prop · GK03164 · 1997-01-01 00:00:00 — För det fall den styrande nationella lagstiftningen föreskriver indirekt kontroll skall Europol utföra denna i nära samarbete med de berörda nationella myndigheterna och därefter lämna den sökande samma besked som har sagts. Konventionen ger också rätt att överklaga Europols beslut till den gemensamma tillsynsmyndigheten. Ett sådant ärende handläggs på olika sätt beroende på om överklagandet avser en vägran att lämna ut uppgifter eller ett kontrollförfarande som den sökande är missnöjd med. Handläggningen skiljer sig också beroende på om överklagandet avser uppgifter som har registrerats av medlemsstaterna i informationsregistret eller av Europol i samma register eller om det avser uppgifter i ett analysregister. Om överklagandet avser en vägran att lämna ut en uppgift som finns i informationsregistret och som är införd där av en medlemsstat, skall den gemensamma tillsynsmyndigheten besluta i enlighet med den lag som gäller i den medlemsstat där den ursprungliga framställan om att få del av uppgiften har gjorts. Detta är att betrakta som en lagvalsregel och syftar till att peka ut vilket huvudförfarande som skall tillämpas för ärendets handläggning, nämligen om prövningen skall gälla ett utlämnande av uppgiften eller ett kontrollförfarande. Samma regel gäller självfallet för överinstansen som för Europol, nämligen att den som begär att få ut en uppgift bara har rätt att få det om detta är möjligt enligt den lag som gäller i det land där begäran framställdes. Annars gäller i princip att den enskilde har rätt endast till det indirekta kontrollförfarandet. När tillsynsmyndigheten väl konstaterat att ärendet skall prövas som en fråga om utlämnande av en uppgift, skall den samråda med den nationella tillsynsmyndighet eller den behöriga domstol som kan finnas i det land som har infört uppgiften i registret. Den nationella tillsyns- myndigheten eller domstolen skall då kontrollera om beslutet att vägra utlämna uppgiften har fattats med stöd av någon av de sekretessgrunder som finns i artikel 19.3 och med iakttagande av det förfarande som föreskrivs i artikel 19.4 första stycket. Om detta är fallet, skall den gemensamma tillsynsmyndigheten fatta sitt beslut, som vilket särskilt framhålls kan innebära ett avslag på begäran, i nära samråd med de nationella myndigheter som har nämnts. Även om det inte uttryckligen sägs i bestämmelsen kommer den gemensamma tillsyns- myndighetens beslut att inte lämna ut uppgiften att ta sig uttryck i ett kontrollmeddelande till den sökande. Tanken bakom det samrådsförfarande som föreskrivs är att undersöka om en nationell enhets rekommendation till Europol att vägra utlämna uppgiften har grundats på konventionsenliga omständigheter, dvs. är förenlig med åtagandena i konventionen. Den nationella tillsynsmyndig- heten eller domstolen har närmast till upplysningarna och man kan säga att dessa organ här fungerar som utredningsmyndighet åt den gemen- samma tillsynsmyndigheten. Att yttrande inte inhämtas från Europol beror på att Europol skall följa de nationella enheternas yttrande när de uttalar att en uppgift inte får lämnas ut. Om det skulle visa sig att Europol har avslagit en begäran om utlämnande trots att detta har tillstyrkts av den berörda nationella enheten, får tillsynsmyndigheten naturligtvis göra samma prövning av Europols skäl för avslaget. När överklagandet i stället rör en vägran att lämna ut uppgifter som Europol fört in i informationsregistret eller uppgifter som finns i ett analysregister, skall samrådet ske med den som vidhåller att uppgiften inte får lämnas ut, dvs. en medlemsstat eller Europol. Om den gemen- samma tillsynsmyndigheten vill lämna ut uppgiften mot Europols eller någon berörd medlemsstats vilja, måste detta ske genom ett beslut som biträds av två tredjedelar av myndighetens ledamöter. Om överklagandet inte bifalls, skall ett kontrollmeddelande lämnas till den sökande. När slutligen överklagandet rör ett