prop · GK031D12 · 1997-01-01 00:00:00 — 5 Universitet och högskolor 5.1 Högre utbildning och forskning 5.1.1 Allmänt om högre utbildning och forskning En väsentlig del av det nationella utbildningssystemet utgörs av landets universitet och högskolor. Grundläggande högskoleutbildning, forskarutbildning och forskning bedrivs vid sju universitet - , , , , och samt , som sorterar under - och vid tre fackhögskolor med fasta forskningsresurser - , Kungl. Tekniska högskolan samt . Regeringen föreslår i det följande (avsnitt 5.5.2) vissa förändringar vad gäller användningen av benämningen universitet. Det finns 16 mindre och medelstora högskolor, inklusive i och i , samt sju konstnärliga högskolor i . Konstnärlig utbildning bedrivs även vid universiteten i , och samt vid . Härutöver bedrivs högskoleutbildning på . Vidare finns 19 landstingskommunala vårdhögskolor. Till detta kommer enskilda utbildningsanordnare, bl.a. , Stiftelsen och i . beräknades anslagen till dessa universitet och högskolor till varav till grundläggande högskoleut- bildning och till forskning och forskarutbildning. De sammanlagda anslagen för studiestödet beräknades för till drygt 13 mi- ljarder kronor varav för studiemedel. Mål- och resultatuppföljning för universitet och högskolor Intresset för högre utbildning är fortsatt stort och antalet sökande till högskolan ökar. Trots expansionen av den högre utbildningen har inte alla sökande kunnat erbjudas plats. av var antalet sökande som inte tidigare läst på högskolan omkring 100 000 . ökade denna grupp sökande med . Totala antalet, inklusive sökande som återkommit efter studieuppehåll och studenter som avsåg att fortsätta sina studier, var då omkring 240 000. I den samordnade antagningen fortsatte det totala antalet sökande att öka. Regeringens satsningar på olika stimulansåtgärder inom naturvetenskap och teknik gav effekter /96 i form av ett ökat intresse och fler sökande inom dessa områden. Denna positiva utveckling har fortsatt även . /95 fanns närmare 270 000 registrerade studenter inom högskolan (vilket motsvarar omkring 217 000 helårsstudenter). Antalet helårsstudenter /95 per lärosäte.1) Uppgifterna är avrundade till närmaste tiotal. Universitet/högskola Totalt antal helårsstudenter 19 100 26 620 21 610 21 200 12 720 11 100 2 840 Kungl. Tekniska högskolan 9 090 5 340 100 140 2 500 2 970 /3 070 2 410 2 860 /1 440 6 310 2 330 1 920 /1 440 5 040 5 790 Högskoleutbildning på 470 i 490 600 Kungl. i 570 i 4 870 7 120 3 680 i 50 i 70 2 080 6 770 Stiftelsen 3 070 i 1 420 Övriga enskilda utbildningsanordnare 670 Landstingskommunala vårdhögskolor 20 070 Korrigering, utbildning för annat lärosäte (dubbelräkning) -2 530 Summa: 217 620 Källa: /95 1) Med helårsstudenter avses antalet studenter som är förstagångsregistrerade resp. fortsättningsregistrerade på ett kurstillfälle multiplicerat med kurstillfällets poängomfattning dividerat med 40. Den förhållandevis största ökningen har skett vid de mindre och medelstora högskolorna. /95 ökade antalet studenter vid dessa högskolor till totalt cirka 75 000. Detta innebar att var fjärde student /95 återfanns vid mindre och medelstora högskolor. Registrerade studenter läsåren 1989/90-1994/95 (tusental) 89/90 90/91 91/92 92/93 93/94 94/95 Riket totalt 193 203 222 242 256 270 Varav mindre/ 38 42 52 58 69 75 medelstora högsk. Det finns flera orsaker till expansionen av den högre utbildningen . Ett skäl är den kraftigt ökade arbetslösheten som åtföljts av ett markant ökat intresse för högskolestudier bland ungdomar och till viss del även bland vuxna. Enkätundersökningar i gymnasieskolans avgångsklasser genomförda av () visar att situationen på arbetsmarknaden har en avgörande betydelse för många elever när de väljer att läsa vidare på högskolan. Andra väljer högskolan för att de vill stärka sin position på arbetsmarknaden . Studiebenägenheten för att minska den egna risken för arbetslöshet förefaller ha ökat under lågkonjunkturen både inom EU och i . Antalet högskolestudenter - liksom ungdomsarbetslösheten - har dock ökat snabbare i än inom EU som helhet. I ökade, enligt SCB, antalet arbetslösa ungdomar i från cirka 50 1991 till cirka 70 1995. ökade antalet studenter under i högskolan med uppskattningsvis 50 000 personer. Om samtliga dessa 50 000 ungdomar i högskolan i stället skulle ha varit arbetslösa, skulle ungdomsarbetslösheten ha uppgått till . Enligt SCB var den i realiteten . Genom expansionen inom högskolan har således ungdomsarbetslösheten dämpats rejält och framför allt kommer ungdomars ställning på arbetsmarknaden att förstärkas och deras möjligheter att få ett arbete att öka. Många behöriga sökande har inte fått en plats i högskolan. Högskolorna har tänjt på resurserna för att kunna ta emot så många som möjligt. Det är vällovligt att resurserna har använts för att så långt som möjligt bereda plats för studenter. Stora överintag kan dock äventyra kvaliteten i utbildningen. Högskolorna måste noga pröva om överintagen är förenliga med bibehållen kvalitet i utbildningen. Av de 270 000 studenter som genomgick grundläggande högskoleutbildning /95 var kvinnor. Vid en genomgång av kvinnors och mäns prestationsgrad inom olika utbildningsområden visar det sig att kvinnor i genomsnitt presterar fler akademiska poäng än vad män gör. Sammantaget för alla utbildningsområden var prestationsgraden för kvinnor och för män. Prestationsgrad i procent /95 (Helårsprestationer/helårsstudenter)1) Naturvetenskapligt 86 77 Medicinskt 95 86 Övriga 92 87 Juridiskt 86 83 Samhällsvetenskapligt 78 75 Farmaceutiskt 99 96 Undervisning 96 93 Tekniskt 84 82 Vård 93 91 Odontologiskt 96 95 Humanistiskt 77 78 Teologiskt 78 79 Konstnärligt 82 86 Samtliga 85 80 Källa: SCB 1) En prestationsgrad på innebär att alla studerande som läser på helfart klarat 40 poäng under ett läsår. En rad olika insatser har gjorts för att motverka den sociala snedrekryte- ringen till högskolan. Fler utbildningsplatser, geografisk spridning av den högre utbildningen, enhetliga tillträdesbestämmelser, ett överskådligt antagningssystem och aktiva rekryteringsinsatser är exempel på åtgärder som har betydelse för en breddad rekrytering till den högre utbildningen. Uppbyggnaden av högskolor runt om i landet har bidragit till att nya grupper av studenter har sökt sig till högskolan under . Andelen högskolenybörjare från lägre tjänstemanna- och arbetarbakgrund är högre vid de mindre och medelstora högskolorna än vid universiteten och fack- högskolorna. Allt fler studenter väljer att genomgå högskolestudier på distans. Under /95 bedrev 25 800 studenter studier på distans vilket är en ökning jämfört med /94. I genomsnitt har de mindre och medelstora högskolorna större andel studenter än universiteten, som studerar på distans (). Flest studerande på distans har dock med drygt 5 200 studenter. Uppskattningsvis 18 000 studenter läste utomlands under /95. Denna grupp har ökat /96. Av dessa deltog i något studentutbytesprogram, varav det största är EU-programmet . , och är de populäraste länderna. Det i särklass vanligaste utbildningsområdet är humaniora (huvudsakligen språkämnen), följt av de konstnärliga och samhällsvetenskapliga (huvudsakligen ekonomiämnet). Antalet gäststudenter och utländska studenter vid svenska universitet och högskolor var omkring 3 800. För varje universitet och högskola har fastställt ett utbildnings- uppdrag för treårsperioden /94-1995/96. I dessa ingår krav på att vissa ex- amensmål skall uppfyllas. Prognosen för treårsperioden /94-1995/96 är att examensmålet för minst treåriga högskoleutbildningar kommer att överträffas med en betydande marginal. Det totala antalet uttagna examina /95 var 33 500 varav nästan 23 000 var examina från minst treåriga högskoleutbildningar. Antalet avlagda examina inom områdena naturvetenskap och teknik har /95 ökat med så mycket som . I denna ökning ingår civilingenjörsexamina, som ökat med till 3 300 examina. Examensmålet för lärarutbildningarna kommer troligtvis att uppfyllas endast för