prop · GK0386 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Elföretagen är skyldiga att vidta | | beredskapsåtgärder som syftar till att tillgodose elförsörjningen| | i landet vid höjd beredskap och som beslutas enligt | | elberedskapslagen. Beslut om beredskapsåtgärder skall kunna | | riktas mot den som driver en verksamhet eller anläggning eller | | i de fall det kan anses lämpligt mot ägare eller | | nyttjanderättshavare till en anläggning eller ett område. | | Beslut om beredskapsåtgärder skall inte göras mer ingripande än| | vad som är skäligt med hänsyn till verksamhetens ekonomiska | | omfattning och dess betydelse för elförsörjningen. | | Närmare föreskrifter om vilka åtgärder som kan utgöra bered- | | skapsåtgärder meddelas av regeringen eller efter regeringens be-| | myndigande elberedskapsmyndigheten. (EBU) förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. EBU föreslår att elföretagen skall kunna åläggas beredskapsåtgärder som behövs för att tillgodose elförsörjningen då den är allvarligt hotad också i andra situationer än vid höjd beredskap. Dessa åtgärder skall inte vara ersättningsberättigande. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller lämnar det utan synpunkter. () anför att lagstiftningen vad gäller elföretagens skyldighet att upprätthålla verksamheten vid svåra påfrestningar bör tydliggöras. Dessutom bör det övervägas i vad mån annan lagstiftning behövs för att elföretag m.fl. skall kunna utnyttja erforderliga resurser, exempelvis reparations- och driftpersonal, i den akuta situationen. anför att det i lagens förarbeten tydligt bör framgå att skyldigheten att genomföra beredskapsåtgärder omfattar även planeringsarbete för förbrukningsregleringar. Skälen för regeringens förslag: Den s.k. ansvarsprincipen är vägledande för ansvarsfördelningen inom den civila delen av totalförsvaret. Ansvarsprincipen innebär att den som har ansvar för en samhällsverksamhet i fred har motsvarande ansvar också i krig om verksamheten skall upprätthållas under sådana förhållanden. I ansvaret ingår att vidta de beredskapsförberedelser som behövs. Elföretagen bör i enlighet med ansvarsprincipen upprätthålla sin verksamhet vid höjd beredskap och vidta de beredskapsåtgärder som behövs. Med ett elföretag avses den som driver elproduktion, elhandel och nätverksamhet. Det finns enligt regeringens bedömning inget behov av att i elberedskaplagen föra in särskilda bestämmelser om elföretagens skyldighet att upprätthålla verksamheten vid höjd beredskap och i samband med andra för elförsörjningen allvarliga situationer. Med stöd av ransoneringslagen och förfogandelagen (1978:262) kan statsmakterna vid höjd beredskap genom beslut ta egendom i anspråk för att upprätthålla elförsörjningen. Ransoneringslagen kan, till skillnad från förfogandelagen, tillämpas även vid fredstida försörjningskriser. Av lagen framgår bl.a. att näringsidkare kan åläggas att utöva verksamhet eller på annat sätt medverka till framställning av förnödenhet som omfattas av reglering. Elföretagens skyldighet att medverka i beredskapsplaneringen regleras genom näringsidkarlagen. Behovet av reglering gäller ansvaret för planering och genomförande av beredskapsåtgärder. Elföretag skall enligt elberedskapslagen vara skyldiga att i sin verksamhet och sina anläggningar mot ersättning vidta de beredskapsåtgärder som beslutas med syfte att tillgodose elförsörjningen i landet vid höjd beredskap. När det gäller anläggningar torde den som driver verksamheten vid anläggningen oftast också äga anläggningen. Det kan dock förekomma att driften och ägandet inte ligger inom samma företag. I dessa fall skall beslut om beredskapsåtgärder även kunna riktas mot anläggningsägaren eller, när det är fråga om uppförande, mot områdets ägare eller nyttjanderättshavare. Avgörande för bedömningen av vad som kan anses lämpligt är bl.a. beroende på vilken typ av åtgärder som är i fråga. Regler om ersättning berörs närmare i