prop · GK0349 · 1997-01-01 00:00:00 — Det nya företagsbeviset marknadsförs av . I en andra etapp utreder PRV behov och möjligheter när det gäller att införa ytterligare uppgifter i företagsbeviset, exempelvis uppgifter om aktieägare, oren revisionsberättelse, F-skattesedel, momsregistrering och restförd skatt. Möjligheterna att förbättra affärskontrollen i samband med kreditupplysning utreds av utredningen om vissa bulvanförhållanden m.m. (se avsnitt 6). har i ett delbetänkande (SOU 1995:44) föreslagit ändringar i fråga om aktiebolagslagens bestämmelser om bolagsstämma, bolagets ledning, revision och skadestånd. En regel föreslås om skyldighet för revisor att underrätta åklagare om brottsmisstanke i vissa fall. Underrättelseskyldigheten skall gälla i det fall revisorn har riktat anmärkning mot ett förhållande i revisionsberättelsen och dessutom har anledning att anta att detta utgör ett brott eller ett led i ett brott samt innebär väsentlig skada eller fara för sådan skada. Ärendet bereds inom . Andra bolagsrättsliga frågor kommer att behandlas inom en utredning som kommer att tillsättas inom . Utredningsuppdraget kommer att grunda sig på förslag från Riksåklagaren i en rapport om åtgärder mot bolagsplundring (se avsnitt 6). Näringslivets egenåtgärder i övrigt Efter diskussioner mellan ekobrottsberedningen och företrädare för näringslivet tillkallar regeringen en utredare för att ta fram ett underlag för överläggningar mellan regeringen och näringslivet rörande näringslivets egenåtgärder mot ekonomisk brottslighet. I uppdraget ligger att kartlägga vad som kan göras för att näringslivet genom frivilliga åtgärder skall förbättra sitt eget skydd mot sådan brottslighet. Underlaget skall belysa både vad näringslivet kan och vill göra för att förbättra sitt skydd mot ekobrottslighet och vad statsmakterna kan göra för att främja sådana egenåtgärder inom näringslivet. Utredaren skall ta fram underlaget i fortlöpande dialog med näringslivet. 6 Branschsanering, upphandling och åtgärder mot bolagsplundring m.m. -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Branscher som är särskilt utsatta för ekobrott saneras. | | - Ökad kontroll vid tillståndsgivning och tillsyn utreds. | | - Reglerna om skrothandel utreds. | | - Ökad kontroll i samband med upphandling utreds. | | - Åtgärder mot bolagsplundring utreds. | | - Åtgärder mot vissa bulvanförhållanden utreds. En särskild utredare tillkallades efter beslut av regeringen för att utreda frågor om branschsanering och andra åtgärder mot ekonomisk brottslighet (Ju 1995:11, dir. 1995:142). Bakgrunden till uppdraget är att vissa branscher erfarenhetsmässigt är särskilt utsatta för ekonomisk brottslighet. Utredaren skall identifiera sådana branscher och föreslå branschspecifika åtgärder mot ekobrottsligheten i resp. bransch. Åtgärderna skall utformas så att de inte äventyrar marknadens funktioner och andra allmänna intressen. Till det som skall övervägas hör ett ökat inslag av vandelskontroll i vissa branscher. Utredaren skall också överväga former av branschsanering som bygger på egenåtgärder inom näringslivet, exempelvis genom medverkan av branschorganisationer som ett alternativ eller ett komplement till åtgärder från det allmännas sida. Inom uppdraget faller också frågor om att effektivisera särskilt det förebyggande arbetet mot ekobrottslighet genom en mera utvecklad kontroll i samband med tillståndsgivning, bidragsgivning och tillsyn rörande företag eller näringsidkare. En ytterligare fråga är effektiviseringar av regler om tillsyn och sanktioner i den nya alkohollagen (1994:1783) mot bakgrund bl.a. av erfarenheterna från den samordnade regionala tillsynen över restaurangbranschen (). Uppdraget skall vara slutfört . En särskild utredare har tillkallats för att se över lagstiftningen för handel med skrot och begagnade varor (N 1996:01, dir. 1996:1). I uppdraget ligger också att se över tillsynen över detta område. Till det som särskilt skall