kontrollförfarande hos Europol skall, om uppgiften införts i informationsregistret av en medlemsstat, den gemensamma tillsynsmyndigheten nära samråda med den nationella tillsynsmyndigheten för att försäkra sig om att kontrollen har utförts på ett riktigt sätt. Om uppgiften förts in av Europol eller finns i ett register för analysändamål, skall samråd ske med Europol. Den gemensamma tillsynsmyndighetens beslut ges i form av ett kontrollmeddelande. På flera ställen i artikeln föreskrivs att beslut i ett ärende om utlämnande av uppgift eller kontroll av eventuella uppgifters riktighet skall meddelas i form av en upplysning till den sökande att erforderlig kontroll har vidtagits men utan att röja om uppgifter om denne förekommer eller inte. Detta är det normala förfarandet då frågor ställs om känsliga uppgifter som inte kan lämnas ut. Det skulle i de fall där en person är i någon mening misstänkt kunna vara till stor skada om det röjdes för denne både att han är föremål för Europols intresse och att han inte är det. Bestämmelserna i artikeln gäller också för uppgifter i andra register än sådana som förs med hjälp av automatisk databehandling. Med sådana register menas strukturerade samlingar av personuppgifter som är tillgängliga enligt bestämda kriterier. Definitionen är hämtad ur EG:s dataskyddsdirektiv. Den innebär att uppgifterna måste vara sökbara enligt åtminstone två kriterier för att det skall vara fråga om ett register i denna mening. Förhållande till svenska regler Datainspektionen bör bli den svenska tillsynsmyndigheten och vara den myndighet med vilken den gemensamma tillsynsmyndigheten skall sam- råda när detta är föreskrivet i artikeln. Se vidare under redogörelsen för artikel 23 nedan. Rättelse och utplåning av uppgifter I artikel 20.1 föreskrivs att uppgifter som är felaktiga eller har införts eller lagras i Europols register i strid med konventionen skall rättas eller utplånas av Europol om det är Europol som har fört in uppgiften i registret. Uppgifter däremot som har införts direkt av en medlemsstat skall enligt artikel 20.2 rättas eller utplånas av medlemsstaten i samarbete med Europol (20.2 första meningen). Denna föreskrift tar sikte på informationsregistret. Felaktiga uppgifter som kommit till Europol från medlemsstaterna på annat sätt än genom direkt införing i register eller uppgifter vilkas felaktighet beror på hanteringen hos Europol eller uppgifter som har förts in i registren av Europol i strid med kon- ventionen, skall rättas eller utplånas av Europol i samråd med den medlemsstat varifrån de härrör (20.2 andra meningen). Om en uppgift rättas eller tas bort, skall de nationella enheter som mottagit den genast underrättas. De är då skyldiga att i sin tur utplåna eller rätta uppgiften (artikel 20.3). har enligt artikel 20.4 rätt att hos Europol begära att felaktiga uppgifter som berör denne skall ändras eller utplånas. Europol skall informera denne om att rättelse har skett eller att uppgiften har utplånats. Om den berörde inte är nöjd med beskedet kan han vända sig till den gemensamma tillsynsmyndigheten. Samma sak gäller om begäran inte har besvarats . Kommentar I artikeln uttrycks återigen principen om delat ansvar mellan Europol och medlemsstaterna för att uppgifter som finns i Europols register är vederhäftiga samt införda i enlighet med nationell lag och konventionens bestämmelser. Artikeln utgör också den grund på vilken den gemensamma tillsynsmyndighetens beslut kan få genomslag i Europol och hos medlemsstaterna. Se vidare kommentaren till artikel 24 nedan. Tidsfrister för bevarande och utplåning av uppgifter i register I Artikel 21.1 föreskrivs att uppgifter inte får bevaras hos Europol längre än vad som är nödvändigt för att Europol skall kunna fullgöra sina uppgifter. Senast efter dess införande skall det undersökas om uppgiften behöver bevaras eller inte. Gallringskontroll och utplåning skall vad gäller uppgifter i informationsregistret utföras av den