prop · GK03100D1 · 1997-01-01 00:00:00 — dömas för sådant brott efter ikraftträdandet. Talan om företrädaransvar kan omfatta ett flertal fordringar som har uppkommit eller förfallit till betalning . Trots att någon ändring i sak inte görs vad gäller förutsättningarna för betalnings- skyldighet, och inte heller vad gäller beslutande domstol, är det en fördel från handläggningssynpunkt att kunna tillämpa samma bestämmelser på alla fordringar oavsett dessas ålder. De nya bestämmelserna bör därför tillämpas även bakåt i tiden, dvs. i fråga om fordringar enligt upp- bördslagen, lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, lagen om mervärdeskatt och mervärdesskattelagen, samt punktskatte- och tull- fordringar från tiden före införandet av skattekontosystemet. Har ett mål om företrädaransvar anhängiggjorts före utgången av 1997 bör handläggningen fortsätta med tillämpning av äldre bestämmelser. En motsatt ordning skulle orsaka betydande merarbete för domstolarna sammantaget och även olägenheter för parterna. Bestämmelserna om att deklarationer skall få lämnas i form av ett elek- troniskt dokument skall, i likhet med övriga förslag, träda i kraft och tillämpas på skattedeklarationer som skall lämnas efter . Uppgifter om näringsverksamhet som näringsidkare enligt 2 kap. 19 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämna i självdeklarationen kan lämnas med hjälp av automatisk databe- handling. Dessa uppgifter kan lämnas genom filöverföring via telenätet eller på diskett eller magnetband. För att det uppgiftslämnande som sker skall kunna anpassas till det nya systemet skall regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, under en övergångstid kunna medge att uppgifterna får lämnas även på annat sätt med hjälp av auto- matisk databehandling än i form av ett elektroniskt dokument. Översynen av reglerna för skattekontroll Ändringarna i reglerna för skattekontrollen skall träda i kraft den 1 no- vember 1997. Avsikten är att de nya reglerna skall tillämpas efter ikraftträdandet. Eftersom huvudregeln för införandet av skattebetal- ningslagen är att den nya lagen skall tillämpas på redovisningsperioder som inleds efter utgången av krävs en särskild övergångsbestämmelse om att föreskrifterna i 14 kap. 3 7 §§ skall tillämpas i fråga om kontroll av redovisningsperioder enligt de lagar som ersätts av skattebetalningslagen för att reglerna om bl.a. tredjemansrevision skall kunna tillämpas i fråga om kontroll av redovisningsperioder enligt de lagar som ersätts av skatte- betalningslagen. Ändringarna i tvångsåtgärdslagen skall också träda i kraft den 1 no- vember 1997. Äldre föreskrifter skall tillämpas i fråga om beslut om tvångsåtgärd som meddelas före ikraftträdandet och för skatt eller avgift som tas ut enligt de lagar och föreskrifter som ersätts av skattebetal- ningslagen och enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt. I fråga om de nya föreskrifterna om behörig länsrätt i tvångsåtgärds- lagen och bevissäkringslagen skall de dock gälla för ansökningar som görs efter ikraftträdandet. Om interimistiskt beslut om tvångsåtgärd fattas skall äldre föreskrifter tillämpas på beslut som fattas före ikraftträdandet. 29 Konsekvenser och genomförande De förslag som regeringen nu lägger fram spänner över i stort sett hela området för skatte- och avgiftsbetalningar. Syftet med föreslagna föränd- ringar är att effektivisera det nuvarande systemet för redovisning och betalning av skatter och avgifter samt den ordning som tillämpas i ett antal därmed sammanhängande frågor. Till stora delar, främst vad gäller införandet av ett system med skattekonton, innebär förslagen genomgri- pande förändringar som påverkar arbetet inom skatteförvaltningen, men också inom exekutionsväsendet. De påverkar i stor utsträckning också de skatt- och avgiftsskyldiga, såväl administrativt som ekonomiskt. 