prop · GK03129 · 1997-01-01 00:00:00 — Olikheterna bör därför undanröjas för att tillgodose syftet att införa en marknad utan inre gränser så som detta har angetts i artikel 8a i fördraget för att, i enlighet med artikel 3 f i fördraget, införa ett system som säkerställer att konkurrensen på den gemensamma marknaden inte blir snedvriden. Uthyrning och utlåning av upphovsrättsligt skyddade verk och alster som omfattas av närstående rättigheter spelar en allt större roll, särskilt för upphovsmän, utövande konstnärer, fonogramframställare och film- producenter. Piratkopiering blir ett allt större hot. Tillfredsställande skydd av upphovsrättsligt skyddade verk och närståen- de rättighetshavares alster i form av uthyrnings- och utlåningsrättigheter samt skyddet för rätten till upptagning, mångfaldigande, spridning, ljudradio- eller TV-utsändning och återgivning för allmänheten kan därför anses ha grundläggande betydelse för gemenskapens ekonomiska och kulturella utveckling. Skyddet för upphovsrätt och närstående rättigheter måste anpassas till den ekonomiska utvecklingen, t.ex. nya former för nyttjande. Upphovsmännens och de utövande konstnärernas skapande och konst- närliga arbete förutsätter en tillräcklig inkomst som underlag för fortsatt skapande och konstnärligt arbete, och de investeringar som krävs, särskilt för framställning av fonogram och filmer, är särskilt stora och riskfyllda. Möjligheten att säkerställa en sådan inkomst och att återfå investeringarna kan effektivt garanteras endast genom tillfredsställande rättsligt skydd för rättighetshavarna. Skapande, konstnärliga och affärsmässiga verksamheter utförs i stor utsträckning av egenföretagare. Sådana verksamheter måste underlättas genom att ett enhetligt rättsskydd föreskrivs inom gemenskapen. I den mån dessa verksamheter huvudsakligen består i att tillhandahålla tjänster, måste de också underlättas genom att ett enhetligt rättssystem upprättas inom gemenskapen. Medlemsstaternas lagstiftning bör tillnärmas på ett sätt som inte strider mot de internationella överenskommelser som många medlemsstaters lagstiftning om upphovsrätt och närstående rättigheter bygger på. Gemenskapens juridiska regelverk om uthyrnings- och utlåningsrättig- heter och vissa upphovsrätten närstående rättigheter kan begränsas till föreskrifter om att medlemsstaterna skall tillhandahålla vissa grupper av rättighetshavare skydd för uthyrnings- och utlåningsrättigheter och till att vissa grupper av rättighetshavare inom området närstående rättigheter tillförsäkras rättigheter till upptagning, mångfaldigande, spridning, radio- och TV-utsändning och återgivning för allmänheten. Begreppen uthyrning och utlåning måste definieras för detta direktivs ändamål. För klarhets skull bör från uthyrning och utlåning i detta direktivs mening undantas vissa former av tillhandahållande såsom exempelvis tillhandahållande av fonogram eller filmer (filmverk, andra audiovisuella verk eller eljest rörliga bilder med eller utan åtföljande ljud) för offentligt framförande eller utsändning i radio eller television, eller tillhandahållande för visning eller för tillgodogörande på platsen. Ut- låning i detta direktivs mening skall inte heller omfatta lån mellan in- rättningar som är tillgängliga för allmänheten. När utlåning från en inrättning som är tillgänglig för allmänheten föran- leder betalning och beloppet inte överstiger vad som behövs för att täcka inrättningens driftskostnader, föreligger inte någon direkt eller indirekt ekonomisk eller kommersiell nytta i detta direktivs mening. Det är nödvändigt att tillförsäkra upphovsmän och utövande konstnärer en skälig ersättning som de inte kan avstå från. Rättighetshavarna måste ha möjlighet att uppdra förvaltningen av denna rättighet till kollektiva organisationer. Den skäliga ersättningen kan erläggas i form av en eller flera betalningar när avtalet