prop · GK03141 · 1997-01-01 00:00:00 — En första anställning som lektor eller adjunkt bör kunna tidsbegränsas till högst . Vissa av de särskilda reglerna om tidsbegränsad anställning för lärare i högskolan bör avskaffas. En högskola bör kunna besluta om tidsbegränsad anställning som adjunkt eller lektor för en lärare som är tillsvidareanställd vid en annan högskola. En sådan anställning bör vara begränsad till högst Anställning som forskarassistent bör tidsbegränsas till högst . Utredningens förslag: I föreslås två tillägg till nuvarande behörighetskrav för anställning som lektor. I fråga om vetenskaplig kompetens bör möjligheten att värdera också kompetens som motsvarar doktorsexamen införas. Vidare bör kompetens av annat slag , dvs. yrkeserfarenhet förvärvad utanför högskolan, införas som ett alternativ till behörighetskravet vetenskaplig kompetens. En högskoleadjunkt skall kunna befordras till högskolelektor på enbart pedagogiska eller lednings-, utvecklings- och samverkansmeriter. En första anställning som högskoleadjunkt skall kunna tidsbegränsas till i likhet med vad som gäller för ett första förordnande som högskolelektor. Vissa av de särskilda reglerna om tidsbegränsad anställning för lärare i högskolan föreslås avskaffas. Den som är anställd tillsvidare som lärare vid en högskola föreslås ha rätt till tjänstledighet upp till för att arbeta som lärare vid en annan högskola, inom eller utom landet. Anställning som biträdande högskolelektor (nuvarande forskarassistent) föreslås tidsbegränsas till högst , i stället som är fallet . Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig i frågan är negativa till förslaget att införa kompetens av annat slag som ett alternativ till behörighetskravet vetenskaplig kompetens för anställning som lektor. , i och tillstyrker däremot förslaget. Flera remissinstanser, bl.a. , , , , och , avstyrker förslaget att en odisputerad adjunkt skall kunna befordras till högskolelektor. De menar att en högskolelektor skall ha doktorsexamen. De påpekar också att förslaget till lokal befordran av adjunkt till lektor motverkar rörlighetsmålet. TCO och flera , däribland , motsätter sig utredningens förslag om möjlighet till tidsbegränsning i högst av den första anställningen som högskoleadjunkt. Ett antal remissinstanser, bl.a. , och anser att ger en biträdande högskolelektor (nuvarande forskarassistent) för vetenskaplig och pedagogisk meritering. Remissopinionen är delad vad gäller utredningens förslag om rätt till tjänstledighet för anställning som lärare vid annan högskola. Flera instanser ser risker med förslaget, framför allt framväxten av ett komplicerat vikariatssystem. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen anser att lärarkategorierna lektor, adjunkt och forskarassistent bör bevaras, men med delvis ändrade behörighets- och anställningsvillkor. Motiven för detta redovisas i det följande. Inledningsvis skall dock framhållas att regeringen anser att benämningarna lektor och adjunkt bör behållas och inte, såsom utredningen föreslagit, förses med prefixet högskole . Eftersom benämningen forskarassistent är väl etablerad, finns inte heller skäl att ändra denna. Lektor nya regler som regeringen föreslår beträffande befordran av lektor till professor har behandlats i avsnitt 7.1.1. I en lektors arbetsuppgifter skall normalt ingå både utbildning och forskning. I högskolelagen ställs krav på vetenskaplig kompetens för anställning som lektor, då det inte är fråga om konstnärlig verksamhet. Kravet på pedagogisk skicklighet framgår endast av högskole- förordningen. Som tidigare framhållits vill regeringen understryka betydelsen av pedagogisk skicklighet hos högskolelärarna och föreslår därför att kravet på pedagogisk skicklighet för anställning som lektor, på samma sätt som redan gäller för anställning som professor, föreskrivs i lagen. För vissa utbildningar inom högskolan, t.ex. inom teknik-, vård-, undervisnings- och medieområdena, behövs lärare med erfarenhet från