prop · GK03112 · 1997-01-01 00:00:00 — Regeringen anser att möjligheten att välja skola är värdefull, vilket bl.a. motiverar de fristående skolornas plats i det totala utbildningsutbudet. De varningssignaler som finns om ökad segregation gör det särskilt viktigt för kommunerna att i sina upp- följningar och utvärderingar uppmärksamma de effekter som den ökade möjligheten att välja skola, såväl offentlig som fristående, kan medföra. 4.2 En skola med mening Eleverna återkommer ständigt både i undersökningar och i mer var- dagliga sammanhang till vissa grundläggande krav på skolan: Det måste vara roligt i skolan, det måste vara meningsfullt, skolan måste vara en trygg plats, man måste tas på allvar och känna sig delaktig, man måste ha inflytande. Kraven ökar på att skolan förmår ge sina elever en utbild- ning som har kvaliteter i sig. Det går inte att motivera eleverna enbart med det som skall komma efter skolan. Eleverna ställer krav på skolan Sambandet mellan elevernas kunskapsutveckling och den mening, delak- tighet och glädje som karaktäriserar skolmiljön är starkt. Det finns dock rapporter om att det framför allt är på det här området skolan har problem . Flera undersökningar visar att många elever inte känner sig berörda av det som sker i undervisningen, inte känner sig sedda och hörda, inte finner någon glädje i undervisningen eller upplever att de gör något meningsfullt. För många är undervisningen monoton och förutsägbar, en slags tvångsmässig nödvändighet. Variationerna mellan skolorna är stora, men de sammantagna resultaten är nedslående. Skol- verket har i en analys av elevers studieavbrott i gymnasieskolan lyft fram likartade bedömningar och i Bilden av skolan 1996 återkommer mönstret. I ett betänkande om elevinflytande (SOU 1996:22) ger en mörk bild av elevers möjligheter till inflytande över sitt eget lärande och upplevelse av delaktighet i skolarbetet. I en skola som inte tillgodoser ovan nämnda krav lär sig eleverna sämre. Risken finns också att eleverna upplever demokrati som något formellt, som inte har något med det egna arbetet att göra. I en sådan skola grundläggs inte heller den lust att lära och den tilltro till den egna förmågan som är nödvändiga i ett livslångt lärande. De krav på skolarbetet som här diskuteras tycks ha ökat . Eleverna tycks mer angelägna än tidigare att framhålla att skolan måste vara utmanande, meningsfull, icke förutsägbar, spännande. Dagens barn och ungdomar är mindre benägna att offra det närvarande för det kommande. Skolan och de vuxna har heller inte längre den auktori- tet som kan förmå elever att lydigt göra sådant som de inte finner någon mening och glädje i. Elevers inflytande Elever känner sig inte sedda och hörda i skolan. De talar om brist på in- flytande. Ju äldre elever blir, desto mindre anser de att de har att säga till om. Minst inflytande anser gymnasieelever att de har i allmänna ämnen. Det konstaterar både Bilden av skolan 1996 och Skolkom- mitténs betänkande Inflytande på riktigt. Om elevers rätt till inflytande, delaktighet och ansvar (SOU 1996:22). Elevinflytande är en förutsättning för det arbete som pågår i skolan. Elever skall ha inflytande, därför att det ingår i skolans uppgifter att fostra demokratiska medborgare. Det förutsätter att eleverna får prak- tisera demokrati i skolan. Elever skall ha inflytande, därför att delaktighet är en förutsättning för lärande. Om det eleverna arbetar med i skolan skall kunna införlivas med deras tidigare erfarenheter och kunskaper, krävs det att de har in- flytande över vad och hur man lär sig. Utan inflytande sämre kun- skaper. Eleverna skall ha inflytande, därför att det är en mänsklig rättighet. Det viktigaste för eleverna är att få inflytande i klassrummet, över un- dervisningen och det egna lärandet. Elevernas möjligheter att ta makten över den egna läroprocessen hör samman med mycket grundläggande pedagogiska frågor. De senaste årens skolreformer har dock skapat nya förutsättningar för elevers