prop · GK0364 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Regeringen bedömer att 9 § djurskydds- | | förordningen (1988:539) bör ändras så att den får följande lydelse:| | "Höns för äggproduktion får inte inhysas i andra burar än sådana som| | uppfyller hönsens behov av rede, sittpinne och sandbad. In- | | hysningen skall ske på ett sådant sätt att dödlighet och beteende-| | störningar hos hönsen hålls på en låg nivå. | | Kraven i första stycket gäller även för andra inhysningsformer.| | får meddela ytterligare föreskrifter om hur höns| | skall inhysas. | | Om det finns särskilda skäl, får i enskilda fall| | medge undantag från kraven i första stycket i enlighet med före-| | skrifter som meddelas av verket." förslag och regeringens bedömning stämmer i huvudsak överens. Verket föreslår att funktionskrav införs i djurskyddsförordningen i stället för burförbud. Verket anser att funktionskrav för höns liknande dem som har föreslagits av vid SLU kan vara lämpliga att skriva in i författningstexten. Dessa omfattar bl.a. krav på tillgång till foder, vatten, sittpinne, rede, sandbad och en stabil social situation. Remissinstanserna: Förslaget att införa funktionskrav anses positivt från djurskyddssynpunkt av majoriteten av remissinstanserna. Endast Svenska lantägg AB anser att det är olämpligt att införa funktionskrav i dagens läge med motiveringen att dessa kommer att fastställas långt innan någon vet om funktionerna fungerar i praktisk produktion eller om dessa produktionsmetoder blir konkurrensdugliga på en svensk marknad som är öppen för andra EU-länder. och Konsumenter i har inte kommenterat förslaget med funktionskrav men föreslår att burförbudet skall stå fast i enlighet med gällande lagstiftning. Föreningarna Djurens Vänners och tillsammans med anser inte att 9 § djur- skyddsförordningen skall ändras men att funktionskraven är väl formulerade och kan bli ett komplement till 9 § djurskyddsförordningen. konsumentråd tillsammans med anser att det är av stor vikt att förbudet mot traditionella burar genomförs. ställer de sig positiva till förslag att införa funktionskrav i stället för burhönsförbud i djurskyddsföreskrifterna. Skälen för regeringens bedömning: Enligt djurskyddslagen skall djur behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för att användas i tävling skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Det är viktigt att inhysningen av värphöns sker på ett sätt som är förenligt med dessa krav. Inhysning av höns i burar, där hönsen inte har möjlighet att utföra sina grundläggande beteenden som att värpa i rede, sitta på pinne, picka, sprätta och sandbada eller där hönsen inte har tillräckligt med rörelseutrymme kan inte accepteras. Inte heller kan de inhysningssystem godtas där dödligheten på grund av kannibalism eller av andra skäl är oacceptabelt hög. Flertalet av dagens inhysningssystem motsvarar inte lagens krav. Enligt regeringens bedömning måste därför produktionsmetoden förändras. Det är angeläget att förbudet mot traditionella burar genomförs, eftersom de inte motsvarar djurskyddslagens krav. Utgångspunkten måste vara att värphöns skall inhysas på ett sätt som är förenligt med djurskyddslagens krav på god djurmiljö, god djurhälsa och möjlighet för djuren att bete sig naturligt (4 § djurskyddslagen). Det viktigaste när det gäller inhysningssystem är att utgå från vad som är betydelsefullt för hönsen. Det är helt klart att traditionella burar inte uppfyller djurskyddslagens krav när det gäller möjligheten till naturligt beteende, även om djurhälsan oftast är mycket god i dessa burar. Detta innebär emellertid inte att alla bursystem i sig nödvändigtvis måste vara förkastliga. Inhysningsformer där hönsen tillåts utföra flera av sina grundläggande beteenden och där hälsotillståndet är gott och dödligheten låg måste betraktas som fördelaktiga för djuren. Detta gäller även om de till det yttre har en sådan begränsning att de kan anses