prop · GK0371 · 1997-01-01 00:00:00 — En för flera EU-länder viktig faktor är frågan om EU:s halvledartillverkares deltagande i det japansk-amerikanska halvledaravtalet vilket kom att förnyas . Detta avtal syftar bl.a. till att skapa ett forum för dialog mellan IT-producenter. En av förutsättningarna för deltagande är att landet i fråga själv har avskaffat tullarna på halvledare. Enligt avtalet om informationsteknik skall tullarna på de produkter som omfattas sänkas i fyra lika steg. Dessa steg skall tas , , och slutligen . kommer att ta beslut om deltagande utifrån förutsättningarna i överenskommelsen. skall det slutliga avtalet föreligga. 3.5.2 Övriga tullfrågor ITA-frågan kom som ovan nämnts att behandlas i en särskild överenskommelse. Därmed återgavs den endast som en kort notering i deklarationen tillsammans med avtalet om tullfrihet på ett antal farmaceutiska substanser inom ramen för läkemedelsavtalet i WTO. I anslutning till förhandlingarna mellan och kunde man även enas om att införa tullfrihet på spritdrycker såsom vodka och , en fråga som varit utestående sedan Uruguayrundan. Detta skall träda i kraft som . Från svensk sida utgör allmänna marknadstillträdesfrågor inklusive tullsänkningar starkt prioriterade områden och regeringen kommer att fortsatt verka för att ytterligare reducera tullnivåerna. Detta kan ske på olika sätt, t.ex. genom horisontella tullsänkningar, genom att ta bort låga tullar, inrikta sig på att sänka särskilt höga tullar eller genom ytterligare sektorsöverenskommelser. Även om tullarnas betydelse som handelshinder relativt sett minskat finns det fortfarande ett antal viktiga tullhinder, framförallt i men även på i-landsmarknader. Fortsatta tullförhandlingar är även viktigt för att begränsa diskriminerande effekter av regionala avtal. Borttagande av tullar inom EU leder även till, förutom minskade tullkostnader, minskade adminstrativa kostnader för företagen. Det sistnämnda är inte minst viktigt för de små och medelstora företagen. 3.5.3 Tjänsteförhandlingar Även åtagandena om att slutföra de från Uruguayrundan utestående tjänstehandelsförhandlingarna lyftes fram i deklarationen. I första hand gällde det förhandlingarna om bastelekommunikationstjänster. De kunde efter intensiva förhandlingar in i det sista slutföras . Avtalet, som träder i kraft , berör handeln med alla typer av telekomtjänster. Utöver åtaganden om att inom en viss tidsram avreglera/liberalisera sina respektive telekomsektorer har de flesta av de i förhandlingen deltagande länderna förbundit sig att respektera vissa allmänna regleringsprinciper för handeln med teletjänster. Ca 70 länder har deltagit i förhandlingen. Även om kvaliteten på liberaliseringsåtagandena varierar vissa länder har valt att behålla begränsningar för utländskt ägande, andra att genomföra sina avregleringar efter en övergångsperiod omfattar avtalet av den totala världsmarknaden för bastelekommunikationer beräknat på intäkter. är det första heltäckande sektoriella avtalet i WTO rörande handeln med tjänster med så bred ländertäckning sedan slutförandet av . Dess historiska betydelse understryks av att resultatet i fråga om liberaliseringsåtaganden är ambitiösare och mer långtgående än vad som överenskommits inom någon annan av de tjänstesektorer vilka omfattas av . är av stor vikt för . Genom att andra länder förmåtts förbinda sig att göra avregleringar motsvarande de som redan genomfört unilateralt skapas nya internationella affärsmöjligheter för svenska teleoperatörer. Även leverantörer av telekomutrustning kommer att kunna dra nytta av avtalet till följd av den ökade tillväxt i telekomsektorn som väntas bli följden av avregleringarna. Konsumenterna kommer också att gynnas genom lägre taxor för olika telekommunikationstjänster. Sektorsförhandlingarna i WTO är mycket betydelsefulla för att åstadkomma liberaliseringar av den internationella handeln med tjänster. Efter att telekomförhandlingarna kunnat föras till ett framgångsrikt avslut