prop · GK0325D1 · 1997-01-01 00:00:00 — ---------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ---------------------------------------------------------------------- 5 kap. 7 § 2 ---------------------------------------------------------------------- Om den försäkrade har beviljats Om den försäkrade har beviljats asyl i skall som bosätt-uppehållstillstånd i med stöd ningstid även tillgodoräknas tid dåav 3 kap. 2 eller 3 § utlän- han varit bosatt i sitt tidigareningslagen (1989:529) skall som hemland från och med det år då hanbosättningstid även tillgodoräknas uppnått till och med årettid då han varit bosatt i sitt före det då han först ankom tilltidigare hemland från och med det år . Som bosättningstid till-då han uppnått till och godoräknas så stor andel av tiden imed året före det då han först ankom hemlandet som motsvarar förhållandettill . Som bosättningstid mellan den tid den försäkrade varittillgodoräknas så stor andel av bosatt i från och med det årtiden i hemlandet som motsvarar då han först ankom hit till landetförhållandet mellan den tid den till och med det år då han fyllt 64försäkrade varit bosatt i år och hela sistnämnda tidsperiod. Ifrån och med det år då han först ankom fråga om förtidspension ellerhit till landet till och med det år efterlevandepension skall i ställetdå han fyllt och hela för året då den försäkrade skulle fyllasistnämnda tidsperiod. I fråga som utgångspunkt tas året föreförtidspension eller pensionsfallet. Vid beräkningenefterlevandepension skall i stället enligt detta stycket bortses frånför året då den försäkrade skulle fylla tid då den försäkrade varit bosatt i64 år som utgångspunkt tas året före sitt hemland och för vilken rättpensionsfallet. Vid beräkningen till pension från hemlandet före-enligt detta stycket bortses från ligger vid bosättning i . tid då den försäkrade varit bosatt i sitt hemland och för vilken rätt till pension från hemlandet före- ligger vid bosättning i . ---------------------------------------------------------------------- Med tid för bosättning i hemlandet jämställs tid då den försäkrade före den första ankomsten till befunnit sig i annat land där han beretts en tillfällig . **FOOTNOTES** 2 Senaste lydelse 1992:1277. 1996/97:25 Bilaga 1 ---------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ---------------------------------------------------------------------- ---------------------------------------------------------------------- Med asyl avses i första stycket Vad som i första stycket sägs om att den försäkrade beviljats uppe-den som beviljats uppehållstillstånd hållstillstånd i med stöd av 3 kap. 2 eller 3 § ut- a) med stöd av 3 kap. 1 §1 ut-länningslagen (1989:529) skall gälla länningslagen (1989:529) eller el-även en försäkrad som jest på grund av att han ansetts a) annars beviljats uppehålls- som flykting enligt konventionentillstånd på grund av att han d. angåendeansetts som flykting enligt flyktingars rättsliga ställning,konventionen d. eller angående flyktingars rättsliga b) med stöd av 3 kap. 1 § 2 ellerställning, eller 3 utlänningslagen eller motsvarande b) beviljats uppehållstillstånd äldre bestämmelser. med stöd av 3 kap. 1 § 2 eller 3 ut- länningslagen i paragrafens lydelse före eller enligt motsvarande äldre bestämmelser. Denna lag träder i kraft . 1996/97:25 Bilaga 1 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs att det i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga skall införas en ny paragraf, 21 a §, av följande lydelse. ---------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ---------------------------------------------------------------------- 21 a § ---------------------------------------------------------------------- Beslut om vård med stöd av denna lag hindrar inte beslut om 1. avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen (1989:529), 2. utvisning enligt lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll, 3. utlämning enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott, 4. utlämning enligt lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , eller , eller 5. utlämning enligt lagen (1970:375) om utlämning till Dan- mark, , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling. Vård med stöd av denna lag upphör när ett beslut enligt första stycket har verkställts. Denna lag träder i kraft den 1 januari1997. 