prop · GK03150D7 · 1997-01-01 00:00:00 — Det nationella infrastrukturprogrammet, som omfattar utbyggnad av mellan och , fortsatt stöd till samt viss finansiering av de båda storstadsöverenskommelserna, presenteras närmare i avsnitt 4. 2.2.4 Insatser för kompetens och kunnande Effektiva miljöledningssystem blir en allt mer avgörande konkurrensfördel för näringslivet. För att åstadkomma detta krävs insatser från utbildningssektorn. Regeringen återkommer med ytterligare förslag inom det området. Även andra former för kompetenshöjning bör utvecklas i samarbete med näringslivet exempelvis i liknande form som EU:s mål 4-stöd. 2.3 Lokala investeringsprogram En lokalt förankrad verksamhet krävs om arbetet med att föra in den ekologiska dimensionen i samhällsbygget skall lyckas. Den slutsatsen dras bland annat i de mål, principer och rekommendationer som inryms i och Habitatagendan (från om boende, bebyggelse m.m . 1996 i ). Regeringen redovisar i det följande huvudinriktningen för ett program för stöd till investeringar i ekologiskt hållbar utveckling. I viss mån kan det statliga bidraget användas för lokala folkbildningsinsatser, liksom till att stimulera det lokala näringslivets omställning till ekologisk hållbarhet genom stöd till nätverksbyggande och liknande allmänna kommunala näringslivsinsatser. En mindre del av statsbidragen skall kunna användas för kommunernas administrativa utgifter och uppbyggande av kompetens för genomförandet samt kunskapsgenererande uppföljningar och utvärderingar av de kommunala programmen samt de ingående projekten. Programmet syftar till att stödja sådana åtgärder som annars inte skulle ha kommit till stånd. Kommunerna ges möjlighet att i samverkan med olika lokala aktörer, offentliga och privata, söka statligt stöd till lokala investeringsprogram för insatser som ökar den ekologiska hållbarheten. Investeringsprogrammen skall utformas i en bred lokal process. Alla 288 kommuner har inlett ett arbete med lokala , som involverar många olika grupper i samhället. Det är därför naturligt att arbetet med att ta fram - och att genomföra - ett lokalt investeringsprogram får sin bas i det lokala arbetet. De kommunala programmen skall innefatta en översiktlig sammanställning av de insatser som de lokala aktörerna vill genomföra för att öka takten i omställningen till ekologisk hållbarhet. I detta sammanställningsarbete kan arbetsmarknadspolitiska insatser, exempelvis ALU, användas för att ge förutsättningar till en bred kartläggning av möjligheterna. Analys och redovisning ur jämställdhets- och integrationsperspektiven skall göras. Om detta inte kan göras på ett meningsfullt sätt skall detta anges och särskilt motiveras. Programmen - vilka kan vara gemensamma för flera kommuner - lämnas till statsrådsdelegationen för ekologisk hållbarhet som, efter hörande av länsstyrelserna och de berörda sektorsmyndigheterna, bedömer vilka kommuner som först skall komma i fråga för statligt stöd till genomförandet av programmen. Målet är att hela skall delta i ett ekologiskt omställningsarbete. De kommuner/grupper av kommuner som utses inledningsvis får därmed en roll av föregångare i arbetet. Vid bedömningen av programmen bör vikt läggas bland annat vid åtgärder som minskar miljöbelastningen, ökar effektiviteten i användningen av energi och andra naturresurser, gynnar användningen av förnybara råvaror, ökar återbruk, återanvändning, recirkulation och återvinning av resurser samt bidrar till att öka sysselsättningen. De lokala förutsättningarna skall spela en stor roll för vilka åtgärder som vidtas i de kommuner som ingår i programmet. De insatser som genomförs i de lokala projekten måste ske brett och på ett sådant sätt att många människor och företag blir delaktiga. Erfarenheter och kunskaper som redan finns, exempelvis genom Agenda 21-arbetet och Byggbranschens kretsloppsråd, skall tas tillvara i arbetet. Kommunala och regionala sektorsprogram, samt lokala Agenda 21- planer/miljöplaner bör beaktas i arbetet. Den