kommer intresset nu att inriktas på finanstjänster. Förhandlingarna därom kommer att återupptas . och EU strävar i första hand efter att uppnå ett mer heltäckande avtal i vilket , till skillnad från den övergångsöverenskommelse som f.n. är i kraft, förmås att delta fullt ut. Förhoppningen är att bastelekomavtalet skall kunna tas som förebild eftersom det visat att det i WTO går att åstadkomma heltäckande multilaterala sektorsavtal med bred ländertäckning. I fråga om yrkesmässiga tjänster skall arbetet med att skapa enhetliga regler för revisorsstjänster, enligt beslut vid , slutföras . Beträffande handeln med sjöfartstjänster har förhandlingarna uppskjutits . 3.5.4 Textil och konfektion Med sina 2,3 miljoner anställda är textil och konfektion (teko) den största enskilda industrisektorn inom EU. Den spelar således en mycket betydelsefull roll för ett antal av EU:s medlemsstater. Många av dessa har starka inrikespolitiska skäl för att skydda sin produktion. EU har därför begränsningar gentemot ett trettiotal länder och övervakning mot ytterligare ett tjugotal. I EU:s särskilda 113-Kommitté/Textil driver konsekvent linjen att EU:s begränsningar på tekoområdet möjligt skall trappas ned, inte minst eftersom detta skulle vara till gagn för importörländernas konsumenter. Denna inställning delas i varierande grad av flera andra medlemsländer. Enligt Uruguayrundans tekoavtal skall en gradvis avveckling av alla de nuvarande tekorestriktionerna mellan /WTO-länderna ske i fyra steg och vara avslutad . fattade EU beslut om vilka varukategorier som för gemenskapens del skall ingå i andra steget. Detta kunde ske först efter segslitna förhandlingar. framhöll att beslutet inte var tillräckligt långtgående och meningsfullt. Från exportörländerna inom WTO har också framförts stark kritik, eftersom flera i-länder med och EU i spetsen skjuter på avvecklingen för de produkter där begränsningarna har reell betydelse. Trots de starka motsättningarna kom tekofrågan inte att vålla problem i , men den utgör ett latent orosmoln. Ministerdeklarationen kom att utgöra ett stöd för tillämpningen av ingångna avtal och för det organ som övervakar avtalet. 3.5.5 Regionala handelsavtal De stora ökningen av regionala handelsavtal inklusive utvidgningen av befintliga har medfört att vikten av att dessa avtal granskas i WTO ökat. Deklarationen pekar på att regionala avtal kan leda till ett stöd för handelsliberalisering och att de kan stödja i dess utveckling och integrering i det internationella handelssystemet. I deklarationen finns ett stöd för den svenska uppfattningen, d.v.s att regional integration och multilateral handelsliberalisering är ömsesidigt förstärkande (se avsnitt 2.1). 3.5.6 Anslutningsförhandlingar För att WTO skall uppnå målet att bli en världsorganisation för handel i ordets rätta bemärkelse, krävs bland annat framgångar i ansträngningarna att ytterligare vidga dess medlemskrets. Detta gäller inte minst de betydande handelsnationer som står utanför organisationen. Av det trettiotal länder som ansöker om medlemskap är de av s.k. övergångsekonomierna, dvs. de tidigare statshandelsländerna de mest betydelsefulla. Förutsättningarna för att skall kunna anslutas till WTO inom en relativt snar framtid bedöms som mer gynnsamma . Andra länder som förhandlar om medlemskap, och som inte minst ur ett svenskt geografiskt och handelsmässigt perspektiv har hög prioritet, är , övriga OSS och de baltiska staterna. Ett allmänt stöd uttalas i ministerdeklarationen för fortsatta förhandlingar med det 30-tal länder som förhandlar om WTO- medlemskap. blev 16 länder medlemmar i . 