inflytande över undervisningen. Genom att kursplanerna pekar ut kunskapskvaliteter och överlämnar stoff och meto- der till dem som finns i verksamheten, öppnas nya möjligheter för ele- verna att påverka vad undervisningen skall innehålla och hur den skall läggas upp. Eleverna skall också ha ett formellt inflytande. Om man ger formella garantier för att elever skall bli hörda i skilda skolfrågor, säger man sam- tidigt att elever är tillräckligt kloka för att också ges ett mer omfattande ansvar. En sådan hållning får återverkningar in i undervisningen. har också föreslagit (SOU 1996:22) förändringar i de centrala styrdokumenten för att öka elevers inflytande. Kommitténs hu- vudförslag inom ramen för ett mer formaliserat inflytande är dock en för- söksverksamhet med lokala styrelser i gymnasieskolan med elever i ma- joritet. I denna fråga har regeringen lagt propositionen Lokala styrelser med elevmajoritet (prop. 1996/97:109). Kunskap och sammanhang För eleverna flyter lektioner, raster, lärare, kamrater, relationer osv. samman till en miljö som existerar här och . Denna miljö är det större sammanhang i vilket lärandet sker. Den är avgörande för vad och hur eleverna lär sig. Kunskaper kan aldrig befrias från sitt sammanhang. Man lär sig alltid i ett sammanhang och det man lär sig påverkas av detta sammanhang. Ändå har den skolpolitiska diskussionen tid efter annan polariserats kring denna fråga. Diskussionen har pendlat mellan stark ämnesfixering å den ena sidan och ensidig koncentration på arbetsformer och arbetssätt å den andra. Med de nya läroplanerna, programmålen och kursplanerna för skolan har staten angett en ny ram, inom vilken diskussionen om innehåll och form i undervisningen kan föras. Det sägs däremot ingenting om hur un- dervisningen skall utformas, inte heller vilket stoff den skall innehålla. Det är lärares och elevers gemensamma uppgift att komma överens om undervisningens stoffinnehåll och uppläggning. Besluten om undervis- ningens gestalt, dess innehåll och form, har förts över till den nivå där det konkreta arbetet skall utföras. Det kan betyda att den konstlade motsättningen mellan ämne och arbetsformer/arbetssätt upplöses. Lärares pedagogiska ledarskap och professionella kunskaper har stor betydelse för en sådan utveckling av läroprocesserna. Hur eleverna uppfattar en uppgift och ett problem har att göra med den situation i vilken de befinner sig. Detta har ibland oönskade konsekven- ser. Ett slående exempel är följande lilla historia: Elever i högre årskurser har på matematiktimmen fått till uppgift att räkna ut hur mycket det kostar att skicka ett brev som väger . Till sin hjälp har de fått Postens tabell för inrikes brev (3:85; 7:70; 14:- osv.) Anmärk- ningsvärt många elever sätter sig att dividera och multiplicera (t.ex. dividera 3:85 med 20 och multiplicera med 120)! Eleverna tolkar uppgiften med utgångspunkt från sammanhanget: Eftersom det är matematik på schemat så handlar det säkert om att dela och gånga. De ser inte den praktiska uppgiften att i stället läsa portotabellen som överordnad. I skolan pågår ett institutionaliserat lärande. Det skiljer sig från det sätt på vilket människor lär sig utanför skolan, där lärandet ofta sker på kö- pet som man utför vardagliga handlingar. I skolan är lärandet huvudsaken. Det är målet med aktiviteterna, men ibland leder det till att elever utvecklar en kunskap som är svår att tillämpa på andra situationer utanför skolan. har upprepade gånger påpekat att elever tycks ha problem med att använda sina kunskaper i nya sammanhang. Den svåra uppgiften för skolan är att på en gång vara en särskild miljö för lärande och låta eleverna utveckla kunskaper som kan användas utanför skolan. Det ställer krav på att skolan kan utforma lärosituationer så att elever tvingas ta ställning till problem och sammanhang av olika slag. Det friutrymme som läro- och kursplaner ger skapar möjligheter att utforma mycket varierade lärosituationer. Betydelsen av