vara en form av burar. jordbruksutskott underströk redan tidigare (bet. 1993/94:JoU14) vikten av att forskning rörande alternativ till de nuvarande bursystemen blir så mångsidig som möjligt. Vidare anförde utskottet: "Liksom bör verksamheten kunna omfatta även modifierade bursystem, under förutsättning att dessa bedöms kunna uppfylla kraven från arbetsmiljö- och djurskyddssynpunkt." I stället för ett fullständigt förbud mot alla typer av burar har föreslagit att funktionskrav införs, vilka skall gälla för alla inhysningsformer. Av remissutfallet i ärendet framgår att enigheten är stor i denna fråga. Enligt regeringens mening talar en rad skäl för att i denna del följa förslag. Funktionskraven som de beskrivits av vid SLU är biologiskt grundade och inriktar sig på hönans behov generellt. De begränsar sig därför inte till att gälla i ett enskilt system. Tvärtom är dessa för hönan grundläggande behov desamma oavsett inhysningsform och gäller såväl för befintliga som för eventuellt framtida system. Regeringen delar i denna del bedömning att det i regel är mer ändamålsenligt att ställa funktionskrav på en verksamhet än att detaljreglera och införa förbud mot exempelvis vissa tekniska lösningar. Genom funktionskrav befrämjas flexibilitet och alternativa lösningar som öppnar möjligheter för en ökad mångfald inom ett verksamhetsområde. Tack vare de forskningssatsningar som gjorts sedan den nya djurskyddslagen kom till är kunskaperna om hönsens beteende och deras välfärdskrav förhållandevis stora. Utnyttjandegraden av sittpinnar och reden har i försök varit mycket hög, vilket pekar på att dessa beteenden kraftigt prioriteras av hönsen. Tyvärr resulterar ett flitigt utnyttjande av sittpinne i att hönsen kan få bröstbensdeformationer och fotskador. Bröstbensdeformation anses emellertid av forskarna mera sällan medföra något direkt lidande för djuret. Forskning pågår för att förbättra sittpinnens utformning. Till skillnad från värpbeteendet är sandbadsbeteendet inte lika väl dokumenterat som ett oundgängligt krav, men sandbadning räknas ändå av de flesta forskare som ett grundläggande beteende som hönsen måste få tillgodosett. Sandbad behöver inte nödvändigtvis innebära ett avgränsat område fyllt med sand utan kan betyda att det i den miljön där hönsen vistas skall finnas lämpligt material som gör att de kan utföra sitt sandbadningsbeteende. Sandbadens skötsel och utformning måste utredas ytterligare. Djuren måste även kunna upprätthålla en stabil social situation utan hög förekomst av beteendestörningar eller aggressivitet. Mot bakgrund av forskningsresultaten måste det anses rimligt att ställa krav på att de framtida inhysningssystemen kan tillåta naturliga beteenden. Detta bör anges som funktionskrav med hänsyn till vad som föreskrivs i djurskyddslagen om skyldighet att ge djur som hålls för produktion av livsmedel möjlighet att bete sig naturligt. Ett sådant synsätt överensstämmer också väl med departementschefens uttalande i prop. 1987/88:93 (s.22) att "burarna inte tillgodoser ens några av de mest grundläggande behoven hos hönorna, t.ex. att kunna röra sig, sprätta, flaxa, sandbada och putsa fjädrarna och att kunna lägga sina ägg i reden." Vidare anförde departementschefen: "bör inte någon form av djurhållning som i så liten utsträckning tar hänsyn till djuren tillåtas. ... Några nya anläggningar med nuvarande bursystem bör inte få byggas. Även i befintliga anläggningar bör nuvarande bursystem avvecklas." Forskarna menar att den förhöjda aggressionsnivån, som resulterar i bl.a. kraftiga utbrott av kannibalism i golvsystemen, kan bero på att djuren blir stressade av att hållas i alltför stora grupper. De har då visserligen totalt sett stora ytor att röra sig över, men liten yta per djur. En stabil rangordning bygger på att hönsen känner igen alla sina gruppkamrater, men med flockar från ca 200 djur ända upp till ca 4 000 eller fler djur i varje hus blir detta omöjligt för