kommunala fysiska planeringen liksom den regionala och nationella sektorsplaneringen är av särskild betydelse för omställningen till ekologisk hållbarhet. När beslut om markanvändning, bebyggelse och rumslig utveckling fattas, grundläggs många av vardagslivets och näringslivets villkor. Därför är det av största vikt att både kvinnor och män, liksom företrädare för olika samhällssektorer, deltar i de beslut som lägger grunden för samhällsutveckling och i den verksamhet som blir följden av dessa beslut. Även den bostadspolitiska utredningen har i sitt förslag om s.k. lokala utvecklingsprogram för utsatta bostadsområden utgått från betydelsen av lokal förankring i arbetet för ett hållbart samhälle - ekonomiskt, socialt, kulturellt och ekologiskt. Hur möjligheterna för kommunerna att bevilja omställningsstöden utformas har stor betydelse för teknikutvecklingen och den ekonomiska effektiviteten i bidragen. Om bidragen knyts till en särskild teknik som skall användas för omställningen till ekologisk uthållighet finns det en risk att bidraget leder till att dämpa den tekniska utvecklingen. Därför skall investeringsprogrammet och omställningsstöden inriktas mer mot resultat än teknik. Varsamhetsaspekterna (PBL 3:10) skall vara vägledande vid valet av åtgärd. Regeringen avser att utarbeta närmare bestämmelser för hur kommunerna får använda omställningsstödet till enskilda projekt. Regelverket föreslås vara så utformat, att det ger kommunerna stora möjligheter att utnyttja de lokala förutsättningarna. Aspekter som bör ingå i ett regelverk för kommunernas hantering är i vilken utsträckning en investering minskar miljöbelastningen, ökar effektiviteten i användningen av energi och andra naturresurser, gynnar användningen av förnybara råvaror, ökar återbruk, återanvändning, recirkulation och återvinning av resurser samt bidrar till att öka sysselsättningen. I de delar där investeringsprogrammen kan komma att riktas till omställningsåtgärder i företag (exempelvis bostadsföretag och länstrafikhuvudmän) måste EG:s statsstödssystem beaktas. Regeringen avser att till Europeiska kommissionen anmäla de närmare villkor som skall gälla för investeringsstöd till företag. Sådana stöd kan inte verkställas förrän kommissionen lämnat sitt godkännande. 2.3.1 Organisation och uppföljning Att engagera kommunerna i att lokalt svara för genomförandet av investeringsprogrammet ligger väl i linje med den tradition som finns i . Kommunerna är den primära demokratiska nivån och möjligheterna till förankring av arbetet är störst om ansvaret läggs där. Dessutom är det lokala Agenda 21-arbetet ofta väl utvecklat. måste regering och riksdag kontinuerligt kunna följa utvecklingen. Vidare krävs att tillämpningen när det gäller företagsstöd återrapporteras till Europeiska kommissionen. Erfarenheter från investeringar måste också dokumenteras så att förutsättningar finns för vidare kunskapsspridning. Detta ställer krav på uppföljning och utvärdering. En fristående utvärdering kommer därför att göras. Erfarenheter från pågående verksamhet av liknande karaktär skall tas till vara. Det gäller bland annat den så kallade kretsloppsmiljarden, som hanteras inom ett för ändamålet särskilt inrättat kansli på . Det är angeläget att arbetet i kommunerna redan på projektstadiet utformas så att det kan följas upp på ett effektivt sätt. För det löpande revisionsarbetet ansvarar de kommunala revisorerna. Utöver detta avser regeringen att ge ett uppdrag till att löpande utvärdera användningen av de statliga medlen. För detta ändamål används en mindre del av de beräknade medlen för de lokala investeringsprogrammen. 2.3.2 Ekonomiska ramar för de lokala investeringsprogrammen Regeringen avsätter i den ekonomiska vårpropositionen: år år för genomförande av de lokala investeringsprogrammen. 