prop · GK0392 · 1997-01-01 00:00:00 — Vad som i 51 och 52 §§ anlägg- ningslagen föreskrives för det fall att fastighet ålagts skyldighet eller tillerkänts rättighet enligt nämnda lag äger motsvarande tillämpning när skyldigheten eller rättigheten tillkommit enligt lagen om en- skilda vägar eller motsvarande äldre bestämmelser. 19 § På samfällighetsstämma i samfällighet som avses i 17 § kan beslutas att samfälligheten skall ombildas till samfällighetsförening. Beslutas sådan ombildning, skall stämman vid tillämpningen av lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter anses som sammanträde enligt 20 § i lagen. Första stycket gäller icke samfällighet som åtnjuter förmånsrätt enligt lagen (1966:701) om förmånsrätt för fordringar enligt lagen om vissa gemensamhetsanläggningar. Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om vägsam- fällighet enligt lagen (1939:608) om enskilda vägar eller mot- svarande äldre lagstiftning samt i fråga om sådana företag enligt 3, 7 eller 8 kap. vattenlagen (1918:523) eller motsvarande äldre lagstiftning som kan för- värva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om sådana företag enligt 3, 7 eller 8 kap. vattenlagen (1918:523) eller mot- svarande äldre lagstiftning som kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs i fråga om anläggningslagen (1973:1149) dels att 24, 33, 35, 45, 46, 49, 53 och 54 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tolv nya paragrafer, 33 a, 42 a, 48 a, 48 b, 50 a och 56 62 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 24 § Om hinder icke möter mot anläggningen, skall fastighetsbildningsmyn- digheten meddela anläggningsbeslut. I anläggningsbeslut anges 1. anläggningens ändamål, läge, storlek och huvudsakliga beskaffenhet i övrigt, 2. de fastigheter som skall deltaga i anläggningen, 3. utrymme som upplåtes för anläggningen, 4. fastighet eller del därav som inlöses, 5. tiden för anläggningens bestånd, om sådan anses böra bestämmas, 6. den tid inom vilken anläggningen skall vara utförd, 7. behövliga föreskrifter i fråga om anläggningens utförande. I anläggningsbeslutet får också anges de i anläggningen delta- gande fastigheternas andelstal i fråga om kostnaderna för anlägg- ningens utförande och drift. I anläggningsbeslutet får också anges de i anläggningen del- tagande fastigheternas andelstal i fråga om kostnaderna för anlägg- ningens utförande och drift. Där- vid får föreskrivas att styrelsen för en samfällighetsförening får på närmare angivet sätt besluta om den ändring av andelstal för en fastighet som påkallas av att fastighetens användningssätt ändras stadigvarande. Styrelsens beslut om ändring av andelstal skall tillämpas vid nästkommande uttaxering. Styrelsens beslut om ändring av andelstal får inte överklagas. Den som är missnöjd med beslutet får väcka talan mot föreningen enligt vad som sägs i 46 § lagen (1973:1150) om för- valtning av samfälligheter angående rättelse av uttaxering. Prövas anläggningsfråga gemensamt med fastighetsbildningsåtgärd vid en förrättning, får anläggningsbeslutet upptagas i fastighetsbildningsbe- slutet. 33 § Har efter det att ersättningsbeslutet vann laga kraft ersättning enligt 13 § ej till fullo betalats i föreskriven ordning och ej heller någon som i beslutet till- erkänts sådan ersättning begärt verkställighet av beslutet i denna del, är anläggningsbeslutet för- fallet. Anläggningsbeslutet är även förfallet, om anläggningen ej utförts inom den tid som be- stämts i beslutet. Har efter det att ersättningsbeslutet vann laga kraft ersättning enligt 13 § ej till fullo betalats i föreskriven ordning och ej heller någon som i beslutet till- erkänts sådan ersättning begärt verkställighet av beslutet i denna del är anläggningsbeslutet för- fallet. Anläggningsbeslutet är även förfallet, om anläggningen ej utförts inom den tid som be- stämts i beslutet, såvida ej eller den förlängda tid som beslutats enligt tredje