3.5.7 Tvistlösning WTO:s tvistlösning utgör en av de centrala delarna i systemet och ger organisationen en till viss del unik ställning. Den förstärkning som gjordes av tvistlösning i samband med Uruguayrundan har bidragit till att täppa till kryphål som tidigare fanns. Medlemsländerna uttalade i Singaporedeklarationen sitt stöd för denna centrala funktion av WTO (se även avsnitt 3.2.5) 3.5.8 Handel och arbetsvillkor Frågan om sambandet mellan handel och arbetsvillkor har under ett tiotal år varit en tvistefråga inom handelspolitiken. Frågan har utgjort ett prioriterat område för flertalet EU-länder, och . Syftet har varit att, utan att undergräva komparativa fördelar i form av låga löner eller att öppna för möjlighet till protektionism, diskutera sambandet mellan handel och vissa grundläggande arbetsvillkor fastlagda i konventioner och arbete. En enig u-landskrets har motsatt sig varje diskussion av frågan inom WTO eftersom man anser att den utgör ett hot mot dessa länders möjlighet att konkurrera genom lägre löner. En grundläggande studie om sambandet mellan handel och arbetsvillkor presenterades av . Studien visar på positiva samband mellan handel och arbetsvillkor, dvs. ju öppnare ett lands handel är desto bättre synes dess respekt för arbetsvillkor vara. Den visar också att inget land synes ha dragit exportfördelar av dåliga arbetsvillkor. Detta talar för att handel är att föredra framför restriktioner för att förbättra arbetsvillkoren. Däremot finns exempel på sk. exportzoner, där arbetsvillkor, men även tull- och skatteregler medvetet åsidosätts för att locka till sig exportindustri. Slutsatsen i studien är dock att det inte kan påvisas att dessa zoner medverkar till en långsiktig ekonomisk utveckling för ett land. Ingen part drev vid frågan om att nyttja sanktioner för att uppnå mål på arbetsrättsområdet. Diskussionen kom i stället att centreras kring WTO:s roll i frågan. Skrivningarna om arbetsvillkor kom att omfatta den för viktiga frågan om en koppling mellan WTO och genom en hänvisning till samarbete mellan de två sekretariaten. Vidare konstateras att regeringarna motsätter sig nyttjandet av arbetsrättsfrågor för protektionistiska syften. Texten får anses vara en framgång med tanke på hur förutsättningarna var under Genève-processen, där flera vägrade att överhuvudtaget diskutera frågan i WTO. I ordförandens () sammanfattning i slutplenum ingick några kommentarer om överenskommelsen om arbetsvillkor. Han hävdade att detta skulle innebära att frågan inte har någon plats på WTO:s dagordning. Från amerikansk sida gjordes därefter pressuttalanden där man med stor tydlighet angav att detta var ordförandens uppfattning, om vilken ingen konsensus förelåg. Regeringen avser verka för en ökad anslutning till och förbättrad efterlevnad av de centrala normerna inom . Regeringen anser att frågan bör tas upp även i WTO. Genom en öppen dialog kan WTO verka för ökad förståelse för frågan och därigenom undanröja de missförstånd som föreligger och minska riskerna för att frågan kan utnyttjas i protektionistiskt syfte. Regeringen anser att även om resultatet inte ger ett konkret mandat för vidare arbete i WTO så är det viktigt att fastslå att WTO:s medlemsländer i uttalat sitt stöd för arbete på detta område. I uttalandet ligger även enligt svensk uppfattning underförstått att frågan kan komma att tas upp igen vid kommande ministermöten inom WTO, beroende på utvecklingen i . 3.5.9 Investerings- och konkurrensregler Varuhandeln och tjänstehandeln omfattas av multilaterala avtal inom ramen för WTO. Motsvarande mer eller mindre heltäckande bestämmelser saknas emellertid på investerings- och konkurrensområdena trots dessas växande betydelse. Flödena av direktinvesteringar växer snabbare än världshandeln och har ökat kraftigt från till . Likaså har värdena av utländska tillgångar ökat dramatiskt. Multinationella företags försäljning genom dotterbolag överskrider det sammanlagda värdet av världshandeln i varor och tjänster (). hade ett nettoinflöde av investeringar. Utländska direktinvesteringar i uppgick till 50 mdkr och till 100 mdkr. Sambandet mellan handel och konkurrens studeras allt noggrannare. Bristen på ett internationellt regelverk på konkurrensområdet skapar farhågor för att de vinster som uppnåtts i takt med att världshandeln liberaliserats i viss utsträckning kan gå förlorade