29.1.1 Konsekvenser för skatteförvaltningen Införandet av ett skattekontosystem kommer att påverka både Riksskatte- verkets och skattemyndigheternas arbete. Främst berörs emellertid skattemyndigheterna. Hanteringen av redovisningar och betalningar m.m. i ett skattekonto- system kommer jämfört med dagens uppbördssystem att medföra minskat arbete med bl.a. inbetalningar, återbetalningar, betalningsuppmaningar, registrering av uppbörds- och mervärdesskattedeklarationer samt över- lämnande för indrivning. Arbetsuppgifterna kommer med det nya systemet att förändras vid såväl skattemyndigheternas administrativa enhe- ter som länsskattekontoren och de lokala skattekontoren. Bland de arbets- uppgifter som förändras kan nämnas följande. Redovisning av källskatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt skall ske på en och samma handling. Härigenom kommer kostnaden för aktu- alisering, tryckning och distribution av redovisningshandlingar att i det närmaste halveras. Även hanteringen av handlingarna kommer att effektiviseras eftersom redovisning sker på en gemensam handling. Vis- serligen är den information som skall läsas och tas om hand densamma som i dagens system, men arbetet med identifiering, inläsning av person- och organisationsnummer m.m. kommer att minska. Inläsningen kommer att ske optiskt. Hanteringen av inbetalningar blir avsevärt mer rationell än enligt nuvarande ordning. Såväl inbetalningsuppgifter som kontoutdragsuppgifter från betalningsinstitut kommer att redovisas på . finns ett antal postgirokontonummer per myndighet där olika skatter betalas var för sig. I det nya systemet kommer det för varje skattemyndighet att finnas endast ett postgironummer och ett bankgironummer som omfattar samtliga skatteinbetalningar som ingår i skattekontosystemet. Genom att endast en kontonummerserie används kommer antalet omföringar mellan olika konton att minska avsevärt. Vidare kommer antalet betalningsuppmaningar att minska. stäms varje skatteinbetalning av separat och en betalningsuppmaning sänds ut för varje skatt för sig. I skattekontosystemet kommer en samlad betalningsuppmaning att avse alla skatter och avgifter som är aktuella på ett skattekonto. Sammantaget kommer således det före- slagna systemet för redovisning och betalning av skatter och avgifter att föra med sig en påtagligt förenklad administration. En ytterligare konsekvens av det nya systemet är att det kräver ändrade rutiner m.m. hos som ansvarig myndighet för upp- giftslämnandet till prognosmyndigheterna avseende betalningar av skatter och avgifter. Förslaget att slopa betalningsbrottet i 6 § skattebrottslagen (1971:69) leder till en förenklad administrativ hantering hos skattemyndigheterna, eftersom några kontakter inte längre behöver tas med polis- och åklagar- myndigheterna i frågor om åtal för sådant brott. Självfallet innebär förslaget också en minskad arbetsbelastning inom dessa myndigheter. Den administrativa hanteringen inom skatteförvaltningen förenklas också av att arbetsgivarnas medverkan vid betalningen av kvarstående skatt slopas och av den föreslagna nya utgångspunkten för beräkning av preskriptionstid. Förslagen rörande överensstämmelsen mellan preliminär och slutlig skatt kan väntas leda till att en större andel av den slutliga skatten kommer att betalas som preliminär skatt. Konsekvensen härav är att arbetet med att på olika sätt kräva in felande belopp minskar. Å andra sidan kan arbetet med att behandla preliminära självdeklarationer komma att öka något i omfattning på grund av den utvidgade skyldigheten att lämna sådan deklaration. Det kan också antas att antalet ärenden om anstånd med betalning av skatter och avgifter i vart fall kommer att minska på grund av de restriktiva anståndsregler som föreslås. Genom den nya lagen skapas en samordnad samt mera överblickbar och lättillgänglig reglering. Den blir därmed lättare att tillämpa för skattemyndigheterna. 