yrkesområdet i fråga. När det gäller forskning och utvecklingsarbete är det också viktigt att högskolan tillförs kompetens och impulser utifrån. I likhet med utredningen anser regeringen inte att det behöver skapas särskilda lärarkategorier, såsom tekniklektor , industrilektor eller metodiklektor för detta ändamål. I stället bör det vara möjligt att ersätta kravet på vetenskaplig kompetens med krav på annan yrkeserfarenhet, dvs. kompetens förvärvad utanför högskolan, för behörighet som lektor. Regeringen föreslår därför att ytterligare en behörighetsgrund införs för anställning som lektor, nämligen annan yrkesskicklighet . Därmed menas skicklighet förvärvad genom yrkesverksamhet utanför högskolan. Yrkesskickligheten skall naturligtvis anknyta till det ämne inom vilket läraren skall arbeta vid högskolan. I propositionen Universitet och högskolor frihet för kvalitet (prop. 1992/93:1) uttalas att en lektor som har avlagt doktorsexamen eller motsvarande är vetenskapligt kompetent. I högskoleförordningen anges emellertid endast att lektor skall ha avlagt doktorsexamen. Regeringen anser, i likhet med utredningen, att högskoleförordningen bör förtydligas så att det framgår att vetenskaplig kompetens för lektor skall innebära avlagd doktorsexamen eller motsvarande vetenskapliga kompetens. Detta innebär att utländsk forskarutbildning, licentiatexamen enligt äldre bestämmelser och övrig vetenskaplig meritering utan avlagd doktors- examen, t.ex. inom industriforskning, också, efter prövning, bör kunna ge vetenskaplig behörighet som lektor. Individuell befordran av adjunkt till lektor nuvarande lärarorganisation har ofta kritiserats för att inte ha tillräckliga karriärmöjligheter. saknas t.ex. helt befordrings- möjligheter för adjunkter som inte gått igenom forskarutbildning. Ett väl fungerande karriärsystem är avgörande för om högskolelärarna skall kunna fullgöra sina arbetsuppgifter med engagemang, effektivitet och framgång. Liksom utredningen anser regeringen det därför angeläget att ge möjligheter till befordran av adjunkter. En tillsvidareanställd adjunkt som är behörig att anställas som lektor skall således anställas som lektor. Den som söker anställning som adjunkt men är behörig att anställas som lektor skall direkt kunna anställas som lektor. Ett lärosätes kvalitet är i lika hög grad avhängig av den utbildning som erbjuds som av den forskning som bedrivs. Som tidigare framhållits är det därför viktigt att pedagogiska meriter värderas lika högt som de vetenskapliga vid nyanställning och befordran. Lärarrollen förändras också i takt med att informationstekniken utvecklas och nya arbetssätt, som t.ex. problembaserad inlärning, växer fram. Högskolans lärare skall inte bara ha tillräcklig kompetens för att undervisa; de behöver också ha ett stort intresse för undervisning. Lärarna måste därför ges incitament att till utveckling och förnyelse av utbildningens innehåll, metoder och arbetssätt. De lärare som prioriterar undervisningen bör visas uppskattning på liknande sätt som de lärare som prioriterar forskningen premieras . En tillsvidareanställd adjunkt som har visat särskild pedagogisk skicklighet skall därför kunna anställas som lektor. Högskolan har genom statsmakternas beslut blivit allt mer decentraliserad, något som ställer annorlunda och delvis nya krav på ledningsinsatser. Goda ledare är viktiga för att säkerställa högskolans fortsatta utveckling. Trots detta har ledarskapsförmåga som regel varken efterfrågats eller värdesatts vid anställning av lärare. Vidare har förutsättningarna för högskolan som utbildningsanordnare förändrats. Högskolan utsätts för konkurrens på ett annat sätt än tidigare, bl.a. från andra utbildningsverksamheter och utländska lärosäten. Högskolans verksamhet måste därför fortsätta att utvecklas, t.ex. genom utformning av nya utbildningar. Högskolan har en mer central roll i samhällsutvecklingen än tidigare och har numera också i uppgift att samverka med samhället i övrigt. Förtjänstfulla insatser