djuren. Den naturliga gruppstorleken hos vilda höns är fyra till tio hönor med en tupp. Dessutom ingår ungfåglar och kycklingar i flocken. Fjäderplockning och kannibalism förekommer även bland burhöns men eftersom beteendet inte sprids utanför den lilla gruppen i buren blir skadorna inte så stora. Enligt vissa forskare är varken den burhållning eller de golvhållningssystem som används tillfredsställande med tanke på hönsens välbefinnande. En hönsskötsel som baseras på djurens naturliga beteende måste antagligen, menar forskare, bygga på mycket små grupper som går på tillräckligt stora ytor. Förutom golvsystemen utgör s.k. smågruppssystem i inredda burar ett alternativ till traditionella burar. Den främsta nackdelen med inredda burar, jämfört med system för lösgående höns, är en mer begränsad rörelsefrihet för hönsen. Det kan emellertid inte anses som en fördel för hönsen att de har möjlighet att röra sig över stora ytor, om detta innebär förhöjd risk att utsättas för hackning i kloaken och utdragning av tarmarna med döden som följd. Forskning med inredda burar visar goda resultat just från djurhälso- och djurskyddssynpunkt, förmodligen på grund av bl.a. den naturliga gruppstorleken. De är därför väl värda att pröva vidare i ny teknikprovning. I inredda burar kan hönsen även utföra flera av sina grundläggande beteenden. Regeringen ansluter sig till bl.a. Konsumentberedningens uppfattning att införandet av funktionskrav i djurskyddslagstiftningen är bra och att det egentliga målet är att skapa bättre inhysningsförhållanden för hönsen, inte att "få bort burarna". Utvecklingen mot inhysningssystem som kombinerar goda hälsoresultat med förbättrade möjligheter till naturligt beteende och stor möjlighet till rörelsefrihet måste emellertid fortsätta. Användandet av inredda burar bör ses som ett steg på vägen snarare än den slutgiltiga lösningen. Med hänsyn till det positiva remissutfallet och mot bakgrund av det anförda anser regeringen att förslag om att införa funktionskrav i djurskyddsförordningen bör genomföras. Detta skulle t.ex. kunna ske genom att ett tillägg görs i 9 § som därmed skulle få följande lydelse: "Höns för äggproduktion får inte inhysas i andra burar än sådana som uppfyller hönsens behov av rede, sittpinne och sandbad. Inhysningen skall ske på ett sådant sätt att dödlighet och beteendestörningar hos hönsen hålls på en låg nivå. Kraven i första stycket gäller även för andra inhysningsformer. Om det finns särskilda skäl får i enskilda fall medge undantag från kraven i första stycket i enlighet med föreskrifter som meddelas av verket." Efter hand som kunskapen om hållande av värphöns ökar kan det bli motiverat att göra ändringar i bestämmelserna. möjlighet att medge undantag från kraven i första stycket behandlas i avsnitt 15. 11 Marknaden och konsumenterna 11.1 Konsumenternas betalningsvilja är avgörande för utvecklingen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Medel för att upplysa konsumenterna om i | | vilka inhysningssystem äggen har producerats kan disponeras från| | anslaget G 8. Konsument- och marknadsföringsåtgärder inom livs- | | medelsområdet. Det bör göras undersökningar om hur mycket kon- | | sumenterna är beredda att betala för ägg som produceras i djur- | | vänliga system. bedömning: bedömer att , oavsett produktionssystem, måste räkna med viss import av ägg, eftersom produk- tionskostnaderna i de flesta EU-länder är lägre än i . Vidare anser verket att helt avgörande för utvecklingen blir konsumenternas vilja att betala ett merpris för ägg från djurvänliga system. Enligt är det mycket svårt att förutsäga hur konsumtionen kommer att påverkas av priset. menar att näringen själv, genom ett objektivt märkningsför- farande, i hög grad kan bidra dels till en ökning av konsumtionen av svenska ägg, dels till att ge konsumenten frihet att välja mellan ägg från lösgående höns och burhönsägg. Verket menar att importen av finska burägg har visat att