligheter som globaliseringen ger. - Den inre marknaden gynnar i sig konvergens och en ekonomiskt mer homogen miljö och förbättrar därför EMU:s förutsättningar att lyckas. - Utvecklingen av relationerna till de central- och östeuropeiska länderna kommer att starkt påverkas av i vilken grad dessa uppfattar den inre marknaden som allomfattande och fullt funktionsduglig. 3 Grundläggande förutsättningar för en effektiv inre marknad -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: En effektiv inre marknad kräver ett | | engagemang för genomförandet av lagstiftningen på gemenskapsnivå| | och nationell nivå. Grundläggande förutsättningar är därvid en god| | rättslig ram som respekteras av medlemsstaterna, ett gott | | administrativt samarbete och informationsutbyte inom unionen | | samt god information till unionens medborgare om den inre | | marknaden och dess möjligheter. | | Den rättsliga ramen för den inre marknaden finns i EG-fördraget| | och all gemenskapslagstiftning grundas i huvudsak på detta. | | Genom lagstiftning på gemenskapsnivå harmoniseras | | medlemsstaternas nationella rättsordningar på särskilda områden. I| | övrigt tillämpas den på EG-fördraget grundade principen om | | ömsesidigt erkännande. För att regler av betydelse för den inre | | marknaden skall fungera väl bedömer regeringen som särskilt | | angeläget | | - att gemenskapsregler genomförs korrekt på nationell nivå och | | att principen om ömsesidigt erkännande tillämpas på fördragsenligt| | sätt så att särregler på nationell nivå som hindrar fri rörlighet| | endast används när det är befogat med hänsyn till ett viktigt | | intresse såsom skydd för liv och hälsa, arbetar- och | | konsumentskydd eller skydd för miljön, | | - att regelreformering bedrivs effektivt på alla nivåer, | | - att överträdelser mot gemenskapsrätten åtgärdas snabbt och | | effektivt. | | Ett utökat administrativt samarbete och utbyte av information är| | viktigt för att skapa effektiva administrativa rutiner, göra en | | effektiv övervakning av den inre marknaden möjlig och skapa en | | god information till företag och enskilda i medlemsstaterna. | | För att skapa det nödvändiga engagemanget för den inre marknadens| | framgång och för att göra det möjligt för företag och enskilda att| | dra nytta av möjligheter och rättigheter på den inre marknaden | | krävs bättre informationsinsatser. 3.1 Grundläggande principer för den inre marknaden Utgångspunkten för en fungerande inre marknad är att medlemsstaterna respekterar EG-fördraget som är den rättsliga ramen för samarbetet och som all gemenskapslagstiftning i princip grundar sig på. Gemenskapen tillämpar huvudsakligen två modeller för att åstadkomma en fungerande rättsordning på den inre marknaden.De är dels principen om ömsesidigt erkännande av andra medlemsstaters regler och produkter, dels harmonisering (tillnärmning) av medlemsstaternas lagstiftning. Principen innebär att medlemsstaterna ömsesidigt erkänner varandras nationella regler och är grundläggande för den inre marknadens funktion. Principen åskådliggörs på ett tydligt sätt i artikel 30 i EG-fördraget som är utgångspunkten för varors fria rörlighet. Artikeln förbjuder kvantitativa importrestriktioner och åtgärder med motsvarande verkan. I artikel 36 finns dock undantag för åtgärder som motiveras av hänsyn till bl.a. skydd för allmän ordning och allmän säkerhet. Begreppet "åtgärd med motsvarande verkan" har tolkats av i en rad avgöranden och domstolen har då erkänt att det finns legitima nationella regleringsändamål utöver de som följer av artikel 36, s.k. tvingande hänsyn. I målet 120/78 mot Bundesmonopolverwaltung für Branntwein ("Cassis de ") lades den viktiga Cassis-principen fast som innebär att medlemsstaterna ömsesidigt erkänner varandras varor som lagligen tillverkats och marknadsförts. Cassis-principen gäller så länge gemensamma regler saknas. Medlemsstaterna har dock möjlighet att stoppa en vara från en annan medlemsstat om det krävs för att upprätthålla en effektiv skattekontroll, skydd för allmän hälsa, skydd av god handelssedvana, konsumentskydd, miljöskydd, förbättrad arbetsmiljö och främjande av kulturellt skapande. Undantagen är en del av Cassis-principen och kompletterar de undantag som finns inskrivna i artikel 36. En förutsättning för att kunna åberopa undantag är att de är proportionella, dvs. åtgärderna får inte vara mer ingripande i den fria rörligheten för varor, än vad som kan anses behövligt med hänsyn till undantaget (proportionalitetsprincipen). Vidare får åtgärder som hindrar handeln inte heller utgöra medel för godtycklig diskriminering eller förtäckt begränsning. Uppfattningarna om vad som faller in under artikel 36 eller undantagen enligt Cassis-principen går ofta vitt isär.