grundskollärarexamen med inriktning mot undervisning i årskurserna 1-7. För grundskollärarexamen med inriktning mot undervisning i årskurserna 4-9 har av det treåriga uppdraget nåtts . För gymnasielärarexamen har av uppdraget uppnåtts . Den låga måluppfyllelsen kan delvis förklaras av att de flesta universitet och högskolor har haft betydande problem att rekrytera till den ettåriga praktisk-pedagogiska utbildningen. De examenskrav som ställdes upp byggde på prognosen att ett relativt stort antal ämneskompetenta studenter skulle söka sig till den ettåriga utbildningen. Studenternas intresse för forskarutbildning är fortsatt stort. fanns drygt 20 000 registrerade doktorander av vilka drygt 16 000 avsatte av normal heltid till forskarstudier. Antalet nyantagna till forskarutbildningen har varit relativt - drygt 2 000 - ända sedan 1970- talet för att stiga till nuvarande cirka 3 000. Andelen kvinnor bland de nyantagna har ökat från till . Antalet forskarstuderande som slutligen tar sin doktorsexamen har fördubblats för att /95 uppgå till drygt 1 500. /95 var en tredjedel av de nyblivna doktorerna kvinnor. Om man ser på medeltal för treårsperioder har alla de större fakulteterna haft en utveckling mot en ökad andel kvinnor bland de examinerade. Doktorsexamina vid de större fakulteterna. Totalt och andel kvinnor. Medeltal för perioderna 1982/83-1984/85 och 1992/93-1994/95. Fakultet Antal/år Kvinnor Antal/år Kvinnor 82/83-84/92/93-94/Humanistisk 86 43 103 46 Samhällsvet 88 29 156 36 Medicinsk 278 20 420 34 Matematisk- naturvet* 199 19 256 30 Teknisk 141 8 292 17 Totalt, inkl. övr. fakulteter878 21 1385 21 Källa: SCB *Teknisk-naturvet. har i tabellen sammanslagits med matematisk- naturvetenskaplig fak. Flest forskarstuderande () fanns inom de tekniska och naturvetenskapliga ämnesområdena följt av det medicinska området (), det samhällsvetenskapliga området () och det humanistiska området (). Av de tidigare nämnda drygt 16 000 forskarstuderande /95 hade doktorandtjänst, utbildningsbidrag - flertalet med assistenttjänst, annan universitetstjänst, stipendier/forskningstjänst och förvärvs- arbete med forskningsanknytning. Studiefinansieringen var emellertid ojämnt för- delad mellan fakulteterna. stod hälften av de forskarstuderande inom humaniora och teologi och en tredjedel inom de samhällsvetenskapliga ämnena utan någon form av finansiering av sina studier. Vid övriga fakulteter har praktiskt taget samtliga forskarstuderande finansiering. Flera mindre och medelstora högskolor har med hjälp av särskilda medel etablerat ett närmare samarbete med universiteten. Det har bl.a. inneburit att vid flera mindre och medelstora högskolor tjänstgör professorer med tjänster som är inrättade vid universitet. Vidare har regionala samverkansgrupper för forskning skapats. Antalet forskarstuderande vid mindre och medelstora högskolor har ökat. Från tidigare i genomsnitt 10-15 forskarstuderande per högskola, ofta lärare vid högskolan, har allt fler högskolor inrättat doktorandtjänster och utbildningsbidrag för egna studenter. Dessa forskarstuderande är knutna till en fakultet vid universitet eller fackhögskola. /95 fanns det närmare 800 forskarstuderande vid de mindre och medelstora högskolorna. Under budgetåren 1993/94 och 1994/95 har antalet professurer ökat med 119. För den största ökningen svarade de samhällsvetenskapliga fakulteterna med 48 tjänster. Större delen av dessa utgörs av tjänster vid mindre och medelstora högskolor (men inrättade vid fakulteter). har antalet anställda vid de statliga universiteten och högskolorna ökat . Vid de mindre och medelstora högskolorna ökade antalet anställda med inte . Under /95 utfördes sammanlagt nära 43 000 årsverken av personalen vid universitet och högskolor. Antalet årsverken mellan åren 1993/94 och 1994/95 har procentuellt sett ökat mer än dubbelt så mycket vid de mindre och medelstora högskolorna jämfört med universitet och fackhögskolor (respektive ). svarar dock universiteten och fackhögskolorna för av antalet årsverken inom högskoleområdet. /95 var av lärarna vid universitet och högskolor kvinnor. För de lärartjänster som kräver doktorsexamen var andelen kvinnor lägre. Bland professorerna var kvinnor, bland lektorerna och bland forskarassistenterna . Personal vid universitet och högskolor. Totalt och andelen kvinnor. 