prop · GK031 · 1997-01-01 00:00:00 — Den föreslagna modellen beaktar även på ett bättre sätt skillnaden mellan gamla och nya produktionsanläggningar. Förändringen av skatteuttaget innebär följande bruttoeffekter på statsbudgeten (miljarder kronor). De mer begränsade effekterna beror på förskjutningar i skatteuppbörden. Vid redovisningen i avsnitt 4.5 och i avsnitt 7.8 beaktas indirekta effekter på andra skattesatser. 1997 1998 1999 Slopad elskatt -2,13 -2,33 -2,33 Fastighetsskatt 2,29 2,50 2,50 Budgetutfallet på blir beroende av prisutvecklingen på elkraft och och dess inverkan på markvärdena. Regeringens förslag: Det andra steget av tidigare beslutade höjningar av produktionsskatterna på elektrisk kraft återtas och ersätts av höjda energiskatter på elektrisk kraft och fossila bränslen. Skattesatserna för bränslen höjs och skatten på elektrisk kraft med per kWh. Skälen för regeringens förslag: I propositionen om ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet (prop. 1995/96:198 s. 31 ff) föreslogs att produktionsskatterna på elektrisk kraft från kärnkraft och äldre vattenkraftverk skulle höjas i två steg, dels med per kWh , dels en ytterligare höjning med samma belopp som skulle börja tillämpas . I propositionen föreslogs även höjningar av energiskatten på bränslen och elektrisk kraft. har beslutat i enlighet med förslagen i propositionen (bet. 1995/96:SkU31, rskr. 1995/96:305, SFS 1996:687-689). Efter presentationen av propositionen har kritik riktats mot de föreslagna produktionsskattehöjningarna och effekterna av dem på de konkur-rensutsatta företagen inom den elintensiva industrin. Det har hävdats att skattehöjningarna övervältras direkt på såväl företag som hushåll genom ökade elpriser. steg också elpriserna som en direkt följd av produktionsskattehöjningen vid samma tillfälle. I de överväganden som gjordes inför propositionen förutsattes att bördan av skattehöjningarna skulle stanna hos de kraftproducerande bolagen och att elpriserna därför inte skulle påverkas i någon större omfattning. Snedvridande effekter på produktion och negativa effekter på sysselsättningen skulle därmed också undvikas. Vid tillfredställande konkurrens på elmarknaden torde kraftbolagens möjligheter att kunna övervältra skattehöjningar genom att höja elpriserna på kort sikt vara tämligen begränsade. infördes en ny lagstiftning på elområdet. Därmed skapades förutsättningar för en ökad konkurrens på elmarknaden. Större delen av elförsäljningen sker dock fortfarande i enlighet med avtal som ingåtts före reformen. Marknadsförhållandena är därmed sådana att elproducenterna kan övervältra skattehöjningar på konsumenterna genom att höja elpriserna. Den nordiska elmarknaden är under utveckling. Det finns dock brister i överföringskapaciteten mellan länderna vilket medför att handelsutbytet begränsas. Därigenom begränsas även priskonkurrensen på den inhemska marknaden. En betydelsefull fråga av mer formell natur rör de avtal som gäller för elleveranser. utreder om elleverantörerna tillämpar standardavtal som ger dem möjligheter att justera elpriserna för skattehöjningar även i långsiktiga kontrakt på ett sätt som strider mot konkurrenslagen. I takt med en fortsatt utveckling av den svenska och nordiska elmarknaden torde företagens möjligheter till prisövervältring minska, men övervältring på priserna kan medföra negativa effekter. Mot ovanstående bakgrund finns anledning att ompröva det andra steget av de beslutade produktionsskattehöjningarna. Därför föreslås att höjningarna i detta steg återtas och ersätts -- från -- av höjda energiskatter på el och fossila bränslen. Genom denna växling bedöms att de totala snedvridande effekterna av energiskatterna kommer att reduceras. Energiskatterna på el och fossila bränslen ger visserligen också snedvridande effekter, främst via ökade energikostnader för hushållen. Dessa allokeringsförluster bedöms dock vara mindre än de samhällsekonomiska kostnaderna i form av minskad produktion och sysselsättning som skulle ha uppkommit som en följd av produktionsskattehöjningen. Energiskattesatserna bör höjas i sådan grad att de ökade skatteintäkterna från denna skatt ersätter skatteintäktsbortfallet av det återtagna andra steget av höjningarna av produktionsskatterna på elektrisk kraft. För att uppnå detta bör energiskatten på bränslen höjas utöver de höjningar som beslutades av . På motsvarande sätt bör energiskatten på elektrisk kraft höjas