praktisk-estetiska ämnen Slöjdämnets popularitet bland eleverna sätter fokus på hela skolarbetet. Eleverna i upplever att de kan vara med och påverka under- visningen i de praktisk-estetiska ämnena, särskilt slöjd. Eleverna får i slöjden lära sig att ta ansvar, lösa konkreta problem och vara med och planera undervisningens uppläggning. Om skolan skall kunna erbjuda eleverna en god läromiljö, krävs varia- tion. En god läromiljö förutsätter varierade lärosituationer och en bland- ning av olika typer av kunskap. Teori och praktik behöver varvas såväl inom ett och samma ämne som mellan olika ämnen. Det abstrakta måste blandas med det konkreta. De skolor som ibland lyfts fram som goda exempel har ofta lyckats med denna avvägning mellan olika typer av lärande, mellan utmaning och vila. De ser till helheten i elevernas skolgång och de involverar alla på skolan i en diskussion om hur denna helhet skall utformas. Skolarbetet måste vara både praktiskt och teoretiskt om elevernas intresse skall vidmakthållas och om studierna skall leda till den invändiga kunskap som läroplan och kursplaner anger. De praktisk- estetiska ämnena har stor betydelse för läromiljön på hela skolan, inte i första hand som avgränsande ämnen utan som aspekter på allt lärande. De praktisk-estetiska ämnena är betydelsefulla för att utveckla olika delar av elevernas personlighet och intressen. 4.3 Skolans kontakter med omvärlden Skolan är fortfarande en i många avseenden sluten verksamhet både psykologiskt och lokalmässigt. Det är svårt för dem som befinner sig utanför skolan att komma in. Det gäller både kulturarbetare som vill samarbeta med skolan och föräldrar som vill påverka sina barns skolliv. Det gäller såväl företrädare för det lokala arbetslivet som för andra insti- tutioner och för intresseföreningar. Decentraliseringen har skapat en ny situation för arbetet i skolan. Det lokala friutrymmet har ökat. Det är betydelsefullt när det gäller att ta till- vara den kreativitet som finns hos skolans personal och dess elever. Den relativa frånvaron av centralt beslutade regler bör kunna underlätta för människor utanför skolan att ta sig in i skolan och påverka utformningen av arbetet. När det är givet hur verksamheten skall organiseras skapas utrymme för och behov av dialog och påverkan. Att det finns mer att besluta om på lokal nivå än tidigare medför att behovet av en dialog mellan de kommunala politikerna och skolans personal har blivit större. Det är viktigt att de människor som finns utanför skolan re- dan från början blir delaktiga i det förändringsarbete skolan genomgår. Skolan är en verksamhet som starkt berör människors vardag och föräld- rar vill kunna påverka vad som sker där. Brukarinflytande står inte i mot- sättning till det inflytande människor har inom ramen för den representa- tiva demokratin. Det är snarare så att engagemanget ökar och det demo- kratiska samtalet fördjupas, när människor får möjlighet att direkt på- verka vardagens angelägenheter. Det är inte enbart av demokratiska skäl som skolan måste öppnas mot det omgivande samhället. Samhällsutvecklingen, både den tekniska och den sociala, är så snabb att skolan ständigt måste följa med i ut- vecklingen för att kunna fullgöra sitt uppdrag. Förhållandet mellan skola och arbetsliv har förändrats. Skolan ger inte längre några säkra inträdesbiljetter till särskilda yrken, som eleverna kan se framför sig och som kan motivera ansträngningarna i skolan. Arbetsli- vet måste vara med och ta ett ansvar för skolan. Med ett ökat ansvar bör följa en möjlighet att vara med och påverka undervisningens innehåll och uppläggning. Arbetslivet kräver i ökande utsträckning att människor har en bra ut- bildning med fördjupade och breddade kunskaper. Utvecklingen går mot att man byter arbetsuppgifter eller yrke i livet. Då är det vik- tigare med breda och grundläggande kunskaper i stället för specialkun- skaper. Det som främst krävs är en höjning av de generella kvalifikatio- nerna. Skolan har