prop · GK03121 · 1997-01-01 00:00:00 — ------------------------------------------------------- Bestämmelserna i 17 kap. Följande bestämmelser i 1 § och 20 kap. 9 § lagen om lagen om allmän försäkring allmän försäkring om tillämpas också i ärenden sammanträffande av förmåner, enligt denna lag: bistånd enligt social- 17 kap. 1 § om tjänstlagen samt uppgifts- sammanträffande av förmåner skyldighet för statliga och och bistånd enligt kommunala myndigheter och socialtjänstlagen, för arbetsgivare och 20 kap. 3 § tredje försäkringsinrättningar stycket om indragning tillämpas också i ärenden eller nedsättning av enligt denna lag. ersättning, 20 kap. 8 § första-tredje styckena och 9 § om skyldighet att lämna uppgifter, 20 kap 8 § fjärde stycket om utredningsåtgärder. Bestämmelserna i 20 kap. 8 § första-tredje styckena om skyldighet att lämna uppgifter och i 20 kap. 8 § fjärde stycket om utred- ningsåtgärder tillämpas också i fråga om den bidragsskyldige. Denna lag träder i kraft . 2.13 Förslag till lag om ändring i postlagen (1993:1684) Härigenom föreskrivs att 20 § postlagen (1993:1684) skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 §1 Den som bedriver postverksamhet och därvid har fått del av eller tillgång till uppgift som avses i 19 § första stycket skall på begäran lämna 1. uppgift om enskilds adress, telefonnummer eller arbetsplats till en myndighet som i ett särskilt fall behöver en sådan uppgift för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428), om myndigheten finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl, 2. uppgift som rör misstanke om brott till åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om det för brottet inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 3. uppgift om enskilds adress till en kronofogdemyndighet som behöver uppgiften i exekutiv verksamhet, om myndigheten finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, ------------------------------------------------------- 4. uppgift om enskilds 4. uppgift om enskilds adress till en adress till en skattemyndighet som behöver skattemyndighet som behöver uppgiften i verksamhet som uppgiften i verksamhet som avser kontroll av skatt avser kontroll av skatt eller avgift eller i eller avgift eller i utredning om rätt folkbok- utredning om rätt folkbok- föringsort enligt folkbok- föringsort enligt folkbok- föringslagen (1991:481), om föringslagen (1991:481), om myndigheten finner att myndigheten finner att uppgiften är av väsentlig uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen betydelse för handläggningen av ett ärende. av ett ärende, 5. uppgift om enskilds adress till en allmän försäkringskassa som behöver uppgiften för kontroll av rätten till ersättning, om finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1995:1369. 3 Ärendet och dess beredning Frågan om missbruk och fusk inom socialförsäkringarna har uppmärksammats vid olika tillfällen . Det har oftast rört sig om enskilda ärenden som uppmärksammats av massmedia. behandlade i sitt betänkande 1993/94:SfU2 Bidragsfusk m.m. sex motioner om åtgärder för att motverka bidragsfusk. Utskottet föreslog därvid ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt borde låta göra en kartläggning av i vilken omfattning det förekom fusk med förmåner och bidrag av social karaktär. Kartläggningen borde avse såväl svenska som utländska medborgare. Utskottet anförde vidare att regeringen borde redovisa resultatet av kartläggningen för och, beroende på vad kartläggningen utvisade, föreslå åtgärder för att komma till rätta med bidragsfusk. biföll utskottets hemställan (rskr. 1993/94:11). Regeringen gav () i uppdrag att kartlägga förekomsten av fusk med förmåner och bidrag av social karaktär. Uppdraget utvidgades till att även omfatta arbetslöshetsersättning och kontant arbetsmarknadsstöd. Kartläggningen resulterade i tre rapporter, dels huvudrapporten - systembrister och fusk i välfärdssystemen (RRV 1995:32), dels