stycket ansökan gjorts om förordnande av syssloman enligt vad som sägs i 33 a §. Har en ansökan om för- ordnande av syssloman avslagits, förfaller anläggningsbeslutet när avslagsbeslutet har vunnit laga kraft och tiden för genomförandet har gått ut. Skall enligt anläggningsbeslutet fastighet eller del därav inlösas, gäller beslutet i denna del utan hinder av bestämmelserna i första stycket. Om särskilda skäl föreligger, får lantmäterimyndigheten besluta om förlängning av tid som anges i första stycket. Ersättning som betalats får ej återkrävas på grund av att anläggnings- beslutet förfallit enligt denna paragraf. Bestämmelserna i första stycket första meningen gäller inte ersättning som fastställts vid särskild förrättning enligt 13 a §. Om det skäligen kan befaras att anläggningen inte kommer att utföras inom tid som anges i an- läggningsbeslutet eller i beslut om förlängd tid får lantmäterimyn- digheten på ansökan av någon som enligt 18 § har rätt att begära förrättning förordna syssloman för genomförande av anlägg- ningsbeslutet. En sådan sysslo- man har de befogenheter som an- nars tillkommer delägarna be- slutar om ersättning till sysslo- mannen och om fördelning mellan delägarna av ersättningsbeloppet. Har detta ej betalats inom tid som lantmäterimyndigheten bestämt, får myndighetens beslut verk- ställas enligt vad som sägs i ut- sökningsbalken. beslut med anledning av en ansökan om förordnande av syssloman, om ersättning till sysslomannen och om skyldighet att betala ersätt- ningen får överklagas enligt vad som sägs i 15 kap. 2 § fastighets- bildningslagen (1970:988). Beslut som sagts går i verkställighet när beslutet har vunnit laga kraft. 35 § Inträder, sedan fråga som behandlats vid förrättning enligt denna lag slutligt avgjorts, ändrade förhållanden som väsentligt inverkar på frågan, kan denna prövas vid ny förrättning. Även utan att sådana förhållanden inträtt, får ny förrättning äga rum, om i det tidigare avgörandet före- skrivits att frågan får omprövas och utgått eller om i annat fall ett klart behov av omprövning framkommit. Vid den nya förrättningen får ej beslutas sådan ändring i fråga om kret- sen av fastigheter som deltager i gemensamhetsanläggning eller fastig- hets andelstal att avsevärd olägenhet uppkommer från allmän eller en- skild synpunkt. Är vid den nya förrättningen fråga endast om ändring som icke på- verkar bebyggelsens utformning eller markanvändningen i övrigt, be- höver medgivande enligt 23 § inte inhämtas från en sådan nämnd som avses i den paragrafen. Om den nya förrättningen gäller fråga om fastighet skall inträda i eller utträda ur samfällighet eller om fastighets andelstal skall ändras, och samfälligheten förvaltas av en samfällighetsförening, företräder föreningen de övriga delägarna. Vad som sagts utgör inte hinder mot att delägarna för talan mot förrättningen. Om befogenhet för styrelsen att i vissa fall besluta om ändring av andelstal m.m. finns föreskrifter i 24 § tredje stycket. får i samband med fastighetsbild- ningsförättning besluta att en ny- bildad eller ombildad fastighet skall anslutas till en befintlig gemensamhetsanläggning. Be- slutar lantmäterimyndigheten om anslutning, skall myndigheten också bestämma andelstal för fas- tigheten och pröva frågan om er- sättning enligt 37 §. Vid prövning av frågor som avses i denna paragraf tillämpas 35 § fjärde stycket. 45 § Uppgift om fördelning enligt 42 § eller om godkännande enligt 43 § införes i fastighetsregistret möjligt sedan fördelningen eller godkännandet vunnit laga kraft. Uppgift om fördelning enligt 42 §, om anslutning enligt 42 a § och om godkännande enligt 43 § införes i fastighetsregistret möjligt sedan besluten vunnit laga kraft. Uppgift om styrelsens beslut om ändring av andelstal enligt 24 § tredje stycket skall möjligt införas i fastighetsre- gistret. 