avsnitt 8. Av skäl som närmare utvecklas i avsnitt 9 skall inte omfattas av elberedskapslagen. En beredskapsåtgärd är i princip varje åtgärd som beslutas i enlighet med lagens syfte att tillgodose elförsörjningen i landet vid höjd beredskap. Den nya lagen tar bl.a. sikte på beredskapsåtgärder i anläggningar av väsentlig betydelse för elförsörjningen inom landet eller inom en ort eller ett område. Det kan exempelvis gälla viktiga produktions-, överförings- eller driftledningsanläggningar. För mindre anläggningar torde det endast i undantagsfall vara aktuellt med beredskapsåtgärder. Det är olämpligt att i lagstiftningen närmare precisera eller exemplifiera vilka beredskapsåtgärder som skall vidtas. Ett stort antal olika slag av beredskapsåtgärder kan aktualiseras för att därigenom åstadkomma en hög funktions- och systemsäkerhet. Behovet kan ändras över tiden, exempelvis till följd av teknik- och hotbildsförändringar. Det är en uppgift för regeringen, eller efter regeringens bemyndigande elberedskapsmyndigheten, att närmare ange åtgärder som kan utgöra beredskapsåtgärder. I det enskilda fallet avgör förhållandena vid den aktuella anläggningen eller verksamheten, dess placering och funktion i elsystemet samt dess betydelse för elförsörjningen vid höjd beredskap vilka åtgärder som skall genomföras. Bland de åtgärder som kan bli aktuella kan dock nämnas fysiska skyddsåtgärder vid elektriska anläggningar och driftledningsanläggningar, t.ex. anläggningens placering, val av byggnadsmaterial, dimensionering av grund, väggar och tak, inhägnad och larm. Vidare kan det vara fråga om funktionella åtgärder för att åstadkomma drift av elsystemet i separata delsystem i händelse av att stamnätet sätts ur funktion (s.k. ö-drift), liksom för att möjliggöra styrning och prioritering av elleveranser. Åtgärder för att säkerställa drift- och övervakningssystemets funktion kan också bli aktuella. Vidare kan det bli fråga om anskaffning och lagring av reservdelar och andra stödresurser, utbildning av reparationspersonal, utbildning och övning av egen och krigsplacerad personal samt krigsplanläggning av annan verksamhet som omfattas av lagens bestämmelser. Även sådana åtgärder som är inriktade på företagens medverkan vid ransoneringar och andra förbrukningsregleringar, såsom exempelvis systemanpassning, informationsbearbetning, utbildning, övning och annan planering omfattas av lagen. får inte ålägga elföretagen att anskaffa vapen. Ett föreläggande om beredskapsåtgärder får inte göras mer omfattande eller ingripande än vad som skäligen kan krävas med hänsyn till anläggningens eller verksamhetens omfattning och betydelse. Åtgärder får inte föreskrivas som medför att ändamålet med företaget inte kan tillgodoses eller att förutsättningarna för företaget avsevärt rubbas. Nya eller ändrade föreskrifter om beredskapsåtgärder i en anläggning eller verksamhet kan meddelas utan hinder av tidigare beslut. Det ligger i sakens natur att förhållanden kan ändras så att åtgärder av en annan omfattning eller inriktning än vad som tidigare beslutats om är påkallade. Det kan exempelvis vara så att en ny krigsviktig verksamhet tillkommit i ett område som varit av liten betydelse för totalförsvaret. Vidare kan elsystemet ha byggts ut eller förändrats på annat sätt så att åtgärder blir påkallade i en anläggning som tidigare haft liten betydelse för beredskapen. Om ett föreläggande att vidta beredskapsåtgärder inte följs kan elberedskapsmyndigheten begära verkställighet hos kronofogdemyndighet. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Elektriska anläggningar som är av väsentlig| | betydelse för elförsörjningen får inte uppföras, byggas om eller på| | annat sätt ändras innan anmälan om detta har gjorts till | | elberedskapsmyndigheten och myndigheten har fattat beslut i | | frågan. Den som inte fullgör anmälningsskyldigheten kan dömas till| | böter eller fängelse. Större förändringar i verksamhet av väsentlig| | betydelse för elförsörjningen vid elföretag skall också anmälas till| | elberedskapsmyndigheten. | | Närmare föreskrifter om vilka anläggningar och vilken verksamhet| | som skall omfattas av anmälningsplikten, samt om dess | | fullgörande meddelas av regeringen eller, efter regeringens | | bemyndigande, elberedskapsmyndigheten. (EBU) förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. EBU föreslår en generell anmälningsplikt vid uppförande, ombyggnad eller ändring av elektriska anläggningar. EBU föreslår vidare att elberedskapsmyndigheten får medge undantag från anmälningsplikten för vissa slag av elektriska anläggningar eller ändringar av visst slag i sådana anläggningar. EBU föreslår vidare att den som driver en elektrisk anläggning, som inte undantagits från anmälningsskyldigheten, innan verksamhets-förändringen vidtas skall anmäla om verksamheten överlåtes, läggs ned eller ändras på annat sätt, om förändringen är av väsentlig betydelse för elförsörjningen. Detta skall enligt EBU även gälla då verksamhet avseende produktion och överföring av el samt handel med el startas eller ändras. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna lämnar utredningens förslag utan invändning. Fem remissinstanser har kommenterat förslaget. Kammarrätten i , , och påpekar att det bör klargöras vilken verksamhet och vilka anläggningar som omfattas av anmälningsplikten. , och anför att EBU:s förslag riskerar att medföra att affärshemligheter rörande exempelvis förvärv och försäljningar blir offentliga innan affärerna är avslutade. anför att de föreskrifter som skall reglera anmälningsfrågorna bör utarbetas i samråd med branschen så att ett system skapas med hög acceptans från både myndigheter och företag. Skälen för regeringens förslag: I syfte att skapa förutsättningar för ett effektivt beredskapsarbete bör regler om anmälningsskyldighet införas i den nya lagstiftningen. Kostnaderna för flertalet beredskapsåtgärder blir lägre om de vidtas i samband med att en anläggning uppförs, byggs om eller ändras på annat sätt. Det gäller såväl skydds- som funktionsinriktade åtgärder. Det är därför viktigt att behovet av beredskapsåtgärder kan prövas på ett tidigt stadium. Det är också viktigt att beredskapsplaner snabbt kan anpassas till verksamhetsförändringar av väsentlig betydelse. De nybyggnationer, ombyggnader eller förändringar som skall anmälas enligt det nya regelverket skall vara av sådan betydelse för beredskapen att anmälan tjänar något syfte. Anmälningsskyldigheten bör därför kunna begränsas till att omfatta sådana anläggningar eller sådan verksamhet som är av väsentlig betydelse för elberedskapen. Enligt regeringens bedömning bör anmälningsplikten begränsas på så sätt att regeringen, eller efter regeringens bemyndigande elberedskapsmyndigheten, genom föreskrifter anger vilka anläggningar och slag av verksamhetsförändringar som omfattas av anmälningsplikten. Det är enligt regeringens bedömning en för rättstillämpningen tydligare och för myndigheten och berörda företag administrativt enklare reglering, än det av EBU föreslagna systemet med generell anmälningsplikt. De anläggningar som bör omfattas av anmälningsplikten är sådana som är av väsentlig betydelse för elförsörjningen i landet eller inom en ort eller ett område. En avgränsning bör inte åstadkommas genom en uttömmande uppräkning av de anläggningar som är aktuella, utan genom en kombination av angivande av storleksgränser för t.ex. anläggningstyper och geografiska angivelser. De typer av anläggningar som bör komma ifråga är kraftverk, vattenreglerings-magasin, elledningar, transformator- och kopplingsstationer, reservdels-förråd, samt drift- och övervakningscentraler för produktions- och nätdrift, med tillhörande styr- och kommunikationssystem. En anmälan torde komma att behöva innehålla förslag till beredskapsåtgärder med kostnadsberäkningar. Dessa skall tjäna som underlag för prövning av ärendet. Ytterst är det den som driver en anläggning som skall ändras eller den som avser att uppföra en anläggning som har ansvaret för att en anmälan görs, dvs. ägaren till anläggningen eller området eller i förekommande fall nyttjanderättshavaren. För att motivera berörda elföretag att fullgöra anmälningsskyldigheten vad gäller anläggningar kan, enligt vad som närmare beskrivs i avsnitt 8, den som inte iakttagit anmälningsskyldigheten tvingas att stå för merkostnader som därmed uppstår för beredskapsåtgärder. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet inte fullgör sin anmälningsskyldighet skall även kunna dömas till böter eller fängelse . Straff skall inte dömas ut om föreläggande om vite åsidosatts. Även andra större förändringar i verksamheten vid en elektrisk anläggning eller verksamhet för produktion, överföring eller handel med el skall anmälas, om verksamheten är av väsentlig betydelse för elförsörjningen. Det gäller exempelvis nedläggning eller överlåtelse eller en väsentlig neddragning eller utvidgning av verksamhet som har en väsentlig betydelse för elförsörjningen, eller då sådan verksamhet startas. Syftet är främst att elberedskapsmyndigheten skall kunna följa de förändringar i elsystemet som är av betydelse från beredskapssynpunkt. Anmälan skall göras senast i samband med att förändringen vidtas. Därmed kan behovet av sekretess i affärsförhandlingar beaktas. Till stor del kommer anmälningsskyldigheten att kunna fullgöras vid den löpande beredskapsplaneringen och vid övriga kontakter mellan elberedskapsmyndigheten och det aktuella företaget. Några sanktioner om denna anmälningsskyldighet inte har fullgjorts är inte motiverade. Det kan förekomma att en anmäld förändring av någon anledning inte genomförs . Förutsättningar för eller behovet av beredskapsåtgärder kan förändras relativt snabbt. Förändringar i anläggningar som skjuts upp och sedan åter aktualiseras skall anmälas på nytt, om förflutit sedan den ursprungliga anmälan gjorts. Detta skall givetvis även gälla nybyggnationer och dylikt. 8 Ersättning för kostnader för beredskapsåtgärder -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Beredskapsåtgärder som vidtas efter beslut | | av elberedskapsmyndigheten är ersättningsberättigande. | | Ersättning lämnas dock inte om beslutet avser uppgiftslämnande | | eller planering av egna uppgifter inom totalförsvaret. | | Har reglerna om anmälningsskyldighet vid nybyggnation av eller | | förändringar i elektriska anläggningar inte följts kan den som | | driver anläggningen själv få bekosta de fördyringar av beredskaps-| | åtgärder som därmed uppstått. | | Ersättning skall även lämnas för beredskapslagring av bränslen för| | elproduktion vid höjd beredskap. (EBU) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. EBU föreslår att elföretagen skall kunna åläggas beredskapsåtgärder inriktade på andra situationer än höjd beredskap, och att sådana åtgärder inte skall vara ersättningsberättigande. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna instämmer i EBU:s förslag eller lämnar det utan synpunkter. FOA föreslår att även åtgärder för att möta svåra påfrestningar i fredstid skall berättiga till ersättning. anför att om det anses finnas ett behov av lagring av anrikat uran för att tillgodose elförsörjningen vid höjd beredskap bör denna lagring finansieras med elberedskapsavgiften. anför att skyddsåtgärder mot terrorism i fredstid inte kan särskiljas från åtgärder mot sabotage vid höjd beredskap, och att de därmed bör finansieras med bidragsmedel. När det gäller övriga situationer då allvarliga störningar kan uppstå i elförsörjningen i fredstid anför föreningen att om elberedskapsmyndigheten finner att särskilda åtgärder erfordras, utöver de som elföretagen själva vidtar efter egen bedömning och branschpraxis, skall företaget endast betala kostnaderna för sådana åtgärder så länge de är ringa. I annat fall bör ersättning lämnas på samma sätt som för åtgärder för höjd beredskap. Skälen