prop · GK03176 · 1997-01-01 00:00:00 — kan det inte bortses från att det i praktiken kan bli mycket svårt att skilja ut kärnkraftsavvecklingens betydelse för prisutvecklingen. Denna svårighet kan bli särskilt påtaglig, om en reaktor stängs av åtskilliga år efter lagens ikraftträdande och det mellan ikraftträdandet och avstängningen har inträffat många prispåverkande händelser, däribland avstängningar av andra reaktorer. Det bör övervägas om inte den föreslagna bestämmelsen i varje fall bör begränsas på så sätt att man skall bortse endast från sådana effekter som hänger samman med avstängningen av just den reaktor som det är fråga om. Om bestämmelsen utformas på ett sådant sätt, når man också en närmare överensstämmelse med 4 kap. 2 § expropriationslagen. Nackdelen är att ersättning då kan komma att utgå även för sådana prishöjningar som beror på tidigare avstängningar av andra reaktorer. Denna konsekvens torde dock få godtas. Lagrådet föreslår att punkten 1 formuleras enligt följande: "1. Har upphörandet av driften vid en kärnkraftsreaktor medfört in- verkan av någon betydelse på priset på högspänd el i , skall er- sättningen beträffande den reaktorn bestämmas på grundval av det pris som skulle ha gällt om en sådan inverkan inte hade förekommit." I punkten 2 anges att en kalkylränta om skall användas vid diskonteringen av framtida driftsnetton till tidpunkten för upphörande av rätten att utvinna kärnenergi. Lagrådet har ingen erinran mot förslaget i sak men föreslår vissa justeringar av lagtexten enligt följande: "2. En kalkylränta om skall användas vid diskontering av framtida driftsnetton till den tidpunkt då rätten att driva kärnkrafts- reaktorn upphör." Enligt punkten 3 skall ersättningen bestämmas utifrån antagandet att en kärnkraftsreaktor inte kan nyttjas efter den tidpunkt då den först togs i kommersiell drift. Det framgår av remissprotokollet att domstolen i det enskilda fallet, på talan av staten, skall kunna komma fram till att den reaktor som det är fråga om har en kortare drifttid än . Det skall emellertid aldrig kunna antas att drifttiden är längre. Lagrådet har förståelse för att man av bl.a. processekonomiska skäl ställer upp en regel om antagande av en längsta drifttid för kärnkrafts- reaktorerna. Det kan i och för sig ifrågasättas om man inte bör öppna en möjlighet för de enskilda sakägarna att föra bevisning om att drifttiden i det konkreta fallet är längre än . Lagrådet har emellertid inte underlag för att anse annat än att en maximitid utgör en rimlig avvägning mellan parternas intressen. Lagrådet vill alltså inte motsätta sig att regeln i punkt 3 genomförs. I 7 § andra stycket föreslår Lagrådet, i linje med vad som föreslagits beträffande punkt 2 ovan, att orden "utvinna kärnenergi" byts ut mot orden "driva kärnkraftsreaktorn". I paragrafens första stycke anges att staten skall väcka talan om fastställande av ersättning efter det att rätten att driva en kärnkraftsreaktor har upphört. Talan kan också väckas av tillståndshavare eller av ägare till fastighet som har använts vid reaktordrift. Av författningskommentaren framgår att ersättning enligt lagen alltid skall fastställas av domstol, även om en uppgörelse om ersättningen träffas mellan staten och berörda sakägare. Anledningen till detta är att man vill skydda borgenärer med panträtt i fastigheten. Enligt Lagrådets mening bör paragrafen formuleras om så att den kommer i bättre överensstämmelse med författningskommentaren. Lagrådet föreslår att första stycket får följande lydelse: "Ersättning enligt denna lag skall fastställas av domstol. Talan om fast- ställande av ersättning får väckas av staten eller av tillståndshavare eller av ägare till fastighet som har använts vid reaktordrift. Staten skall väcka talan efter det att rätten att driva