medlems- stat som har infört uppgiften eller av Europol. Europol skall underrätta medlemsstaterna tidsfristen går ut. I fråga om andra register än informationsregistret ligger ansvaret på Europol ensamt. I samband med kontroll enligt artikel 21.1 kan, om det är nödvändigt för att Europol skall kunna utföra sina arbetsuppgifter, beslutas att registeruppgiften skall bevaras till nästa kontrolltillfälle. I annat fall skall uppgiften utplånas (artikel 20.2). Enligt artikel 21.3 får personuppgifter som förekommer i informa- tionsregistret eller i analysregistren bevaras i högst . En ny tidsfrist börjar löpa då en ny uppgift om samma person införs. skall dock undersökas om uppgiften är nödvändig för Europols verksamhet, vilket i så fall skall dokumenteras. Om en medlemsstat ur sina nationella register utplånar en person- uppgift som också är överförd och lagrad i något Europolregister, skall denna uppgift enligt huvudregeln i artikel 20.4 utplånas också i Europols register. Ett undantag görs dock för det fall Europol har uppgifter från annat håll som ursprungsstaten inte har och dessa motiverar att den ursprungliga uppgiften inte utplånas. Då får uppgiften ändå bevaras och ursprungsstaten skall underrättas om detta. Enligt artikel 21.5 får en uppgift inte utplånas om detta skulle kunna innebära en risk för den registrerades säkerhet. Om förutsättningar i övrigt föreligger för att utplåna uppgiften, får den därefter bara användas med den registrerades samtycke. Bevarande och rättelse av uppgifter i akter I artikel 22 regleras frågor om bevarande och rättelse av uppgifter hos Europol i akter, dvs. i andra sammanställningar av uppgifter än i dataregister. Sådana personuppgifter skall utplånas eller rättas eller också skall i akten införas en anteckning om att de inte får användas på samma sätt som gäller för utplånande och rättande av uppgifter i dataregister. En enskild person har också samma möjligheter att bl.a. begära rättelse av införda uppgifter som skulle ha förelegat om uppgiften funnits i ett dataregister. Nationell tillsynsmyndighet I varje medlemsland skall enligt artikel 23.1 en nationell tillsyns- myndighet utses. Denna skall ha till uppgift att kontrollera att allt överlämnande av personuppgifter till och från Europol sker i enlighet med nationell lag och att den enskildes rätt inte kränks. Tillsyns- myndigheten skall därför ha tillgång till de uppgifter som medlemsstaten har registrerat i informationsregistret och som har registrerats i indexregistret. Den skall också ha tillgång till lokaler och akter hos statens sambandsmän hos Europol. Den nationella tillsynsmyndigheten skall övervaka de nationella enheternas verksamhet i förhållande till Europol och hemstatens myndigheter i frågor som berör skydd för personuppgifter. skall också utöva tillsyn över sambandsmännens verksamhet i förhållande till hemlandets nationella enhet och Europol i de delar som skyddet för personuppgifter berörs. verksamhet skall utövas i enlighet med nationella förfaranden och med tillämpning av nationell lag. Enskilda har enligt artikel 23.2 rätt att vända sig till den nationella tillsynsmyndigheten med begäran att myndigheten skall säkerställa att överföring av personuppgifter till Europol sker i enlighet med nationell lag och även att användningen i hemstaten av personuppgifter sker enligt lag. Förhållande till svenska regler Datainspektionen bör vara svensk nationell tillsynsmyndighet. Detta uppdrag och de regler som erfordras för att fullfölja det kan regleras i instruktionen för Datainspektionen eller i en annan av regeringen beslutad förordning. Någon reglering i av beslutad lag behövs inte eftersom de befogenheter som artikel 23 förutsätter skall finnas hos den nationella tillsynsmyndigheten endast riktar sig mot svenska myn- digheter. Datalagskommitten har emellertid i sitt betänkande Integritet, Offentlighet, Informationsteknik (SOU 1997:39) för att genomföra EG:s s.k. dataskyddsdirektiv bl.a. föreslagit längre