med per kWh, beräknat på de energiskattebelopp som enligt tidigare riksdagsbeslut skulle ha börjat tillämpas . Eftersom ingen energiskatt tas ut för energiför-brukningen vid tillverkningsprocessen i industriell verksamhet eller för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling begränsas således den direkta effekten av de föreslagna skattehöjningarna till annan verksamhet, bl.a. hushållssektorn. Vid beräkningen av de höjningar av energiskatten som beslutade togs hänsyn till förväntade förändringar av konsumentprisindex fram t.o.m. oktober månad 1997. De nu föreslagna höjningarna sker från dessa redan indexerade nivåer. Den automatiska uppräkningen av energiskatten på dessa skattebelopp bör därför först ske för skatteuttaget för . Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 1 § och 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. 7.5 Skatten på öl m.m. Regeringens förslag: En proportionell skatt föreslås för öl med en alkoholhalt över 2,8 volymprocent. För öl med en alkoholhalt som inte överstiger 2,8 volymprocent föreslås en 0-skattesats. höjs skatten på sprit och skatten på tobaksvaror . I enlighet med tidigare beslut om indexering av vissa punktskatter föreslås en uppräkning av alkoholskatten för med en uppskattad förändring av prisnivån på . Efter denna indexering blir skatten på öl över 2,8 volymprocent per liter och volym-procent alkohol. Någon indexering av tobaksskatten för skall enligt gällande regler inte ske. En justering av skatten resp. tullen för resandeinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror föreslås också. Bakgrunden till regeringens förslag: Skatten på öl skall enligt gällande EG- regler beräknas med ledning av antingen dryckens stamvörtstyrka uttryckt i måttenheten eller faktisk alkoholhalt uttryckt i volymprocent per hektoliter färdig dryck. Minimiskattesatsen på öl med en faktisk alkoholhalt över 0,5 volymprocent är 0,748 ecu per hektoliter och grad eller 1,87 ecu per hektoliter och volymprocent alkohol. Reducerade skattesatser får tillämpas för öl med en faktisk alkoholhalt om högst 2,8 volymprocent. Reducerade skattesatser får vidare, under vissa förhållanden, tillämpas för öl som tillverkas av mindre, fristående bryggerier. beskattar öl efter faktisk alkoholhalt uttryckt i volymprocent och tillämpar reglerna om reducerad skattesats för öl under 2,8 volymprocent när det gäller 0-skattesatsen på lättöl, d.v.s. öl med en alkoholhalt som inte överstiger 2,25 volymprocent. Reglerna om alkoholskatt finns i lagen (1994:1563) om alkoholskatt. har i förhandlingarna vid EU-medlemskapet fått en treårig övergångstid från under vilken en reducerad skattesats får tillämpas för s.k. folköl med en alkoholhalt som inte överstiger 3,5 volymprocent. Övergångsbestämmelsen skulle möjliggöra för att anpassa beskattningen till den ordning som gäller inom EU. Fr.o.m. måste således allt öl med en alkoholhalt som överstiger 2,8 volymprocent ha samma skatt per volymprocent alkohol. Skatten på s.k. folköl är f.n. per liter och volymprocent alkohol och skatten på starkare öl är per liter och volymprocent alkohol. Skatten på folköl höjdes från till för att motverka den sänkning av detaljhandelspriset på folköl som den beslutade sänkningen av mervärdesskatten på livsmedel skulle medföra. Skälen för regeringens förslag: Förutsättningarna att bedriva en traditionell svensk alkoholpolitik och använda prisinstrumentet som alkoholpolitiskt medel har ändrats i och med det svenska EU-inträdet. Särskilt de ändrade reglerna för införsel av alkohol men även avskaffandet av monopolen för tillverkning, import och partihandel av alkoholdrycker reser krav på en förnyelse av alkoholpolitiken. Gränshandeln i av framför allt danskt starköl har antagit så stora proportioner att det enligt regeringens bedömning är nödvändigt att vidta motverkande åtgärder. Den ökade gränshandeln medför, förutom att varan inköps och beskattas utomlands, att människor köper större mängder och starkare öl än annars. Alkoholens tillgänglighet i okontrollerade former ökar också genom att ett stort antal privatpersoner i hemmet lagrar öl, m.m. som de infört från utlandet. Sysselsättningen inom den inhemska bryggerinäringen kan dessutom komma att äventyras och skatteintäkterna minskar trots att konsumtionen ökar. Målen för svensk alkoholpolitik är dels att minska den totala alkohol- konsumtionen, dels förändra det svenska dryckesmönstret. Den svenska alkoholpolitiken syftar bl.a. till att försöka förmå människor att gå över från spritdrycker till drycker med lägre alkoholhalt för att på så sätt minska de alkoholrelaterade skadorna. Ett sätt att ytterligare förstärka en sådan konsumtionsförändring i riktning mot alkoholsvagare drycker samt motverka den omfattande gränshandeln med öl är att sänka ölskatten och höja skatten på sprit. Dessutom kan en förändring av nollskattegränsen för öl från nuvarande 2,25 volymprocent alkohol till 2,8 volymprocent ytterligare stimulera ölkonsumenterna att prismässigt välja en alkoholsvagare produkt. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att en enhetlig skatt införs för öl med en alkoholhalt överstigande 2,8 volymprocent. prisnivå sätts skattesatsen på öl till per liter och volymprocent alkohol. Härigenom sker redan nu en anpassning till EU:s regelsystem för ölbeskattning. Den nya ölskattesatsen kan förväntas höja priset på folköl med i genomsnitt och sänka priset på starköl som säljs på systembolaget med . Det lägre priset på starköl kan förväntas minska gränshandeln med öl. Trots detta kan den nya skattesatsen på öl antas leda till en marginell ökning av konsumtionen av ren alkohol i öl. För att motverka denna konsumtionsökning bör skattesatsen på sprit höjas . Det genomsnittliga priset på sprit kan förväntas öka som en följd av denna skattehöjning. Regeringens beräkningar visar att denna skattehöjning är tillräcklig för att uppnå en oförändrad konsumtionsvolym av ren alkohol i öl, vin och sprit. De nya alkoholskattesatserna kan, med hänsyn till de efterfrågeanpassningar som förändringarna ger upphov till, förväntas leda till en varaktig nettobudgetförsvagning på 0,51 mdkr för den konsoliderade offentliga sektorn. För att finansiera denna budgetförsvagning höjs tobaksskattesatserna utöver den höjning som beslutat om (prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15). Med hänsyn till den minskade tobakskonsumtionen på som denna skattehöjning kan förväntas medföra, blir den varaktiga nettobudgetförstärkningen 0,54 mdkr för den konsoliderade offentliga sektorn. Eftersom prisinstrumentet som alkoholpolitiskt medel framöver troligen kommer att försvagas kommer de förebyggande insatserna att bli än viktigare för att motverka alkoholmissbrukets utbredning. Information, opinionsbildning och andra alkoholförebyggande insatser, framför allt på lokal och regional nivå, får därför en ökad betydelse i ansträngningarna att förändra dryckesvanorna i vårt land. Regeringen avser därför att med en lokal och regional kraftsamling av insatserna höja ambitionsnivån i det alkoholförebyggande arbetet. Överfinansieringen på totalt av den reformerade alkohol- och tobaksbeskattningen motiveras av ökade informationsinsatser om alkoholens skadeverkningar. Enligt 37 § lagen om alkoholskatt skall en årlig indexuppräkning ske av alkoholskatten med hänsyn tagen till den allmänna prisutvecklingen. Regeringen skall före oktober månads utgång fastställa de omräknade skattebelopp som skall tas ut under påföljande år. Denna automatiska uppräkning skall första gången göras för skatteuttaget . Vid beräkning av de nya skattesatserna har hänsyn tagits till förväntade förändringar av konsumentprisindex på . Även skattesatserna för övriga alkoholdrycker har höjts på motsvarande sätt. Den automatiska uppräkningen av alkoholskatten bör därför skjutas fram och ske först för skatteuttaget för . Även enligt lagen om tobaksskatt finns regler om indexering. har dock beslutat om en 15-procentig höjning av tobaksskatten fr.o.m. och att en automatisk uppräkning av skattesatserna skall ske först för skatteuttaget för . I lagen (1994:1565) om privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen finns regler om skatteuttag vid viss privat införsel av alkoholdrycker och tobaksvaror. I lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import m.m. finns även regler om skatt och tull vid viss import av alkohol- och tobaksvaror. Skattebeloppen resp. tullbeloppen är schabloniserade för vissa grupper av dessa varor. Någon justering av skattesatserna resp. tullbeloppen har inte skett efter lagarnas ikraftträdande. Regeringen anser det lämpligt att även skattesatserna i dessa lagar justeras så att de överensstämmer med nu föreslagna ändringar av skatten på alkohol och tobak. Regeringen föreslår därför att en sådan justering nu görs samt att en viss omräkning sker av tullbeloppen. 