46 § Till väg hör vägbana och övriga väganordningar. Anordning, som behövs för vägens bestånd, drift eller brukande är väganordning. Väganordning är också till väg ansluten brygga eller färja med färjeläge. Vägområde utgörs av den mark som tagits i anspråk för väg- anordning. Om en fastighet som deltar i en gemensamhetsanläggning som avser väg tillfälligt använder an- läggningen i väsentligt större omfattning eller för ett annat ändamål än som förutsattes vid bestämmandet av fastighetens andelstal för driftkostnaderna, är fastighetens ägare skyldig att er- sätta samfälligheten de kostnader som uppkommer till följd av den ändrade användningen. Vid tvist angående fråga som avses i första stycket skall talan väckas hos fastighetsdomstolen. 38 § första stycket första me- ningen skall inte tillämpas på gemensamhetsanläggning som avser vägar. 49 § Är det av väsentlig betydelse för att tillgodose fastighets behov av väg, kan upplåtas rätt för fastig-heten bygga väg över annan fastighet, om det icke medför synnerligt men för sistnämnda fastighet. Är det av väsentlig betydelse för att tillgodose fastighets behov av väg, kan upplåtas rätt för fastig-heten att bygga väg över annan fastighet eller att använda befintlig väg. Upplåtelse att använda befintlig väg får ske endast om sådan upplåtelse av särskilda skäl är lämpligare än att bilda en gemensamhetsanläggning eller att ansluta fastigheten till en redan bildad anläggning. Upplåtelse enligt första stycket får inte ske om det medför syn- nerligt men för den upplåtande fastigheten eller för annan fastig- het som har rätt att använda vägen I fråga om ersättning för upp- låtelse enligt första stycket gäller bestämmelserna i 13 §. I fråga om ersättning för upp- låtelse av rätt att bygga väg till- lämpas 13 §. Beträffande ersätt- ning för annan upplåtelse enligt första stycket tillämpas 50 a § andra stycket Om en gemensamhets- anläggning förvaltas av en samfällighetsförening och det är av väsentlig betydelse för delägarfastigheterna att använda väg som ingår i en annan gemensamhetsanläggning, får rätt att använda vägen upplåtas till samfällighetsföreningen. Detta gäller endast om det av särskilda skäl är lämpligare än att ansluta fastigheterna till den andra anläggningen. För upplåtelse enligt första stycket skall ersättning utgå efter vad som är skäligt främst med hänsyn till den slitning av väg- banan som beräknas uppkomma genom vägens användande. Sådan ersättning skall bestämmas att utgå på en gång eller i förskott. 53 § Fråga om rättighet som avses i 49 52 §§ prövas vid förrättning enligt denna lag. Har frågan sam- band med anläggningsfråga, får den upptagas utan ansökan. I annat fall upptages den på an- sökan av ägaren av den fastighet till vars förmån rättigheten skall gälla. Frågan får prövas gemen- samt med anläggningsfråga eller fastighetsbildningsåtgärd vid en förrättning. Fråga om rättighet som avses i 49 52 §§ prövas vid förrättning enligt denna lag. Har frågan sam- band med anläggningsfråga, får den upptagas utan ansökan. I annat fall upptages den på an- sökan av ägaren av den fastighet eller beträffande rättighet enligt 50 a § den samfällighetsförening till vars förmån rättigheten skall gälla. Frågan får prövas gemen- samt med anläggningsfråga eller fastighetsbildningsåtgärd vid en förrättning. Vid förrättningsprövningen äger 8 11 §§, 12 § tredje stycket och 16 § motsvarande tillämpning. Hänvisningen i 16 § till 12 § första stycket skall därvid avse bestämmelserna i 49 52 §§ om villkoren för upplåtelse av rättig- heten och hänvisningen till 13 § bestämmelserna i samma para- grafer om ersättning för upplåtel- sen. 16 § andra stycket gäller dock endast i fråga om ersättning för upplåtelse enligt 49 §. Vid förrättningsprövningen äger 8 11 §§, 12 § tredje stycket och 16 § motsvarande tillämpning. Hänvisningen i 16 § till 12 § första stycket skall därvid avse bestämmelserna i 49 52 §§ om villkoren för upplåtelse av rättig- heten och hänvisningen till 13 § bestämmelserna i samma para- grafer