prop · GK03132 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Delgivning med ett aktiebolag skall kunna | | ske genom att en handling skickas med post till bolaget utan | | krav på kvittens. Handlingen skall skickas till den postadress | | som bolaget låtit registrera i aktiebolagsregistret som förs av | | PRV. Det föreslagna delgivningssättet skall kallas särskild | | delgivning med aktiebolag och är en variant av ordinär | | delgivning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. menar att ytterligare överväganden bör göras innan förslaget kan genomföras. ombudsmän avstyrker förslaget med hänvisning till att aktiebolag som sköts på ett lojalt sätt riskerar att drabbas av rättsförluster om förslaget genomförs. ombudsmän menar att delgivningssättet i vart fall inte bör få användas vid delgivning med ett bolag som saknar registrerad behörig ställföreträdare. Flera av remissinstanserna har synpunkter på olika detaljer i förslaget. Skälen för regeringens förslag: Såsom redovisats i avsnitt 5 föreslås i promemorian ett nytt delgivningssätt. Delgivning med aktiebolag föreslås kunna ske genom att en handling sänds med post till bolaget utan krav på kvittens. Handlingen skall skickas till den postadress som bolaget låtit registrera i aktiebolagsregistret som förs av PRV. Delgivningssättet skall kallas särskild delgivning med aktiebolag. De allra flesta av remissinstanserna ställer sig positiva till en sådan ordning. Några av remissinstanserna har dock synpunkter på den närmare utformningen av förslaget. Vi återkommer till dessa synpunkter i det följande. ombudsmän avstyrker däremot förslaget och menar att aktiebolag som sköts på ett lojalt sätt skulle riskera att drabbas av rättsförluster om förslaget genomförs. Som vi konstaterat i det föregående finns det ett stort behov av effektivare metoder för delgivning med juridiska personer. Ett system med delgivning genom lösbrev utan krav på kvittens skulle kunna medföra väsentliga förbättringar gentemot nuvarande förhållanden. Som ombudsmän påpekar är promemorians förslag för svensk del ett nytt sätt att se på frågan om delgivning med aktiebolag. En jämförelse kan däremot göras med engelsk rätt. Den engelska motsvarigheten till våra aktiebolag skall alltid ha ett registrerat kontor och bolaget kan med laglig verkan delges genom försändelser med post till denna adress. På samma sätt bör det även i kunna ställas krav på den som har förmånen att få driva en verksamhet utan personligt ekonomiskt ansvar. är det naturligtvis av stor vikt att ett aktiebolag som sköts på ett seriöst sätt inte riskerar att drabbas på det sätt som ombudsmän befarar. När man överväger om en ordning som den nu föreslagna är godtagbar från rättssäkerhetssynpunkt är det naturligtvis i första hand en sak som skulle kunna inge betänkligheter, nämligen att försändelsen överhuvudtaget aldrig når aktiebolagets adress. Detta kan i huvudsak bero på två faktorer. Fel adress kan vara angiven på försändelsen och även om rätt adress är angiven kan försändelsen komma på avvägar under postbehandlingen. Avsikten är alltså att den handling som skall delges ett aktiebolag skall sändas till den postadress som är registrerad hos PRV i aktiebolagsregistret. Det kan naturligtvis förekomma att fel adress anges på delgivningsförsändelsen. Detta kan antingen bero på att den korrekta adressen inte finns i registret eller att den myndighet som skall delge handlingen av misstag anger en felaktig adress. anför i sitt remissvar att förslaget bör utformas så att postförsändelsen skall sändas rekommenderad för att delgivning skall anses ha skett. Skillnaden gentemot , då det krävs att någon behörig företrädare har kvitterat försändelsen, torde i sådant fall endast bli att myndigheten inte behöver efterforska vem som löst ut försändelsen. Ett problem vid delgivning med juridiska personer är ofta just att det är omöjligt att utläsa vem som hämtat en viss