7.6 Införsel av vissa alkoholdrycker Regeringens förslag: Lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen och lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. ändras så att samma kvantitativa begränsningar som gäller för att införa vin punktskattefritt även skall gälla för punktskattefri införsel av sådana alkoholdrycker som har högst 15 volymprocent alkohol och som inte är starköl. Motsvarande begränsningar skall också gälla för mervärdesskattefri försäljning av sådana alkoholdrycker varför ändringar föranleds även i mervärdesskattelagen (1994:200). Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om frihet från punktskatt avseende resandes införsel av alkoholdrycker regleras, såvitt avser annat EU- land, i lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen samt, när det gäller införsel från ett land som inte är medlem i EU, i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Enligt dessa bestämmelser får skattefri införsel av bl.a. alkoholvaror ske enligt vissa särskilt angivna kvoter. Dessa baseras, när det gäller införsel från annat EU-land, på det undantag fick vid förhandlingarna om ett svenskt medlemskap i . De avtalade restriktionerna innebär bl.a. att en privatperson som inreser till från ett annat EU- land får, utan att betala punktskatt, föra in en liter alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 22 volymprocent eller mousserande vin eller alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 15 men inte 22 volymprocent, vin och öl. Motsvarande begränsningar för resande från tredje land är när det gäller mousserande vin eller alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 15 men inte 22 volymprocent samt beträffande vin. I övrigt gäller, såvitt här är i fråga, samma kvoter som för resande från annat EU-land. De nämnda begränsningarna hindrar emellertid inte, såsom påtalat i en skrivelse till regeringen , privat skattefri införsel, utan restriktioner, av alkoholdrycker som har en alkoholhalt som uppgår till högst 15 volymprocent och som inte faller in under definitionen för vin eller starköl. Detta var inte avsikten när de aktuella restriktionerna infördes. Den möjlighet till begränsning av privatinförseln av alkohol som fått med stöd av undantaget i anslutningsfördraget förlorar avsevärt i betydelse om inte åtgärder vidtas för att stoppa den möjlighet att kringå bestämmelserna som har kommit fram. De aktuella bestämmelserna bör därför ändras. Detta bör ske genom att definitionen av vin ändras så att den även avser annan alkoholdryck med en alkoholhalt som överstiger 3,5 men inte 15 volymprocent och som inte är starköl. Som en konsekvens härav bör en motsvarande ändring även göras i 3 kap. 30 c § mervärdesskattelagen som innehåller bestämmelser om mervärdesskattefri försäljning ombord på fartyg och luftfartyg i vissa fall. Även bestämmelserna för försäljning i exportbutik i tullförordningen (1994:1558) kommer att behöva ändras på motsvarande sätt. Ändringen kommer också att få betydelse för sådan skattefri försäljning ombord på vissa fartygs- eller flyglinjer som avses i förordningen (1994:1694) om viss proviantering m.m. Regeringens bedömning: Regeringen lägger inte fram något förslag om skattefrihet för ersättning som en hyresgäst får av sin hyresvärd för arbete hyresgästen lagt ned på s.k. självförvaltning. förslag: Kommittén föreslår att i kommunalskattelagen (1928:370) förs in bestämmelser om skattefrihet för belopp intill ett halvt basbelopp som bostadshyresgäst erhåller för arbete som hyresgästen gör för hyresvärdens räkning med stöd av en enligt hyresförhandlingslagen (1978:304) träffad förhandlingsöverenskommelse om självförvaltning. Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. , , AB och tillstyrker förslaget. AB menar att det bör finnas intresse för självförvaltning även vid en lägre nivå på skattefriheten. Bolaget har gett hyresgästerna möjlighet att mot hyresrabatt ta över viss fastighetsskötsel. Den modell som använts har konstruerats på sådant sätt att rabatten inte blir skattepliktig. Kammarrätten i har inget i sak att erinra mot förslaget för det fall avsteget från skattelagstiftningens principer om neutralitet kan godtas. Några, bl.a. Justitiekanslern, , och Fastighetsägareför- bund, motsätter sig inte eller är positiva till förslaget om skattefrihet men menar att skattefriheten inte bör begränsas till de fall där en s.k. förhandlingsklausul finns i hyresavtalet. har inte