29.1.2 Konsekvenser för exekutionsväsendet Indrivning kommer i det nya systemet att begäras för ett underskott på ett skattekonto, som omfattar alla skatter som ingår i systemet, och inte som separat för respektive skatt. Detta leder beträffande skattskyldiga som har flera slags skatter och avgifter att betala till ett minskat antal mål hos kronofogdemyndigheterna. Antalet fall där indrivning begärs kommer vidare att påverkas av avräkningsmöjligheterna inom skattekontot och av beloppsgränserna på respektive för överlämnande för indrivning. Källskatt, arbetsgivaravgifter, kvarstående skatt, tillkommande skatt och mervär- desskatt är beloppsmässigt stora varför införandet av högre beloppsgränser för överlämnande för indrivning i dagens system inte skulle påverka antalet restföringar i särskilt stor utsträckning såvitt gäller dessa medelsslag. I skattekontosystemet kan det bli något annorlunda, eftersom en överskju- tande ingående mervärdesskatt normalt skall avräknas mot andra poster som debiteras på kontot. F-skatten är antalsmässigt störst men till beloppet minst av de nämnda meddelsslagen. Då ett obetalt underskott motsvarande dagens kvarstående skatt även fortsättningsvis kommer att överlämnas för indrivning en gång , förutsatt att beloppet överstiger , kommer inte antalet indrivningsfall som avser skattskyldiga som inte är näringsidkare att påverkas i någon högre grad av att ett skattekontosystem införs. Den slopade skyldigheten för arbetsgivare att göra avdrag för vad som motsvarar dagens kvarstående skatt får i stället antas öka antalet sådana indrivningsfall och antalet gäldenärer. Att slopa arbetsgivarnas medverkan vid betalningen av kvar- stående skatt bedöms förenkla hanteringen för såväl arbetsgi- varna som kronofogdemyndigheterna. Sammantaget kan det antas att antalet mål som lämnas för indrivning kommer att minska något. Att högre beloppsgränser tillämpas vid överlämnande för indrivning och att dröjsmålsavgiften slopas ger sammantaget administrativa fördelar för kronofogdemyndigheterna. ställer förslagen krav på förändrad kompetens hos dessa myndigheter. Hanteringen av bl.a. invändningar och nedsättningar kommer att kräva ändrade arbetsrutiner. 29.1.3 Konsekvenser för de skatt- och avgiftsskyldiga I dagens uppbördssystem tvingas de skatt- och avgiftsskyldiga löpande till ett stort antal kontakter med skattemyndigheterna. Främst rör kontakterna frågor om redovisning och betalning av direkta skatter, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. De många kontakterna har sin grund bl.a. i att det sätt som uppgifter lämnas på varierar mellan olika skatter och avgifter. Skattekontosystemet kommer att göra de skatt- och avgiftsskyldigas uppgiftslämnande och arbete med dels skatte- och avgiftsredovisningar, dels betalningar väsentligt enklare än . Stora administrativa vinster kommer att kunna göras genom den samordnade redovisningen av alla skatte- och avgiftsbetalningar. Företag kommer att i en och samma redovisningshandling kunna lämna nödvändiga uppgifter och resultatet av redovisningen kommer efter skattemyndighetens avstämning att finnas tillgängligt i ett sammanhang. Kvittningar mellan belopp att betala in till skattemyndigheten och en överskjutande ingående mervärdesskatt kommer att kunna göras direkt i redovisningshandlingen. För mindre och medelstora företag kommer vidare betalningen av skatter och avgifter att knytas till endast en förfallodag . Dessa företag får med den tidpunkt som valts Ä utom Ä en på sig att redovisa mervärdesskatt. utsträcks också tiden för redovisning av källskatt och arbetsgivaravgifter. Det finns vidare anledning att här peka på det minskade uppgiftslämnande som följer av förslaget att slopa arbetsgivarnas medverkan i kvarskatteuppbörden. Den nya regleringen avseende beslut om företrädares betalningsskyl- dighet för skatter och avgifter är tydligare än dagens. Ansvarsförhållandet blir på så sätt mer förutsebart. Vidare torde det av de skattskyldiga i allmänhet uppfattas som en fördel att betalningsbrottet slopas. Visst administrativt merarbete för de skattskyldiga