2.4 Långsiktiga effekter Vid sidan av att programmet ger förutsättningar för ökad ekologisk hållbarhet kan det väntas ha effekter även på ekonomi och sysselsättning, på kulturlandskap och stadslandskap. De ekologiska effekterna torde samvariera med programmets omfattning. Både efterfrågan på och större utbud av teknik med goda egenskaper bör öka. Programmets utformning och starka lokala koppling ger förutsättningar för såväl män som kvinnor att delta i omställningsarbetet. Det kräver bland annat att såväl kvinnor som män ges möjligheter att delta aktivt i samhällsplaneringsprocessen. Mot bakgrund av att en stor del av sysselsättningen kan antas uppstå inom bygg- och anläggningssektorn kommer kortsiktigt den ökade arbetskraftsefterfrågan främst män till del. Genom den bredd av insatser som kan genomföras inom ramen för de lokala programmen bör effekterna på arbetsmarknaden på något påverka också andra sektorer än bygg- och anläggningssektorn. Programmet kan vidare medverka till att könsuppdelningen på arbetsmarknaden bryts. Det förutsätter dock medvetna satsningar på att främja främst kvinnors möjligheter inom tekniska och andra områden där de är kraftigt underrepresenterade. Överslagsberäkningar från visar att hushållssektorn står för nära hälften av de svenska utsläppen. Arbetet med att underlätta för denna sektor att spela en mer aktiv roll när det gäller att motverka miljöproblemen och öka den ekologiska hållbarheten i samhället bör kunna ge goda resultat, eftersom de lokala investeringsprogrammen bygger på ett aktivt folkligt engagemang via det kommunala ansvaret för genomförandet. Rätt utformade kan också de lokala investeringsprogrammen ge förutsättningar för fler människor att bli mer delaktiga i samhällsbyggandet, såväl genom integration i arbetslivet som genom förutsättningar att delta i utformningen av de konkreta insatserna. Ett långsiktigt investeringsprogram bör kunna ge positiva effekter på sysselsättning och tillväxt. Den tekniska och industriella utvecklingen av nya produkter och system för ekologiskt hållbar utveckling stimuleras. En stabil hemmamarknad underlättar kommersialisering och export. innebär försörjning av samhället med förnybara naturresurser dessutom att ytterligare sysselsättning tillkommer i såväl råvaru- som förädlingsleden, under förutsättning att övergången till ett samhälle baserat på förnybara resurser kan ske utan att ekonomin i övrigt störs. Med en växande efterfrågan på miljöcertifierade varor inom snart sagt alla marknader ser , , betydande fördelar i att låta hänsyn till ekologisk hållbarhet påverka produkter och processer i vad man uppskattar till två tredjedelar av det svenska näringslivet. Även i detta avseende bör en bred satsning på ekologisk omställning av det svenska samhället bidra till att stärka näringslivet. Påverkan kan också väntas ske på kultur- och stadslandskapen. Riktningen av de över tiden ständigt pågående förändringarna blir delvis en annan. I stället för avställning av överbliven odlingsmark kan man vänta sig att produktionstrycket kommer att öka när jord- och skogsbruket skall producera både mat, energi och industriråvaror. Påverkan på bebyggelsen och stadslandskapet kan innebära stora förändringar och omställningen måste därför baseras på arkitektonisk kvalitet och tillvaratagande av kulturhistoriska värden. Samanfattning skall vara en pådrivande kraft och ett föregångsland för en ekologiskt hållbar utveckling. Den ekologiska hållbarheten kan också bidra till fler arbeten, tillväxt och en ökad konkurrenskraft. De åtgärder som redovisas nu är ett viktigt steg. Regeringen återkommer med konkretiseringar och ytterligare förslag i höstens budgetproposition och i bland annat en miljöpolitisk proposition . 1.1 Inledning I regeringsförklaringen underströk statsministern att skall vara en pådrivande internationell kraft och ett föregångsland i strävan att skapa en ekologisk hållbar utveckling . Regeringen beslöt att tillsätta en delegation för en ekologiskt hållbar utveckling. I delegationen ingår statsråden , ordförande, , , och . Delegationens första uppgift har varit att inför den ekonomiska vårpropositionen föreslå ett investeringsprogram för ekologisk hållbarhet samt en gemensam plattform för det fortsatta arbetet. Under arbetet har delegationen haft nytta av förslag och idéer från organisationer, kommuner, statliga myndigheter, pågående utredningar som bland annat och Kretsloppsdelegationen, samt från enskilda personer. Delegationen lämnade sina förslag . Regeringen gör följande bedömningar med anledning av delegationens förslag. 