rapporterna Förtidspension - fusk och systembrister (RRV 1995:33) och Bidragsförskott - effektivitetsrevision av ett statligt stöd till barnfamiljer (1995:34). Rapporterna överlämnades till regeringen . De bidragsområden som i första hand varit föremål för kartläggning är förtidspensioner, arbetslöshetsersättning, kontant arbetsmarknadsstöd, bidragsförskott, bostadsbidrag, sjukpenning och tillfällig föräldrapenning. Vidare har RRV studerat förekomsten av dubbla ersättningar från olika bidragssystem, fusk bland läkare och invandrare samt ändamålsenligheten i kontroller och kontrollsystem. I huvudrapporten bedöms effekterna av fusk, överutnyttjande och systembrister totalt uppgå till ett belopp om mellan fem och . RRV har lämnat en rad förslag till åtgärder för att komma till rätta med de problem som kunnat konstateras. Förslagen tar sikte på såväl systembrister som överutnyttjande och fusk. RRV:s rapporter har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En remissammanställning finns tillgänglig hos (S95/3394/F). RRV har vidare i en effektivitetsrevision granskat det social- och bo- stadspolitiska instrumentet bostadsbidrag. Resultatet av granskningen redovisades i rapporten - effektivi- tetsrevision av ett socialpolitiskt instrument (RRV 1996:3). Utöver RRV har också revisorer och Statskontoret i olika rapporter lämnat synpunkter när det gäller de allmänna försäkringskassornas organisation och kompetens samt socialförsäkringsadministrationens sätt att utveckla dels den nya rollen som samordnare av samhällets rehabiliteringsinsatser, dels kontroller i systemen. Detta ledde till att () genomförde en analys av alla de komplicerade och delvis sammansatta problem som aktualiserats vid dessa granskningar. Analysen, som redovisades i rapporten och dess administration. Strategiska förutsättningar och prioriterade insatsområden (RFV ANSER 1994:8), överlämnades till regeringen . I rapporten redovisade RFV omfattande program för att komma till rätta med de brister som uppmärksammats. Bland de frågor om socialförsäkringen som behandlas i rapporten togs frågan om bidragsfusk upp särskilt. Bl.a. framhölls behovet av åtgärder för att öka kunskaperna om förekomsten av fusk i socialförsäkringen och en analys av de rättsliga förutsättningarna för att beivra fusk. En arbetsgrupp bildades inom RFV för att behandla nämnda frågor. I arbetsgruppens uppdrag ingick också att ta fram en rapporteringsmodell för att det i enlighet med regleringsbrevet för /96 skulle kunna gå att löpande bedöma omfattningen av missbruk och fusk med försäkring och bidrag. I arbetet beaktades RRV:s ovan nämnda rapporter. Arbetsgruppens utrednings- och analysarbete redovisades i rapporten och fusk med försäkring och bidrag (RFV ANSER 1996:2) som överlämnades till regeringen . I rapporten redovisar RFV, förutom nämnda rapporteringsmodell, ett antal förslag till åtgärder i form av bl.a. författningsändringar, ökad satsning på samverkan mellan myndigheter, utvecklat teknikstöd och satsning på kvalitet i handläggnings- och informationsarbetet, allt i syfte att komma till rätta med systembrister, missbruk och fusk med försäkring och bidrag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Lagrådet har föreslagit att den nya generella bestämmelsen om försäk- ringskassans möjlighet att besöka den försäkrade utformas så att ett sådant besök måste vara motiverat i det särskilda fallet. Innebörden härav är att det inte skulle bli tillåtet med stickprovsmässiga eller på annat sätt generellt beslutade kontrollaktioner innefattande besök. Regeringen har inte följt Lagrådets förslag i denna fråga. Frågan behandlas i avsnitt 6.2. Inom socialförsäkringen pågår ett omfattande förändringsarbete. Det ansträngda statsfinansiella läget innebär krav på effektivisering och besparingar hos () och de allmänna försäkringskassorna. I ett läge med betydande besparingar i socialförsäkringssystemen ifrågasätts ofta om det sparas på rätt