följer av den utvidgade skyldigheten att lämna preliminär självdeklaration. Denna begränsar också möjligheterna att skjuta skattebetalningar genom att begära ändrad beräkning av den preliminära skatten. Vidare ökar arbetet något för anställda skattskyldiga, som det minskar för arbetsgivarna, genom att de senares medverkan i uppbörden av obetald slutlig skatt slopas. Genom den nya lagen skapas som redan nämnts en samordnad samt mera överblickbar och lättillgänglig reglering. De nya bestämmelserna bör bli lättare att följa för de skattskyldiga jämfört med dagens motsvarande bestämmelser i uppbördslagen (1953:272), lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare och mervärdesskattelagen (1994:200), vilket ökar de skattskyldigas förutsättningar att inom ramen för en ny upp- bördsreglering ta till vara sin rätt. 29.2.1 Effekter för skatteförvaltningen och exekutionsväsendet Syftet med skattekontosystemet är att förenkla och effektivisera skatte- uppbörden. Som tidigare beskrivits är det ett antal arbetsuppgifter inom skattemyndigheten som påverkas av skattekontosystemet. Det får anses realistiskt att på kort sikt anta att en tredjedel av de direkta kostnaderna för dessa arbetsuppgifter, som kan beräknas till ca , kan sparas in. Den direkta besparingen kan alltså beräknas till ca . Till detta skall läggas att gemensamma kostnader för stöd- funktioner m.m. på av detta belopp, eller , också kan sparas in. Den sammanlagda besparingen kan således beräknas till och kan beräknas i huvudsak falla ut . För kronofogdemyndigheternas del leder förslagen med all sannolikhet till å ena sidan en ökning av antalet indrivningsuppdrag som avser anställda med obetald slutlig skatt, å andra sidan en minskning av antalet övriga indrivningsuppdrag vad gäller skatter som omfattas av skattekon- tosystemet. Däremot kommer inte antalet gäldenärer att påverkas i någon större utsträckning. Inte heller antalet utredningar som kronofogdemyndigheterna måste göra om gäldenärernas förhållanden kommer att påverkas nämnvärt. Besparingseffekten av förslagen är därför sannolikt liten och i vart fall svår att närmare ange på förhand. Utredningen har för sin del redovisat bedömningen att en besparing på grovt räknat bortåt kan göras åtminstone . Utredningen diskuterar förhållandevis utförligt avgiftssättningen i allmänna mål hos kronofogdemyndigheterna. Eftersom avgiften vid över- lämnande för indrivning tas ut per mål, och antalet mål minskar som de totala kostnaderna för utredningsarbetet är oförändrat, måste enligt utredningens bedömning avgifterna höjas om principen full kostnadstäckning skall råda. Utredningen pekar på ett par alternativa utformningar av en sådan avgiftshöjning. Jämfört med utredningens förslag innebär det förslag som regeringen nu lägger fram bl.a. den förändringen att beloppsgränsen för överlämnande för indrivning, i fråga om en gäldenär som inte skall lämna särskild självdeklaration eller har F-skattsedel, sätts lägre. Det är bl.a. av det skälet osäkert om antalet mål hos kronofogdemyndigheterna kommer att minska så mycket att det finns anledning att ändra avgiftssättningen, särskilt med tanke på att den nuvarande avgiften på torde innebära ett visst överuttag av avgifter från de gäldenärer som har betalningsförmåga. Att avgiften skulle täcka det bortfall som uppkommer därför att vissa gälde- närer saknar betalningsförmåga har inte varit avsett. Regeringen anser mot bakgrund av vad som har sagts att en ändring av avgiftssättningen i vart fall inte bör övervägas förrän man har sett vilken effekt det nya systemet får på antalet mål. Prövningen av överklaganden av vissa typer av beslut flyttas över från regeringen respektive till länsrätten. Det totala antalet fall som berörs av förändringen är litet och i många av fallen är frågan av mycket enkel beskaffenhet. Man kan därför utgå från att det inte blir fråga om någon nämnvärd ökning av förvaltningsdomstolarnas arbetsbelastning. För de större