1.2 Ett arv till kommande generationer En hållbar utveckling innebär att vi som lever klarar våra behov utan att äventyra förutsättningarna för framtida generationer. om miljö och utveckling i betonade sambandet mellan social, kulturell, ekonomisk och ekologisk hållbarhet. Ekonomisk utveckling, en rik kultur och social välfärd måste gå hand i hand med skydd av miljön och hushållning med naturresurserna. Vi i de rikare länderna har ett särskilt ansvar. Trots att vi utgör en begränsad andel av jordens befolkning så står vi för huvuddelen av den globala belastningen på miljö och naturresurser. Vi har också de största möjligheterna att ändra livsstil och teknik eftersom vi kommit längst i ekonomisk utveckling och social välfärd. För oss är den nya stora uppgiften inför 2000-talet att utveckla den ekologiska hållbarheten. Levnadsstandarden i och vissa andra delar av världen beräknas öka mycket kraftigt . Därmed ökar också resursanvändningen och påverkan på miljön. Det finns beräkningar som visar att dagens resursanvändning behöver bli tio gånger mer effektiv för att en växande världsbefolkning skall kunna leva på en rimlig nivå. Det är en stor utmaning. I regeringsförklaringen underströk statsministern att skall vara en pådrivande internationell kraft och ett föregångsland i strävan att skapa en ekologiskt hållbar utveckling . I grunden handlar det om tre saker: skyddet av miljön, en hållbar försörjning och en effektiv användning av jordens resurser. Övergripande mål för ett ekologiskt hållbart samhälle kan formuleras så här: Skyddet av miljön: Utsläppen av föroreningar skall inte skada människans hälsa eller överskrida naturens förmåga att ta emot eller bryta ner dem. Naturligt förekommande ämnen skall användas på ett sådant sätt att de naturliga kretsloppen värnas. Naturfrämmande hälso- och miljöskadliga ämnen bör inte få förekomma i miljön. Den biologiska mångfalden skall bevaras och värdefulla kulturmiljöer skyddas. Effektiv användning: Användningen av energi och andra naturresurser skall bli mycket effektivare än den är . Flödena av energi och material kan därmed begränsas så att de är förenliga med en hållbar utveckling. Samhällsplanering, teknikutveckling och investeringar skall därför också inriktas på resurssnåla processer och produkter. Hållbar försörjning: Ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga måste säkras. Så långt som möjligt skall försörjningen baseras på ett långsiktigt hållbart nyttjande av förnybara resurser. Det betyder att användningen av resurser inte långsiktigt kan överskrida den takt med vilken naturen skapar nya och att material bör återvinnas i ett kretslopp. Vi skall hushålla med icke förnybara resurser och kontinuerligt sträva efter att utveckla förnybara ersättningar. Detta kräver en ny helhetssyn där vi tar till vara människors engagemang och teknikens möjligheter. Ett ekologiskt hållbart samhälle kan inte bara finnas i ett land. Problemen och lösningarna är sammanflätade över nationsgränserna. Därför behövs både ett aktivt nationellt och internationellt arbete. har särskilt goda förutsättningar att gå före. Miljöfrågorna blev aktuella tidigt i vårt land. En rad insatser har redan gjorts för att förbättra miljön och hushålla med naturresurserna. finns ett starkt och brett engagemang för hållbar utveckling. Det lokala Agenda 21-arbetet har redan visat hur demokratin kan vitaliseras av arbetet. Stora delar av näringslivet ser ekologisk hållbarhet både som en nödvändighet och som en affärsmöjlighet. Vi arbetar aktivt både i och globalt för en hållbar utveckling. Arbetet för ekologisk hållbarhet är alltså