handling. Detta problem skulle kunna lösas om bestämmelserna får den utformning som föreslår. Emellertid skulle det inte lösa problemet att handlingen överhuvudtaget inte hämtas ut. Den effektivitetsvinst som uppstår genom att handlingen inte behöver kvitteras är enligt regeringens mening ett av de väsentligaste momenten i promemorians förslag. Konkursförvaltarkollegiernas förenings förslag medför inte att denna effektivitetsvinst skulle uppnås. Regeringen anser därför att man bör söka andra möjligheter för att förvissa sig om att handlingen kommit fram till rätt adress. Ett aktiebolag är skyldigt att från starten anmäla korrekt postadress till PRV och att genast anmäla eventuella ändringar av adressen. Bestämmelser om dessa skyldigheter finns i aktiebolagslagen och aktiebolagsförordningen. Enligt 2 kap. 9 § aktiebolagslagen skall ett aktiebolag anmälas för registrering efter stiftelseurkundens undertecknande och anmälan skall enligt 2 § aktiebolagsförordningen innehålla bl.a. bolagets postadress. Om bolagets postadress ändras skall bolaget enligt 8 kap. 15 § aktiebolagslagen genast anmäla detta för registrering. Den som valt att driva sin verksamhet i aktiebolagsform måste anses ha godtagit att följa de regelsystem som gäller för aktiebolag. Det är mot bakgrund av dessa regler därför rimligt att ett aktiebolag självt får stå risken om det försummat att anmäla rätt adress. Ett seriöst skött aktiebolag kommer däremot att ha rätt adress registrerad. En god garanti för att även en från början feladresserad försändelse senare kan nå aktiebolaget får man också genom postbefordringsföretagens rutin att till avsändaren återställa försändelser där adressen inte är riktigt angiven, t.ex. med påteckningen Adressaten är okänd på angiven adress . Om myndigheten får ett sådant bevis på att försändelsen inte kommit fram, skall adressaten självfallet inte anses delgiven. Härigenom undviker man rättsförluster för aktiebolaget, om myndigheten av någon anledning skulle ha angivit felaktig adress på försändelsen. Vi återkommer till denna fråga i avsnitt 9. Mot den nu redovisade bakgrunden ser regeringen inget principiellt hinder mot att genomföra den föreslagna ordningen under förutsättning att det finns tillräckliga garantier för att handlingen kommer fram till adressaten i rätt tid. Med den utformning som förslaget fått i promemorian skulle det kunna tänkas finnas en viss risk för sådana icke önskvärda konsekvenser som ombudsmän befarar. Enligt regeringens mening är det dock möjligt att utforma bestämmelserna så att delgivning med aktiebolag kan hanteras på ett effektivt sätt som de aktiebolag som sköts på ett seriöst sätt inte skall riskera att drabbas av några oväntade och oskäliga konsekvenser. Hur bestäm- melserna närmare skall utformas behandlas i det följande. Enligt promemorian skall det nya delgivningssättet bara kunna användas vid delgivning med aktiebolag och inte med andra juridiska personer. De flesta av remissinstanserna instämmer i denna bedömning men några menar att möjligheten att använda det nya delgivningssättet även bör gälla beträffande vissa andra juridiska personer. En viss registreringsskyldighet finns även för andra juridiska personer än aktiebolag. T.ex. har handelsbolag, ekonomiska föreningar och vissa ideella föreningar skyldighet att registrera uppgifter enligt handelsregisterlagen (1974:157). Enligt denna lag registeras emellertid också enskilda näringsidkare samt bolagsmän i enkla bolag som utövar näringsverksamhet. Dessa former av näringsverksamhet ligger typiskt sett nära handelsbolagen. I jämförelse med aktiebolagen kan de sägas ofta präglas av verksamhet som är av mindre omfattning eller mindre kontinuerligt slag. Det kan nog vara en slump om ett bolag faktiskt bildas eller inte. Enligt gällande regler sker delgivning genom att handlingen överbringas till någon av de bolagsmän som får företräda bolaget. Bara den omständigheten att de enskilda