företagen (skattskyldiga med ett beskattningsunderlag, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, som för beskattningsåret överstiger ) slopas senareläggningen av betalnings- tidpunkten i anslutning till sommarperioden. Detta medför en viss positiv ränteeffekt för staten. Denna positiva ränteeffekt balanseras dock av den negativa ränteeffekten för staten av den senarelagda förfallodagen för mervärdesskatt, till den 26 för de större företagen och till den 12 för de små företagen. I samordningen av betalningarna av skatter och avgifter ingår att inbetalningar och utbetalningar skall kvittas mot varandra. Mot en över- skjutande ingående mervärdesskatt avräknas F-skatt samt avdragen skatt och arbetsgivaravgifter i skattedeklarationen. En stor del av den över- skjutande ingående mervärdesskatten kommer att kvittas mot den skatt- skyldiges skatte- och avgiftsinbetalningar. Den exakta storleken på dessa kvittningar och därmed de effekter för staten som följer härav är emellertid svår att ange. Även de föreslagna räntebestämmelserna kommer sannolikt att få statsfinansiella effekter. Jämfört med bl.a. dagens räntor och avgifter vid betalning av överskjutande respektive kvarstående skatt är räntesatserna i skattekontosystemet lägre. Det är emellertid svårt att i ekonomiska termer precisera effekterna av de ändringar som föreslås. Sammantagna torde dock förändringarna ge en inte obetydlig inkomstförstärkning för staten. Eftersom den restförda mervärdesskatten har visat sig andelsmässigt större än övriga restförda skatter och avgifter, jfr avsnitt 11.2, bedöms likafördelningsmetoden medföra att den mervärdesskatterelaterade EU- avgiften ökar med ca . Denna effekt kan delvis motverkas genom en mer detaljerad fördelning inom ramen för likafördelningsmetoden. Den faktiska effekten är därför svår att kvantifiera. Härutöver bör nämnas effekterna av de olika delförslag som läggs fram vid sidan av själva skattekontosystemet. Det är inte möjligt att ange hur stora dessa effekter är men förslagen är i allt väsentligt sådana att de i vart fall kan förutsättas ge inkomstförstärkningar för staten. Sammantaget blir det även i dessa delar fråga om förstärkningar som inte är obetydliga. Utredningen diskuterar också effekter som övergångsvis kan uppkomma på grund av det förändrade uppgiftslämnande som skattekontosystemet för med sig. För främst får varje förändring av exempelvis betalningstidpunkterna eller sättet för redovisning och betalning av skatter och avgifter direkta ekonomiska konsekvenser. Av särskild betydelse är här det prognosarbete som syftar till att minimera statens upplåningskostnader. Ju sämre prognoserna är desto högre blir kost- naderna för statens upplåning. Som utredningen påpekar kommer därför övergången till ett nytt skattebetalningssystem att ställa särskilda krav på och det är av stor betydelse att den förbereds väl. kan t.ex. ha anledning att pröva olika prognosmodeller för att följa betalningsströmmarna i det nya systemet. På så sätt kan över- gångskostnaderna på grund av mindre överensstämmande prognoser hållas nere och även övriga övergångsproblem minimeras. 29.2.3 Effekter för de skatt- och avgiftsskyldiga Förslagen om ändrade redovisnings- och betalningstidpunkter för mer- värdesskatt, liksom den för vissa skatt- och avgiftsskyldiga se- narelagda betalningstidpunkten för F-skatt, avdragen skatt och arbetsgi- varavgifter ger sammantaget positiva ränte- och likviditetseffekter för de skatt- och avgiftsskyldiga. Förslaget att ge förfallodagen en ändrad innebörd och de med anledning härav anpassade betalningstidpunkterna är sammantaget i princip kostnadsneutralt för de skatt- och avgiftsskyldiga. Skattekontosystemet innebär, som redan nämnts, också förenklingar i administrativt hänseende av redovisningen och betalningen av skatter och avgifter, särskilt för företagen, och ger därmed vissa positiva ekonomiska effekter. Storleken på dessa är emellertid svåra att ange närmare