1987(mars) 1991(sept) 1995(okt) Tjänstekategori Antal % Antal % Antal % Professorer 1 740 5 2 Lektorer 3 770 17 4 460 19 5 330 22 Forskarassistenter 580 23 910 23 1 030 27 Forskarutb.tjänster 2 560 25 4 110 32 6 280 34 Särsk. forskn.tjänster 4 010 31 2 850 34 2 230 36 Adjunkter 4 870 43 5 150 42 6 280 45 Timlärare/föreläsare 6 450 45 5 380 46 6 760 47 Summa 23990 32 24890 33 30090 35 Övrig personal 19280 65 18050 64 18450 64 Totalt 1) 43270 47 42940 46 48540 46 1) Exklusive landstingskommunala vårdhögskolor Källa: SCB I regeringens ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150) redogörs för rege- ringens bedömningar och åtgärder med anledning av () iakttagelser vad gäller universitets och högskolors årsredovisningar för bud- /95. Regeringen har uppdragit åt RRV att inkomma med en särskild rapportering över den fortsatta granskningen av de frågor som tagits upp i regeringsbeslut gällande åtgärder med anledning av invändningar i revisionsberättelser och revisionsrapporter /95 för universitet och högskolor. En sådan rapport har lämnats till regeringen och rapporten är föremål för beredning. I regleringsbrevet för /95 föreskrev regeringen att univer- siteten och högskolorna utan regeringens tillstånd får balansera resultatet i den anslagsfinansierade verksamheten i ny räkning under förutsättning av att det ackumulerade resultatet i den verksamheten inte överstiger av den anslagsfinansierade verksamhetens samlade årsomslutning. Med anledning av årsredovisningarna för /95 begärde Utbildnings- departementet in kompletterande uppgifter från universitet och högskolor (U95/4235/B). I regeringens vårproposition 1995/96:150 redogörs för att RRV har påtalat att många myndigheter redovisar stora belopp som anslagssparande respektive utgående reservation och att flertalet myndigheters likviditet är god. Många myndigheter redovisar därför betydligt större belopp som ränteintäkter än som räntekostnader. Regeringen avser att bättre ta till vara de statsfinansiella aspekterna i räntekontomodellen. Regeringen har beslutat att återföra från vissa universitet och högskolor till statsverkets checkräkning. Av de indragna medlen föreslås i tilläggsbudgeten avseende /96 att används för nationellt viktiga ändamål inom högskoleområdet, nämligen till ett forskningsinstitut i och till universitetsdatanätet SUNET. Medlen som anvisas för SUNET motiveras av den roll SUNET skall ha enligt regeringens ställningstagande i IT-propositionen (Åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik, prop. 1995/96:125). Genom att medel för SUNET har beräknats i tilläggsbudgeten för /96 blir det möjligt att i budgeten avsätta medel till två andra nationellt viktiga ändamål, Gustavianum vid och vid . Resterande av det återförda beloppet tillfaller staten som en besparing för att minska under- skottet i statsbudgeten /96. 5.1.2 Högskolan inför 2000-talet Den svenska högskolan har som forum för den högre utbildningen och forskningen en mycket betydelsfull roll och ett stort ansvar i arbetet att utveckla och förnya vårt samhälle. Högskolan skall i sin verksamhet främja det demokratiska samhällets grundläggande värderingar. Den skall erbjuda kvalificerad utbildning för ett rikt och varierande arbetsliv och utföra forskning och utvecklingsarbete av hög kvalitet för förnyelse av samhälls- och näringsliv samt främja en ekologiskt hållbar utveckling. Högskolans yttersta syfte är således att tjäna det allmännas bästa och befinna sig i det demokratiska samhällets mitt. Det är därför en självklar utgångspunkt att ansvaret för högskolan skall vila på statsmakterna. De demokratiska organen och den statliga finansieringen utgör en garant för det