1996/97:25 Bilaga 1 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll skall ha följande lydelse. ---------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ---------------------------------------------------------------------- ---------------------------------------------------------------------- Om regeringen har beslutat om Om regeringen har beslutat om utvisning enligt denna lag menutvisning enligt denna lag men hinder som anges i 8 kap. 1-4 §§hinder som anges i 8 kap. 1, 2 utlänningslagen (1989:529) möter moteller 4 § utlänningslagen (1989:529) att beslutet verkställs eller ommöter mot att beslutet verkställs beslutet av någon annan särskild an-eller om beslutet av någon annan ledning inte bör verkställas, skallsärskild anledning inte bör verk- regeringen förordna att verkställig-ställas, skall regeringen förordna het tills vidare inte får skeatt verkställighet tills vidare (inhibition). inte får ske (inhibition). ---------------------------------------------------------------------- Utvisningsbeslutet och förordnandet om inhibition skall prövas på nytt när det finns skäl till det. Så länge utvisningsbeslutet fortfarande gäller men inte har kunnat verkställas, skall före utgången av varje kalenderår efter det då beslutet meddelades anmäla hos regeringen huruvida det finns skäl för prövning av beslutet. Denna lag träder i kraft . 1996/97:25 Bilaga 1 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1068) om introduktionsersättning Härigenom förskrivs att 2 § lagen (1992:1068) om introduktionsersättning skall ha följande lydelse. ---------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ---------------------------------------------------------------------- Introduktionsersättning får beviljas 1. utlänningar som överförts till med stöd av ett särskilt regeringsbeslut, ---------------------------------------------------------------------- 2. utlänningar som har fått uppe- 2. utlänningar som har fått uppe- hållstillstånd och som har tagitshållstillstånd efter att ha varit emot från en statlig förläggning förregistrerade vid en förläggning för asylsökande, asylsökande, 3. andra utlänningar som har fått 3. andra utlänningar som har fått uppehållstillstånd med tillämpning avuppehållstillstånd med tillämpning av 2 kap. 3 § eller 4 § första stycket 22 kap. 3 § eller 4 § första stycket 5 utlänningslagen (1989:529), utlänningslagen (1989:529), ---------------------------------------------------------------------- 4. utlänningar som har fått uppehållstillstånd på grund av sin anknytning till en utlänning som avses under 1-3. Ersättning enligt 4 får lämnas endast för en utlänning som ansökt om uppehållstillstånd från det att den person som han eller hon har anknytning till först togs emot i en kommun. Denna lag träder i kraft . 1996/97:25 Bilaga 1 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) ommottagande av asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. skall ha följande lydelse. ---------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ---------------------------------------------------------------------- I denna lag ges bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till utlänningar som ---------------------------------------------------------------------- 1. har ansökt om uppehållstillstånd 1. har ansökt om uppehållstillstånd i enligt 3 kap. 1 §i enligt 3 kap. 2 eller 3 § utlänningslagen (1989:529) (asyl-utlänningslagen (1989:529) sökande), (asylsökande), ---------------------------------------------------------------------- 2. har beviljats tidsberänsat uppehållstillstånd med stöd av bestämmelserna i 2 kap. 4 a § utlänningslagen, eller 3. har ansökt om uppehållstillstånd i och av särskilda skäl medgettts rätt att vistas här medan ansökan prövas. Den som omfattas av denna lag har inte rätt till bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620) för förmåner av motsvarande karaktär. Barn som saknar uppehållstillstånd och som inte vistas på en förläggning omfattas inte av denna lag, om de bor hos en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd. Denna lag träder i kraft . 