beaktas i utredningsarbetet hör intresset av en effektiv brottsbekämpning och av en väl fungerande konkurrens. fick i uppdrag av regeringen att utreda hur kontrollen i samband med offentlig upphandling kan fördjupas för att förebygga ekonomisk brottslighet. Uppdraget avser all offentlig upphandling och berör alltså även kommunerna. Verket skall bl.a. överväga om reglerna i lagen (1992:1528) om offentlig upphandling bör preciseras när det gäller kontrollen av leverantörer. Vidare skall övervägas om underlaget för kontrollen bör breddas genom ytterligare registerkontroller än som görs eller på något annat sätt. Inte minst skall övervägas hur man skall kunna undvika att kontrollunderlaget blir mindre säkert när det gäller utländska leverantörer. Uppdraget skall vara slutfört före utgången av . Regeringen uppdrog åt Riksåklagaren att kartlägga problemställningar och möjliga åtgärder mot bolagsplundring. Med bolagsplundring avses att ett aktiebolag eller en annan juridisk person berövas sina tillgångar genom olika brottsliga förfaranden, vanligen i samband med att bolaget överlåts. Uppdraget redovisades i en rapport . Av rapporten framgår att bolagsplundring har blivit en allt vanligare form av ekonomisk brottslighet. Myndigheterna har ofta svårt att förhindra och beivra bolagsplundring effektivt. Det beror bl.a. på att det är svårt att få fram en gärningsman med hänsyn till att brottsplanen regelmässigt innebär att styrelsen byts med täta mellanrum eller att styrelse saknas eller att bolaget utåt företräds av en bulvan, en s.k. målvakt. Rapporten innehåller åtskilliga uppslag till åtgärder mot bolagsplundring. Riksåklagaren framhåller att förslagen i första hand skall ses som en idékatalog över åtgärder som kan vara värda att utreda närmare. Förslagen avser såväl lagändringar inom skatterättens, associationsrättens och straffrättens områden som utveckling av arbetsmetoder i myndigheternas verksamhet. Uppslagen i rapporten fordrar genomgående en närmare utredning innan det är möjligt att ta ställning till respektive reformfråga. Ett sådant fördjupat utredningsarbete har kommit till stånd när det gäller flertalet uppslag i rapporten. Följande schematiska uppställning behandlar några av de viktigare frågorna, av vilka de flesta behandlas närmare i andra avsnitt. * Reglerna om otillåten vinstutdelning behandlas av (Ju 1990:08). * Ett antal andra associationsrättsliga frågor kommer att behandlas av en utredare inom . Hit hör bl.a. frågor om åtgärder för att komma till rätta med problemen kring styrelselösa aktiebolag. * Vandelsprövning i samband med tillståndsgivning behandlas av (Ju 1995:11). * Åtgärder mot illojal användning av bulvaner samt frågor om generalfullmakt, ägarregister för mindre aktiebolag och översyn av lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. behandlas av (Ju 1996:06. dir. 1996:55). * Sekretessfrågor kommer att behandlas av den särskilde utredare som skall se över frågor om sekretess i samband med bekämpning av ekonomisk brottslighet (se avsnitt 3.4). * Konkurskarantän behandlas av den särskilde utredaren som ser över bestämmelser om betalningsunderlåtelse och konkurs m.m. i lagen om näringsförbud (N 1996:03, dir. 1996:20). * Vissa skattefrågor ses över inom . * roll ses över av (Fi 1995:09, dir. 1995:86). * Ökad kontroll i samband med upphandling ses över av . En särskild utredare tillkallades för att se över åtgärder mot vissa bulvanförhållanden m.m. (Ju 1996:06, dir. 1996:55). Syftet är att förhindra eller försvåra att främst ekonomisk brottslighet bedrivs med bulvaner som täckmantel. Åtgärder kan enligt direktiven övervägas inom skilda lagstiftningsområden, exempelvis inom straffrätten, förvaltningsrätten och civilrätten. Också andra åtgärder än lagstiftning kan övervägas, såsom att utveckla myndigheternas kompetens och arbetsmetoder. Till det som särskilt skall uppmärksammas hör hur myndigheter med tillstånds- eller tillsynsuppgifter skall kunna få