personerna har bildat ett bolag bör enligt regeringens mening inte medföra att de behandlas strängare i delgivningshänseende. I ideella och ekonomiska föreningar kan inte heller generellt sett ställas så höga krav på den inre organisationen som i ett aktiebolag. Stiftelser är i vissa fall registrerade, se stiftelselagen (1994:1220). Man kan dock inte heller beträffande dessa juridiska personer generellt sett ställa så höga krav på den inre organisationen som i ett aktiebolag. Regeringen delar därför den slutsats som redovisas i promemorian, nämligen att en reform, åtminstone i ett första steg, bör begränsas till aktiebolag. Till den kategori som skall kunna delges genom det nya förfarandet räknas inte bankaktiebolag eller försäkringsaktiebolag eftersom dessa inte utgör aktiebolag och inte heller registreras i aktiebolagsregistret. Om en senare utvärdering visar att det finns förutsättningar att utvidga möjligheterna till delgivning genom lösbrev till att gälla även andra juridiska personer än aktiebolag kommer regeringen att återkomma i denna fråga. En lämplig term för det nya delgivningssättet är, som föreslås i promemorian, särskild delgivning med aktiebolag . Så som konstaterats i promemorian kommer delgivningssättet att bli en variant av ordinär delgivning. Det nya delgivningssättet är enligt promemorian avsett att tillämpas även när behörig registrerad ställföreträdare saknas. ombudsmän har i sitt remissvar pekat på att ett aktiebolag som saknar registrerad behörig företrädare är likvidationspliktigt enligt 13 kap. 4 a § aktiebolagslagen. Enligt ombudsmän kommer då ett delgivningsförfarande enligt förslaget att i vissa fall ske med en juridisk person som saknar processbehörighet och delgivningen därmed bli en ren proformaåtgärd, eftersom bolaget inte kan föra någon talan. ombudsmän har tillagt att den kritik som riktas mot förslaget i denna del också träffar den nuvarande regeln i 16 § tredje stycket delgivningslagen. Regeringen är medveten om att det inte råder full överensstämmelse mellan den civilrättsliga lagstiftningen i aktiebolagslagen, som reglerar vem som har rätt att ingå rättshandlingar för ett bolag, och den processrättsliga lagstiftningen, som bl.a. reglerar genom vilka personer delgivning med ett aktiebolag kan ske. Den senare kretsen är vidare än den förra. Som ombudsmän påpekar är ett aktiebolag som saknar registrerad behörig företrädare likvidationspliktigt (13 kap. 4 a § aktiebolagslagen). Att ett aktiebolag saknar registrerad behörig företrädare behöver dock inte innebära att aktiebolaget faktiskt saknar behörig ställföreträdare. Även om någon ställföreträdare ännu inte registrerats kan t.ex. en bolagsstämma ha hållits där ställföreträdare har utsetts. Därigenom kan likvidationsgrunden och den eventuella processobehörigheten vara undanröjda. Saknar ett bolag registrerad behörig företrädare finns dessutom möjligheten att delge handlingen med bolagets samtliga aktieägare (se NJA II 1971 s. 27) eller, som ombudsmän påpekar, genom kun- görelsedelgivning enligt 16 § tredje stycket delgivningslagen. Enligt regeringens mening medför inte det faktum att en talan i vissa fall skulle kunna avvisas på grund av ett aktiebolags bristande processbehörighet att de föreslagna delgivningsbestämmelserna inte skulle kunna ha en funktion att fylla i andra fall. Nuvarande praxis vad gäller aktiebolags processbehörighet i dessa fall, är dessutom, som Lagrådet påpekar, motsägelsefull. Om exempelvis en tredskodom kan meddelas eller inte mot ett bolag som saknar behörig registrerad ställföreträdare blir således, som Lagrådet anför, en fråga för rättstillämpningen. ombudsmäns synpunkter i detta avseende bör således inte hindra att de nya bestämmelserna införs och att de nuvarande möjligheterna till kungörelsedelgivning och om delgivning med aktieägare behålls. 