på grund av olika företags agerande. Även konkurrenspåverkande effekter av olika handelsåtgärder, t.ex. antidumpningstullar, har kommit att uppmärksammas särskilt av de länder i som drabbas av sådana åtgärder. Särskilt vad gäller investeringar bör det finnas förutsättningar att i WTO inleda en förhandling i syfte att förbättra förutsättningarna för utländska direktinvesteringar. En pågående OECD-förhandling om ett investeringsavtal (Multilateral Agreement on Investment, ) förväntas resultera i ett färdigt avtal . Avtalet kommer även att vara öppet för icke-OECD medlemmar. I ministerdeklarationen i kopplades frågorna om handel och investeringar samt handel och konkurrens ihop i en gemensam paragraf. EU lyckades uppnå att arbetsgrupper skall inrättas för båda frågorna. Arbetsgruppen för investeringar skall enligt överenskommelsen endast studera sambandet mellan handel och investeringar vilket ur ett EU- perspektiv är en mycket svag formulering. Med uteblivet stöd från var det dock det bästa resultat som kunde uppnås. En liknande arbetsgrupp skall tillsättas för att studera frågor som rests av medlemsländer vad gäller sambandet mellan handel och konkurrens, inklusive åtgärder som motverkar konkurrens. 3.5.10 Handel och miljö Handel och miljö är en kontroversiell fråga i WTO-sammanhang. och miljö tillkom i samband med WTO:s bildande och har därmed endast verkat . Den föregicks emellertid av diskussioner i andra arbetsgrupper, vilka påbörjades . Förhandlingarna har karakteriserats av ett starkt motstånd från många sida till att introducera en diskussion om miljöfrågor i WTO-systemet. Det råder i många en utbredd misstänksamhet att miljöhänsyn ska användas i protektionistiskt syfte från i-ländernas sida. Handel och miljö är ett prioriterat område för i WTO- sammanhang. har således verkat mycket aktivt inom EU i förhandlingarna inför för att få ett så framåtsyftande och konkret resultat som möjligt. En viktig övergripande svensk målsättning i handel och miljöarbetet är att så långt som möjligt undanröja risk för konflikt mellan miljöpolitiska och handelspolitiska beslut, så att de blir ömsesidigt stödjande i syfte att uppnå en hållbar utveckling. Målsättningen är vidare att , i en internationell jämförelse progressiva miljöpolitik, ska stödjas och få internationell spridning som våra handelsförbindelser ska vara intakta eller förbättras. Svenska företags miljöanpassning ska kunna utgöra en konkurrensfördel. En högt prioriterad fråga för EU och i WTO har varit frågan om förhållandet mellan handelsåtgärder i miljökonventioner och . Det som motiverat att denna fråga är angelägen är bl.a. vikten av att uppnå stabilitet och förutsägbarhet i systemen, vikten av att minimera riskerna för protektionistiskt missbruk av miljöskäl och vikten av att stödja det internationella miljöarbetet inom multilaterala miljökonventioner. EU bidrog på detta område med det mest långtgående förslaget. Förslaget går ut på att man, för att stödja det internationella miljöarbetet, skulle skapa en permanent undantagsmöjlighet i WTO- regelverket för handelsåtgärder riktade mot globala och regionala miljöproblem som vidtas inom ramen för multilaterala miljökonventioner. EU har även lagt förslag i kommittén rörande miljömärkning och marknadstillträde. Kommitténs rapport till ministerkonferensen och ministerdeklarationen innehåller få rekommendationer eller konkreta förslag till åtgärder på miljöområdet. Fokus ligger istället på att precisera vikten av fortsatt arbete rörande de olika frågorna. Resultatet i kommittén motsvarar därmed inte EU:s och ambitionsnivå i arbetet. Mot bakgrund av det svåra förhandlingsläge som rått får det dock ses som en framgång för de miljöprogressiva länderna att det var möjligt att få en rapport till stånd. Det är vidare viktigt att understryka att rapporten innehåller flera viktiga och värdefulla budskap. Det slås bl.a. fast att politikområdena handel och miljö måste vara ömsesidigt stödjande för att främja en hållbar utveckling. Detta innebär att handel och miljöfrågan, trots allt, förts ett litet steg framåt i förhållande till utgångsläget i kommittén . Rapporten utgör därmed i sin helhet en plattform att bygga vidare på för det fortsatta arbetet i WTO. En viktig slutsats från är att miljökommittén ska få förnyat mandat och fortsätta sitt arbete med samma arbetsprogram som . välkomnar detta beslut och kommer att fortsatt verka aktivt i det mödosamma arbetet att finna en samsyn och skapa en plattform för att driva dessa frågor framåt. 