betydligt bättre möjligheter än att förhindra att reglerna exempelvis för att få ett tillstånd eller för att bedriva en viss verksamhet kringgås genom användning av bulvaner. Vidare skall övervägas hur det kan göras lättare att avslöja illojala bulvanförhållanden i andra sammanhang, exempelvis när ett företag träder i affärsförbindelse med ett annat företag (s.k. affärskontroll). Därvid skall övervägas om registeruppgifter avseende brottsmålsdomar rörande ekonomisk brottslighet bör göras tillgängliga i samband med kreditupplysning. I uppdraget ingår att överväga vilka regelförändringar som kan och bör genomföras för att hindra att ett beslut om näringsförbud kringgås genom användning av bulvaner eller på annat sätt. Utredaren skall också se över lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. med syfte att göra lagen till ett effektivare instrument i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Uppdraget skall vara slutfört före utgången av . 7 Penningtvätt, konkurs och processfrågor -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Skärpt lagstiftning mot penningtvätt utreds. | | - Effektivare regler om förverkande av från brott | | utreds. | | - Ändamålsenligare konkursregler har införts. | | - Effektivare rutiner för brottsutredning vid konkurs har | | införts. | | - Snabbare handläggningsrutiner av ekobrottmål utarbetas. Regeringens strategi innebär att åtgärderna mot penningtvätt skall göras effektivare för att öka möjligheterna att upptäcka misstänkta transaktioner. Rutinerna i samband med konkurs skall effektiviseras väsentligt. Brottmålshanteringen skall snabbas upp genom effektivare brottsutredning och en modernisering av rättsprocessen. Penningtvätt innebär att pengar som någon fått på olagligt sätt genom olika transaktioner förs in i den legala ekonomin så att de ser ut att vara lagligen åtkomna. Grunder för åtgärder mot penningtvätt finns i internationella regelverk till vilka har anslutit sig, bl.a. konventioner inom FN:s och ramar samt EG-direktiv. Det svenska regelverket finns i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. Reglerna innebär bl.a. att banker m.fl. skall kontrollera vissa slag av transaktioner och i vissa fall anmäla transaktionerna till . Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att utreda vilka åtgärder som kan och bör vidtas för att effektivisera bekämpningen av penningtvätt (Fi 1995:18, dir. 1995:132). Enligt direktiven skall utredaren utvärdera hur reglerna om penningtvätt tillämpas. Med utgångspunkt därifrån skall övervägas en breddning av penningtvättlagens tillämpningsområde till andra slag av rörelser där penningtvätt enligt erfarenheten förekommer. Vidare skall utredaren överväga om det behövs bättre sanktioner, straffrättsliga eller administrativa, mot penningtvätt. Bland andra frågor som faller inom utredningen om skärpt bekämpning av penningtvätt kan nämnas om det behövs förändringar av sekretessregler för att förbättra informationsutbytet mellan banker och myndigheter rörande penningtvätt, om pengar som misstänks ha samband med penningtvätt skall kunna frysas hos det mottagande företaget i väntan på polisens utredning samt om det bör införas regler för bevakad överföring av pengar, dvs. om att låta misstänkta pengar passera genom transaktionssystemet under polisiär övervakning för att se vem de slutligen hamnar hos. Utredningen skall vara klar före utgången av . En viss fråga om penningtvätt har redan förelagts i regeringens proposition 1995/96:216 Valutaväxling och valutahandel. I anslutning till förslag om en ny valutaväxlingslag föreslås att penningtvättlagen ändras så att den blir tillämplig på den som driver valutaväxlingsrörelse i väsentlig omfattning. De nya reglerna föreslås träda i kraft (bet. 1996/97:NU5). Förverkande av från brott En fråga som har nära samband med penningtvätt är möjligheterna att förverka från brott. Den internationella organiserade brottsligheten, inte minst inom