fria utbytet av tankar och idéer inom utbildning och forskning. Av principiella och praktiska skäl har de enskilda lärosätena givits en betydande självständighet. Högre utbildning av god och likvärdig kvalitet skall erbjudas vid universitet och högskolor över hela landet. För att öka möjligheterna att förverkliga detta kommer sambandet mellan forskning och utbildning att stärkas genom att alla högskolor tilldelas permanenta forskningsresurser. Den högre utbildningen skall ge goda kunskaper och färdigheter för ett föränderligt arbetsliv och ett vetenskapligt förhållningssätt samt bidra till en allsidig personlig utveckling. Högskolan måste kunna erbjuda både utbildning för olika yrkesområden och utbildning som inte styrs av specifika yrkeskrav. Den svenska högskolan erbjuder avgiftsfri utbildning av en omfattning som knappast har sin motsvarighet i något annat land. Det är för kompetensutvecklingen i vårt land av avgörande betydelse att av samhället anordnad och finansierad högskoleutbildning är avgiftsfri även . Ett avsteg från denna princip skulle innebära att den resursslösande sociala snedrekryteringen till högre utbildning ytterligare förstärktes. Regeringens förslag till övergripande mål för forskningen presenteras i den forskningspolitiska propositionen Forskning och samhälle (1996/97:5 avsnitt 3.4). Forskningen skall bidra till en hög allmän utbildningsnivå och främja den kulturella utvecklingen, kritiskt tänkande och vetenskapligt förhållningssätt i samhället och därmed främja och stärka demokratin. Forskningen måste vara basen för en stor del av kunskapsutvecklingen i övrigt - både i utbildning och utvecklingsarbete. Högskolan är därmed samhällets viktigaste resurs när det gäller att skapa och förmedla kunskap. De enskilda forskarna i högskolan har en avgörande frihet att själv bestämma över inriktningen av sin forskning. Forskarnas frihet måste dock motsvaras av ett ansvarstagande för kvalitet och relevans i forskningen och för en hög nivå på utbildningen. De bör även bidra till att forskningsresultaten blir kända och kommer till nytta i samhället. Högskolans utbildning och forskning skall bidra till att höja bildningen och kunskapsnivån i samhället. Högskolornas verksamhet är inte enbart av betydelse för att lösa de tekniska, medicinska och miljörelaterade problem vi står inför, utan även avgörande för möjligheterna att bekämpa arbetslösheten, öka syssel- sättningen och förhindra social utslagning. De snabba förändringarna i samhället ökar kraven på högskolan och skapar nya möjligheter för arbetet inom högskolan. Den moderna informationstekniken gör det möjligt att erbjuda utbild- ning i nya former, till nya grupper och i nya situationer. Den förstärker möjligheterna till samarbete inom högskolan samt mellan olika lärosäten och andra centrum för kunskapsutveckling. Högskolan har traditionellt två huvuduppgifter - utbildning och forskning. Genom grundutbildningen och forskarutbildningen tillförs fortlöpande samhälle och näringsliv en mycket omfattande kunskap och kompetens. Sedd i relation till arbetstagarnas behov av kompetensutveckling uppgår denna överföring av ny kunskap dock endast till en relativt blygsam del. Begränsar man perspektivet till att bara se till antalet nytillträdande på arbetsmarknaden uppgår dessa till högst av arbetskraften; ser man enbart till dem med högskoleutbildning är andelen ännu lägre. Det finns således ett mycket stort behov av att utnyttja och utveckla andra vägar för att föra ut kunskap från högskolan till det omgivande samhället. Det finns ett mycket stort behov från högskolans sida av att ta till sig erfarenheter och kunskaper från näringsliv och samhälle. Det sker naturligtvis i viss utsträckning genom de studerande som kommer till högskolan. De resurser av kunskap och kompetens inom utbildning och forskning som finns samlade inom de svenska universiteten och högskolorna representerar mycket stora värden. Ur samhällets och näringslivets synvinkel finns det således starka