på detta område, som t.ex. utveckling av ett varaktigt samarbete, bör uppmärksammas. Regeringen anser följaktligen, i likhet med utredningen, att skicklighet avseende verksamhets- och personalledning, utveckling av högskolans verksamhet och samverkan med samhällslivet utanför högskolan skall kunna premieras. En tillsvidareanställd adjunkt som har visat särskild skicklighet i något av dessa avseenden skall därför kunna anställas som lektor. En ansökan om befordran till lektor bör beredas av fakultetsnämnden eller motsvarande organ på samma sätt som vid ett vanligt anställningsförfarande för lektor (se avsnitt 7.2.2). Det bör framhållas att en högskola självfallet inte kan tillämpa dessa nya grunder för individuell befordran av en adjunkt till lektor vid anställning av någon som inte är adjunkt vid högskolan. Tidsbegränsade anställningar av lektor och adjunkt I högskoleförordningen finns en rad bestämmelser om möjlighet att tidsbegränsa anställningar för olika kategorier av lärare. Regeringen anser inte att högskolans särart kräver så många undantag från de allmänna reglerna om tidsbegränsad anställning i lagen om anställningsskydd och i anställningsförordningen (1994:373). I princip bör de regler som gäller för den övriga arbetsmarknaden också kunna tillämpas inom högskolan. Om ett långvarigt behov av lärare inom ett ämnesområde kan förutses, är det enligt regeringens mening rimligt att fler lärare tillsvidareanställs. Högskolorna bör således sträva efter att öka antalet lärare med tillsvidareanställning. Dessa lärare är normalt mer delaktiga i högskolans hela verksamhet än vad tillfälligt anställda lärare är. Denna anställningsform innebär också en trygghet för arbetstagaren. Med denna utgångspunkt bör vissa av de särskilda reglerna om tidsbegränsad anställning för lärare i högskolan avskaffas. Tidsbegränsad första anställning menar att möjligheten att tidsbegränsa den första anställningen som lektor till högst bör kvarstå. Vidare föreslår utredningen att även en första anställning som adjunkt skall kunna tidsbegränsas till högst . Regeringen anser, som nämnts, att tillsvidareanställning bör vara den normala anställningsformen inom högskolan. I lagen om anställnings- skydd anges att avtal får träffas om tidsbegränsad provanställning, om prövotiden är högst . Med tanke på högskolans speciella arbetsformer kan det finnas behov av en längre prövotid än så, men den bör inte vara längre än . Det kan också anföras att högskolan har behov av lärare med yrkes- erfarenhet, t.ex. från näringslivet inom tekniska utbildningar. Eftersom sökande som är verksamma utanför utbildningsområdet kan ha en svår- bedömd undervisningsskicklighet är det rimligt att en första anställning kan få tidsbegränsas. Detta bör gälla vid anställning både som adjunkt och lektor. får lärosätet möjlighet att bedöma bl.a. lärarens pedagogiska skicklighet och kan få ett underlag för ett ställningstagande i fråga om tillsvidareanställning. Regeringen anser således att en första anställning som lektor respektive adjunkt bör få tidsbegränsas till högst . Andra regler om tidsbegränsad anställning Många lärare utför, inom ramen för sin anställning, arbetsuppgifter som finansieras av forskningsråd eller andra finansiärer. Dessa lärares normala arbetsuppgifter måste då utföras av andra lärare. Om de samlade behoven vid arbetsenheten kan förväntas bestå , är det lämpligt att tillsvidareanställa fler lärare. annat fall kan nya lärare behöva anställas för en begränsad tid. Detta behov bör tillgodoses på samma sätt som på arbetsmarknaden i övrigt, t.ex. genom vikariat. Regeln om anställning av lärare för fullgörande av arbetsuppgifter som normalt ankommer på andra arbetstagare bör därför, i enlighet med utredningens förslag, utgå ur högskoleförordningen. Regeln om anställning av lektor för långsiktig kunskapsuppbyggnad finansierad med externa medel bör också, såsom utredningen föreslår, utgå. Även här kan de möjligheter till tidsbegränsad anställning som redan