inte bara viktigt för att framtida generationer skall få ett bra liv. Det skapar också mängder av nya möjligheter. Länder som ligger långt framme i utvecklingen kan dra nytta av de nya marknader som öppnar sig för miljöanpassade lösningar. Därmed kan tillväxt och konkurrenskraft stärkas och nya arbeten skapas. Åtgärder för att stimulera investeringar i ekologisk hållbarhet kan också skapa nya arbetstillfällen. Det spännande med den ekologiska hållbarheten som framtidsprojekt är att dra nytta av alla dessa möjligheter. Det förutsätter ett nära samspel mellan politiken på olika områden och mellan samhällets olika aktörer. Hushållning med naturresurserna, omsorg om miljön och social rättvisa är också nödvändiga förutsättningar för en hållbar ekonomisk utveckling. är en sund ekonomi en förutsättning för en ekologiskt hållbar utveckling. Den sociala välfärden förutsätter att vi motverkar växande klyftor och skillnader i samhället. Därför är låg arbetslöshet, social trygghet, bra bostadsområden och en god utbildning centrala element. Ett utvecklande arbete som ger utrymme för en rik fritid är centralt för människors engagemang i miljöfrågorna. Kvinnor och män skall ha samma möjligheter till goda livsvillkor och förutsättningar att delta i samhällsarbetet. En hållbar utveckling innehåller en varsam förvaltning och utveckling av det arv vi fått från generationer före oss, men måste också knyta an till kulturens roll i vardagslivet. En god ekonomisk, social och kulturell utveckling skapar förutsättningar för människor att engagera sig i arbetet för ett ekologiskt hållbart samhälle. 1.3 Ett aktivt nationellt och internationellt arbete För att skall nå en ekologiskt hållbar utveckling krävs aktiva åtgärder för att påverka samhället. Knappheten på ändliga resurser och växande miljöproblem kommer visserligen att driva fram en anpassning och omvandling, men det skulle ske i efterhand sedan betydande skador på miljön uppkommit eller knapphet på resurser drivit fram kriser och konflikter på olika håll i världen. Därför behövs en aktiv politik både i staten och kommunerna för att främja en ekologiskt hållbar utveckling. Marknadskrafterna kan bidra till en positiv utveckling, men de kan inte ensamma lösa problemen. Målen för en god miljö, en effektiv användning av resurser och en hållbar försörjning är vägledande för detta arbete. Ekosystemen skall brukas på sätt som vare sig hotar deras långsiktiga produktionsförmåga eller den biologiska mångfalden. Redan inom en generation bör betydande framsteg kunna nås. Regionala miljöproblem som försurning och övergödning bör vara lösta och fungerande kretslopp etablerade för de flesta material. Energianvändningen bör ha blivit mycket mer effektiv och förnybara resurser användas i betydligt större utsträckning. Den ekonomiska utvecklingen i utvecklingsländerna bör ha tagit en riktning som är förenlig med en långsiktigt hållbar utveckling. bör vi ha tagit flera viktiga steg på vägen. Ambitionen är att industriutsläppen är nere i nivåer som inte skadar miljön. Processer och produkter bör i högre grad utformas så att de inte skadar miljön i någon del av varukedjan och så att de kan återvinnas i ett kretslopp. Investeringar i ekologisk hållbarhet bör ha gett mätbara effekter i effektivare energianvändning och bättre miljö. En ökad kvalitet och ett vidgat kretsloppsperspektiv inom arkitektur och formgivning bör ha förlängt produktcyklerna och skapat förutsättningar för en god bebyggelsemiljö. Bruket av biologiska resurser bör vara uthålligt och bidra till att bevara den biologiska mångfalden. Den kommunala planeringen bör ge samlade bedömningar för en ekologiskt hållbar utveckling både i våra tätorter och på landsbygden. Distansarbete med hjälp av informationsteknik har visat sig ha positiva miljöeffekter. Regeringen avser därför att tillsätta en utredning kring hur distansarbete kan stimuleras och utvecklas. Det bör finnas en god kunskap om vad som behövs för en ekologiskt hållbar utveckling, och ett