skäl att ägna den svenska högskolan stor uppmärksamhet. Inom högskolan måste på motsvarande sätt finnas en mycket stark vilja att låta dessa samlade resurser komma det omgivande samhället och näringslivet till del på olika sätt. Högskolans tredje uppgift är att samverka med det omgivande samhället. Denna uppgift omfattar högskolans samarbete med såväl näringslivet - arbetsgivare och fackliga organisationer - som med övriga delar av samhället. Högskolan måste spela en betydligt större roll både som förmedlare av kunskap och som mottagare av erfarenheter och problem utifrån. Högskolornas forskare måste ha nära kontak- ter med det omgivande samhället för att fånga upp problemställningar och ta tillvara kunskaper och erfarenheter. Att informera utomstående om forskning och utvecklingsarbete är en viktig del av högskolans arbete. Omvänt måste samhället - företag, fackliga och andra organisationer och offentliga myndigheter - satsa mer på att hålla sig informerat om och ta till sig vad som händer inom ut- bildningen och forskningen. Det är särskilt angeläget att utbildningens in- riktning och innehåll utvecklas med mycket god kännedom om de krav, önskemål och kunskaper som finns inom samhälle och näringsliv. För det ändamålet är det viktigt att utveckla goda former för högskolans kontakter med det omgivande samhället så att dessa kan ske på ett väl strukturerat sätt. Regeringen anser att högskolans tredje uppgift bör förtydligas och föreslår därför en ändring i högskolelagen (avsnitt 5.9). Högskolan skall vara tillgänglig för alla Det långsiktiga målet är att göra högskoleutbildning tillgänglig för alla som önskar studera och som uppfyller kraven på behörighet. Därmed främjas ekonomisk, social och kulturell jämlikhet liksom samhällets ekonomiska utveckling. Regeringen anser att högre utbildning även i nuvarande svåra statsfinansiella situation skall prioriteras och föreslår därför en utbyggnad i hela landet. Utbyggnaden av den högre utbildningen kommer i allt väsentligt att ske vid de mindre och medelstora högskolorna (avsnitt 5.3.2). Det har visat sig att det är stora skillnader mellan universiteten och de mindre och medelstora högskolorna när det gäller den sociala fördelningen av högskolenybörjare. Universitet och högskolor har det direkta ansvaret för rekryteringen till den högre ut- bildningen. I den situation som råder, där många utbildningar har många fler sökande än antalet tillgängliga platser, varierar insatserna i rekryterings- arbetet i hög grad mellan lärosätena. De har dock ett gemensamt ansvar att vid- makthålla en hög rekrytering till högre utbildning. Särskilt angeläget är att öka rekryteringen av studerande från grupper med svag studietradition eller från regioner med låg utbildningsnivå bland befolk- ningen. Här är det nödvändigt att öka erfarenhetsutbytet lärosäten emellan vad gäller metoder i detta arbete. De erfarenheter som finns visar vikten av goda kontakter mellan högskolan och gymnasieskolorna. Företag och fackliga organisa- tioner på orten bör också engageras i rekryteringsarbetet. Högskolan har ett särskilt ansvar att ta till vara den kompetens studerande som invandrat har samt att hjälpa och stödja studenter med annat modersmål än svenska. Utbildningen skall vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Forskningens metoder, resultat och allmänna förhållningssätt utgör en central grund för utbildningen i högskolan. Grundutbildningen och forskarutbildningen måste hålla hög kvalitet vid alla högskolor. Det är en förutsättning för den fortsatta utbyggnaden. Högskolans utbildning och forskning bör vara ömsesidigt berikande. Undervisningen och arbetet med att utveckla och förbättra den skall för högskolans lärare vara lika viktig som forskningen. Högskolan har självklart behov av goda lärare med forskarutbildning, men det finns många utbildningar där yrkeserfarenhet är lika viktig. Det gäller inte minst inom det tekniska området. De flesta lärare inom högskolan har eller bör ha doktorsexamen.