prop · GK03155 · 1997-01-01 00:00:00 — Man skall ha all denna information men inte någon information därutöver. Även i en situation där lagstiftningen ger RFV dessa möjligheter kan det komma att bli så att RFV på grund av teknisk komplexitet eller av kostnadsskäl väljer att avstå från att realisera en så flexibel lösning som den ovan skisserade. RFV:s mål är dock att nå så stor verksamhetsnytta som möjligt i relation till rimliga utvecklings- och förvaltningskostnader. I handläggningssituationen kommer enligt RFV de olika funktioner som utgör tillämpningssystemen att interaktivt stå i kontakt med datalagret. De uppgifter som behöver visas på bildskärmen hämtas från socialförsäkringsregistren. Uppgifter som handläggaren matar in uppdaterar dessa register. Behörighet till en delmängd data ingår i varje definierad roll. Att alla uppgifter lagras centralt innebär inte, som ovan framgått, att åtkomsten skall vara gemensam för hela socialförsäkringsadministrationen. Av de behörighetskrav som kommer att ställas inom socialförsäkringsadministrationen följer att varje försäkringskassa i princip endast skall ha tillgång till sin del av registret, dvs. ha åtkomst till och kunna påverka informationen för sina försäkrade. För att kunna upprätthålla en god service bör det dock enligt synpunkter som också framförts från RFV:s sida inte uppställas hinder för en försäkringskassa att ta del av uppgifter i ADB-systemen för att bistå en försäkrad från en annan försäkringskassa som ber kassan om hjälp i någon angelägenhet. Det kan också för ärendehandläggningen finnas behov av att ta del av uppgifter i socialförsäkringsregister som annan försäkringskassa är ansvarig för. Det kan t.ex. gälla i ärenden om underhållsstöd. Behörighetssystemen måste således också anpassas till kraven på service gentemot försäkrade och på service mellan försäkringskassorna. kommer enligt RFV såväl allmänheten som arbetsgivare att själva "handlägga" eller bidra till handläggningen av vissa av sina ärenden hos . Det kommer troligen att bli möjligt att anmäla "vård av barn" per knapptelefon. I Toppledarforums rapport plattformar för informationsutbyte (utkom ) anges en modell för myndigheterna för att underlätta för utomstående att nyttja den nya tekniken. Sådana visioner kräver en mer centraliserad hantering och lagring av 7.6 Lokalt åtkomliga data Handläggningen av försäkringsärenden kommer enligt RFV normalt att omfatta tillgång till att läsa och skriva delmängder av data i det centrala datalagret. Dessa data karaktäriseras av att de är ordnade, nedbrutna fakta (namn, adress, första sjukdag, inkomst etc.). I verksamheten föreligger även ett behov av att på ADB-medium kunna lagra text, t.ex. daganteckningar i rehabiliteringsarbetet och föredragningspromemorior inför nämndsammanträden. Det föreligger inget behov av sådan integration mellan dessa båda typer av information att det skulle vara nödvändigt att lagra dem i samma datalager. 7.7 Fler impulser från Toppledarforum RFV har också framhållit att Toppledarforum har arbetat med att identifiera möjligheter att nyttja informationsteknik i offentlig förvaltning och skapa förutsättningar för gemensamma lösningar för att spara resurser hos myndigheterna. I projektet hanteras det gemensamma nyttjandet av data, dvs. att bättre kunna samordna nyttjandet av data mellan myndigheter. RFV och försäkringskassorna utbyter data bl.a. med , , , , och . En central lagring underlättar möjligheter till effektivisering av sådant datautbyte. 7.8 System för uppföljning och utvärdering RFV har framhållit att de genomgripande förändringar av systemstruktur och infrastruktur som RFV genomför för produktionssystemen har sin motsvarighet också inom statistiksystemen. Här planerar RFV att skapa ett gemensamt datalager (händelsedatabasen). Data till händelsedatabasen fångas till en början i de befintliga socialförsäkringsregistren. Datafångsten regleras av registerlagstiftningen där det framgår att uppgifterna i registren även får användas för uppföljning, utvärdering och framställning av statistik för verksamheten. För inrättande och förande av statistikregister tillämpas lagen (1995:606) om vissa personregister för officiell statistik. 