gående befogenheter för Datainspektionen som tillsynsmyndighet än vad den har i mot- svarande funktion enligt datalagen (1973:289). Den föreslagna lagregle- ringen, som avses bli generellt tillämplig, omfattar väl de krav som ställs i artikel 23 i konventionen. Gemensam tillsynsmyndighet föreskriver i artikel 24.1 att en gemensam tillsyns- myndighet skall inrättas. Denna skall ha till uppgift att utöva tillsyn över att lagring, behandling och användning av personuppgifter i Europol sker på ett sätt som inte strider mot konventionen eller kränker enskildas rätt. Myndigheten skall också ha tillsyn över att överföring till medlems- staterna av uppgifter som har Europol som ursprung sker i enlighet med konventionen. Den skall enligt artikel 24.3 också analysera eventuellt uppkommande tolknings- och tillämpningsproblem i Europols verksam- het med avseende på behandling och användning av personuppgifter. Vidare skall myndigheten uppmärksamma de problem som visar sig uppkomma i de nationella tillsynsmyndigheternas verksamhet och vid tillämpningen av reglerna om enskilds rätt till tillgång till uppgifter ur Europols register och därvid utarbeta förslag till gemensamma lösningar på uppkommande problem. Enskilda har rätt att vända sig direkt till den gemensamma tillsyns- myndigheten med begäran om att denna skall kontrollera och försäkra sig om att eventuell lagring, insamling, behandling och användning av personuppgifter sker på ett konventionsenligt och korrekt sätt (artikel 24.4). Om felaktigheter konstateras i något avseende som myndigheten har att bevaka, skall detta enligt artikel 24.5 genast anmälas till Europols chef med en begäran om svar inom den tid myndigheten bestämmer. Europols chef skall informera styrelsen. Om rättelse inte vidtas på ett för tillsynsmyndigheten acceptabelt sätt, skall den vända sig direkt till styrelsen med sina klagomål. Europol skall enligt bestämmelserna i artikel 24.2 biträda den gemen- samma tillsynsmyndigheten genom att tillhandahålla de upplysningar, dokument och lagrade uppgifter som behövs för myndighetens verk- samhet. Myndigheten har också fri tillgång till . Europol skall vidare verkställa myndighetens beslut med anledning av överklaganden enligt artikel 19.7 och 20.4. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall bestå av högst två medlemmar från varje nationell tillsynsmyndighet. Dessa skall utses av medlemsstaterna. Ledamöterna får biträdas av suppleanter. Myndigheten utser inom sig ordförande. Den får inte motta instruktioner från något utomstående organ (artikel 24.1). Vid myndigheten skall finnas ett sekretariat vars uppgifter skall fastställas i myndighetens arbetsordning (artikel 24.10). Myndigheten har rätt att inom sig inrätta utredningskommissioner för särskilda ändamål (artikel 24.8). Myndigheten skall enligt bestämmelserna i artikel 24.7 genom enhälligt beslut anta sin arbetsordning, vilken skall underställas rådet för godkännande genom enhälligt beslut. Myndigheten skall vidare inom sig inrätta en överklagandekommitté bestående av en medlem från varje delegation. Denna kommitté skall pröva överklagandeärenden. Parterna har rätt att där höras muntligen med biträde. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall enligt artikel 24.6 regelbundet upprätta en rapport över verksamheten. Denna rapport skall tillsammans med ett yttrande från översändas till rådet. Myndigheten skall ta ställning till om, och i så fall hur, rapporten skall offentliggöras. Kommentar Europol skall enligt bestämmelserna i artikel 20 utplåna eller ändra felaktiga uppgifter eller sådana uppgifter som har införts i strid med konventionen. Detta gäller naturligtvis oavsett hur detta har kommit till Europols kännedom. Det har därför inte ansetts nödvändigt med en uttrycklig regel som ålägger Europol lydnadsplikt mot den gemensamma tillsynsmyndigheten i dessa avseenden. Däremot är Europol uttryckligen skyldig att verkställa myndighetens beslut med anledning av