områden och fokuseringen på dem som missbrukar systemen blir genast större. Regeringen ser mycket allvarligt på fusk och missbruk av välfärdssystemen. I regeringsförklaringen slås fast att välfärdens uthållighet inte får undergrävas av fusk, överutnyttjande och ekonomisk brottslighet. För socialförsäkringssystemens legitimitet är det mycket angeläget att medborgarna kan vara förvissade om att systemen fungerar effektivt och att pengar fördelas till dem de är avsedda för. Både för att spara pengar och för att försvara systemen avser därför regeringen att vidta åtgärder för att minimera fusk och överutnyttjande i systemen. För att komma till rätta med problemen har regeringen tillsatt flera utredningar vilka haft regeringens uppdrag att behandla dessa frågor och lämna konkreta förslag till åtgärder. I nästa avsnitt redovisar regeringen vidtagna, pågående och planerade åtgärder inom främst socialförsäkringsområdet. Socialförsäkringssystemen bör vara så utformade att möjligheterna till kontroll förbättras som drivkrafter till felaktigt eller icke avsett utnyttjande minimeras. Det är regeringens uppfattning att de största ekonomiska vinsterna finns att hämta i förbättringar av systemen. Vidare bör ett felaktigt utnyttjande i stor omfattning kunna undvikas om rätt beslut fattas från början. Rätt beslut från början minskar kostnaderna och är effektivare än en relativt sett dyrbar kontrollapparat som sätts in i efterhand. För att få en så hög beslutskvalitet som möjligt är det av stor vikt att försäkringskassorna i sin ärendehandläggning har god kvalitet i sina utredningar och beslutsunderlag samt har god dokumentation i akterna, dvs. iakttar förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser på detta område. En sådan beslutskvalitet bör kunna uppnås med utvecklat teknikstöd och satsning på kvalitet i handläggnings- och informationsarbetet. Vidare är det angeläget att den försäkrade får information både om sin rätt till en förmån och om sin skyldighet att lämna riktiga uppgifter när han eller hon ansöker om en förmån. Den försäkrade bör också informeras om sin skyldighet att anmäla ändrade förhållanden till samt om de påföljder som han eller hon kan drabbas av om inte riktiga uppgifter lämnas eller anmälningsskyldigheten inte iakttas. Informationen till allmänheten bör vara klar, tydlig och lättbegriplig. Förutsättningarna för att rätt beslut fattas från början ökar om författ- ningarna på socialförsäkrings- och bidragsområdet är tydliga och skrivna på ett klart och lättbegripligt sätt. Det bör vidare krävas att reglerna är så enhetliga som möjligt. Ett exempel på bristande överensstämmelse är att det för rätt till vissa förmåner krävs att ansökan undertecknas på heder och samvete medan något sådant krav inte ställs för andra likartade förmåner. Ett annat exempel är att försäkringskassorna har en lagstadgad rätt att besöka den försäkrade i t.ex. ärenden som rör sjukpenning medan uttryckligt stöd för sådana kontroller saknas beträffande andra förmåner. Denna typ av olikartade bestämmelser kan medföra svårigheter för de försäkrade att förstå reglernas innebörd och vilka villkor som gäller för t.ex. rätt till en förmån. Regeringen kommer i det följande att lämna förslag i avsikt att bl.a. öka enhetligheten i systemen. Det är regeringens övertygelse att dessa satsningar på rätt beslut från början och förbättrade system kommer att medföra att otydligheter kan undvikas och att drivkrafter till felaktigt utnyttjande minimeras. Kontrollen av statliga medel utgör ett prioriterat område för regeringens arbete . I syfte att stärka denna kontroll har anvisats för detta ändamål för (prop. 1996/97:1 utg.omr. 2, bet. 1996/97:FiU2, rskr. 1996/97:135). Avsikten är att det skall anvisas ytterligare 120 respektive (prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304). Inom denna ram bör resurser avsättas även för regeringens tidigare aviserade program för bekämpning av 5 Vidtagna, pågående