finns på arbetsmarknaden i övrigt användas, t.ex. projektanställning. Det förekommer att arbetstagare som vikarie utför vissa arbetsuppgifter som de saknar behörighet för. Det bör framhållas att en vikariatsanställning under vissa förutsättningar övergår i en tillsvidareanställning enligt 5 § andra stycket lagen om anställningsskydd. Detta torde dock inte innebära att arbetstagarna är tillförsäkrade de arbetsuppgifter som de utförde när tillsvidareanställningen började. Flera studier visar att den geografiska rörligheten bland högskolelärare och forskare är liten. Ett mått på lärarnas rörlighet är andelen lärare med doktorsexamen som disputerat vid den högskola där de tjänstgör. redovisar att av de lärare som hade doktorsexamen och som var anställda vid statliga högskolor med forskningsresurser hade drygt tre fjärdedelar disputerat vid det lärosäte där de var anställda. Variationen var dock stor mellan olika lärarkategorier; professorerna uppvisade mest rörlighet. Det är väsentligt för kvaliteten i forskning och grundutbildning att lärares rörlighet mellan lärosäten ökar. För att stimulera denna rörlighet avser regeringen att, i enlighet med utredningens förslag, underlätta för högskolorna att för en begränsad tid anställa lärare från andra högskolor. Ett lärosäte bör således kunna besluta om tidsbegränsad anställning som lektor eller adjunkt för en lärare som är tillsvidareanställd vid en annan högskola. En sådan anställning bör vara begränsad till högst . Om en adjunkt vid en högskola anställs som lektor vid en annan högskola, bör vanligt anställningsförfarande för lektor tillämpas (se avsnitt 7.2.2). Regeringen konstaterar att de regler om rätt till tjänstledighet som finns i t.ex. tjänstledighetsförordningen (1984:111) och i gällande kollektivavtal ger en tillsvidareanställd lärare möjligheter att vara ledig för en tidsbegränsad anställning. Forskarassistent avser att i budgetpropositionen för lägga fram förslag om en effektiviserad forskarutbildning. Forskarutbildningen bör vara en väl planerad utbildning, som kan genomföras inom den stipulerade tiden . Avhandlingen bör ses som ett gesällprov inför fortsatt forskning. Det är således av vikt att de nyexaminerade doktorer som högskolan vill rekrytera får möjlighet att meritera sig både vetenskapligt och pedagogiskt. Enligt regeringens bedömning ger anställning som forskarassistent möjligheter till detta. För att anställningen som forskarassistent skall fylla sin funktion för rekryteringen är det naturligt att den är tidsbegränsad. får anställningen innehas under högst , med möjlighet till förlängning om det finns särskilda skäl. För att komma ett så stort antal nyblivna doktorer till del som möjligt, bör anställningen inte sträckas ut alltför långt i tiden. Regeringen anser därför, i likhet med , att anställning som forskarassistent bör tidsbegränsas till högst . Det bör dock även fortsättningsvis finnas möjlighet till förlängning om särskilda skäl föreligger, såsom sjukdom eller föräldraledighet. För behörighet till anställning som forskarassistent krävs avlagd doktorsexamen. Högskoleförordningen bör förtydligas så att även motsvarande utländska examen, efter prövning, kan ge behörighet. Företräde till anställning som forskarassistent bör, liksom , ges till sökande som har avlagt examen högst före ansökningstidens utgång. 7.1.3 Övriga lärare bedömning: Lärarkategorierna nordisk respektive utländsk lektor bör avskaffas. Arbetsuppgifterna kan i stället utföras inom ramen för anställning som lektor eller adjunkt. Möjligheten till adjungering bör vidgas från att gälla endast professor till att omfatta även lektor och adjunkt. Anställning som adjungerad lärare bör vara tidsbegränsad till högst och kunna förnyas . Anställning som gästlärare bör vara tidsbegränsad till högst . Utredningens förslag: I föreslås att tjänst som nordisk respektive utländsk lektor ersätts av anställning som utländsk lärare. Vidare föreslås att möjligheten till adjungering utökas till att