ingås eller när som helst därefter. När den skäliga ersättningen fastställs måste hänsyn tas till i vilken grad upphovsmännen och de utövande konstnärerna bidragit till fonogrammet eller filmen i fråga. Det är också nödvändigt att skydda åtminstone upphovsmännens rättig- heter vad gäller utlåning till allmänheten genom särskilda regler. Alla åtgärder som bygger på artikel 5 i detta direktiv måste dock överens- stämma med gemenskapslagstiftningen, särskilt artikel 7 i fördraget. Föreskrifterna i kapitel 2 hindrar inte medlemsstaterna från att utsträcka presumtionsbestämmelsen i artikel 2.5 till att omfatta de ensamrätter som avses i kapitlet. Reglerna i kapitel 2 hindrar heller inte medlemsstaterna från att föreskriva att det, när annat inte visats, skall antas att de utövande konstnärerna har medgivit nyttjande av de ensamrätter som enligt de reglerna tillkommer dem, i den mån en sådan presumtionsregel är förenlig med Internationella konventionen om skydd för utövande konstnärer, fonogramframställare och radioföretag (nedan kallad Romkonventionen). Medlemsstaterna får föreskriva mera långtgående skydd för innehavare av närstående rättigheter än det som föreskrivs i artikel 8 i detta direktiv. De harmoniserade uthyrnings- och utlåningsrättigheterna samt det har- moniserade skyddet för närstående rättigheter bör inte utövas på ett sätt som innebär en dold inskränkning i handeln mellan medlemsstaterna eller på ett sätt som strider mot regeln om tidsföljden för nyttjande i olika medier så som denna regel har erkänts i domen i målet Cinéthèque mot FNCF. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I enlighet med föreskrifterna i detta kapital skall medlemsstaterna med den inskränkning som föreskrivs i artikel 5 införa en rätt att medge eller förbjuda uthyrning och utlåning av original och andra exemplar av upphovsrättsligt skyddade verk och de andra alster som avses i artikel 2.1. I detta direktiv avses med uthyrning upplåtelse för bruk mot direkt eller indirekt ekonomisk eller kommersiell nytta. I detta direktiv avses med utlåning upplåtelse för bruk utan direkt eller indirekt ekonomisk eller kommersiell nytta när upplåtelsen sker genom inrättningar som är tillgängliga för allmänheten. De rättigheter som avses i punkt 1 konsumeras inte genom försäljning eller annan spridning av original eller andra exemplar av upphovsrättsligt skyddade verk eller upplåtelse av de rättigheter som avses i artikel 2.1. Innehavare och föremål för uthyrnings- och utlåningsrättigheter Ensamrätten att medge eller förbjuda uthyrning och utlåning skall tillkomma upphovsmannen vad gäller original och andra exemplar av hans verk, den utövande konstnären vad gäller upptagningar av hans framföran- de, fonogramframställaren vad gäller hans fonogram, och den som producerat första upptagningen av en film vad gäller original och andra exemplar av filmen. I detta direktiv avses med film ett filmverk eller annat audiovisuellt verk eller eljest rörliga bilder med eller utan åtföljande ljud. I detta direktiv betraktas ett filmverks eller annat audiovisuellt verks huvudregissör som dess upphovsman eller en av dess upphovsmän. Medlemsstaterna får föreskriva att även andra personer skall anses som upphovsmän. Detta direktiv omfattar inte uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende byggnader och alster av brukskonst. De rättigheter som avses i punkt 1 kan överlåtas, bli föremål för licensavtal eller eljest upplåtas. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 skall en utövande konstnär som omfattas av ett avtal om framställningen av en film vilket träffats individuellt eller kollektivt mellan utövande konstnärer och en filmproducent, anses ha överlåtit uthyrningsrättigheten i den mån annat inte föreskrivs i avtalet eller följer av artikel 4. Medlemsstaterna får föreskriva en liknande presumtionsregel beträf- fande upphovsmän som den som avses i föregående punkt. Medlemsstaterna får föreskriva att ett avtal mellan en utövande konstnär och en filmproducent om framställningen av en film innebär att uthyrning har medgivits, förutsatt att avtalet föreskriver en skälig ersättning i den mening som avses i artikel 4. Medlemsstaterna får också föreskriva att denna punkt får motsvarande tillämpning på de rättigheter som behandlas i kapitel 2. Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av artikel 4 c i rådets direktiv /250/EEG av om rättsligt skydd för dator- program1. Oeftergivlig rätt till skälig ersättning När en upphovsman eller utövande konstnär har överlåtit eller upplåtit sin uthyrningsrätt avseende ett fonogram eller ett original eller annat exemplar av en film till en fonogramframställare eller en filmproducent, behåller upphovsmannen eller den utövande konstnären rätten att erhålla skälig ersättning för uthyrningen. Upphovsmannen eller den utövande konstnären kan inte avstå från sin rätt till skälig ersättning. Förvaltningen av rätten till skälig ersättning får uppdras åt kollektiva organisationer som företräder upphovsmännen eller de utövande konst- närerna. Medlemsstaterna får införa regler om och i vilken utsträckning det får föreskrivas att rätten att uppbära skälig ersättning skall förvaltas av kollektiva organisationer och om från vem ersättningen kan utkrävas eller inkasseras. Undantag från ensamrätten till offentlig utlåning Medlemsstaterna får föreskriva undantag från den ensamrätt vad gäller offentlig utlåning som anges i artikel 1, förutsatt att åtminstone upphovsmän får ersättning för utlåningen. Medlemsstaterna skall ha frihet att bestämma ersättningens storlek med hänsyn till sina kultur- främjande syften. När medlemsstaterna inte tillämpar den ensamrätt till utlåning som avses i artikel 1 i fråga om fonogram, filmer och datorprogram, skall de införa en rätt till ersättning, åtminstone för upphovsmännen. Medlemsstaterna får undanta vissa kategorier av inrättningar från skyldigheten att betala ersättning enligt punkterna 1 och 2. Kommissionen skall, i samarbete med medlemsstaterna, före upprätta en rapport om offentlig utlåning i gemenskapen. Den skall sända rapporten till och till rådet. Medlemsstaterna skall föreskriva att utövande konstnärer har ensam- rätt att medge eller förbjuda upptagning av sina framföranden. Medlemsstaterna skall föreskriva att radio- eller televisionsföretag har ensamrätt att medge eller förbjuda upptagning av sina utsändningar, när dessa sker över tråd eller trådlöst, inbegripet sändning genom kabel eller satellit. En kabeldistributör skall inte ha de rättigheter som avses i punkt 2 när den enbart genom kabel vidaresänder ett radio- eller TV-företags utsändningar. Medlemsstaterna skall föreskriva att ensamrätt att medge eller förbjuda direkt eller indirekt mångfaldigande tillkommer utövande konstnärer vad gäller upptagningar av deras framföranden, fonogramframställare vad gäller deras fonogram, dem som har producerat första upptagningen av filmer vad gäller original och andra exemplar av deras filmer, radio- och TV-företag vad gäller upptagningar av deras utsändningar så som dessa anges i artikel 6.2. Den rätt till mångfaldigande som avses i punkt 1 får överlåtas, göras till föremål för licensavtal eller eljest upplåtas. Radio- och TV-utsändning och återgivning för allmänheten Medlemsstaterna skall föreskriva att utövande konstnärer har ensam- rätt att medge eller förbjuda trådlös radio- och TV-utsändning och återgivning för allmänheten av sina framföranden, utom när framförandet i sig självt sker vid en radio- eller TV-utsändning eller härrör från en upptagning. Medlemsstaterna skall föreskriva rätt till en enda skälig ersättning från användaren när ett fonogram som har utgivits i kommersiellt syfte används i original eller kopia för trådlös utsändning eller eljest för