det inte gått att sälja ägg bara på svenskhet. Verket för fram att utvecklingen av djurvänliga system skulle underlättas om ett centralt stöd för marknadsföring av ägg från lösgående system kunde inrättas. jordbruksutskott har uttalat att svenska ägg skall kunna produceras till konkurrenskraftiga priser. Utländska undersökningar antyder att priselasticiteten för ägg är mycket låg. I en öppen avreglerad internationellt beroende marknad innebär detta förhållande att om produktivitetsutvecklingen är hög i konventionella system i konkurrerande länder inom EU så kommer det reala priset på ägg att sjunka över tiden. Produktivitetskraven på svensk äggproduktion accentueras ytterligare i detta fall. Förekomsten av en öppen marknad försvårar därför i hög grad en anpassning av svensk äggproduktion mot mer djurvänliga och etiskt acceptabla produktionssystem Remissinstanserna: Majoriteten av instanserna är av samma åsikt som att det är konsumenternas vilja att betala ett merpris för ägg från djurvänliga system som kommer att vara avgörande för om produktionen från dessa system kan hållas uppe. Många instanser betonar också vikten av marknadsföringsåtgärder och information till konsumenterna för att dessa skall kunna göra välgrundade val. Några instanser påpekar det oetiska i att skulle förbjuda värphönshållning i burar för att i stället importera billiga ägg från utlandet eftersom sådana ägg producerats i burar där hönan haft en sämre djurmiljö än i de svenska burarna eller i andra system där hönsen näbbtrimmas. Äggpackerierna och handeln menar att de är beroende av en viss volym ägg och att volymen ägg från enbart golvsystem (förutsatt att resterande volym importeras) inte ger dem ett tillräckligt underlag för att de skall kunna fortsätta existera. Skälen för regeringens bedömning: Det är oklart hur högt konsumenter värderar djurvänlig hönshållning och vad konsumenten är villig att betala för djurvänligt producerade ägg vid inköpstillfället. Det finns inga svenska vetenskapliga undersökningar gjorda i frågan. Det är särskilt svårt att bedöma konsumenternas reaktioner i tider när ekonomin stramas åt. Regeringen delar och remissinstansernas uppfattning att konsumenternas betalningsvilja kommer att vara avgörande för vilka system inom hönshållningen som kan användas . De mest effektiva systemen där de billigaste äggen produceras kommer sannolikt även i fortsättningen att ha den bästa konkurrenskraften. Det är emellertid viktigt att kunna upprätthålla en svensk äggproduktion och att kunna utveckla djurvänliga system för hönshållning. Undersökningar om konsumenternas inställning bör göras. Regeringen vill framhålla konsumentorganisationernas viktiga roll när det gäller att upplysa konsumenterna om i vilka inhysningssystem äggen har producerats och att bl.a. motivera konsumenterna så att de i butiken gör sådana val som främjar en god djuromsorg. Medel för detta ändamål kan disponeras från anslaget G 8. Konsument- och marknadsföringsåtgärder inom livsmedelsområdet. 11.2 gäller EG:smärkningssystem för ägg i Till skillnad från vad som redovisas i kan producenter och packerier fram till märka äggen efter egna önskemål. När EG:s handelsnormer för ägg träder i kraft för del denna dag, kommer emellertid ett särskilt system med frivillig märkning för olika former av inhysning av höns att tillämpas. Systemet innebär att när det gäller hur äggen är producerade kan producenten/packeriet välja mellan att antingen märka äggen på det sätt som anger eller att inte alls märka dem. I kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 av om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg anges vilken märkning för produktionssätt som är tillåten på vart och ett av medlemsländernas språk. Alla medlemsländer utom har en relativt likartad märkning som enbart skiljer sig åt språkligt. I t.ex. märks ägg från lösgående höns med "Æg fra fritgående höns", "Æg fra fritgående höns - intensivt