omfatta även andra lärarkategorier än professor. Anställning som gästlärare föreslås vara tidsbegränsad till högst . Remissinstanserna: Frågan om utländsk lärare har inte kommenterats av remissinstanserna. Flera remissinstanser välkomnar förslaget till adjungering av fler lärarkategorier. () menar att heltidsanställning som adjungerad lärare bör kunna komma ifråga. delar denna uppfattning och föreslår en kortare tidsbegränsning av förordnandet i dessa fall. Skälen för regeringens bedömning: Utöver professor, lektor, adjunkt och forskarassistent finns det ett antal andra lärarkategorier inom högskolan. Dessa behandlas i det följande. Nordisk och utländsk lektor har det funnits tidsbegränsade anställningar som utländsk respektive nordisk lektor. Det är angeläget att högskolorna även i fortsättningen skall kunna få impulser från andra länder och språkområden genom att rekrytera lärare därifrån. Motiven för tidsbegränsningen att man härigenom försäkrar sig om personer med helt aktuell kunskap i det berörda språket har emellertid försvagats med dagens kommunikationsmöjligheter. Som ett led i en strävan att förenkla lärarorganisationen bör de ovannämnda anställningarna avskaffas och samma regler gälla för nordiska och andra utländska lärare som för övriga lärare i högskolan. Ett ytterligare skäl för denna förändring är de krav som EG-rätten ställer. har i tre rättsfall slagit fast att en regel som ger generell möjlighet att tidsbegränsa anställningsavtal för utländska lärare, när en sådan möjlighet inte finns för andra lärarkategorier, är att anse som otillåten diskriminering (mål C 33/88 Allué I, 1989, s. 1606, mål C 259/91 Allué II, 1993, s. 4330, mål C 272/92 Spotti, 1993, s. 5202). föreslår att en särskild anställning som utländsk lärare införs. Regeringen konstaterar dock att inom ramen för det regelverk som föreslås för lektorer och adjunkter kommer det att vara möjligt att på ett likformigt sätt avtala om en första anställning för högst för såväl svenska som utländska medborgare (se avsnitt 7.1.2). Adjungerad lärare har under haft möjlighet att knyta till sig kvalificerade personer med huvudsaklig sysselsättning utanför högskolan genom att anställa dem som adjungerade professorer. De adjungerade professorerna är av stor betydelse för högskolornas samverkan med näringslivet och arbetslivet i övrigt. Det finns skäl att vidga möjligheterna till samarbete av detta slag till att omfatta även andra lärarkategorier. Högskolorna bör således, i enlighet med utredningens förslag, få möjlighet att inrätta tidsbegränsade anställningar också som adjungerad lektor respektive adjunkt. Liksom fallet är nu beträffande adjungerad professor bör endast den kunna anställas som adjungerad lärare som har sin huvudsakliga verksamhet utanför högskolan. Med huvudsaklig verksamhet menas av arbetstiden. Anställning som adjungerad lärare bör, i likhet med vad som gäller för adjungerad professor, vara tidsbegränsad till med möjlighet till förlängning . Timlärare, gästlärare m.m. Tidsbegränsad anställning som timlärare kan tillämpas i vissa fall, bl.a. om anställningen inte är särskilt omfattande eller om den avser än . Regeringen överväger att se över villkoren för tidsbegränsad anställning som timlärare. När det gäller gästlärare skall förordnande meddelas tills vidare, längst till viss tidpunkt. För att karaktären av gäst verkligen skall framgå, anser regeringen, liksom utredningen, att anställning som gästlärare bör tidsbegränsas till högst . Tidsbegränsad anställning som s.k. gästprofessor har behandlats i avsnitt 7.1.1. Undervisningsuppgifter skall normalt fullgöras av personer som är anställda som lärare. I vissa fall kan emellertid undervisning meddelas av andra anställda, såsom innehavare av doktorandtjänster, assistenter, amanuenser och kliniska assistenter. Vid finns dessutom anställningar som statsagronom, statshortonom, statsveterinär och biträdande statsveterinär i vilka undervisning kan ingå. I denna proposition behandlas endast