överklaganden enligt artikel 19.7 och 20.4. Den särskilda överklagandekommittén har tillkommit för att avlasta den gemensamma tillsynsmyndigheten arbete med ett stort antal rutinärenden som rör överklaganden i enskilda fall. Kommittén skall alltså inte pröva de principiellt viktiga ärenden som har anhängiggjorts direkt hos den gemensamma tillsynsmyndigheten med stöd av regeln i artikel 24.2. Sådana ärenden prövas av myndigheten som sådan. Kommittén skall i viss utsträckning arbeta i domstolsliknande former med möjlighet till muntlig handläggning av ärenden och rätt för parterna att biträdas av ombud. Närmare regler för dess verksamhet kommer att finnas i myndighetens arbetsordning. Datasäkerhet Europol ges i artikel 25.1 en allmän uppgift att vidta alla de tekniska och organisatoriska åtgärder som är nödvändiga för att uppfylla konven- tionens krav på datasäkerhet; dock bara i den mån kostnaden för åtgärden står i proportion till det skydd som avses. På vissa områden har däremot kraven preciserats. Således föreskrivs i artikel 25.2 att medlemsstaterna och Europol skall vidta en rad säker- hetsåtgärder för att åstadkomma åtkomstskydd för utrustning (25.2.1), datamedieskydd (25.2.2), skydd för lagrade data (25.2.3), användar- kontroll (25.2.4), behörighetskontroll (25.2.5), kommunikationskontroll (25.2.6), indatakontroll (25.2.7), kontroll av transport (25.2.8), åter- ställande efter störning (25.2.9) samt driftsäkerhet och autencitet (25.2.10). 6.2.5 Avd ställning, organisation och finansiella bestämmelser (artikel 26-37) Artikel 26. Rättskapacitet I artikeln slås fast att Europol är en juridisk person som i alla medlemsländer skall ha den mest omfattande rättskapacitet som kan tillerkännas en sådan. Europol skall bl.a. ha rätt att förvärva och avyttra fast egendom och föra talan. (Artikel 26.1 och 2) Enligt artikel 26.3 har Europol internationellrättslig rättskapacitet, dvs. rätt att ingå vissa internationella avtal. Sålunda har Europol rätt att sluta värdlandsavtal med och andra avtal och arrangemang i förhållande till tredje länder och utomstående instanser (se om detta artikel 10.4) på de områden som regleras i konventionen. Europols organ Europols organ är styrelsen, direktören, styrekonomen och budget- kommittén. Styrelsen Styrelsens arbetsuppgifter regleras i artikel 28.1 under 23 punkter. I den delen hänvisas till konventionstexten. Styrelsen skall bestå av en företrädare för varje medlemsstat som vardera har en röst (artikel 28.2). Ordinarie ledamot kan ersättas av en suppleant (artikel 28.3) och har rätt att vid styrelsesammanträdena åtföljas av experter (artikel 28.5). Kommissionen har rätt att närvara men har inte rösträtt vid styrelsesammanträdena; styrelsen kan också besluta att sammanträda i kommissionens utevaro (artikel 28.4). Ordförande i styrelsen är företrädaren för den medlemsstat som utövar ordförande- skapet i rådet (artikel 28.6). Styrelsen skall sammanträda minst (artikel 28.9). Den skall enhälligt anta sin egen arbets- ordning (artikel 28.7) och den skall anta en verksamhets- berättelse för Europol och upprätta en verksamhets- plan för . Bägge dokumenten skall underställas rådet (artikel 28.10). Kommentar Ett utkast till arbetsordning för styrelsen har under arbetet med de erforderliga tillämpningsföreskrifterna utarbetats och godkänts av rådet på det sätt som närmare beskrivs nedan i kommentaren till artikel 45. Direktör verkställande ledning utövas enligt artikel 29.1 av direktören som utses av rådet för en fyraårsperiod med möjlighet till en periods förlängning. På samma sätt som direktören utses också det antal biträdande direktörer som rådet bestämmer (artikel 29.2). Direktören är Europols ställföreträdare (artikel 29.5). Direktören skall som följer av artikel 29.3 verkställa Europols uppgifter, svara för löpande administration och personalledning, utarbeta och verkställa styrelsens beslut, utarbeta de budgetdokument som föreskrivs i konventionen och utföra alla