om ersättning för upplåtel- sen. 16 § andra stycket gäller dock endast i fråga om ersättning för upplåtelse enligt 49 § som avser rätt att bygga väg. 54 § I fråga om upplåtelse enligt 49 § äger 32 och 33 §§ motsvarande tillämpning. I fråga om upplåtelse enligt 49 § som avser rätt att bygga väg äger 32 och 33 §§ motsvarande tillämpning. Har engångsersättning bestämts för rättighet enligt 50, 51 eller 52 §, skall ersättningen erläggas efter det att er- sättningsbeslutet vann laga kraft. Rättigheten får icke tagas i bruk innan betalning skett. I fråga om verkan av underlåtenhet att betala ersättningen äger 33 § första stycket motsvarande tillämpning. Har ersättning enligt 50 eller 51 § bestämts att utgå med visst årligt belopp, får rättigheten icke tagas i bruk innan be- loppet betalats. Har engångsersättning bestämts för rättighet enligt 49, 50, 50 a, 51 eller 52 §, skall ersättningen er- läggas efter det att ersättningsbeslutet vann laga kraft. Rättigheten får icke tagas i bruk innan betalning skett. I fråga om verkan av underlåtenhet att betala ersättningen äger 33 § första stycket motsvarande till- lämpning. Har ersättning enligt 49, 50, 50 a eller 51 § bestämts att utgå med visst årligt belopp, får rättigheten icke tagas i bruk innan beloppet betalats. Om träd, buskar eller annan växtlighet intill ett vägområde medför olägenheter för trafiksä- kerheten, får väghållningsmyn- digheten besluta att växtligheten skall tas bort eller kvistas genom myndighetens försorg. Om det med hänsyn till omständigheterna är lämpligt, får väghållnings- myndigheten besluta att åtgärden skall utföras av väghållaren. I samband med att beslut fattas kan väghållningsmyndigheten med- delade föreskrifter som behövs. Med väghållningsmyndighet av- ses i denna lag den statliga väg- hållningsmyndigheten enligt 6 § andra stycket väglagen (1971:948). Om det behövs för att tillgodo- se trafiksäkerheten får väghåll- ningsmyndigheten i fråga om en viss väg eller en del av en väg förordna att det inte utan myndig- hetens tillstånd får 1. inom vägområdet eller högst därifrån uppföras byggnader, göras tillbyggnader, utföras andra anläggningar eller vidtas andra sådana åtgärder som kan inverka menligt på trafiksä- kerheten, 2. intill vägområdet sättas upp ljusanordningar som försämrar ljusförhållandena för trafiken på vägen, 3. inom ett avstånd av högst från vägområdet sättas upp skyltar eller därmed jämför- liga anordningar för reklam, pro- paganda eller liknande ändamål utomhus samt 4. vid korsning i samma plan mellan enskilda vägar eller mel- lan en enskild väg och en järnväg eller spårväg uppföras byggna- der, göras tillbyggnader, utföras andra anläggningar eller vidtas andra åtgärder som kan inverka menligt på trafiksäkerheten. Bestämmelserna i första stycket gäller inte inom områden med detaljplan och ej heller be- träffande åtgärder för vilka bygglov krävs. Bestämmelserna i första stycket 3 gäller heller inte för sådana anordningar som är uppsatta på byggnader för upp- lysning om affärsrörelse eller annan verksamhet på stället eller för anslagstavlor för meddelanden som rör kommunala angelägen- heter, föreningssammanträden, auktioner eller dylikt. I samband med att ett tillstånd lämnas kan väghållningsmyndig- heten meddela de föreskrifter som behövs för trafiksäkerheten. Om det inom område beträffande vilket meddelats förordnande enligt 57 § finns en anordning som innebär fara för trafiken, får väghållningsmyndigheten före- lägga den som svarar för anord- ningen att ta bort den eller vidta åtgärder så att faran undanröjs. Föreläggande får förenas med vite eller med föreskrift att åt- gärden, om föreläggandet inte följs, kan komma att utföras genom väghållningsmyndighetens försorg på den försumliges be- kostnad. Staten skall ersätta skador till följd av ett föreläggande som har meddelats med stöd av första stycket såvida det inte har av- talats eller uppenbarligen förut- satts