kärnkraftsreaktorn har upphört, om inte talan har väckts av någon annan." I paragrafens första stycke bör orden "av ersättning" sättas in efter ordet "nedsättning". Paragrafens andra stycke kan förenklas och lämpligen formuleras enligt följande: "Betalning eller nedsättning skall ske från det att en dom om fastställande av ersättning har vunnit laga kraft. Motsvarande gäller i fråga om förskott." Paragrafen innehåller bestämmelser om ränta. I första meningen anges att avkastningsränta löper från det att rätten att driva den ifrågavarande kärnkraftsreaktorn upphör till dess betalning sker eller till utgången av betalningsfristen enligt 11 §. Andra meningen innehåller bestämmelser om dröjsmålsränta för den situationen att ersättningen betalas efter fristens utgång. Paragrafen bör kompletteras så att den omfattar också sådana fall då ersättning erläggs genom nedsättning. Även i övrigt bör lagrummet justeras något i förhållande till det remitterade förslaget. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse: "På ersättningen skall det tas ut ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den tidpunkt då rätten att driva en kärnkraftsreaktor upphör till dess betalning eller nedsättning sker. I den mån betalning eller nedsättning sker efter utgången av den i 11 § angivna fristen skall ränta tas ut enligt 6 § räntelagen." Paragrafen innehåller vissa anvisningar för tillämpningen av de bestäm- melser i expropriationslagen till vilka hänvisningar görs i förevarande lag. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas och inleds på följande sätt: "Vid tillämpning av de bestämmelser i expropriationslagen (1972:635) som det hänvisas till i 9, 11 och 13 §§ denna lag skall vad som sägs om - - - " Förslaget till lag om ändring i lagen om kärnteknisk verksamhet I 15 §, som behandlar återkallelse av tillstånd att bedriva kärnteknisk verksamhet, föreslås ett nytt andra stycke. I stycket anges att särskilda bestämmelser om upphörande av rätten att driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärnenergi finns i lagen om kärnkraftens avveckling. Lagrådet ifrågasätter om den föreslagna bestämmelsen, som endast är av upplysningskaraktär, behövs. Däremot bör enligt Lagrådets mening en komplettering göras i 14 §. I denna paragraf föreskrivs att om ett tillstånd att bedriva kärnteknisk verksamhet återkallas eller ett tillstånds giltighetstid går ut, kvarstår i princip skyldigheterna för en tillstånds- havare enligt 10 § att svara för de åtgärder som behövs för att bl.a. på ett säkert sätt hantera och slutförvara i verksamheten uppkommet kärnavfall m.m. och avveckla och riva anläggningar i vilka verksamheten inte längre skall bedrivas. Av remissprotokollet framgår att dessa skyl- digheter för tillståndshavaren kommer att kvarstå även i de fall då rege- ringen fattar beslut enligt lagen om kärnkraftens avveckling att rätten att driva en kärnkraftsreaktor skall upphöra. Enligt Lagrådets mening bör detta komma till uttryck i lagtexten. Lagrådet föreslår att 14 § får fö- ljande lydelse: "Om ett tillstånd återkallas eller ett tillstånds giltighetstid går ut eller om rätten att driva en kärnkraftsreaktor upphör att gälla enligt lagen (1997:000) om kärnkraftens avveckling, kvarstår skyldigheterna enligt 10 § till dess de fullgjorts eller befrielse från dem medgivits. Befrielse kan medges av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer." Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21augusti 1997 Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1996/97:176 Lag om kärnkraftens avveckling. Lagen omtryckt 1992:1536. SOU 1995:40 Underlagsbilaga 26 Prop. 1996/97:176 Bilaga 1 SOU 1995:140 Underlagsbilaga 26 Prop. 1996/97:176 Bilaga 1 1996/97:176 Bilaga 2 1996/97:176 Bilaga 3 1996/97:176 Bilaga 4 1996/97:176 Bilaga 5