3.5.11 Medlemskapet i WTO innebär för många mer långtgående förpliktelser jämfört med , även om man i vissa fall åtnjuter övergångsperioder och medges särbehandling från vissa åtaganden t.ex. på jordbruksområdet. De ökade förpliktelserna följer av de många nya avtal som innefattas i WTO, t.ex. det immaterialrättsliga området, och det faktum att WTO utgör ett homogent regelverk till vilket man ansluter sig i dess helhet. Genomförandet av WTO-avtalen uppfattas åtminstone i vissa delar som problematiskt av flera länder. Detta är också en av anledningarna till att en stor och viktig grupp ställt sig negativa till att utvidga WTO:s arbetsprogram då redan de befintliga avtalen uppfattas som alltför långtgående och arbetskrävande. Deklarationen lyfter fram dessa problem. Med hjälp av tekniskt bistånd avser man inom WTO:s ram bistå att kunna genomföra sina åtaganden och reformer. Förutom detta kan nämnas att i överenskommelsen från Uruguayrundan ingår ett åtagande om att de minst utvecklade länderna och de som är nettoimportörer av livsmedel och vilka drabbas av högre världsmarknadspriser skall kunna erbjudas särskild stödmöjlighet i form av biståndsinsatser. 3.5.12 Minst utvecklade länder Inför hade WTO:s generaldirektör presenterat ett program för utökat stöd för de minst utvecklade länderna. Programmet omfattade ett ökat handelsfrämjande bistånd och förbättrat marknadstillträde. Bland annat föreslogs att dessa länder skulle erbjudas nolltullar. I slutskedet av mötet presenterade EU en text om de minst utvecklade länderna som innebar ytterligare åtaganden gentemot denna ländergrupp. Texten som välkomnades av dessa länder fick dock andra länder, såväl inom u- som i-landskretsarna, att reagera detta då denna del av deklarationen redan ansågs överenskommen. Texten, som innehöll element om autonoma åtgärder för att stödja de minst utvecklade länderna och om att ge mer förmånliga villkor för marknadstillträde för varor från de minst utvecklade länderna, kunde slutligen antas i en jämfört med EU:s förslag något reviderad form. EU spelade i denna fråga en positiv och pådrivande roll. , och vissa sökte däremot motsätta sig förstärkningar av texten. Ett delresultat är att WTO i samarbete med ITC (och Internationella handelscentrum, International Trade Center) och skall anordna en konferens för att diskutera handelsrelaterat bistånd och ökat marknadstillträde avseende de minst utvecklade länderna. Från svensk sida driver regeringen nu på inom EU för att följa upp detta genom att konkreta marknadsöppnande åtgärder genomförs. 3.5.13 Offentlig upphandling Avtalet om offentlig upphandling är ett av få kvarvarande avtal som inte omfattar samtliga WTO:s medlemsländer. Huvudsakligen i-länder deltar. EU och har varit pådrivande. har även gjort en koppling till frågan om korruption och internationell handel. Anslutning till upphandlingsavtalet säkerställer öppenhet i anbudsförfaranden, vilket också ses som ett sätt att motverka den korruption som på sina håll är vanligt förekommande i upphandlingsprojekt. Den ekonomiska betydelsen av effektiva upphandlingsregler är stor. har beräknat att enbart de upphandlande enheterna i EU köper varor och tjänster för ca 720 miljarder ecu (ca ) . Detta motsvarar av EU:s samlade BNP. En viktig fråga är hur man skall få fler länder att ansluta sig till principerna om icke-diskriminering, nationell behandling, öppenhet och insyn i offentlig upphandling. I första hand bör man sträva efter att få med resterande , länderna i och viktigare marknader i och . En annan målsättning från svensk sida är att komplettera avtalets enhetstäckning på lokal och regional nivå, särskilt inom försörjningssektorerna samt att sänka tröskelvärdena för när upphandling skall ske i konkurrens. 