anställningar som lärare, och ovannämnda anställningar berörs således inte. 7.1.4 Arbetsuppgifter Regeringens förslag: I en professors arbetsuppgifter skall det, utom inom det konstnärliga området, normalt ingå både utbildning och forskning. En lärare skall följa, förutom utvecklingen inom det egna ämnes- området, den samhällsutveckling i övrigt som har betydelse för lärarens arbete vid högskolan. Regeringens bedömning: Det ankommer på varje högskola att fördela arbetsuppgifter mellan sina lärare i ett flerårsperspektiv. Samtliga lärare bör medverka i grundutbildningen. Varje lärare med doktorsexamen eller motsvarande kompetens bör medverka i forskning/forskarutbildning. Regeln om professorers utrymme för återkommande, längre sammanhängande perioder för forskning eller konstnärligt utvecklingsarbete bör utgå ur högskoleförordningen. Utredningens förslag: föreslår ett tillägg i högskolelagen så att högskolans s.k. tredje uppgift syns i beskrivningen av lärarnas uppgifter. Utredaren anser att det är den enskilda högskolans sak att fördela arbetsuppgifter mellan olika kategorier av lärare. Avvägningen mellan insatser inom grundläggande utbildning respektive forskning/forskar- utbildning eller konstnärligt utvecklingsarbete kan i större utsträckning än göras olika för olika lärare, även inom en och samma lärarkategori. Varje högskola skall, inom ramen för sin verksamhets- planering, fördela arbetsuppgifter mellan sina lärare i ett flerårs- perspektiv. Som en följd härav bör 4 kap. 5 § högskoleförordningen utgå, enligt vilken professorer skall beredas utrymme för återkommande, längre sammanhängande perioder för forskning eller konstnärligt utvecklingsarbete på heltid. Remissinstanserna: För att utredningens mål med forskande lärare skall kunna uppnås efterlyser några remissinstanser, däribland , och , ett system med garanterad forskningstid i tjänsten, särskilt för den nya lärarkategori, biträdande lektor, som utredningen föreslår skall ersätta forskarassistent. efterlyser en diskussion om professorers deltagande i undervisningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Genom en ändring i högskolelagen, som trädde i kraft , markerade stats- makterna att universitet och högskolor vid sidan om utbildning och forskning också i ökad utsträckning bör samverka med det omgivande samhället, den s.k. tredje uppgiften. Regeringen delar utredarens uppfattning att ett motsvarande omvärlds- perspektiv bör synas i beskrivningen av de uppgifter som högskolans lärare skall utföra. Regeringen föreslår därför att ett tillägg görs i 3 kap. 1 § högskolelagen med innebörden att lärare vid universitet och högskolor inte bara skall följa utvecklingen inom det egna ämnesområdet utan också den samhällsutveckling i övrigt som har betydelse för lärarens arbete vid högskolan. Det ankommer på varje högskola att fördela uppgifter inom utbildning, forskning och konstnärligt utvecklingsarbete samt administrativa uppgifter m.m. mellan sina lärare i ett flerårsperspektiv. Det skall härvidlag inte finnas någon direkt koppling mellan lärarkategori och arbetsuppgifter. Regeringen anser därför, i likhet med utredningen, att regeln om professorers utrymme för återkommande, längre samman- hängande perioder för forskning eller konstnärligt utvecklingsarbete bör utgå ur högskoleförordningen. En grundläggande strävan måste vara att varje lärare tas i anspråk med hänsyn till hans eller hennes samlade pedagogiska, vetenskapliga eller konstnärliga och övriga kompetens och att läraren skall kunna utveckla hela sin kompetens inom ramen för anställningen. Uppgifter avseende ledning och utveckling av högskolans verksamhet och samverkan med samhällslivet utanför högskolan bör fördelas inom hela lärargruppen med hänsyn till varje lärares individuella kvalifikationer. En viktig följd av dessa principer är att alla lärare med vetenskaplig kompetens, dvs. doktorsexamen eller motsvarande, bör medverka i såväl grundläggande utbildning som forskning/forskarutbildning.