återgivning för allmänheten. De skall säkerställa att denna ersättning fördelas mellan de berörda utövande konstnärerna och fonogramfram- ställarna. Medlemsstaterna får fastställa villkoren för hur ersättningen skall fördelas mellan dem när det saknas avtal dem emellan. Medlemsstaterna skall föreskriva att radio- och TV-företag har en- samrätt att medge eller förbjuda trådlös återutsändning av sina trådlösa utsändningar liksom återgivning för allmänheten av sina utsändningar om sådan återgivning sker på platser till vilka allmänheten har tillträde mot erläggande av inträdesavgift. Medlemsstaterna skall föreskriva en ensamrätt - nedan kallad "sprid- ningsrätt" - för nedan nämnda rättighetshavare att genom försäljning eller på annat sätt göra exemplar av nedan nämnda alster tillgängliga för allmänheten: Utövande konstnärer vad gäller upptagningar av deras framföranden. Fonogramframställare vad gäller deras fonogram. Dem som har producerat första upptagningen av filmer vad gäller original och andra exemplar av deras filmer. Radio- och TV-företag vad gäller upptagningar av deras utsändningar så som dessa anges i artikel 6.2. Spridningsrätten till de alster som avses i punkt 1 skall inte konsume- ras inom gemenskapen utom då första försäljningen av ett exemplar inom gemenskapen görs av rättighetshavaren själv eller med dennes samtycke. Spridningsrätten skall inte påverka tillämpningen av de särskilda reglerna i kapitel 1, särskilt artikel 1.4. Spridningsrätten kan överlåtas, bli föremål för licensavtal eller eljest upplåtas. Medlemsstaterna får föreskriva inskränkningar i de rättigheter som avses i kapitel 2 vad gäller följande utnyttjanden: a) Enskilt bruk. b) Korta avsnitt vid redogörelse för dagshändelser. c) Radio- eller TV-företags efemära upptagning som görs med företagets egen utrustning och för bruk vid dess egna utsändningar. d) Uteslutande i undervisnings- eller vetenskapligt forskningssyfte. Oavsett vad som föreskrivs i punkt 1 får varje medlemsstat föreskriva samma slags inskränkningar i skyddet för utövande konstnärer, fonogramframställare, radio- och TV-företag och den som producerat första upptagningen av filmer, som den föreskriver när det gäller skyddet för upphovsrätten till litterära och konstnärliga verk. Tvångslicenser får dock föreskrivas endast i den mån de är förenliga med Romkon- ventionen. Punkt 1 a skall inte påverka tillämpningen av befintlig eller framtida lagstiftning om ersättning för kopiering för enskilt bruk. Skyddstiden för upphovsmäns rättigheter Om inte annat följer av ytterligare harmonisering skall skyddet för de rättigheter för upphovsmän som avses i detta direktiv inte upphöra före utgången av den skyddstid som föreskrivs i för skydd av litterära och konstnärliga verk. Skyddstiden för närstående rättigheter Om inte annat följer av ytterligare harmonisering skall skyddet för de rättigheter för utövande konstnärer, fonogramframställare och radio- eller TV-företag som avses i detta direktiv inte upphöra före utgången av de skyddstider som för dessa fall föreskrivs i Romkonventionen. Skyddet för de rättigheter för dem som producerat första upptagningen av sådana filmer som avses i detta direktiv skall inte upphöra tidigare än efter utgången av det år då upptagningen gjordes. Detta direktiv skall tillämpas på alla i direktivet avsedda upphovsrätt- sligt skyddade verk, framföranden, fonogram, radio- och TV-utsänd- ningar och första upptagningen av filmer som alltjämt är skyddade genom medlemsstaternas lagstiftning om upphovsrätt och närstående rättigheter eller som uppfyller kriterierna för skydd enligt detta direktiv. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka bedömningen av handlingar avseende utnyttjanden av verk eller alster som har företagits före . Medlemsstaterna får föreskriva att rättighetshavare skall anses ha lämnat sitt samtycke till uthyrning eller utlåning av ett alster av det slag som avses i artikel 2.1 om det kan visas att detta före gjorts tillgängligt för tredje man för detta ändamål eller har förvärvats före nämnda dag. När alstret är en digital upptagning får dock med- lemsstaterna föreskriva att rättighetshavarna skall ha rätt till skälig ersätt- ning för uthyrningen eller utlåningen av alstret. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa bestämmelserna i artikel 2.2 på filmverk eller andra audiovisuella verk som har producerats före . Medlemsstaterna får föreskriva den tidpunkt från vilken bestämmel- serna i artikel 2.2 skall börja tillämpas, förutsatt att denna tidpunkt inte sätts senare än till . Detta direktiv skall, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 och om inte annat följer av punkterna 8 och 9, inte påverka avtal som träffats innan direktivet antogs. Medlemsstaterna får föreskriva, i den mån detta inte strider mot vad som sägs i punkt 8 och 9, att rättighetshavare som förvärvar nya rättig- heter genom de nationella regler som införs vid genomförandet av detta direktiv och som före har lämnat sitt samtycke till ut- nyttjande av sitt alster skall anses ha överlåtit de nya ensamrätterna. Medlemsstaterna får föreskriva den tidpunkt från vilken den oefter- givliga rätten till skälig ersättning enligt artikel 4 skall gälla, förutsatt att denna tidpunkt inte sätts senare än till . Beträffande avtal som träffats före skall den oefter- givliga rätten till skälig ersättning enligt artikel 4 gälla endast då upp- hovsmän eller utövande konstnärer eller de som företräder dem har framställt en begäran därom före . Om en överens- kommelse mellan rättighetshavarna inte uppnås i fråga om ersättningens storlek får medlemsstaterna bestämma en skälig ersättningsnivå. Förhållandet mellan upphovsrätt och upphovsrätten närstående rättigheter Skyddet för upphovsrätten närstående rättigheter enligt detta direktiv får inte inskränka eller på något sätt påverka skyddet för upphovsrätten. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de centrala be- stämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. På rådets vägnar E. Bilaga 2 Sammanfattning av promemorian I promemorian föreslås tre ändringar i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. För det första föreslås att det införs bestämmelser om s.k. kassettersätt- ning och att bestämmelserna skall ha en rent civilrättslig utformning. Ändringen syftar till att i viss mån kompensera upphovsmännen för den i och för sig tillåtna privatkopieringen av deras skyddade verk. Det föreslås att lagen skall ändras så att upphovsmän till sådana verk som har sänts ut i radio eller television eller som har givits ut på anordningar genom vilka de kan återges skall ha rätt till ersättning. Motsvarande rätt skall gälla för utövande konstnärer, för framställare av ljudupptagningar, för framställare av upptagningar av rörliga bilder och för fotografer. Ersättning skall utgå för ljudband, videoband och andra upptagningsa- nordningar som är särskilt ägnade som underlag för framställning av exemplar av verk för enskilt bruk. Vissa sådana anordningar skall undantas från ersättningsrätten, bl.a. anordningar som skall användas för syn- eller hörselskadade. Ersättningen skall betalas av näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet tillverkar eller importerar anordningarna. Ersättningen skall vara drygt en krona för möjlig inspelningstimme, dock högst per anordning. Rätten till ersättning skall kunna göras gällande endast av organisation som företräder ett flertal ersättningsbe- rättigade rättighetshavare. Organisationen skall bestämma hur ersättningen skall fördelas mellan de ersättningsberättigade. Er- sättningsskyldig näringsidkare skall anmäla sig hos organisationen och redovisa för denna. Rätten till kassettersättning skall enligt förslaget tillämpas på verk och prestationer med