8 EG-direktivet om personuppgifter och förslag till persondatalag och rådet har antagit direktivet 95/46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. Direktivet gäller för behandling av personuppgifter som helt eller delvis företas på automatisk väg oavsett om uppgifterna ingår i ett register eller inte. Med personuppgift menas varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. Begreppet behandling av personuppgifter omfattar varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas beträffande personuppgifter. Vissa förutsättningar ställs upp för att behandling av personuppgifter skall kunna tillåtas. Behandling är tillåten om den registrerade otvetydigt har lämnat sitt samtycke. Behandling är tillåten även i andra fall än när samtycke föreligger. Ett sådant fall är behandling i samband med myndighetsutövning. Det anges att behandling av personuppgifter är tillåten om den är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift som antingen är av allmänt intresse eller är ett led i myndighetsutövning som utförs av den registeransvarige eller den tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut. För behandling av vissa känsliga personuppgifter gäller särskilda regler. Det råder ett principiellt förbud mot behandling av uppgifter om ras eller etniskt ursprung, religiösa, filosofiska eller politiska åsikter, fackför- eningsmedlemsskap, hälsa och sexualliv. Förbudet mot behandling av dessa personuppgifter gäller dock inte om den regi- strerade har lämnat sitt uttryckliga samtycke till behandlingen. I ytterligare ett antal fall är det tillåtet att behandla uppgifterna. Ett sådant fall är när behandlingen rör uppgifter som är nödvändiga för att kunna fastslå, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk. Vidare får medlemsstaterna göra undantag från förbudet att registrera de nämnda känsliga uppgifterna av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse. Det anges i direktivet att när det av hänsyn till viktiga allmänna intressen är nödvändigt måste medlemsstaterna kunna avvika från förbudet mot att behandla känsliga kategorier av uppgifter på vissa områden. Som ett exempel på ett område där avvikelser kan ske nämns socialskydd, särskilt för att säkerställa kvalitet och lönsamhet i samband med ansökningar om förmåner och tjänster inom sjukförsäkringssystemet. Medlemsstaterna skall enligt direktivet sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast efter det att direktivet antogs, dvs. Vidare skall medlemsstaterna se till att sådan behandling av personuppgifter som redan pågår när de nationella bestämmelser som antas till följd av direktivet träder i kraft bringas i överensstämmelse med dessa bestämmelser från denna tidpunkt, dvs. senast efter antagandet av direktivet eller . har i sitt betänkande Integritet Offentlighet Informa- tionsteknik (SOU 1997:39) lagt fram ett förslag till en persondatalag som skall ersätta datalagen (1973:289). I 10 § lagförslaget meddelas föreskrifter om när behandling av personuppgifter är tillåten. Här anges bl.a. att personuppgifter får behandlas dels för att den persondataansvarige eller en tredje man till vilken personuppgifter lämnas ut skall kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning, dels för ändamål som rör ett berättigat intresse hos den persondataansvarige eller hos sådana tredje män till vilka personuppgifterna lämnas ut när detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse. I överensstämmelse med direktivet innehåller förslaget till persondatalag också bestämmelser om förbud mot behandling av känsliga uppgifter och om undantag från detta förbud. Förbudet omfattar de uppgifter som anges i direktivet och undantagen är också utformade efter vad som anges i direktivet. Det föreslås således bl.a. att känsliga uppgifter får behandlas när behandlingen är nödvändig för att rättsliga anspråk skall kunna fastställas, göras gällande eller försvaras. Vidare föreslås i lagen ett bemyndigande att föreskriva ytterligare undantag. Det föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva ytterligare undantag från förbudet mot behandling av känsliga uppgifter om det behövs med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse. Beträffande ändamålet att rättsliga anspråk skall kunna fastställas framhåller att det förhållandet att en person har en sådan egenskap som avses med definitionen av känsliga personuppgifter kan vara en förutsättning för att denne skall ha rätt till en förmån eller ha en rättslig skyldighet gentemot någon annan. I sådana fall får uppgifter om den rättsligt relevanta egenskapen behandlas. Det framhålls att det faktum att någon är sjuk t.ex. kan ha betydelse för rätt att få försäkringsersättning. Angående det nödvändighetskrav som finns på flera ställen i direktivet anför kommittén att detta krav inte rimligen kan innebära att det skall vara faktiskt omöjligt att utföra en uppgift utan sådan behandling av personuppgifter som omfattas av EG-direktivet och den föreslagna persondatalagen. Om en uppgift däremot kan utföras nästan lika enkelt och billigt utan att personuppgifter behandlas, kan det enligt kommittén inte anses nödvändigt att behandla 9 Överväganden och förslag 9.1 En enhetlig registerlagstiftning ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Lagen (1994:1517) om | |socialförsäkringsregister (SofrL) och lagen (1993:747)| |om sjukförsäkringsregister hos de allmänna | |försäkringskassorna (SjfrL) ersätts av en för socialförsäk-| |ringsadministrationen gemensam registerlag, benämnd | |socialförsäkringsregisterlag. Denna lag skall också | |omfatta ärenden om tandvårdsersättning. | | Tillämpningsområdet för den nya lagen skall vara | |personregister för sådan verksamhet i fråga om | |socialförsäkringsförmåner samt andra förmåner och | |ersättningar som ankommer på de allmänna försäkrings-| |kassorna eller . Departementspromemorians förslag överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna: RFV, , , och tillstyrker förslaget om enhetlig registerlagstiftning. RFV och anser dock att en komplettering bör ske så att lagen även omfattar handläggning av ärenden om förmåner och ersättningar som sker enligt särskilt beslut av regeringen. () och Arbetarskyddsstyrelsen godtar också förslaget. har i huvudsak inget att erinra mot att de båda nuvarande registerlagarna slås samman till en ny socialförsäkringsregisterlag som jämväl inkluderar ADB-stöd för tandvårdsersättning. tillstyrker i allt väsentligt förslaget till socialförsäkringsregisterlag. Justitieombuds- mannen har inte något att erinra mot en för socialförsäkringsadministrationen gemensam registerlag. Ett flertal andra remissinstanser har inte heller något att erinra mot förslaget om en enhetlig registerlagstiftning. Skälen för regeringens förslag Det behövs ett väl fungerande ADB-stöd Regeringen har i proposition 1995/96:125 Åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik redovisat förslag till mål för en övergripande nationell strategi för informationsteknik. Begreppet informationsteknik (IT) omfattar all datorbaserad användning av information. Målen omfattar även den offentliga förvaltningens IT-användning. I denna del slås bl.a. fast att den offentliga förvaltningen skall utnyttja IT för att effektivisera verksamheterna och ge god service till företag och medborgare. Mer rationella arbetsrutiner och effektivare organisations- och samarbetsformer i den offentliga förvaltningen skall förbättra servicen och minska kostnaderna. Vad gäller integritetsskyddet anförs i propositionen att datalagen skall ersättas av en ny persondata- eller integritetslagstiftning. I anslutning till den nya lagstiftningen bör enligt propositionen även en modernisering och anpassning av registerlagarna påbörjas. Vidare skall det finnas en generell rättslig reglering för elektronisk dokumenthantering inom förvaltningen. har antagit regeringens förslag till mål för en nationell IT- strategi (bet. 1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282). De mål som lagts fast för den offentliga förvaltningens IT-användning är i hög grad relevanta för socialförsäkringsadministrationen. Socialförsäkringssystemets uppgift är att ge ekonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp och ålderdom och att ge ekonomiskt stöd till barnfamiljer. En annan uppgift är att aktivt verka för att förebygga och minska ohälsa och i nära samarbete med arbetsgivare och andra rehabiliteringsaktörer arbeta för att sjuka och funktionshindrade personer ges möjlighet att åter kunna arbeta. En självklar utgångspunkt är att socialförsäkringen därvid skall tillämpas likformigt och rättssäkert samt att försäkringens resurser används effektivt och samordnas med samhällets övriga resurser. Ett väl fungerande ADB-stöd är därför av central betydelse för utförandet av försäkringsadministrationens uppgifter. De nuvarande registerlagarna för socialförsäkringsområdet bör samordnas De nuvarande registerlagarna för socialförsäkringsområdet är inte utformade på ett sätt som befrämjar ett effektivt utnyttjande av ADB-tekniken. Uppdelningen på två lagar har huvudsakligen motiverats av praktiska skäl och inte av särskilda överväganden om integritetsskyddet. Hänsynen till den enskildes integritet gör sig lika starkt gällande över hela socialförsäkringsområdet, vare sig det är fråga om sjukpenning, handikappersättning, förtidspension, tillfällig föräldrapenning eller någon annan förmån. Ett sammanförande av de båda lagarna till en enda registerlag för socialförsäkringsområdet möter därför inget hinder från integritetsskyddssynpunkt. Med en gemensam registerlag för alla socialför- säkringsförmåner kan flera gränsdragningsproblem och pedagogiska svårigheter undvikas och ärendehandläggningen göras effektivare utan att skyddet för den enskildes integritet därför blir sämre. Regeringen anser således att en samordning av lagarna bör ske. Regeringen föreslår att socialförsäkringsregisterlagen skall vara tillämplig på personregister för verksamhet i fråga om socialförsäkringsförmåner samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning ankommer på de allmänna försäkringskassorna eller RFV. Med anledning av synpunkter som bl.a. RFV framfört kan framhållas att med den utformning som lagen föreslås få omfattar den de frivilliga försäkringar som administreras av socialförsäkringsadministrationen. Det gäller frivillig sjukpenningförsäkring och frivillig pensionsförsäkring. Vidare omfattar lagen handläggning av ärenden om försäkring enligt 17 § lagen (1991:1047) om sjuklön och ärenden enligt lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semesterlönekostnader - en handläggning som även innefattar administration av avgifter för dessa försäkringar. För andra liknande ärenden inom socialförsäkringen skall bestämmelserna om lagens tillämpningsområde tolkas på motsvarande sätt. Ett par remissinstanser har framhållit att utbetalning av förmåner och ersättningar inte alltid grundas på lag eller förordning. Utbetalningen kan också grundas på särskilt beslut av regeringen. RFV redovisar i sitt re- missyttrande ett sådant fall. Den nya lagen bör även omfatta fall av detta slag. Den nya lagen föreslås sammanfattningsvis omfatta personregister för sådan verksamhet i fråga om socialförsäkringsförmåner samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning eller särskilt beslut av regeringen ankommer på de allmänna försäkringskassorna eller . Tillämpningsområdet för den nya lagen bör innefatta också ärenden om tandvårdsersättning De nuvarande registerlagarna omfattar inte handläggning av ärenden om ersättningar till privata vårdgivare. Som nämnts i inledningen har RFV på regeringens uppdrag utarbetat ett förslag till separat registerlag för vårdersättningar. Vad som , på grund av förändringar i ersätt- ningssystemen, är av intresse i RFV:s rapport är förslaget om tandvårds- ersättning. Ersättning för tandvård lämnas enligt 2 kap. 3 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) om vården meddelas vid folk- tandvårdsklinik, odontologisk fakultet eller annars genom det allmännas försorg, eller lämnas av tandläkare som är uppförd på en av den allmänna upprättad förteckning. Ersättning utges enligt grunder som regeringen efter förslag från RFV fastställer för högst i sänder. I tandvårdstaxan (1973:638) ges föreskrifter för tandvård som meddelas enligt AFL. För de åtgärder som anges i en bilaga till taxan får en tandläkare inte ta ut högre arvode (tandvårdsersättning och patientavgift) än som framgår av taxan. En tandläkare är i fråga om all tandvård som han eller hon ger och som ligger till grund för tandvårdsersättning skyldig att upprätta tandvårdsräkning och ge in den till samt lämna andra uppgifter som RFV föreskriver. betalar tandvårdsersättning för arvode avseende behandling som har utförts av tandläkaren. Arvodet för behandlingen omfattar under vissa förutsättningar även tandtekniskt arbete. I arvodet ingår vidare kostnaden för material som har använts i det tandtekniska arbetet, dock inte kostnaden för ädla metaller. Tandvårdsersättning lämnas endast för behandling som är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. Om en försäkrad begär ytterligare eller annorlunda behandling därutöver, och tandläkaren tillmötesgår denna begäran, lämnas ersättning med högst det belopp som motsvarar kostnaden för vad som skulle ha ingått vid en normal behandling. bestämmer den tandvårdsersättning som skall lämnas för utförd behandling. Om en försäkrads behov av tandvård är omfattande eller svårbedömt får den försäkrade eller, efter medgivande av den försäkrade, tandläkaren begära att ett behandlingsförslag prövas av . Förhandsprövning skall ske bl.a. vid omfattande protetisk behandling, vid implantationsprotetik, vid behandling av fall med avgiftsfri tandvård och när en behandling behöver göras om och den nya behandlingen görs av en annan tandläkare än den som svarade för den ursprungliga behandlingen. Enligt RFV:s föreskrifter (RFFS 1980:22) för verkställigheten av tand- vårdstaxan skall tandläkare som önskar bli uppförd på allmän försäkringskassas förteckning över tandläkare som är anslutna till tandvårdsförsäkringen anmäla detta till den försäkringskassa inom vars område verksamheten skall bedrivas. En tandläkare skall vid behandlingsperiodens slut i en särskild tand- vårdsräkning redovisa all utförd tandvård som ligger till grund för tand- vårdsersättning . Av tandvårdsräkningen skall framgå om en åtgärd som arvoderas efter tidsåtgång utförts av en tandhygienist. Vidare skall det framgå av räkningen om en åtgärd ingår i en sådan behandling som tandläkaren inte får ta betalt för, om den behöver göras om. Tandläkaren får under en pågående behandlingsperiod varje kalendermånad upprätta delräkning avseende slutförd åtgärd för vilken patientavgift har debiterats. Efter utgången