att ersättning inte skall lämnas. Vägras tillstånd till en sådan åt-gärd som avses i 57 § första stycket 1 eller 4 och medför detta att pågående markanvändning av- sevärt försvåras, är fastighets- ägaren och innehavare av nytt- janderätt eller annan särskild rätt till fastigheten berättigade till ersättning av staten för den skada som de lider. Vad som har avtalats eller upp- enbarligen förutsatts gälla mellan staten och fastighetens ägare eller annan sakägare i fråga om er- sättning enligt 58 § eller enligt första stycket gäller även mot den som efter det att rätten till ersätt- ning uppkom har förvärvat sak- ägarens rätt till fastigheten eller anordningen. Framställning om ersättning enligt 58 § tredje stycket eller 59 § första stycket görs hos väg- hållningsmyndigheten. I fråga om förfarandet i mål om ersättning, nedsättning av vissa ersättningar, fördelning och ut- betalning av nedsatta belopp samt om gottgörelse till borgenär i vissa fall gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 66 69 §§ väg- lagen (1971:948). Vad som i 66 och 69 §§ väglagen sägs om väg- hållaren skall i stället avse staten. Vidtas åtgärder som avses i 57 § utan tillstånd eller i strid mot meddelade föreskrifter får väg- hållningsmyndigheten vid vite förelägga den som vidtagit åtgär- den att undanröja eller ändra det utförda. får meddela särskild handräck- ning för att åstadkomma rättelse. Ansökan om handräckning får göras av väghållningsmyndig- heten och av en sådan nämnd som avses i 23 § första stycket. Be- stämmelser om handräckning finns i lagen (1990:746) om be- talningsföreläggande och hand- räckning. Följs inte ett föreläggande som har meddelats med stöd av 58 §, skall kronofogdemyndigheten på begäran av väghållningsmyndig- heten föranstalta om att åtgärden vidtas. och väghåll- ningsmyndighetens beslut får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut av väghållningsmyndig- heten gäller , såvida inte något annat förordnas i beslutet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1973:1150) om för- valtning av samfälligheter Härigenom föreskrivs att i lagen (1973:1150) om förvaltning av sam- fälligheter skall 39 § ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 39 § Sker ändring i fråga om sådant förhållande som anges i 26 § tredje stycket, skall detta genom styrelsens försorg genast anmälas för registrering. Sker ändring i fråga om sådant förhållande som anges i 26 § tredje stycket, skall detta genom styrelsens försorg genast anmälas för registrering. Detsamma gäller i fråga om beslut om ändring av andelstal enligt 24 § tredje stycket anläggningslagen (1973:1149). Styrelsen skall genast underrätta fastighetsägaren om ett sådant beslut. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 30 § och 14 kap. 1 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 kap. 30 § Kommunen skall svara för underhållet av gator och sådana andra all- männa platser som kommunen är huvudman för. Denna underhålls- skyldighet består även om detaljplanen för området upphävs. Är staten väghållare inom område med detaljplan, skall, med den be- gränsning som anges i 29 § andra stycket, staten svara för underhållet av allmän väg i enlighet med föreskrifterna i väglagen (1971:948). Om underhåll av vägar och andra allmänna platser med en- skilda väghållare finns bestäm- melser i lagen (1939:608) om en- skilda vägar och anläggnings- lagen (1973:1149). Om underhåll av vägar och andra allmänna platser med en- skilda väghållare finns bestäm- melser i anläggningslagen (1973:1149). 