och planerade åtgärder För att komma till rätta med missbruk och överutnyttjande av socialför- säkringssystemen har regeringen tillsatt flera utredningar, vilka haft i uppdrag att lämna konkreta förslag till åtgärder. Genomförda utredningar och rapporter har pekat på bl.a. följande områden där det finns anledning att stärka kontrollfunktionerna såvitt avser socialförsäkringssystemen: - förtidspension - sjukpenning och tillfällig föräldrapenning - underhållsstöd och bostadsbidrag - ADB-stödda redovisnings- och kontrollsystem - ledning och organisation - rapportering till regeringen - resurser I det följande redogörs för vidtagna, pågående och planerade åtgärder inom dessa områden. Åtgärderna syftar till dels förbättringar av systemen, dels gäller nya kriterier för rätt till ersättning i form av sjukpenning och förtidspension (prop. 1996/97:28, bet. 1996/97:SfU6, rskr. 1996/97:125). I fråga om begreppet arbetsförmåga och nedsättning av arbetsförmågan gäller att den försäkrades arbetsförmåga i sista hand skall bedömas mot alla på arbetsmarknaden normalt förekommande arbeten och att den som har förmåga att klara något sådant arbete på heltid skall anses ha full arbetsförmåga. Förändringar i arbetsinkomsten har i princip inte längre betydelse för bedömningen av om arbetsförmågan är nedsatt. Vidare skall vid arbetsförmågebedömning bortses från arbete utöver ett heltidsarbete. Förändringarna syftar till att avhjälpa systembrister inom de aktuella områdena. En utgångspunkt är att samhällets trygghetssystem bör renodlas efter de olika orsakerna till behovet av insats. Sjukpenning och förtidspension skall mer uttalat än tidigare grundas på nedsättning av arbetsförmågan av medicinska skäl. Utrymmet för att vid bedömningen av arbetsförmågans nedsättning beakta andra faktorer än rent medicinska har därför minskats. De ändrade kriterierna för rätt till sjukpenning respektive förtidspension är en fortsättning på den inriktning mot förtydligande och renodling av regelsystemen inom socialförsäkringen som lades fast genom godkännande av regeringens proposition Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. (prop. 1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:145). Regeringen har beslutat om kommittédirektiv (dir. 1997:9) som innebär att en särskild utredare skall utforma förslag till system för ekonomisk ersättning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga. Detta system skall ersätta dagens system med förtidspension och sjukbidrag. Utredaren skall bl.a. lämna förslag till principer för förmånsberäkning med utgångspunkt i att ersättning skall baseras på den försäkrades tidigare inkomster. Vidare skall utredaren lämna förslag till grundnivå för dem som inte kvalificerat sig till en inkomstbaserad ersättning. Utredaren skall slutligen ta ställning till hur ersättningen vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga skall ansluta till reglerna i det reformerade ålderspensionssystemet. Utredarens förslag skall redovisas . Sjukpenning och tillfällig föräldrapenning m.m. Regeringen har beslutat (dir. 1996:52) att en särskild utredare skall göra en samlad översyn av inkomstbegreppen inom bidrags- och socialförsäkringsområdet. Utredaren skall analysera nuvarande regler och redovisa förslag till så långt möjligt gemensamma regler för hur inkomst skall beräknas. En målsättning bör vara ett system där anställda, egna företagare, ägare till fåmansbolag och de som i olika former kombinerar anställning med att vara egna företagare på ett likvärdigt sätt kan åtnjuta de bidrags- och socialförsäkringsformer som finns. Det nya systemet skall vidare vara enkelt att administrera. Enligt tilläggsdirektiven (dir. 1996:100) skall utredningen föreslå regelförändringar som innebär en bruttobesparing på . Av beloppet skall en besparing om föreslås genom förändringar av reglerna för sjukpenninggrundande inkomst (SGI). Administrativa konsekvenser samt kostnadseffekter av de