ekobrottsområdet, har genererat mycket stora vinster, som regelmässigt investeras i ny brottslighet eller i det seriösa näringslivet. Frågan om att effektivt kunna förverka sådana kriminellt genererade tillgångar har alltmer trätt fram som en av huvudfrågorna inom det internationella kriminalpolitiska arbetet. Regeringen avser att tillkalla en särskild utredare för att utreda hur man kan effektivisera reglerna om att förverka från brott. Uppföljning av bankkrisen m.m. En utredning, (Fi 1995:09, dir. 1995:86), har tillsatts för att se över tillstånds- och tillsynsreglerna inom bankområdet mot bakgrund bl.a. av erfarenheterna från bankkrisen. I uppdraget ligger att överväga om vårdslös kreditgivning bör kriminaliseras. Att frågan om vårdslös kreditgivning skall ses över har rekommenderats i en rapport från Riksåklagaren: iakttagelser vid utredning av ifrågasatta brottsliga förfaranden i banker och finansinstitut (rapport 1995:1). Rapporten har utarbetats inom ramen för Riksåklagarens specialoperation (RÅSOP). Reglerna om tillstånd och tillsyn i fråga om verksamhet på det finansiella området har skärpts genom ändringar i bl.a. bankrörelselagen (1987:617) från (prop. 1995/96:173, bet. 1995/96:NU23, rskr. 1995/96:285, SFS 1996:746). Genom ändringarna genomfördes också EG:s s.k. BCCI-direktiv som innebär förbättrade tillsynsmöjligheter över finansiella företag, särskilt sådana med internationell anknytning. Direktivet har tillkommit mot bakgrund av upplösningen av () och andra liknande händelser där det visat sig att en effektiv tillsyn från myndigheternas sida omöjliggjorts av att verksamheten varit splittrad på många skilda länder. Genom ändringar i insiderlagen (1990:1342) utvidgas förbudet mot insiderhandel till att avse alla förekommande finansiella instrument (prop. 1995/96:215). Det införs förbud för vissa befattningshavare i aktiemarknadsbolag och dess moderbolag att göra korttidsaffärer med aktier i bolaget. Konkurslagen (1987:672) har ändrats från i flera avseenden som har betydelse för bekämpning av ekonomisk brottslighet (prop. 1994/95:189, bet. 1994/95:LU31, rskr. 1994/95:411, SFS 1995:793). Ändringarna gäller bl.a. innehållet i konkursbouppteckningen och edstemats räckvidd. Vidare har ett register över fysiska personers och dödsbons konkurser inrättas vid . Genom ändringar i sekretesslagen från har nya regler införts hos tillsynsmyndighet i konkurs och åklagare för uppgifter inom exekutionsväsendet som angår misstankar om att en gäldenär begått viss ekobrottslighet (prop. 1995/96:127, bet. 1995/96:KU24, rskr. 1995/96:181, SFS 1996:155). Inom pågår ett beredningsarbete för att söka vägar att effektivisera konkurshanteringen i stort mot bakgrund bl.a. av uttalanden i om behovet av effektiva åtgärder i samband med konkurs för att utreda ekonomisk brottslighet (bet. 1993/94:LU20). I underlaget för arbetet ingår också vid konkurs (RRV 1994:13). Riksåklagaren och lade fram en rapport med förslag till åtgärder för att effektivisera brottsutredning i samband med konkurs, den s.k. . I rapporten föreslås bl.a. att konkursförvaltaren skall anmäla brottsmisstankar till åklagare tidigare än , att åklagaren skall kunna använda konkursförvaltaren som biträde samt att fortlöpande dialog skall hållas mellan åklagare, tillsynsmyndighet (kronofogdemyndighet) och konkursförvaltare. Regeringen uppdrog åt Riksåklagaren, och att effektivisera rutinerna för brottsutredning i konkurs med utgångspunkt från förslagen i . Projektet samordnas av Riksåklagaren. För att genomföra projektet har det utsetts enprojektledning med en referensgrupp samt regionala samordnare för utveckling av brottsutredningsrutinerna vid konkurs. Omkring 30 seminarier hålls på olika platser i landet med deltagande av åklagare, poliser, konkursförvaltare och revisorer samt företrädare för tillsynsmyndigheter, skattemyndigheter och specialindrivningsenheter vid kronofogdemyndigheterna. En generell översyn av den organisatoriska strukturen