7 Förutsättningar för att använda särskild delgivning med aktiebolag -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Särskild delgivning med aktiebolag skall | | föregås av åtminstone ett delgivningsförsök med en behörig | | ställföreträdare eller med någon som har rätt att sammankalla dem| | som skall besluta i aktiebolagets angelägenheter. Om det bedöms | | som utsiktslöst behövs dock inte något sådant inledande försök. Det| | nya delgivningssättet skall bara få användas om det inte är | | olämpligt med hänsyn till omständigheterna. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Något uttryckligt krav på att delgivningssättet bara får användas när det inte är olämpligt har dock inte angetts. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget. anser dock inte att det skall vara tillräckligt med ett delgivningsförsök utan anser att ordinarie ställföreträdare måste eftersökas även på annat sätt, medan anser att något inledande delgivningsförsök inte alls skall behövas innan delgivning sker genom lösbrev. har i stället förordat att ett kontrollmeddelande sänds efter det att delgivningsförsändelsen skickats (se avsnitt 8). menar att det skulle innebära klara fördelar om det inledande delgivningsförsöket kunde slopas och att denna fråga bör utredas ytterligare. Kammarrätten i anser att särskild delgivning med aktiebolag inte skall få användas om det är olämpligt med hänsyn till omständigheterna. Skälen för regeringens förslag: Huvudregeln i nuvarande ordning är att delgivning med annan juridisk person än staten sker genom att handlingen överbringas till någon som har rätt att, ensam eller tillsammans med annan, företräda den juridiska personen. Enligt promemorian bör det för det fall något avsteg skall göras från detta krävas något moment som innebär att en sådan företrädare inte har anträffats. Enligt promemorian bör därför något delgivningsförsök på vanligt sätt föregå en lösbrevsdelgivning. Så gott som samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget i denna del. anför att delgivningsförsöken inte blott bör ske pliktskyldigast utan att det bör krävas att myndigheten gör seriösa försök att delge behöriga företrädare för bolaget antingen på vederbörandes adresser, såsom de framgår av bolagets registreringsbevis, eller på sådana adresser som det eljest går att få fram genom folkbokföring, telefonkatalog eller på annat sätt. Även anser att ordinarie ställföreträdare måste eftersökas även på annat sätt än genom en försändelse med mottagningsbevis. Regeringen instämmer i vad som förs fram i promemorian, nämligen att det av rättssäkerhetsskäl bör göras något inledande delgivningsförsök men att kraven på detta delgivningsförsök bör sättas lågt för att reformen inte skall förlora för mycket i effektivitet. Kravet bör lämpligen vara i nivå med vad som enligt andra stycket i 9 § delgivningslagen krävs för att få delge genom suppleant i stället för genom ordinarie ställföreträdare. Det skall alltså vara tillräckligt med ett försök såvitt avser varje delgivningsärende. Detta försök kan ske t.ex. genom att myndigheten skickar delgivningsförsändelsen med mottagningsbevis till bolaget eller att någon ordinarie företrädare söks på annat sätt. Försändelsen skall således kunna skickas till bolagets adress. Om myndigheten har kännedom om att någon företrädare inte brukar nås på denna adress men väl på någon annan adress bör naturligtvis försändelsen kunna skickas till den senare adressen. Huvudsaken är att delgivningsförsöket görs på ett ändamålsenligt sätt. Däremot skall några särskilda åtgärder för att efterforska alternativa adresser enligt regeringens mening inte behöva göras. Vid förenklad delgivning enligt 3 a § delgivningslagen finns en begränsning som innebär att det delgivningssättet inte skall användas när det är olämpligt med hänsyn till omständigheterna. Som exempel brukar nämnas att det inte bör användas i semestertider. Kammarrätten i anser att detta bör gälla även vid särskild delgivning med aktiebolag. Enligt regeringens mening kan en ordning där särskild delgivning med aktiebolag bara skall användas när det inte är olämpligt ge ytterligare garantier för att bolagets företrädare verkligen får del av försändelsen. Dessutom är det lämpligt från hanteringssynpunkt att de två olika möjligheterna att delge genom lösbrev får en likartad utformning. På samma sätt som vid förenklad delgivning enligt 3 a § delgivningslagen bör därför särskild delgivning med aktiebolag inte användas när det är olämpligt med hänsyn till omständigheterna. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: När särskild delgivning med aktiebolag | | används skall, på samma sätt som vid förenklad delgivning enligt 3| | a § delgivningslagen, ett kontrollmeddelande skickas till samma | | adress som själva delgivningshandlingen. Promemorians förslag: Delgivningsförsändelsen skall skickas utan efterföljande kontrollmeddelande. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag. förordar däremot att även ett kontrollmeddelande skickas. Skälen för regeringens förslag: Det finns självfallet alltid en viss risk för att en försändelse felbehandlas och inte når rätt adress. Om så sker är det förstås inte meningen att aktiebolaget skall anses delgivet, jfr avsnitt 9. Risken för sådan felbehandling är mycket liten i vårt land. Självfallet kan det dock inträffa att enstaka försändelser kommer på avvägar. Vid förenklad delgivning enligt 3 a § delgivningslagen skall alltid dubbla försändelser skickas ut. Först skall en delgivningsförsändelse skickas ut och minst därefter ett kontrollmeddelande om att delgivningsförsändelsen har skickats ut. Enligt promemorian skall det vid särskild delgivning med aktiebolag vara tillräckligt att själva delgivningsförsändelsen skickas ut och något kontrollmeddelande skall inte behövas. Som skäl anförs bl.a. att särskild delgivning med aktiebolag skulle föregås av minst ett delgivningsförsök på vanligt sätt med en ställföreträdare. De flesta har godtagit promemorians förslag. Några har dock varit tveksamma till om det systemet blir tillräckligt rättssäkert. har förordat att något inledande delgivningsförsök inte skall behövas men att ett kontrollmeddelande alltid skall skickas ut. Som vi framhållit i det föregående måste man ta hänsyn till rättssäkerhetsaspekten när man bedömer hur förslaget bör utformas och därmed om dubbla försändelser bör krävas eller inte. I det föregående har det visserligen slagits fast att särskild delgivning med aktiebolag som huvudregel skall föregås av ett delgivningsförsök med någon ordinarie ställföreträdare. Självfallet finns inget hinder mot att flera delgivningsförsök görs, t.ex. om myndigheten får kännedom om en alternativ adress. Men när försök bedöms som utsiktslösa skall myndigheten inte vara tvungen att ändå utföra något försök. Det kan därför förekomma att särskild delgivning med aktiebolag tillgrips utan något inledande delgivningsförsök. Om själva delgivningsförsändelsen skulle vara den enda försändelsen som skickades kan det inte uteslutas att denna faktiskt aldrig når aktiebolagets adress. Syftet med ett kontrollmeddelande är ju bl.a. att aktiebolaget skall få tillfälle att reagera om det inte fått den delgivningsförsändelse som omtalas i meddelandet. Därmed minskas risken för att en felaktigt angiven adress leder till hinder i postgången. Man får dubbla chanser att försändelser med inaktuell adress återställs till den myndighet som skickat ut försändelserna. Även om adressen är rätt angiven finns som tidigare konstaterats en viss risk för fel i posthanteringen. Denna risk torde bli i det närmaste obefintlig om man har dubbla försändelser. Frånsett allt detta kan meddelandet dessutom fungera som en påminnelse och som kompletterande information. Som nämnts tidigare gäller sådana regler vid förenklad delgivning. Systemet med dubbla försändelser innebär visserligen ett visst merarbete för myndigheterna. De rutiner som utarbetats vid förenklad