viss anknytning till EES-området. För det andra föreslås att lagen skall ändras så att en upphovsman alltid har rätt till skälig ersättning när han överlåter sin uthyrningsrätt avseende ljudupptagningar eller upptagningar av rörliga bilder till en framställare av sådana upptagningar. Avtalsvillkor som inskränker denna rätt skall enligt förslaget vara ogiltiga. Motsvarande rätt till ersättning föreslås gälla för utövande konstnärer. Ändringen syftar till att ge ett visst skydd åt den svagare parten i avtalet. Ändringen skulle innebära genom- förande av artikel 4 i rådets direktiv /100/EEG om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upp- hovsrätten närstående rättigheter. Slutligen föreslås att bestämmelserna om avbildning av konstverk ändras. Enligt förslaget skall lagen ändras så att upphovsrätten omfattar avbildning av konstverk på offentlig plats i de fall där konstverket utgör huvudmotivet och avbildningen görs i för- värvssyfte. Ändringen syftar till att låta upphovsrätten omfatta sådana omedelbara kommersiella utnyttjanden av själva konstverket. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Bilaga 3 Förslag till lag om ändring i upphovsrättslagen I promemorian föreslås att skall besluta följande lag. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk dels att rubriken till 2 a kap. skall lyda "Rätt till särskild ersättning", dels att 24, 45, 46, 49 a, 60 och 61 §§ skall ha följande lydelse, dels att det närmast före 26 j § skall införas en ny rubrik som skall lyda "Ersättning vid vidareförsäljning av exemplar av konstverk", dels att det skall införas två nya paragrafer, 26 k och 29 §§, samt närmast före 26 k § en ny rubrik av följande lydelse. 24 § Konstverk får avbildas 1. om de stadigvarande är placerade på eller vid allmän plats utomhus eller 2. om de ställs ut, är till salu eller ingår i en samling, men i dessa fall endast i meddelanden om utställningen eller försäljningen och i kataloger. Första stycket första punkten gäller inte om konstverket utgör huvudmotivet och avbildningen görs i förvärvssyfte. Byggnader får fritt avbildas. Ersättning vid tillverkning och införsel av anordningar för ljud- eller bildupptagningar När en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet till- verkar eller till landet inför anordningar på vilka ljud eller rörliga bilder kan tas upp och som är särskilt ägnade för fram- ställning av exemplar av verk för enskilt bruk, har upphovsmän till skyddade verk som sänds ut i ljudradio eller television eller som har getts ut på anordningar genom vilka de kan återges rätt till ersättning av näringsidkaren. Upphovsmännen har dock inte rätt till ersättning, om de till- verkade eller införda anord- ningarna skall 1. användas till annat än fram- ställning av exemplar av verk för enskilt bruk, 2. föras ut ur landet eller 3. användas till framställning av exemplar av verk åt synskada- de eller hörselskadade. Ersättningen skall vara för varje möjlig inspelningsminut på anordningarna, dock högst för varje anordning. Endast organisation som företräder ett flertal ersätt- ningsberättigade svenska upp- hovsmän och närstående rättig- hetshavare på området har rätt att kräva in ersättningen. Orga- nisationen skall kräva in ersätt- ningen och fördela den mellan de ersättningsberättigade, efter avdrag för skälig ersättning till organisationen för dess omkost- nader. Vid fördelningen skall rättighetshavare som inte före- träds av organisationen vara lik- ställda med rättighetshavare som organisationen företräder. Näringsidkaren skall anmäla sig hos en sådan organisation som avses i tredje stycket. Nä- ringsidkaren skall på begäran av organisationen redovisa det antal anordningar som omfattas av rätt till ersättning, anord- ningarnas speltid och när anord- ningarna tillverkades eller in- fördes. Av redovisningen skall framgå antalet anordningar enligt andra stycket.