system", "Skrabeæg" eller "Æg fra volièrehønsehold". är det enda land som hos begärt och fått en märkning godkänd som anger produktionssätt som den visar hur många höns/m2 som är tillåtna i de olika kategorierna. Eftersom märkningen skiljer sig mellan medlemsländerna, skall ett exporterande medlemsland märka äggen på det importerande landets språk eller på ett annat i importlandet lättförståeligt språk. Ägg som importeras till skall därför märkas på svenska eller på ett annat, för svenskar, lättförståeligt språk. Den svenska märkningen enligt förordning (EEG) nr 1274/91, som träder i kraft , är i de olika märkningskategorierna: På förpackningar: På lösviktsägg: a) Ägg från utehöns, Utehöns, högst 1 höna/högst 1 höna/b) Ägg från utehöns, Utehöns, högst 1 höna/2,högst 1 höna/2,c) Ägg från frigående höns inomhus, Frig. inne, högst 7 höns/m2 högst 7 höns/m2 d) Ägg från frigående höns inomhus, Frig. inne, fler än 7 höns/m2 fler än 7 höns/m2 e) Ägg från burhöns Burhöns Enligt förordningen (EEG) nr 1274/91 får dessa beteckningar kompletteras endast med uppgifter som hänvisar till särskilda kännetecken för resp. system. I förordningen anges de tillägg som får göras. För lösviktsförsäljning får dessa uppgifter om typ av produktionssystem användas endast om de enskilda äggen märks med resp. term. För alternativ c) är de enda tillåtna tilläggen för märkning följande: - beläggningstätheten överstiger inte sju höns/m2 golvyta som står till hönsens förfogande - minst en tredjedel av golvytan är täckt med ströbädd av t.ex. halm, hyvelspån, sand eller torv, och slutligen - en tillräckligt stor del av den golvyta som står till hönsens förfogande används till uppsamling av spillningen. Alternativ a-d) kallas även alternativa system eller golvhöns. Alternativ c) kallas även för lågbeläggningssystem och äggen kallas ofta för sprättägg. Alternativ d) kallas även för högbeläggningssystem och ibland för volièresystem. Märkning enligt alternativ a-b) kommer med största sannolikhet inte att kunna användas i . Inget s.k. högbeläggningssystem, alternativ d), är ännu godkänt i . Som tidigare nämnts avser ovan angiven märkning enbart sådan märkning som anger produktionssätt. Övrig märkning regleras i andra EG-förordningar. Namn, firmabeteckning och adress till det företag som har förpackat äggen eller låtit förpacka dem får t.ex. anges enbart om märkningen inte innehåller någon kommentar eller symbol som är oförenlig med någon av de förordningar som reglerar frågor om äggens kvalitet eller färskhet, typen av produktionssystem som används vid produktionen eller äggens ursprung. Andra regler finns för märkning av kvalitet, vikt, antal, "bäst-före-datum", kylning och konserveringsmetod m.m. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Det investeringsstöd för jordbruk, trädgård| | och renskötsel som kommer att införas bör | | utnyttjas för äggproduktion i system som är alternativ till | | traditionella burar. Också andra möjligheter till | | investeringsstöd i äggproduktionen för alternativa | | inhysningssystem bör utredas. förslag: Det kan finnas utrymme för nationellt stöd inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 2328/91 av om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet, men detta måste godkännas av kommissionen. Utformningen av stödet behöver också närmare utredas. Verket menar att en sådan fråga är om bara producenter som går från bur till golvsystem skall få tillgång till ett stöd eller om samtliga nystartare skall omfattas. Det är också angeläget att uppfödare av värphönskycklingar i golvsystem kan erhålla investe- ringsstöd om ett sådant införs. Landsbygdsstöd kan lämnas som bidrag till investeringar som ökar sysselsättningen, t.ex. att en anläggning utökas med en packeridel. Det är endast i norra som stödet också kan lämnas till den del av anläggningen som hyser hönsen. Remissinstanserna: Av de instanser som kommenterat förslaget om investeringsstöd för alternativa