och kan antas variera mellan olika skatt- och avgiftsskyldiga. Effekterna i enskilda fall påverkas av exempelvis antalet anställda och vilka rutiner, eller datoriserade, som används vid skatte- och avgiftsredovisningen. För arbetsgivarna innebär förslaget att slopa deras medverkan i upp- börden av arbetstagarnas obetalda slutliga skatt minskat arbete. Å andra sidan kommer, i de fall en arbetstagare inte betalar sina skatteskulder, dessa att lämnas till kronofogdemyndigheten för indrivning. Om det då blir fråga om utmätning av lön kommer detta att kräva arbetsgivarnas medverkan. Flertalet av de övriga förslagen är i princip ekonomiskt neutrala i förhållande till de skattskyldiga. Flertalet av de skatt- och avgiftsskyldiga kommer för övrigt inte att beröras i någon större utsträckning av mer än en del av det som föreslås. Till de förändringar som bör nämnas hör emellertid den utvidgade skyldigheten att lämna preliminär självdeklaration och förslagen i övrigt om en förbättrad överensstämmelse mellan preliminär och slutlig skatt. Dessa förslag kan i vissa fall kräva visst merarbete av de skattskyldiga. Efter en förstudie , som bl.a. ledde fram till bedömningen att ett skattekontosystem skulle kunna införas tidigast /98, har ett projekt bedrivits vid med uppgift att utarbeta och införa systemet. Inför beslutet om denna proposition har verket vid kontakter med bekräftat att systemet kommer att kunna tas i bruk vid den angivna tidpunkten, under förutsättning att regeringens förslag följs i de delar som påverkar utformningen av systemet. Om sådana avvikelser görs att systemet inte kan tas i bruk /98 bör ikraftträdandet senareläggas med , eftersom förändringarna är av sådant slag att de inte lämpligen kan genomföras vid någon annan tidpunkt än ett kalenderårsskifte. Konsekvenserna för de skattskyldiga av ett helt nytt system för redovisning och betalning av skatter och avgifter, men också av övriga föreslagna ändringar av dagens uppbördsreglering, kräver att sätter in särskilda informationsinsatser. Informationen bör koncentreras och . Genomförandet av ett nytt system för redovisning och betalning av skatter och avgifter enligt de förslag som regeringen nu lägger fram kräver stora förändringar av de administrativa rutinerna m.m. inom skatteförvaltningen. Ett skattekontosystem kommer som redan framgått i första hand att påverka skattemyndigheternas hantering av redovisningshandlingar och betalningar från de skatt- och avgiftsskyldiga samt arbetet med betal- ningsuppmaningar och återbetalningar till de skatt- och avgiftsskyldiga, liksom rutinerna i samband med överlämnande för indrivning och åter- redovisning av indrivna belopp. Förändringarna kommer i hög grad att påverka kraven på ADB-stödet och är så stora att befintliga ADB-system inte kan användas. Utveckling bör i stället ske av nya system. Utöver utveckling av själva skattekonto- systemet krävs anpassning av ADB-systemen för framför allt debitering, kontrolluppgiftshantering, slutlig skatt och omräkning. Vidare måste kronofogdemyndigheternas ADB-system och skattekontosystemet sam- ordnas. Kostnaderna för att utveckla och anpassa de tekniska systemen uppgår enligt beräkningar till sammanlagt 40 Ä . Kostnaden för information till skattskyldiga m.fl. i samband med införandet av ett skattekontosystem kan beräknas till . Större delen av personalen vid skatte- och kronofogdemyndigheterna kommer att behöva utbildning om skattekontosystemet. Endast härigenom kan arbetet bedrivas på ett effektivt sätt och servicenivån gentemot de skattskyldiga hållas hög även i övergångsskedet. Inför genomförandet av ett skattekontosystem krävs därför omfattande utbildnings- och infor- mationsinsatser för en stor del av personalen inom främst skattemyndig- heterna. Dessutom bör ett antal specialister på skattekontosystemet utbildas inom varje skatte- och kronofogdemyndighet. Kostnaderna för dessa interna utbildnings- och informationsinsatser kan beräknas till .