för regeringens förslag: Beredskapsåtgärderna inom elförsörjningsområdet bör genomföras selektivt genom att individuellt utformade krav på åtgärder riktas till det enskilda elföretaget. Därmed uppnås en hög kostnadseffektivitet i beredskapsarbetet. Som tidigare angivits förutsätter detta ett konkurrensneutralt system för finansieringen av elberedskapsåtgärderna. Ett sådant system skall säkerställa att konkurrensförutsättningarna jämfört med övriga företag inom branschen inte försämras för ett elföretag som åläggs beredskapsåtgärder. För nätföretag, som inte är utsatta för konkurrens, gäller på motsvarande sätt att det berörda företagets abonnenter inte skall belastas med högre kostnader än abonnenter vid andra nätföretag till följd av beredskapsåtgärder som företaget åläggs att genomföra. Detta åstadkommes genom ett system som innebär att de berörda företagen ersätts för de kostnader som är förknippade med beredskapsåtgärderna. Huvudregeln är att beredskapsåtgärder som beslutas med stöd av lagen är ersättningsberättigande. I samband med beslutet skall anges en kostnadsram för åtgärden. Ersättning skall betalas i efterhand sedan åtgärden har genomförts mot redovisning av åtgärdens kostnader. torde det vara svårt att avgöra om en viss beredskapsåtgärd tjänar sitt syfte enbart vid höjd beredskap eller om det berörda företaget har en fredstida nytta av åtgärden. För sådana sammansatta beredskapsåtgärder skall en fördelning av kostnaderna mellan fredsnyttan av åtgärden för företaget och behovet av åtgärden vid höjd beredskap göras i samband med beslutet om beredskapsåtgärden. Undantag från rätten till ersättning för beredskapsåtgärder Rätten till ersättning begränsas om anmälningsplikten inte har iakttagits. Har således en anläggning som omfattas av anmälningsplikt uppförts eller ändrats utan anmälan och en senare prövning visar att åtgärder enligt lagen borde ha vidtagits, kan den som driver anläggningen föreläggas att vidta åtgärderna. De fördyringar som uppstår jämfört med om åtgärderna hade genomförts redan från början skall elföretaget bekosta. Vidare betalas inte ersättning för kostnader för uppgiftslämnande, utbildnings- och övningsverksamhet och planering av egen medverkan inom totalförsvaret. Om emellertid elberedskapsmyndigheten beslutat om särskild övningsverksamhet kan ersättning komma att betalas ut. Regeringen förutsätter att ersättningssystemet utformas så att möjligheterna till ekonomisk uppföljning av verksamheten säkerställs, att adekvata metoder för att mäta beredskapsnyttan i investeringsprojekten utvecklas och att erfarenheter från utvärderingar av tidigare bidragsverksamhet inom elberedskapen tas till vara i det fortsatta arbetet. Ersättning för beredskapslagring av bränsle för elproduktion i krigssituationer Beredskapslagringen av olja i är av två slag, lagring för fredstida oljekriser och s.k. krigslagring. Båda slagen av lagring sker med stöd av lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. Lagringen för oljekriser tar sikte på allvarliga störningar i oljeförsörjningen som uppstår i fredstid. Krigslagringen är avsedd för situationer då landet antingen har blivit indraget i krig eller står neutralt. Krigslagringen omfattas av totalförsvarsplaneringen och styrs av de förutsättningar i fråga om bl.a. krigs och kriser varaktighet, med därav följande krav på uthållighet, som gäller för denna planering. Såväl kol som oljeprodukter lagras. Innehavare av vissa större elproducerande anläggningar kan åläggas att hålla vissa oljelager baserade på behovet för resp. anläggning. Det rör sig om beredskapslagring som syftar till att möjliggöra drift av gasturbiner, oljekondenskraftverk och kraftvärmeverk i krigssituationer. Kostnaden för denna beredskapslagring är betydande och det finns därför risk för att viss reservkapacitet avvecklas om inte ersättning utgår. Detta skulle enligt regeringens bedömning vara olämpligt från beredskaps-synpunkt. Därför