mycket att lära av verksamheter utanför skolan, av det lo- kala arbetslivet, av institutioner och människor i närsamhället. Och fram- för allt: skolan måste leva i samhällsutvecklingen och det sker bäst i kontakten med det samhälle som omger skolan. Ett sätt att öka skolans kontakter med omvärlden är att se skolan som ett rum som kan utnyttjas av lokalsamhället, ett rum också i fysisk me- ning: skolans lokaler. Öppnar man skolan på detta sätt, öppnar man också för kontakter och inflytanden, som kan berika skolarbetet. Att skolan öppnas för verksamheter som inte har en uppenbar koppling till skolans roll som läroanstalt, kan bereda marken för ett annorlunda förhållande mellan skolan och de människor som lever i dess närhet. Om skolan fungerar som en skola mitt i byn eller ett kulturellt centrum , och om det i skolans lokaler utanför skoltid pågår verksamheter av alla möjliga slag, initierade av befolkningen i närområdet eller av skolan själv, så ökar möjligheterna till en konstruktiv dialog också om skolan och dess kärnverksamhet. En sådan dialog måste dock utgå från förhål- landet att skolan till skillnad från arbetslivet är en arena med ett demo- kratiskt och bildande uppdrag. Föräldrars inflytande i Det är uppenbart att föräldrar vill ha inflytande i skolan. Det är lika uppenbart att de inte tycker sig ha något inflytande (SOU 1995:103). Den tidigare borgerliga regeringen såg valfrihet som det bästa sättet att möta kraven på inflytande. Det var dock en valfrihet med mycket bestämda förtecken som främst rörde fristående skolor. Även om en sådan strategi förvandlar krav på inflytande och delaktighet till en fråga om att välja eller välja bort, så är den ändå ett sätt att finna former för föräldrarnas vilja att påverka vad som händer med deras barn i skolan. Föräldrarna har vetat för lite om hur deras barn har haft det i skolan. Deras insyn har varit alltför fragmentarisk, alltför begränsad till det egna barnets mätbara skol- resultat och alltför mycket på skolans villkor. Föräldrarnas möjligheter att påverka skolan har varit små. Mot denna bakgrund är det uppenbart att skolan måste öppna sig för föräldrars legitima krav på inflytande. Föräldrarna är en viktig men förhållandevis outnyttjad kraft i skolan. Föräldrar har ofta erfarenheter och kunskaper som kan bidra till skolut- vecklingen. De kan bidra till att utveckla den pedagogiska miljön för ele- verna. Om föräldrarna skall kunna göra detta är det viktigt att de har in- flytande just därför att de är föräldrar och att inflytandet gäller sådant som de själva anser viktigt. Det är mötet mellan föräldrarna och skolper- sonalen, mellan två perspektiv, som kan ge upphov till utveckling. Regeringen har genom propositionen Lokala styrelser med föräldra- majoritet i skolan (prop. 1995/96:157, rskr. 1995/96:259) öppnat möjlig- heten i och den obligatoriska särskolan att inom ramen för en försöksverksamhet inrätta lokala styrelser med föräldramajoritet, vil- ket innebär ett stort steg framåt när det gäller frågan om föräldrain- flytande i skolan. Dessa styrelser får ta över ansvar som enligt läroplan, grundskoleförordning och särskoleförordning ligger på rektor. Dessutom kan styrelserna komma att ta över sådant som den politiska nämnden normalt delegerar till rektor. Detta betyder att föräldrarna dras in i en dis- kussion om skolans centrala uppgifter. Utvecklingssamtalet Utvecklingssamtalet är ett regelbundet återkommande samtal mellan elev, lärare och föräldrar i och skall präglas av stor öppen- het från alla deltagande parter och som ger ömsesidig information och leder till ömsesidiga åtaganden (Betyg i det obligatoriska skolväsendet, prop. 1994/95:85, s. 5). Det är eleven som är i centrum, elevens utveck- ling och skolgång. Utvecklingssamtalet är tänkt att öppna långt bredare kontaktytor mellan skola och hem än vad som var vanligt i det tidigare kvartssamtalet . Det skall vara väl planerat i förväg, så att alla vet vad man skall tala om och varför. Det