1996/97:25 Bilaga 1 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529), 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, 4. lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, 5. lag om ändring i lagen (1992:1068) om introduktionsersättning, 6. lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 1 kap. 1 § I paragrafen föreslås en ny bestämmelse som anger att det vid tillämpningen av utlänningslagen skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa, utveckling och allmänna bästa kräver. Bestämmelsen motiveras enligt lagrådsremissen främst med att principen om barnets bästa, som är väl förankrad i svensk rätt och även är central i , bör komma till klart uttryck i utlänningslagen. I remissen sägs att införandet av en portal- bestämmelse om barnets bästa får en reell och meningsfull innebörd bl.a. vid bedömningen om humanitära skäl för uppehållstillstånd finns liksom i hela asylprocessen. Om den praktiska betydelsen av en så pass allmänt hållen regel som den föreslagna kan det enligt Lagrådets mening råda viss tvekan. Att stor hänsyn skall tas till barnets bästa kan förvisso inte vara en nyhet för de myndigheter som har att tillämpa utlänningslagstiftningen. Någon närmare undersökning av hur myndigheternas praxis förhåller sig till principen om barnets bästa sådan den kommer till uttryck i artikel 3 i har inte utförts i lagstiftningsärendet. Den föreslagna bestämmelsen kan således närmast ses som ett utflöde av den allmänna debatt som förts i frågan om ges tillräckligt genomslag vid tillämpningen av utlänningslagstiftningen. Lagrådet ser det för sin del inte som opåkallat att utlänningslagen i en s.k. portalparagraf erinrar om att tillämpningen av lagen skall ske under särskilt beaktande av grundprincipen i artikel 3 i . Det ligger dock i sakens natur att en lagregel med föreslagen utformning ger ringa vägledning för myndigheterna vid de svåra intresseavvägningar som inte sällan inryms i utlänningsärenden som rör barn. Frågan i vad mån bestämmelsen kommer att få påtaglig reell betydelse för tillämpningen torde inte kunna ges något bestämt svar. Enligt den föreslagna lydelsen skall särskilt beaktas vad barnets hälsa, utveckling och allmänna bästa kräver. Härigenom framhävs barnets grundläggande behov av skydd för hälsan och en sund utveckling såsom särskilt angelägna faktorer. Övriga grundläggande behov skulle således med den valda formuleringen komma att inrymmas under barnets "allmänna bästa". Någon närmare förklaring till sistnämnda uttryck har inte lämnats i lagrådsremissen och synes inte heller ha utvecklats i det betänkande av eller den utredningsrapport av som ligger till grund för remissen. Avsikten får dock mot bakgrund av det allmänna motivresonemang som förs i lagrådsremissen antas vara att såväl hälsan och utvecklingen som andra grundläggande behov tillsammans skall rymmas under uttrycket barnets bästa. Enligt Lagrådets mening är det därför lämpligt att i lagtexten direkt ansluta till detta begrepp, som ju används i den officiella svenska översättningen av liksom i annan svensk lagstiftning. Lagrådet förordar att bestämmelsen, efter viss redaktionell jämkning även av dess inledande ord, ges följande lydelse: "I fall som rör ett barn skall sär- skilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver". 2 kap. 4 a § Enligt författningskommentaren till paragrafens första stycke innebär be- stämmelsen att regeringen i förordning får ange att personer tillhörande en viss grupp under vissa förutsättningar bör beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Stycket bör enligt Lagrådets mening ges en utformning som bättre svarar mot det syftet. De grupper som enligt lagtexten omfattas av bestämmelsen är endast sådana i vilka ingår utlänningar som söker uppehållstillstånd enligt 3 kap 3 § första stycket 2, dvs. andra skyddsbehövande än flyktingar, som på grund av en yttre eller inre konflikt behöver skydd eller på grund av en miljökatastrof inte kan återvända till sitt hemland. Enligt remissen (avsnitt 9.3.3) är emellertid avsikten med bestämmelsen att föreskrifter om tidsbegränsat uppehållstillstånd skall få beviljas i en situation med massflykt, när ett mycket stort antal skyddssökande lämnar sitt land. I en sådan situation torde det normalt vara fråga om inte endast sådana skyddsbehövande som avses i förslagets 3 kap. 3 § första stycket 2 utan även och väl framför allt flyktingar. Det kan inte heller uteslutas att även andra grupper av skyddsbehövande kan komma att i stort antal lämna sitt land. Bestämmelsen i förevarande paragrafs första stycke bör därför enligt Lagrådets mening omfatta alla skyddsbehövande utlänningar som avses i 3 kap. Lagrådet föreslår att första stycket med hänsyn till det sagda ges följande lydelse. "Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om att den som söker uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. och som bedöms ha ett tillfälligt behov av skydd här i landet får ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd." 14 § Paragrafens första stycke innehåller i tre punkter bemyndiganden för regeringen att meddela föreskrifter i vissa angivna hänseenden. Som