föreslås att kostnaderna att hålla dessa lager skall vara ersättningsberättigande enligt elberedskapslagen och således kunna täckas av elberedskapsavgiften. Eftersom kraftvärmeverk producerar såväl el som värme måste den ersättningsberättigande delen av lagringskostnaden beräknas efter hur stor del som beräknas för elproduktion. Detta är nödvändigt med hänsyn till lagens avgränsning till elområdet men också viktigt för att inte konkurrensläget i förhållande till övrig värmeproduktion skall snedvridas. Det torde få ankomma på elberedskapsmyndigheten att inom ersättningssystemets ram ta fram särskilda riktlinjer och rutiner avseende ersättningsberättigande kostnader för lagring av bränsle, eftersom åtgärderna inom detta område på väsentliga punkter avviker från de beredskapsåtgärder som regleras i elberedskapslagen. Sannolikt blir det erforderligt att finna former som i viss utsträckning baseras på schablonmässiga beräkningar. Vid beslut om ersättning bör beaktas om någon del av lagret tillfälligt fått användas , exempelvis vid extremt torrår. Regeringen förutsätter att det sker ett mycket nära samarbete i dessa frågor mellan elberedskapsmyndigheten och den myndighet som har tillsyn över beredskapslagringen (f.n. ). Beredskapslagring av anrikat uran sker enligt avtal mellan och . Lagringen avser huvudsakligen fredskriser och omfattas därmed inte primärt av elberedskapslagens syften. Det är inte aktuellt att införa beredskapslagring av kärnbränsle som tar särskilt sikte på situationer med höjd beredskap. 9 Ny myndighetsfunktion för tillsyn av elberedskapen, m.m. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: En myndighet (elberedskapsmyndigheten) | | skall ha som uppgift att meddela föreskrifter om elberedskap, | | besluta om beredskapsåtgärder vid enskilda elföretag och | | anläggningar samt om ersättning för sådana åtgärder, samt att utöva| | tillsyn över att elberedskapslagen följs. | | upphör. | | | | Regeringens bedömning: skall vara | | elberedskapsmyndighet enligt elberedskapslagen. | | Uppgiften att fastställa omfattning av beredskapslagringen av | | olja och kol för elproducerande anläggningar skall även | | fortsättningsvis åligga . (EBU) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. EBU föreslår dock inget undantag i elberedskapsmyndighetens beslutanderätt. Enligt EBU skall beredskapslagring av bränslen för elproduktion undantas från lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. Istället skall elberedskapsmyndigheten fastställa omfattningen av sådan beredskapslagring genom åläggande med stöd av elberedskapslagen. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag om ansvarig myndighet eller lämnar det utan synpunkter. framhåller vikten av att elberedskaps-myndigheten samråder med branschen innan beslut fattas om beredskapsåtgärder. Hovrätten för och anför att den utgår ifrån att grundlagsstödet för att delegera rätten att besluta om föreskrifter om beredskapsåtgärder så som EBU föreslår är att finna i begreppet näringsverksamhet i 8 kap. 7 § första stycket 3 regeringensformen. Två remissinstanser, länsstyrelserna i och , avstyrker förslaget och anför, med hänvisning till ansvarsprincipen, att bör ha myndighetsansvaret för elberedskapen. F.d. hovrättslagmannen , expert i , anför att EBU:s förslag att skall vara elberedskapsmyndighet och i den egenskapen besluta om beredskapsåtgärder i den egna verksamheten och utöva tillsynen över denna bör övervägas ytterligare bl.a. mot förvaltningslagens bestämmelser om jäv. När det gäller huvudansvaret för beredskapslagringen av olja och kol lämnar huvuddelen av remissinstanserna förslaget utan synpunkter. Några instanser, bl.a. (), (), , i län och Civilbefälhavaren i mellersta civilbefälhavarområdet, är kritiska till EBU:s förslag i denna del. ÖCB anför att ansvaret för beredskapslagringen av olja och kol bör ligga hos den funktionsansvariga myndigheten . Även förordar att nuvarande ordning behålls.