3.5.14 Förenkling av handelsprocedurer Det är en viktig fråga för näringslivet i flera länder, inklusive , att förenkla hanteringen av procedurer och dokument som berör handel. Förslag har framkommit som berör tullprocedurer för import och export, behovet av myndighetskontroller, ökad användning av informationsteknik och enklare tillgång till information om gällande regler. I deklarationen från fick i uppdrag att studera detta förenklingsarbete. Arbetet skall ske utifrån vad som redan görs i andra organisationer samt söka bedöma förutsättningarna för WTO-regler på området. Mycket tyder på att WTO:s roll åtminstone inledningsvis kommer att vara relativt begränsad för att inte dubblera eller försvåra arbete som redan utförs i andra organisationer. Det är viktigt att genom WTO få ett ökat genomslag för det harmoniserande arbete som pågår exempelvis med gemensamma principer om dokument och att de riktlinjer som där skapas blir bindande i WTO. 3.5.15 Övriga frågor Andra WTO-frågor kom att behandlas i ministerdeklarationen i en övergripande paragraf om det pågående arbetet och den s.k. inbyggda dagordningen. Den inbyggda dagordningen innebär att fortsatta förhandlingar kommer att äga rum inom ett antal områden, bl.a. jordbruk och tjänstehandel. Även investeringar kan sägas omfattas då avtalet om TRIMS innehåller en artikel som gör det möjligt att utveckla avtalet. De kontroversiella och för handelssystemet viktiga jordbruksfrågorna har lagts in under denna rubrik, vilket i och för sig är naturligt med tanke på att de utgör en del av denna inbyggda dagordning. Att jordbruksfrågorna behandlas under en generell rubrik beror dock mer på dessas kontroversiella karaktär och på det faktum att ytterligare framsteg på området i var uteslutna efter de åtaganden som gjordes i Uruguayrundan. På vissa av områdena i den inbyggda dagordningen - däribland jordbruk - föreligger det överenskommelse om att nya förhandlingar skall inledas framöver. I bekräftades åtagandena enligt WTO-avtalen, inklusive tidtabellerna på jordbruks- och tjänsteområdena. I förberedelserna för , och i viss utsträckning också under själva konferensen, gjordes försök av framför allt latinamerikanska länder att flytta fram positionerna på jordbruksområdet, genom att åstadkomma förberedande förhandlingar . Resultatet blev dock endast några formuleringar i jordbrukskommitténs rapport som pekar på tekniskt förberedelsearbete utan att rubba den grundläggande tidtabellen. 3.6 EU-arbetet under konferensen allmänna råd sammanträdde kontinuerligt under konferensen, med en till två sessioner per dag och med förberedande möten i 113- kommittén. Förhandlingsarbetet diskuterades då i detalj mellan kommissionen och medlemsstaterna. Utgångspunkt för EU:s agerande var rådets slutsatser av (se bilaga 1). Rådet kunde, trots vissa skillnader i prioriteringarna mellan skilda medlemsstater, agera i stort samförstånd om målsättningarna. Den enda fråga där medlemsstaterna stod långt ifrån varandra var sambandet mellan handel och arbetsvillkor på grund av framförallt inställning. 3.7 Beslutat arbete har präglats av slutförandet av basteleförhandlingen och av genomförandet av . För den närmaste framtiden är det nu centralt att arbetet på de nya frågorna från får en positiv start. På investeringsområdet kan den indirekta kopplingen till förväntade slutförande i leda till att substansarbetet förskjuts något. Det är vidare möjligt att de nödvändiga besluten om mandat för arbetsgrupperna kan innebära komplikationer, detta givet de oklara formuleringarna från . Inom EU är kommissionen och medlemsländerna helt överens om att aktivt driva på för snabba och konkreta beslut om det förestående arbetet.