delgivning har dock i huvudsak fungerat väl och skulle kunna användas även vid den nu behandlade formen av delgivning. Ett förfarande med dubbla försändelser är också förenat med kostnader, framförallt portokostnader. Även dagens system med upprepade utskick utan att något svar erhålls medför dock stora kostnader som kan undvikas om man inför den föreslagna ordningen för delgivning med aktiebolag. Sammanfattningsvis anser regeringen att de krav på rättssäkerhet som kan ställas i detta sammanhang uppfylls om myndigheten förutom själva delgivningsförsändelsen också skall skicka ett kontrollmeddelande med upplysning om att delgivningsförsändelsen någon dag har skickats och att bolaget kommer att anses delgivet . 9 Tidpunkten då aktiebolaget skall anses delgivet -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Delgivning med aktiebolaget skall anses ha | | skett efter det att kontrollmeddelandet skickades ut | | om det inte med hänsyn till omständigheterna framstår som | | osannolikt att handlingen före tvåveckorsfristens utgång kommit | | fram till den registrerade postadressen. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inga erinringar mot förslaget i promemorian. , och anser dock att delgivning inte skall anses ha skett förrän från det delgivningsförsändelsen skickats ut. Skälen för regeringens förslag: Det finns en viss risk för att en försändelse visserligen kommer fram till rätt adress men att adressaten ändå inte får del av den genast, t.ex. därför att en företrädare för aktiebolaget har semester eller är frånvarande av någon annan legitim anledning och därmed inte får del av försändelsen. Promemorians lösning på detta är att aktiebolaget skall anses vara delgivet först , nämligen efter det att delgivnings- försändelsen skickades. Flera remissinstanser, däribland , och menar i sina remissvar att tiden måste sättas längre än för att seriösa aktiebolag inte skall utsättas för risk för rättsförlust. Enligt regeringens uppfattning kan man kräva att ett seriöst skött aktiebolag utför någon form av kontroll av den post som anländer till bolaget åtminstone en gång . Dessutom har bolaget som regel redan tidigare, genom det delgivningsförsök som normalt skall föregå det nu föreslagna delgivningssättet, fått kännedom om att bolaget är eftersökt. Ofta skickas en delgivningsförsändelse ut tillsammans med ett mottagningsbevis, ett s.k. vitt kort, som den sökte skall returnera till myndigheten. Som regel har den sökte ganska gott om tid på sig att returnera det vita kortet innan någon ytterligare åtgärd vidtas. Härtill kommer att det alltid ges en viss frist inom vilken den som delgetts har att reagera på. I t.ex. en stämning anges som regel att svaranden skall inkomma med yttrande inom ett visst antal veckor. Således har bolaget tid att reagera även om en företrädare skulle vara frånvarande . Den sammanlagda tiden som ett bolag skulle ha till sitt förfogande motsvarar därmed gott och väl den tid som remissinstanserna menar att seriösa aktiebolag behöver även om delgivning enligt det nya delgivningssättet skall anses ha skett efter det att kontrollmeddelandet avsänts. Det skall dessutom påpekas att, genom att ett kontrollmeddelande alltid skall skickas ut (se föregående avsnitt), blir tiden ytterligare någon eller längre än vad som följer av promemorians förslag. Det finns visserligen fall då det inledande delgivningsförsöket skall kunna underlåtas. Enligt vad som sagts i det föregående får sådant delgivningsförsök underlåtas om det bedöms som utsiktslöst. I ett sådant fall är det dock knappast fråga om ett seriöst skött bolag. Mot bakgrund av det som anförts anser regeringen att det är tillräckligt att tidsrymden från utskick av kontrollmeddelandet till tidpunkt för delgivning bestäms . En upplysning om när bolaget skall anses delgivet bör alltid lämnas i kontrollmeddelandet på samma sätt som sker vid förenklad delgivning enligt 3 a § delgivningslagen.