andra uppgifter som konventionen eller styrelsen ålägger denne. Europols direktör skall delta i styrelsens sammanträden och är ansvarig inför denna (artikel 29.4). Rådet kan enligt artikel 29.6 genom beslut med kvalificerad majoritet entlediga direktören och biträdande direktörer efter att styrelsen har yttrat sig. Personal I artikeln fastslås att Europols direktör och den övriga personalen skall utöva sin verksamhet i enlighet med Europols målsättning och att de inte får ta emot instruktioner från något organ utanför Europol om inte konventionen föreskriver annat. Av artikeln framgår också att direktören är chefstjänsteman och att det är denne som anställer och entledigar övriga tjänstemän i Europol med undantag för de biträdande direktörerna. Den övergripande regeln för tjänstetillsättningar återfinns i artikel 30.2. Sålunda skall personlig lämplighet och yrkesskicklighet jämte en strävan till jämn fördelning mellan i unionen ingående nationaliteter och språkgrupper eftersträvas vid rekryteringen. Närmare regler med personalföreskrifter skall antas av rådet. Dessa är under utarbetande på det sätt som beskrivs i kommentaren till artikel 45. Sekretess I artikeln finns föreskrifter om sekretesskydd för uppgifter inom Europol och för uppgifter som lämnas från Europol till medlemsstaterna. Medlemsstaterna är enligt artikel 31.1 skyldiga att vidta åtgärder för att säkerställa sekretesskydd av de uppgifter som skall hemlighållas och som har samlats in med stöd av konventionen eller utväxlats genom Europol. För detta ändamål skall rådet enhälligt anta tillämpningsregler om skydd för hemliga uppgifter vilka skall ha beretts i styrelsen. Vidare föreskrivs i artikel 31.2 att medlemsstaterna på begäran av Europols direktör skall vara behjälpliga med att, i enlighet med sina nationella regler, säkerhetskontrollera de egna medborgare som kan komma att anförtros säkerhetskänsliga uppgifter i Europol. Den myndighet som enligt nationella regler är behörig att utföra sådan kontroll skall meddela Europol slutsatserna av resultatet av säker- hetskontrollen och dessa slutsatser är bindande för Europol. Medlems- staterna och Europol får anförtro bara särskilt kvalificerad och säker- hetskontrollerad personal uppgiften att databehandla uppgifter inom Europol (artikel 31.3). Förhållande till svenska regler Sekretess Åtagandena i artikeln kräver enligt regeringens bedömning inte några nya sekretessregler. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens och remissinstanserna har lämnat bedömningen utan erinran. Bestämmelsen förutsätter att uppgifter från Europol kan hållas hemliga i . Eftersom uppgifterna huvudsakligen kommer att inflyta i polisregister eller eljest kommer att användas av polisen eller tullen i dess brottsförebyggande, brottsbekämpande eller brottsutredande verk- samhet finns ett antal tillämpliga sekretessbestämmelser som bedöms vara tillräckliga. I 5 kap. 1 § sekretesslagen finns regler om sekretess m.m. med hänsyn främst till intresset att förebygga, uppdaga eller beivra brott, den s.k. förundersökningssekretessen. Bestämmelsen gäller bl.a. för uppgifter i polisregister. En förutsättning för att sekretess skall gälla är att det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas, om uppgiften röjs. Sekretessen gäller i första hand hos åklagar-, polis- och tullmyn- digheterna. Eftersom sekretessen gäller för uppgift som hänför sig till brottsförebyggande eller brottsbeivrande verksamhet, följer sekretessen med uppgiften om den lämnas vidare till en annan myndighet. Även en myndighet som i annan verksamhet biträder åklagare eller polis i brottsbekämpande verksamhet är underkastad sekretess till skydd för spaning och utredning. Bestämmelserna i 5 kap. 1 § sekretesslagen är till för att skydda det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. I 9 kap. 17 § sekretesslagen finns korresponderande regler till skydd för enskildas integritet när det gäller uppgifter i bl.a. polisregister.