föreslagna regeländringarna skall belysas. Bakgrunden till tilläggsuppdraget är bl.a. att flera utredningar pekat på det förhållandet att kvalifikationsvillkoren för att erhålla SGI är lågt ställda. Detta har enligt utredningarna bidragit till att utöka sjukpenningens räckvidd utöver en ren inkomstbortfallsersättning. Utredarens förslag skall redovisas . En särskild utredningsman har vidare lämnat betänkandet - en kartläggning av lokala samverkansprojekt inom rehabiliteringsområdet (SOU 1996:85). Utöver kartläggningen redovisar utredningen även vissa förslag. Dessa förutsätter varken någon ny organisation eller en finansiell sammanläggning utan bygger på slutsatserna av kartläggningen att mycket går att göra inom de ramar som redan finns, samt att samverkansprojekten bör ges större legitimitet så att nya arbetssätt kan växa fram. Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att lämna en proposition rörande bl.a. finansiell samverkan till . gäller nya regler för bostadsbidrag (prop. 1995/96:186, bet. 1995/96:BoU11, rskr. 1995/96:229). Regelförändringarna i lagen (1993:737) om bostadsbidrag syftar till att uppnå bättre fungerande bidragssystem jämte kostnadsminskningar. Bland annat har införts ett nytt inkomstprövningssystem. Preliminärt bostadsbidrag prövas mot en aktuell inkomst som den bidragssökande själv uppskattar. Slutligt bidrag bestäms i efterhand på grundval av den inkomst som skattemyndigheten fastställer vid taxeringen. På belopp som skall betalas ut eller betalas tillbaka skall avgift och ränta betalas. I lagen om bostadsbidrag har vidare en ändring vidtagits som innebär att motsvarande möjlighet ges som i lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer att kontrollera uppgifter om förmögenhet hos banker m.fl. Ett nytt stöd - underhållsstöd - infördes (prop. 1995/96:208, bet. 1996/97:SfU3, rskr. 1996/97:21). De nya reglerna, som ersätter bidragsförskott och förlängt bidragsförskott, har utformats så att det tydligt framgår att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för sina barn. garanterar samhället en viss ekonomisk standard till barn med särlevande föräldrar. Enligt de nya bestämmelserna gäller i vissa situationer att den som begär en förmån har bevisbördan för att vissa förhållanden föreligger. Detta innebär bl.a. att föräldrar som är gifta med varandra anses bo tillsammans även om de inte är folkbokförda på samma adress, om inte den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut till visar annat. ADB-stödda redovisnings- och kontrollsystem En översyn har gjorts inom av författningsregleringen av personregister inom socialförsäkringsområdet i syfte bl.a. att bättre ta till vara ADB-tekniken för kontroll- och uppföljningsändamål. I en departementspromemoria (Ds 1996:70) föreslås att de båda nuvarande registerlagarna för socialförsäkringsområdet slås samman till en ny socialförsäkringsregisterlag. Promemorian har remissbehandlats och regeringen avser att lämna en proposition till . Regeringen beslöt att utse en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av socialförsäkringsadministrationens organisationsstruktur (dir. 1995:110). Enligt direktiven bestod uppdraget av två delar, dels den formella roll- och ansvarsfördelningen inom socialförsäkringsadministrationen, dels formerna för hur de olika delarna inom socialförsäkringsadministrationen skall samverka med varandra. Därvid skulle utredningen kartlägga (RFV:s) och de allmänna försäkringskassornas hittillsvarande roll- och ansvarsfördelning. Försäkringskassastyrelsernas roll och ansvar skulle belysas. Utredningen skulle vidare innehålla en analys av på vilket sätt den nuvarande organisationsstrukturen inom socialförsäkringsadministrationen inklusive försäkringskassornas särskilda ställning innebär begränsningar av och skapar möjligheter för verksamheten. Försäkringskassornas samverkan inom ramen för och de olika uppgifter som förbundet utför för försäkringskassornas räkning som intresse-, service och arbetsgivarorganisationen skulle belysas. Utredaren överlämnade betänkandet (SOU 1996:64). I betänkandet föreslås att försäkringskassorna blir statliga myndigheter men med stark lokal förankring. Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att lämna en proposition till . RFV har tagit fram en rapporteringsmodell för att det i enlighet med regleringsbrevet för /96 skall kunna gå att löpande bedöma omfattningen av missbruk och fusk. För att möjliggöra en sådan bedömning har försäkringskassorna ålagts att till RFV kvartalsvis och med början avseende tredje kvartalet 1995 rapportera in underlag för statistik över upptäckt missbruk eller fusk samt vilka åtgärder som vidtagits och vad dessa resulterat i. Rapporteringsmodellen och slutsatserna av densamma redovisas i rapporten och fusk med försäkring och bidrag (RFV ANSER 1996:2). RFV förordar att den kvartalsvisa inrapporteringen av upptäckt missbruk och fusk kompletteras med statistik från försäkringskassornas internkontroll och att ADB-stöd utvecklas för den kvartalsvisa inrapporteringen. Regeringen har i regleringsbrevet avseende för social- försäkringsadministrationens verksamhet och medelsdisposition m.m. beslutat om verksamhetsmål som innebär att insatser skall prioriteras för att motverka att ersättningar och bidrag utges felaktigt samt för att beivra fusk och missbruk. I anslutning till verksamhetsmålet har beslutats om återrapporteringskrav, som innebär att redovisning skall ske av de insatser som genomförts i syfte att uppnå målet samt kostnaderna för dessa insatser. Redovisningen skall därutöver innehålla en bedömning av i vilken utsträckning insatserna har motverkat fusk och missbruk. Sjuk- och arbetsskadekommittén har överlämnat sitt slutbetänkande En allmän och aktiv försäkring vid sjukdom och rehabilitering (SOU 1996:113). I betänkandet presenteras förslag till uppläggning av en allmän och aktiv försäkring vid sjukdom och rehabilitering. Kommitténs ambition har bl.a. varit att skapa en försäkring som ger människor ekonomisk trygghet och som innehåller tidiga och aktiva rehabiliteringsåtgärder samt stödjer det förebyggande arbetet. Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen avser att lämna en proposition till . Regeringen har beslutat (dir. 1995:106 och dir. 1996:27) att en särskild utredare bl.a. skall göra en samlad översyn av begreppet försäkrad i de olika författningar som reglerar olika förmåner inom socialförsäkringen samt redovisa förslag med inriktningen att enhetliga försäkringsvillkor skall gälla för likartade förmåner. Ett delbetänkande om försäkringsbegreppet väntas 6 Besök i utrednings- och kontrollsyfte Enligt 3 kap. 8 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) gäller bl.a. att skall infordra utlåtande av viss läkare eller annan sakkunnig, göra förfrågan hos den försäkrade, den försäkrades arbetsgivare, läkare eller annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter samt besöka den försäkrade, när det kan anses nödvändigt för bedömningen av rätt till sjukpenning eller av behovet av behandling eller rehabiliteringsåtgärd. Dessa regler infördes i AFL (prop. 1994/95:147, bet. 1994/95:SfU10, rskr. 1994/95:343) i syfte att bl.a. förbättra underlaget för beslut om sjukpenning. Motsvarande regler fanns tidigare i (RFV:s) föreskrifter (RFFS 1988:2) om kontroll i sjukpenningärenden m.m. I 3 kap. 17 § första stycket a) AFL stadgas att sjukpenning, om om- ständigheterna motiverar det, får dras in eller sättas ned om en försäkrad vägrar att ta emot besök av en person som fått i uppdrag av att utreda rätten till sjukpenning eller behovet av rehabiliteringsåtgärd. Denna sanktionsbestämmelse har funnits i AFL alltsedan lagens tillkomst. Motivet för den har uttryckts på följande sätt. En väl fungerande sjukkontroll utgör ett viktigt inslag i sjukfallshanteringen och i vissa fall är det nödvän- digt att sjukkontrollen görs genom hembesök.