inom domstolsväsendet pågår genom försorg av (Ju 1995:05, dir. 1995:102). Översynen görs med utgångspunkt bl.a. i de ökande kraven på domstolarnas kompetens och förmåga att handlägga allt svårare mål. I direktiven till utredningen framhålls inte minst de ökade kraven i fråga om handläggning av mål om ekonomisk brottslighet. Regeringen uppdrog åt och Riksåklagaren att ta fram ett underlag om hur handläggningen av stora ekobrottmål vid domstol kan göras snabbare och annars rationellare inom ramen för gällande regelverk samt i vad mån processreglerna för sådana mål behöver ändras. Uppdraget har redovisats i en rapport . Frågan bereds vidare inom . -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - Effektivare sanktionsregler mot skattebrott har införts. | | - Effektivare sanktionsregler mot överträdelser inom miljörätten| | föreslås. | | - Effektivare regler om borgenärsbrott föreslås. | | - Reglerna om företagsbot ses över. | | - Skärpta regler om näringsförbud har införts. | | - Ytterligare skärpning av reglerna om näringsförbud utreds. Skattebrottslagen (1971:69) har ändrats med verkan från (prop. 1995/96:170, bet. 1995/96:JuU23, rskr. 1995/96:277, SFS 1996:658). Ändringarna bygger på förslag från (Fi 1993:08). Avsikten med ändringarna är att effektivisera lagföringen av skattebrott. Skattebrottslagen har med dessa ändringar gjorts generellt tillämplig på alla skatter. Skattebedrägeribrottet, som benämns skattebrott, har ändrats från effektbrott till farebrott. Betydande delar av den kriminalisering som tidigare reglerats i uppbördslagen och andra författningar inom skatteområdet har överförts till skattebrottslagen. Utredningen har därefter, efter att ha ändrat namn till Borgenärs- brottsutredningen, lagt fram betänkandet Borgenärsbrott (SOU 1996:30). I betänkandet föreslås att reglerna i 11 kap. om borgenärsbrott ändras så att de blir effektivare. Ärendet bereds inom . (M 1993:04) har redovisat ett delbetänkande med förslag till en ny miljöbalk (SOU 1996:103). Målet med är att skapa förutsättningar för en hållbar utveckling i samhället, där nu levande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö att leva i. Till detta ändamål lägger utredningen fram förslag till omfattande lagregleringar, bl.a. en miljöbalk. När det gäller de straffrättsliga frågorna innebär förslag bl.a. att straffbestämmelserna på miljörättens område fördelas mellan och . Straffen för överträdelser på miljöområdet föreslås bli skärpta. Också underlåtenhet att vidta skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått inom kemikalieområdet straffbeläggs. I föreslås vidare en regel om förverkande av egendom som varit föremål för brott, bl.a. avseende kemiska produkter. Också fortskaffningsmedel och andra hjälpmedel som har använts eller medförts vid brott skall enligt förslaget förverkas. Den som i näringsverksamhet överträder generella föreskrifter, påbörjar verksamhet utan tillstånd eller anmälan eller överträder särskilda villkor som har föreskrivits för verksamheten skall enligt förslaget kunna påföras en miljösanktionsavgift. Ett beslut om miljösanktionsavgift skall vara direkt verkställbart. Miljösanktionsavgiften skall påföras av tillsynsmyndigheten enligt en taxa som regeringen beslutar om. En särskild utredare har tillkallats för att utreda frågor om företagsbot efter beslut av regeringen (Ju 1995:06, dir. 1995:95). Syftet är att effektivisera ekobrottsbekämpningen genom sanktioner vid brott i näringsverksamhet. Regler om företagsbot finns i . Reglerna har kritiserats för att vara svåra att tillämpa i praktiken, med följd att de inte har kommit till användning i den utsträckning som varit avsedd. I den särskilde utredarens uppdrag ingår att kartlägga och utvärdera hur reglerna om företagsbot tillämpas. Mot bakgrund av utvärderingen skall utredaren utarbeta förslag till ett effektivt sanktionssystem såvitt avser brott i näringsverksamhet. Vid det arbetet skall utredaren överväga