skall ge föräldrarna en god bild av vad man arbetar med i skolan, hur man arbetar och hur det går för det egna barnet. Det skall ge skolan kunskap om hur föräldrarna ser på elevens utveckling. Och framför allt det skall ge eleven möjligheter att inför skola och föräldrar ge sin syn på skolarbetet och den egna insatsen. Idea- let är en jämbördig samtalssituation, där man kommer överens vad som kan göras för att skapa bästa möjliga förutsättningar för eleven i den fort- satta skolgången. Att skapa en jämbördig samtalssituation är dock ingen lätt uppgift. Föräldrar känner sig ofta i underläge i sitt förhållande till skolan. utveckling har framhållit att utveck- lingssamtal borde förekomma också i gymnasieskolan och då föras mel- lan lärare och elev. Regeringen delar denna bedömning men anser i likhet med kommittén att något obligatorium inte bör införas. Kultur i skolan Genom skolan kan alla barn få tillgång till kultur och möjlighet att själva vara aktiva. Det skapar både möjligheter och problem. Ett samarbete mellan skolan och det lokala kulturlivet kan underlätta ett närmande mellan skolan och det omgivande samhället. Kultur är ett viktigt verktyg med vars hjälp skolan kan nå sina mål. Kulturen finns i förskolan och skolan, i barns och ungdomars erfarenheter och deras skapande. Kultur- arbetet i skolan är en fråga om kulturell yttrandefrihet, lust och arbets- glädje. Kulturella språk som musik, bild, dans etc. är en naturlig del av barns och ungdomars värld liksom behovet att uttrycka sig. Upplevelse- och underhållningssektorn är också en snabbt växande sektor där rönt internationella framgångar. För en fortsatt utveckling av kulturområdet behövs en grund både i och utanför skolan. I många kommuner har sam- arbetet mellan musikskola och skola lett till en utveckling av skolans ar- bete, en utveckling där musik- och kulturskolorna varit vitaliserande in- spirationskällor. Regeringen ser de kommunala musik- och kultursko- lorna som ett väsentligt komplement till skolans undervisning i musik. I samarbete med kommunala musik- och kulturskolor, kulturinstitutionerna och kulturarbetare kan skolans vardagsarbete utvecklas mot mer aktiva och kreativa arbetssätt som det kan påverka det sociala klimatet i skolan. Skolan skall utmana elevers föreställningar samt visa på kultur och kulturformer som kan ge nya insikter och erfarenheter. Språk och litteratur spelar en viktig roll för barns och ungdomars lär- ande. De uppgifter som framkommit om minskad utlåning och försälj- ning av barnböcker är oroande. Biblioteken uppmärksammades i rege- ringens kulturproposition med följden att ytterligare resurser tillfördes folk- och skolbiblioteken. En bibliotekslag har införts som garanterar avgiftsfria boklån vid landets alla folkbibliotek samt att det inom grund- och gymnasieskolan skall finnas lämpligt fördelade skolbibliotek. Detta kommer många barn till del eftersom barnen, ofta genom förskolans för- sorg, besöker och lånar böcker på kommunens bibliotek. Biblioteksverk- samheten fyller även en viktig funktion för vuxnas lärande. Den ökade integreringen mellan förskola, skola och skolbarnsomsorg öppnar möjligheter till en breddning av skolans roll som kulturbärare och kulturförmedlare. Förskollärare och fritidspedagoger tillför skolan ökad kompetens om de kulturella uttrycksformerna. I och med att ett gemen- samt måldokument för den allmänna förskolan, och skol- barnsomsorgen utarbetas förutsätter regeringen att miljö och material i skolan, t.ex. skolbiblioteken, anpassas till de olika verksamheternas be- hov. Den nya läroplanen och de nya kursplanerna öppnar för ett vidgat kulturarbete, som utgår från skolans och undervisningens villkor och att se kultur som en del i alla elevers dagliga skolarbete. För att ytterligare stärka kulturinnehållet och de kulturella uttrycksfor- merna i skolan har regeringen tillsatt en arbetsgrupp för kultur i skolan (KU95/1622/Ko). Gruppens direktiv utgår från tre teman: Skolan som kulturmiljö, kulturarbetet i undervisningen samt delaktighet och eget skapande. Arbetet skall gå på djupet och skapa långsiktiga effekter. Ar- betsgruppen arbetar därför med att tillvarata de resurser som redan finns i skolan, i olika kulturinstitutioner och i högskolan. Genom att stödja och följa ett antal utvalda projekt inom olika intresseområden samt doku- mentera deras verksamhet och effekter söker gruppen finna och påverka möjligheterna att mer långsiktigt influera skolans arbete. 