brett engagemang i arbetet för ett ekologiskt hållbart . Alla viktigare beslut bör analyseras från ett hållbarhetsperspektiv och EU bör ha hållbar utveckling som ett övergripande mål. Vi har ett gemensamt ansvar för att vidta de åtgärder som behövs för att utvecklingen skall gå i denna riktning. Politikens uppgift är till stor del att skapa förutsättningar för och uppmuntra ett handlande som är förenligt med en ekologiskt hållbar utveckling. Det är viktigt att vi väljer de åtgärder som ger störst nytta i förhållande till kostnaderna och att vi väger nyttan mot kostnaden, liksom att vi analyserar alternativa möjligheter att nå målen. Miljöföroreningarna känner inga nationella gränser. Den långsiktiga försörjningen med naturresurser är i stor utsträckning en global fråga. Råvaror och produkter säljs ofta på en global marknad. Den svenska ekonomin är nära sammanflätad med ekonomin i de övriga EU-länderna. Omställningen av till ekologisk hållbarhet förutsätter därför att kraven på ekologisk hållbarhet också får genomslag i andra länder. Allt detta är skäl för att skall vara pådrivande internationellt för en ekologiskt hållbar utveckling. Men det förutsätter också att vi går före nationellt så att vi är trovärdiga när vi skall påverka andra, och att vi lär av andras exempel när de har kommit längre än vi. Det är nu dags att redovisa den ökade bredd i insatserna och det ökade tempo i omställningen som svarar mot dessa ambitioner. I avsnitt 2 redovisas inriktningen på ett aktivt nationellt och internationellt arbete. Inriktningen på arbetet för ekologisk hållbarhet En ekologiskt hållbar samhällsutveckling förutsätter ett samhällsengagemang med både bredd och djup där alla i samhället känner delaktighet och ansvar. Arbetet skall knyta an till det folkrörelsearbete som pågår och ge oss alla som medborgare och konsumenter verktygen för att göra medvetna val som bidrar till hållbarheten. Det gäller att uppmuntra marknadens egna drivkrafter och att alla delar av samhället medverkar. Arbetet inom berörda utgiftsområden kommer att följas upp i varje års budgetproposition. Den gemensamma strategin kommer att redovisas och utvecklas i en särskild skrivelse i samband med budgetpropositionen. I avsnitt 2.1 redovisar vi en första genomgång av styrmedel för ekologisk hållbarhet. Kompetens, kunnande och realkapitalets utformning har en avgörande betydelse för den ekologiska hållbarheten. Därför är det viktigt att påverka och öka investeringar i kunnande och realkapital i en riktning som gynnar ekologisk hållbarhet. Det gäller utbildning och forskning liksom industri, lokaler, bostäder, och infrastruktur som transportsystem, avfalls- och avloppssystem samt energiförsörjning. Förändringar av realkapitalet tar tid. Det är därför viktigt att investeringsprogrammen påbörjas och att de är långsiktiga. Det är viktigt att de nyinvesteringar i infrastruktur som genomförs är anpassade till ekologisk hållbarhet, så att behoven av framtida ombyggnader minskar. Utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle innebär också stora möjligheter för en miljödriven utveckling av näringslivet. I avsnitt 2.2 redovisas vissa nationella insatser för investeringar i ekologisk hållbarhet och i avsnitt 2.3 föreslås ett program för lokala investeringar i vilket kommunerna har en viktig roll. I avsnitt 2.4 beskrivs de långsiktiga effekterna. 2.1 Styrmedel för ekologisk hållbarhet 2.1.1 Allmänt om styrmedel och incitamentsstrukturer Ett ekologiskt hållbart samhälle formas genom insatser på många nivåer och av många aktörer. Statens roll är att skapa förutsättningar för alla att bidra till en ekologiskt hållbar utveckling. Det arbete som redan pågår kommer att leda till betydande förbättringar. Men det behövs också skärpta styrmedel och incitament som styr i rätt riktning. Mål och indikatorer är centrala för arbetet och skall utvecklas vidare. Det behövs tydliga mål och program för arbetet inom varje berört samhällsområde. Lagstiftningen måste utvecklas vidare.