den föreslagna punkt 2 har avfattats får regeringen meddela föreskrifter om förutsättningarna för uppehållstillstånd av humanitära skäl. Formuleringen kan ge underlag för den tolkningen att regeringens kommande föreskrifter avses innefatta en exklusiv uppräkning av vad som skall anses vara humanitära skäl. En sådan tolkning är synbarligen ej avsedd och skulle vara olycklig, eftersom det med hänsyn till de skiftande situationer som kan föreligga inte är möjligt att vare sig genom en förordning eller i motivuttalanden ge en uttömmande beskrivning av vad som skall anses vara humanitära skäl. Vid den prövning som det här gäller måste uppenbarligen alltid en samlad bedömning göras av omständigheterna i det särskilda fallet. Enligt förslagets punkt 3 får regeringen meddela föreskrifter om förutsätt- ningarna för tidsbegränsat uppehåll enligt 4 a §. Detta framgår emellertid redan av sistnämnda paragraf och föreskriften i förevarande paragraf blir därför överflödig, även om det kan vara på sin plats med en erinran i paragrafen om vad som följer av 4 a §. Med hänvisning till det anförda förordar Lagrådet att paragrafens första stycke får följande lydelse. "Utöver vad som följer av 4 a § får regeringen meddela föreskrifter om 1. uppehållstillstånd för studier eller besök, och 2. uppehållstillstånd av humanitära skäl." 3 kap. 2 § I paragrafens första stycke definieras flykting som en utlänning som befinner sig utanför det land som han är medborgare i därför att han känner en välgrundad fruktan för förföljelse av viss angiven beskaffenhet och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av detta lands skydd. I remissen föreslås ett tillägg till paragrafen av det innehållet att en utlänning under i stycket angivna förutsättningar skall betraktas som flykting, om han inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av hemlandets skydd "därför att staten saknar vilja eller förmåga att bereda honom skydd". Syftet med tillägget är att det skall stå klart att flyktingskäl föreligger inte bara om förföljelsen utgår från myndigheterna eller staten medvetet underlåter eller saknar förmåga att skydda den berörde från övergrepp utan också om det helt saknas någon fungerande statsmakt i landet. Paragrafen utgör en ordagrann översättning av definitionen flyktingkonvention i den lydelse denna har enligt flyktingprotokoll. I enlighet med vad som vid remissbehandlingen påpekats av vid skulle det otvivelaktigt innebära en viss fördel att behålla den svenska definitionens direkta anslutning till förebilden i flyktingkonventionen. I fråga om konventionens tolkning bör anmärkas att det av den officiella kommentaren - den s.k. handbok som utges av UNHCR - framgår att förföljelse i konventionens mening visserligen normalt förutsätts utgå från den berörda statens myndigheter men att även aktioner från grupper inom befolkningen skall beaktas, om myndigheterna medvetet tolererar övergreppen eller vägrar eller visar sig sakna förmåga att skydda utlänningen från övergrepp. Det ligger enligt Lagrådets mening närmast till hands att tolka både konventionen och den nuvarande svenska lagtexten på det sättet att även det fallet att en fungerande statsmakt saknas skall anses utgöra en situation då myndigheterna saknar förmåga att bereda skydd mot övergrepp. Med en sådan tolkning skulle paragrafen inte behöva ändras. Eftersom emellertid enligt uppgift i lagrådsremissen paragrafen inte tolkas på detta sätt i nuvarande svensk praxis, ansluter sig Lagrådet till uppfattningen att en ändring av lagtexten bör göras för att det angivna synsättet skall få genomslag. Det kan dock diskuteras om den tankegång som ligger till grund för förslaget har kommit till helt adekvat uttryck genom det föreslagna tillägget. Till en början skulle ordet "skydd" i viss mån komma att användas i olika betydelser i paragrafen. När det i flyktingkonventionen och den gällande lagtexten talas om hemlandets skydd åsyftas det beskydd som normalt följer med själva medborgarskapet, medan tillägget torde ta sikte på det mera specifika skyddet mot förföljelse. Vidare är det tvivelaktigt om "staten" i de sammanhang som det här gäller kan betraktas som ett så enhetligt begrepp att man kan tala om statens "vilja". Slutligen kan avfattningen av det föreslagna tillägget möjligen läsas så att paragrafen för sin tillämpning förutsätter att det står klart att staten saknar vilja eller förmåga i angivet hänseende. Här som eljest skall det ju emellertid vara tillräckligt om utlänningen hyser en välgrundad fruktan. Lagrådet