5 Utvecklingen inom förskola, skola och vuxenut- bildning För att skall utvecklas som välfärdsland och bli en ledande ut- bildningsnation, behöver befolkningens utbildnings- och kompetensnivå höjas. Satsningar krävs såväl på breddutbildning som på spetsutbildning, på en förstärkt ungdomsutbildning, ett livslångt lärande och ett kun- skapslyft för de grupper som annars riskerar att hamna utanför arbets- marknaden och marginaliseras i samhället. Det finns sociala skillnader mellan olika ungdomars möjligheter att hävda sig i utbildningen och på arbetsmarknaden. Konjunkturnedgången och arbetslivets allt högre kompetenskrav har framför allt drabbat de ungdomar vilka tidigare kunde söka sig ut på arbetsmarknaden som ett alternativ till fortsatt utbildning. Hög kvalitet i förskola, skola och vuxenutbildning i hela vårt land är en fråga om likvärdighet och rättvisa. En god start i livet ger förutsättningar för individen att utvecklas och att lära. Kvaliteten måste inte bara säkras utan också förbättras i alla avseenden, såväl i skola som i vuxenutbild- ning. Den mest angelägna satsningen är en kvalitetshöjning i grundsko- lan, så att alla elever kan nå målen för utbildning. Skolans uppgift har blivit både viktigare och svårare. Den obligatoriska skolan får inte misslyckas alla elever måste få sådana kunskaper att de kan hävda sig väl i samhället och skaffa sig ytterligare kunskaper genom att följa en utbildning i gymnasieskolan. Även kvaliteten i gymnasieskolans behöver förbättras. De samhällsförändringar som beskrivs i kapitel 3 förutsätter en föränd- ring av kunskapsbegreppet, vilket måste få konsekvenser för organisation och innehåll i all utbildning. Det allmänbildande vardagslärande som inte är frukten av några organiserade studier måste beaktas. Det mesta av det vi lär oss sker genom ett sådant spontant lärande. Det gäller t.ex. grun- derna i det egna modersmålet. Man lär sig av lust eller engagemang eller helt enkelt för att klara sig. Förutsättningarna för att via ett vardagligt lärande lära sig mer avance- rade saker vidgas i och med att fler och fler får tillgång till olika typer av medier. De insikter vuxenstuderande får t.ex. i en studiecirkel eller i kur- ser inom komvux har direkt betydelse för vad de lär sig i vardagen av TV, tidningar, sociala erfarenheter osv. Det spontana lärandet måste tas till vara i det organiserade lärandet, som måste systematisera och ut- veckla de kunskaper individen skaffat sig genom det spontana lärandet. Det förutsätter en utbildning som på alla nivåer utgår från individens och gruppens behov i stället för från institutionella ramar. För vuxna är de erfarenheter man har med sig också höggradigt präglade av både arbetsliv och vuxet vardagsliv. Det är viktigt att vuxenutbildningen tillvaratar och utgår från dessa erfarenheter. läge som kunskapsnation Utbildningsmässigt är läge mycket bra. I kom utbild- ningsexpansionen på alla nivåer igång efter . Efter en internationellt sett unik expansion av högskoleutbildningen kom hela utbildningsväsendet att kvantitativt stagnera på alla nivåer kring 1970 var genomförd, både i gymnasieskola och högskola stagnerade ökningen av antalet nybörjare. Denna stagnation kom att brytas för gymnasieskolan kring 1980. Från att ha omfattat ca 200 000 studenter har högskolan expanderat till att omfatta ca 300 000 studenter . har den största andelen högskole- utbildade bland EU-länderna. Dessa särdrag i det svenska expansionsförloppet återspeglas i interna- jämförelser.