hönshållningssystem anser de flesta att möjligheterna till stöd för omställning bör utredas och införas. hönseri AB, , , och motsätter sig en politiskt styrd reglering av marknaden. Skälen för regeringens bedömning: förslag har utformats innan riksdagsbeslutet om investeringsstöd togs. Efter en omläggning av landsbygdsstödet till om försumbart stöd ("de minimi") kan stöd inte längre lämnas till jordbruks- och trädgårdsföretag. Mot denna bakgrund föreslog regeringen i prop. 1995/96:222 (bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307) att ett investeringsstöd till jordbruket införs. Stödet skall utformas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2328/91 av om förbättringar av jordbruksstrukturens effektivitet. Stödet skall huvudsakligen lämnas till jordbruksinvesteringar i de sju nordligaste länen. Stöd bör också fortsättningsvis kunna lämnas till kombinationsverksamhet i hela landet samt kunna utformas som ett instrument för att främja miljö- och djurskyddsinvesteringar i hela landet. Ett investeringsstöd i enlighet med artiklarna 5-9 i förordning (EEG) nr 2328/91, finansierat med svensk finansiering och EU-finansiering , kommer således att införas . Omställning från traditionella bursystem till alternativa system för höns- hållning bör uppmuntras och stödjas i takt med att djurvänliga och fungerande inhysningssystem utvecklas. Behovet av någon form av investeringsstöd för alternativa inhysningssystem är stort. Därför bör också andra möjligheter till investeringsstöd i äggproduktionen än det jordbruks-, trädgårds- och renskötselstöd som införs utredas. Frågan om eventuellt investeringsstöd får övervägas inom ramen för det ordinarie budgetarbetet. 13 Utbildning och rådgivning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Utbildning och rådgivning om alternativa | | system för äggproduktion bör ökas. För rådgivning bör medel dis-| | poneras inom ramen för anslaget E 3. Djurhälsovård och djur- | | skyddsfrämjande åtgärder. förslag: framhåller att behovet av en utbildning för producenter när det gäller att producera ägg med lösgående höns är stort. I samband med ett systemskifte inom näringen kan ersättning med AMS- medel lämnas för utbildningen. I utbildningen bör både teori och praktik ingå. Ett förslag till utbildningsplan uppges vara under utarbetande inom SFS-Svenska Ägg tillsammans med . anger att för rådgivningen inom fjäderfänäringen svarar i första hand konsulenter som är knutna till foder-, packeri- eller hybrid- företagen men även forskarna på SLU. Länsstyrelserna har mycket begränsade möjligheter att bedriva rådgivning. Stor insats har dock gjorts från i . Någon obunden fjäderfärådgivare finns inte. anser att det är angeläget att en tjänst inrättas med uppgift att utbilda rådgivare och konsulenter samt att förmedla forskningsresultat m.m. Remissinstanserna: De remissinstanser som kommenterat förslag om utbildning är alla positiva till detta. Skälen för regeringens bedömning: Många av dagens producenter som har system med lösgående höns har inte tidigare haft höns. Detta medför att osäkerheten ofta är stor om hur hönsen i sådana system skall hållas och skötas på bästa sätt. Regeringen delar och remissinstansernas uppfattning att det finns stora behov på området av både utbildning och rådgivning. I utbildningen bör både teori och praktik ingå. Här bör även arbetsmiljön tas med. I och med att också forskningen går framåt finns ett betydande behov av att nya rön snabbt kan föras ut till lantbrukarna. Regeringen delar uppfattning om behovet av att personalresurser avsätts för att utbilda rådgivare och konsulenter. För att underlätta övergången till alternativa system bör medel för att i första hand ge information och rådgivning beträffande fjäderfä kunna disponeras från anslaget E 3. Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder. Regeringen ser mycket positivt på det samarbete som inletts mellan näringen och djurskyddsorganisationer.