förordar att den nuvarande, från flyktingkonventionen hämtade definitionen får stå kvar oförändrad i en första mening av stycket och att en andra mening tillförs stycket av förslagsvis följande innehåll: "Vad som har sagts gäller oberoende av om förföljelsen utgår från landets myndigheter eller dessa inte kan antas bereda trygghet mot förföljelse från enskilda." I enlighet med vad som åsyftats i remissen bör denna föreskrift tolkas så att även det fallet att en fungerande statsmakt saknas skall anses vara inbegripet. Ytterligare en tolkningsfråga av betydelse aktualiseras genom remissens förslag att det särskilda skyddet för krigsvägrare i 3 kap. skall slopas. I remissens allmänna motivering uttalas (avsnitt 9.1.2) att risken för straff för desertering eller vapenvägran i sig kan grunda flyktingskap, om den militära aktionen fördöms av det internationella samfundet. Detta har stöd i ett uttalande i den förut nämnda officiella kommentaren till flyktingkonventionen som också torde ta sikte på vägran att utföra en enskild militär handling vilken strider mot grundläggande folkrättsliga regler eller, som det heter i kommentaren, "basic rules of human conduct". Det är självfallet önskvärt att paragrafen tolkas på det sätt som sålunda avsetts, även om detta förutsätter en i viss mån pressad läsning av lagtexten och den underliggande konventionstexten. Lagrådet vill peka på möjligheten att i gränsfall tillämpa den nya regeln i 3 kap. 3 § första stycket 2 i situationer av det slag som här är i fråga. 4 § Enligt paragrafens andra stycke 2 får uppehållstillstånd vägras, om det på grund av brottslighet eller någon annan omständighet finns särskilda skäl att inte bevilja uppehållstillstånd. En motsvarande bestämmelse finns i den nuvarande lydelsen av punkten, såvitt gäller asylsökande. Av förarbetena till den gällande bestämmelsen framgår att "särskilda skäl" kan föreligga bl.a. om med hänsyn till mottagningsresurserna m.m. inte kan ta emot utlänningar vid sidan av den reglerade invandringen (prop. 1983/84:144 s. 36). Möjligheterna att med hänsyn till mottagningsresurserna inte bevilja uppehållstillstånd regleras enligt det remitterade förslaget i 3 kap. 8 §. Det normgivningsbemyndigande som i den paragrafens andra stycke ges regeringen är avsedd att ersätta undantagsbestämmelsen i nuvarande 3 kap. 4 § andra stycket 2. När uttrycket "särskilda skäl" används i den föreslagna nya lydelsen av punkten, kan det således inte innebära att utlänningsmyndigheterna får åberopa mottagningsresurserna som en omständighet som utgör ett särskilt skäl att inte bevilja uppehållstillstånd. Annan omständighet än brottsligt förfarande bör avse den skyddsbehövandes person. Lagrådet föreslår med hänsyn till det sagda att det i ifrågavarande punkt efter ordet "omständighet" infogas "som hänför sig till den skyddsbehövandes person". 8 § Lagrådet föreslår med hänvisning till vad som anförts under 2 kap. 4 a § att paragrafens första stycke ges följande lydelse: "Regeringen får i fråga om en grupp av utlänningar meddela föreskrifter om beviljande av permanent uppe- hållstillstånd till skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2." Enligt andra stycket bemyndigas regeringen att meddela generella föreskrifter som förbjuder att uppehållstillstånd beviljas skyddsbehövande som avses i 3 § första stycket 2. Sådana föreskrifter skall enligt förslaget få meddelas om möjligheter att ta emot utlänningar motiverar det. Med villkoret avses uppenbarligen attange att föreskrifter i angivet hänseende skall kunna meddelas för den händelse mottagningsresurser blivit otillräckliga, t.ex. i en situation när ett mycket stort antal skyddsbehövande söker sig till undan krig eller inbördeskrig (jfr avsnitt 9.1.2). Vad som åsyftas synes Lagrådet komma till bättre uttryck om villkorssatsen ges följande lydelse: "Om det behövs med hänsyn till uppkomna begränsningar i möjligheter att ta emot utlänningar, .....". 8 kap. 8 § Bestämmelsen i andra stycket föreskriver en tidsfrist för meddelande av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Den föreslagna ändringen innebär att utgångspunkten för beräkning av tidsfristen, frånsett vissa undantagsfall, skall vara tidpunkten för ingivande av den första ansökan om uppehållstillstånd här i landet. Anknytningen till den första ansökan kan möjligen leda till oklarhet i vissa situationer, såsom när utlänningen efter ett avslag på en första ansökan har begett sig till ett annat land och därefter återvänder till och söker uppehållstillstånd på nytt.