14 kap. 1 § som enligt en detaljplan skall användas för allmänna plat- ser för vilka kommunen är huvudman samt annan mark som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande är kommunen skyldig att lösa, om fastighetsägaren begär det. som enligt planen skall användas för allmänna platser för vilka någon annan än kommunen är huvudman, är väghållaren skyldig att förvärva med äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt, om fastighetsägaren begär det. Väghållaren får bestämma om förvärvet skall avse ägande- rätt, nyttjanderätt eller annan sär- skild rätt. som enligt en detaljplan skall användas för allmänna plat- ser för vilka kommunen är huvudman samt annan mark som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande är kommunen skyldig att lösa, om fastighetsägaren begär det. som enligt planen skall användas för allmänna platser för vilka någon annan än kommunen är huvudman, är den samfällighet som finns eller skall bildas för ändamålet skyldig att förvärva med äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt, om fastighets- ägaren begär det. Motsvarande skyldighet gäller för staten som väghållare. Samfälligheten eller staten får bestämma om förvärvet skall avse äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt. Om detaljplanen medger tillfällig användning av mark, skall första stycket inte tillämpas beträffande marken då sådan använd- ning får pågå. I fråga om mark som är belägen inom ett samverkansområde enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan gäller särskilda bestämmel- ser. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 9 kap. 33 § jordabalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 33 § Har jordägaren utgivit ersätt- ning för markavvattning enligt vattenlagen (1983:291) eller för byggande av enskild väg enligt lagen (1939:608) om enskilda vägar eller anläggningslagen (1973:1149), får jordägaren upp- säga avtalet, om arrendatorn icke medger skälig höjning av arrende- avgiften. Uppsägning skall ske från det företaget full- bordades. Har jordägaren utgivit ersätt- ning för markavvattning enligt vattenlagen (1983:291) eller för byggande av enskild väg enligt anläggningslagen (1973:1149), får jordägaren uppsäga avtalet, om arrendatorn icke medger skälig höjning av arrendeavgiften. Upp- sägning skall ske från det företaget fullbordades. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300) Härigenom föreskrivs att 42 kap. 13 § kyrkolagen (1992:300) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 42 kap. 13 § Ur kyrkofonden får lån lämnas för 1. åtgärder som syftar till att rationalisera driften av präst- lönefastigheter, 2. förvärv av jordbruksfastighet som prästlönefastighet, om för- värvet syftar till en rationalise- ring av det kyrkliga jordinne- havet i stiftet, 3. kostnader till följd av fastig- hetsbildningsförrättning eller företag enligt lagen (1939:608) om enskilda vägar, anlägg- ningslagen (1973:1149) eller vattenlagen (1983:291) som en prästlönefastighet skall belastas med. Ur kyrkofonden får lån lämnas för 1. åtgärder som syftar till att rationalisera driften av präst- lönefastigheter, 2. förvärv av jordbruksfastighet som prästlönefastighet, om för- värvet syftar till en rationalise- ring av det kyrkliga jordinne- havet i stiftet, 3. kostnader till följd av fastig- hetsbildningsförrättning eller företag enligt anläggningslagen (1973:1149) eller vattenlagen (1983:291) som en prästlöne- fastighet skall belastas med. Närmare föreskrifter om lån ur kyrkofonden meddelas av regeringen. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser Följande remissinstanser har avgivit yttrande över betänkandet ENSKILDA VÄGAR (SOU 1996:46). Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i , Fastighetsdomstolen vid , Fastighetsdomstolen vid , Fastighetsdomstolen vid , , , , Skogs- styrelsen, i , i , i , i , i , i , i , i , Lantmäte- rimyndigheten i , i , i , , Halm- stads kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, kom- mun, , , , , , , , , Plan- och (M 1992:03), Läns- styrelsen i och Låt hela leva. Lag om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar Regeringen har följande förslag till lagtext Härigenom föreskrivs följande. 1 § Lagen (1939:608) om enskilda vägar skall, med de begränsningar som följer av denna lag, upphöra att gälla.