av varje kalendermånad skall privatpraktiserande tandläkare sända in samtliga under månaden upprättade tandvårdsräkningar till tillsammans med en samlingsräkning. När en samlingsräkning kommit in till skall , om inte särskilda skäl talar mot det, göra en preliminär utbetalning av tandvårdsersättning. skall besluta om ersättning till tandläkaren. För att en försäkringskassa skall kunna handlägga ärenden om förhandsprövning respektive tandvårdsersättning rationellt och effektivt krävs att handläggarna har tillgång till nödvändiga uppgifter via ADB-medium. Ett datoriserat system ger dessutom en möjlighet för och att få överblick över kostnadsutvecklingen för tandvårdsersättningen. Med kraven som ställs på rationaliseringar i verksamheten följer också att administrationen utvecklar sina instrument för uppföljning och utvärdering. Därutöver ger ett ADB-stöd möjlighet för försäkringskassorna att erhålla underlag för uppföljning av enskilda vårdgivares sätt att följa taxorna. Rationaliseringseffekten av ett ADB-stöd för tandvårdsersättningsärenden kan enligt vad RFV uppgett i sin rapport med förslag till lag om vårder- sättningsregister uppskattas till av administrations-kostnaderna. Till detta skall, som RFV anfört i rapporten, läggas en väsentligt högre säkerhet i administrationen än som går att uppnå vid hantering. Vid handläggningen av ärenden om tandvårdsersättning behöver handläggaren ha tillgång till ett flertal olika uppgifter vilka måste utredas och stämmas av, för att bestämma vilken ersättning som skall betalas ut till vårdgivaren. Om dessa uppgifter finns tillgängliga via ADB-medium effektiviseras arbetet. Därutöver underlättas uppföljning och utvärdering av tandvårdsförsäkringen genom ADB-stödet. Hanteringen av ärendena med hjälp av ADB blir som RFV anfört i sin rapport dessutom betydligt säkrare genom bl.a. behörighetskontroll och möjlighet till kryptering än vid den nu vanligen tillämpade hanteringen vid vilken handläggaren får hämta uppgifterna från en mängd olika källor. RFV har i sin rapport funnit det mycket angeläget att försäkringskassorna får möjlighet att använda ett modernt administrativt teknikstöd inom tandvårdsområdet. Remissbehandlingen av RFV:s förslag till lag om vårdersättningsregister har begränsats till att avse tandvårdsersättning. Remissinstanserna ställde sig i stort sett positiva till RFV:s förslag. Datainspektionen ansåg emellertid att det borde övervägas om inte SofrL kunde anpassas till att gälla också tandvårdsersättning. Regeringen ser det som naturligt att regleringen för det ADB-stöd som behövs för handläggningen av ärenden om tandvårdsersättning också omfattas av den nya lagen. Detta leder till slutsatsen att det bör skapas en gemensam registerlag för hela socialförsäkringsadministrationen. ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: RFV och de allmänna | |försäkringskassorna skall själva inom ramen för de | |registerändamål som anges i lagen få bestämma vilka | |socialförsäkringsregister som behövs för deras verk- | |samhet. | | Till skydd för den enskildes personliga integritet | |skall liksom begränsningar gälla i fråga om vad| |ett register får innehålla och i fråga om bl.a. direkt| |åtkomst (tidigare terminalåtkomst) till registrerade | |uppgifter, utlämnande av uppgifter på ADB-medium, sök-| |begrepp och bevarande av uppgift. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: RFV ser positivt på att verket och de allmänna försäkringskassorna inom ramen för ändamålen får bestämma vilka socialförsäkringsregister som behövs för verksamheten. RFV ser det dock som en nackdel att i stort sett alla föreskrifter finns i lag och anför att regeringen i förordning bör få ange vilka känsliga uppgifter som skall få registreras. anser att metoden att detaljreglera genom lag utgör ett hinder när det gäller att tillgodose verksamhetens behov av uppgifter på grund av ändrade förutsättningar. Känsliga uppgifter bör dock förtecknas enligt mönstret i nuvarande lag. ser positivt på den författningstekniska lösningen som har valts för att socialförsäkringsregister skall kunna inrättas och för att bestämma registrens ändamål och innehåll. Registrens karaktär av s.k. statsmaktsregister kan dock enligt RSV närmare behöva klargöras. menar att förslaget möjligen framstår som väl långtgående när det gäller myndigheternas möjlighet att själva disponera över registret och dess användning. Statskontoret delar det synsätt som ligger bakom uppläggningen av den föreslagna registerlagen. Statskontoret anser att ansvars- fördelningen i förslaget mellan statsmakterna och socialförsäkringsadmi- nistrationen får anses ligga inom ramen för regeringens mål- och resul- tatstyrning av de statliga myndigheterna. Skälen för regeringens förslag