om ett system med företagsbot bör ersättas med ett ansvarssystem med straff som riktar sig mot juridiska personer i likhet med vad som finns i vissa andra länder. Utredarens arbete kommer att redovisas . Lagen (1986:436) om näringsförbud har ändrats med verkan från (prop. 1995/96:98, bet. 1995/96:LU22, rskr. 1995/96:212, SFS 1996:314). Ändringarna bygger på förslag från i betänkandet Ett renodlat näringsförbud (SOU 1995:1). Ändringarna innebär bl.a. att reglerna om näringsförbud skärps genom att näringsförbud i princip görs obligatoriskt vid brott i näringsverksamhet, om brottsligheten inte är ringa. Förbudstiden sträcks ut från högst till högst . Huvudregeln är att näringsförbud meddelas och att förbudstiden sträcks ut till i grova fall och vid återfall. Beslut om näringsförbud skall kungöras. Utredningen föreslog att reglerna om näringsförbud i anledning av konkurs och underlåtenhet att betala skatt skulle avskaffas med hänsyn till att de i praxis tillämpades så sällan. Regeringen intog en annan ståndpunkt i den ovan nämnda propositionen. Det är enligt regeringens mening angeläget att behålla möjligheten att besluta om näringsförbud vid grova skatteundandraganden och upprepade konkurser utan att brott föreligger. Mot bakgrund härav beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att se över bestämmelserna om betalningsunderlåtelse och konkurs i lagen om näringsförbud (N 1996:03, dir. 1996:20). Utredaren skall utarbeta förslag med syfte bl.a. att effektivisera användningen av näringsförbud vid betalningsunderlåtelse och konkurs. Dessutom skall utredaren överväga om grova åsidosättanden av t.ex. marknads- och konkurrensrättsliga regler, arbetsmiljö- och miljörättsliga regler samt civilrättsliga regler som inte har samband med brott m.m. skall kunna vara självständiga grunder för näringsförbud. -------------------------------------------------------------------- | Några huvudpunkter: | | - En konvention om bedrägeri rörande EU-medel har antagits. | | - Nya EU-regler för administrativa sanktioner för | | bidragsfusk m.m. rörande EU-medel har införts. | | - En delegation samordnar svenska myndigheters åtgärder mot | | bedrägeri rörande EU-medel. | | - Europolkonventionen har undertecknats. | | - En aktionsgrupp mot organiserad brottslighet runt | | har bildats. | | - Behovet av åtgärder i övrigt mot internationell | | ekonomisk brottslighet utreds. Regeringens strategi innebär att aktivt skall verka för att utveckla det internationella samarbetet mot ekonomisk brottslighet. Angrepp på EU:s finansiella intressen I och med inträde i EU har det blivit en viktig fråga inom ekobrottsbekämpningen att förebygga och ingripa mot bidragsfusk och andra angrepp på EU:s finansiella intressen. Åtskilliga åtgärder har vidtagits inom det området. Bl.a. har medlemsländerna enats om gemensamma ramar både för straffrättsliga och administrativa sanktioner när gemenskapsmedel har undanhållits, mottagits eller använts felaktigt.Det straffrättsliga ramverket finns i en konvention om skydd för gemenskapens finansiella intressen ( bedrägerikonventionen ), som skrevs under . Konventionen innebär att medlemsländerna åtar sig att straffbelägga olika former av bedrägerier mot EU:s finansiella intressen. Ett protokoll har utarbetats där medlemsländerna åtar sig att straffbelägga mutbrott och bestickning av tjänstemän, både nationella tjänstemän och EU-tjänstemän, som kan skada EU:s finansiella intressen. Den svenska strafflagstiftningen uppfyller redan väsentligen kraven i dessa instrument. Ett administrativt ramverk finns i en förordning om skydd av gemenskapens finansiella intressen, (EG) nr 2988/95. Förordningen innehåller regler om administrativa åtgärder och sanktioner samt om kontroll på plats inom medlemsländerna. Reglerna skall kompletteras med bestämmelser i de berörda sektorsregelverken. Inom finns ett särskilt organ, UCLAF, för utredning av frågor om bedrägerier m.m. mot EU:s finansiella system.