något att erinra mot förslaget att undanta vissa hyresåterbetalningar från beskattning under förutsättning att vissa andra frågor utreds närmare, bl.a. krävs en analys om andra möjliga utvägar att lösa problemen är uttömda och hur den skattemässiga bedömningen påverkas av hyresavtalens utformning. anser det väsentligt att den kompensation hyresgästerna får för sina arbetsinsatser så långt möjligt utformas som en kollektiv återbäring till dem som åtagit sig att utföra uppgifter. En möjlighet skulle enligt verket kunna vara att hyran sätts till ett lägre belopp och en särskild avgift tas ut av de hyresgäster som inte deltagit i självförvaltningen. , , Länsrätten i , i och Bostadsrätters avstyrker förslaget. pekar bl.a. på att kommittén inte redovisat några beräkningar av vad förslaget kan innebära i inkomstminskning för det allmänna och inte heller föreslagit någon finansiering. Många remissinstanser menar att frågan är otillräckligt utredd och måste få en mer allsidig belysning. Skälen för regeringens bedömning: har bl.a. till uppgift att överväga och föreslå åtgärder som kan bidra till att öka medborgarnas inflytande och delaktighet i samhällsutvecklingen. Kommittén har i en skrivelse till regeringen föreslagit skattefrihet intill ett visst belopp för ersättning som en hyresgäst får för arbete med s.k. självförvaltning. Som bakgrund till förslaget tar kommittén upp ett konkret fall, nämligen hyresgästernas självförvaltning i bostadsområdena Holma och Kroksbäck i . De boende ges möjligheter att sköta vissa delar av fastighetsförvaltningen själva. Det kan gälla skötsel av utemiljön såsom gräsklippning och rabattskötsel och inre underhåll, t.ex. trappstädning. För den enskilde hyresgästen fastställs hyran på vanligt sätt genom en förhandlingsöverenskommelse. Därefter prissätts de olika förvaltningsuppgifterna som hyresgästerna själva kan stå för. I systemet ingår också att det halvårsvis sker en avstämning. Den hyresgäst som har medverkat i förvaltningen får en återbäring på hyran. Ett av de väsentligaste målen skattereform var att åstadkomma en neutral beskattning av arbetsinkomster. Skattesystemet skulle vara utformat på sådant sätt att alla slag av ersättningar för arbetsinsatser skulle beskattas på ett likformigt sätt och beläggas med socialavgifter. Särregler skulle belasta skattesystemet endast om det fanns starka skäl som talade för det. Enligt är det otvivelaktigt så att den återbetalning som behandlar är skattepliktig. Inget hindrar emellertid att hyresgästerna, utan skattekonsekvenser, som kollektiv utför oavlönat arbete och därmed sänker kostnaderna i bostadsområdet. Även andra remissinstanser har pekat på att andra konstruktioner av hyresavtalen skulle kunna ge ett annat skattemässigt resultat än det man fått i Holma och Kroksbäck. Ett av kommitténs argument för att införa skattefrihet intill ett visst belopp är att hyresgäster liksom villaägare skall kunna hålla nere sina boendekostnader genom eget arbete utan att beskattas. Det är naturligtvis fullt möjligt även för hyresgäster att hålla nere sina boendekostnader genom eget arbete utan skattekonsekvenser under förutsättning att särskild ersättning för det nedlagda arbetet inte erhålls. En villaägare som klipper sin egen gräsmatta uppbär inte någon ersättning för detta men håller nere sin boendekostnad genom att han inte mot ersättning behöver anlita någon annan för gräsklippningen. Om däremot villaägaren klipper grannens gräsmatta och får betalt för sitt arbete är ersättningen naturligtvis skattepliktig. Någon olikformighet mellan hyresgästen och villägaren i detta avseende föreligger således inte. Det är mycket angeläget att hyresgästerna engagerar sig i förvaltningen av sitt bostadsområde. Detta har man lyckats åstadkomma i bostadsområdena Holma och Kroksbäck. Det går dock enligt regeringens mening inte att dra den slutsatsen att de positiva effekter av självförvaltningen som uppkommit i dessa bostadsområden enbart skulle vara beroende av att avtalsförhållandet konstruerats på det sätt som skett där. Tillräckliga skäl kan därför inte anses föreligga för att införa en skattefrihet för just denna typ av arbetsinkomster. Verksamheten i Holma och Kroksbäck har visat att det går att åstadkomma en förnyelse av miljön i större bostadsområden. Det är av stor vikt att finna former för att aktivt engagera de boende i skötseln av det egna området. De frågor om formerna för och stödet till självförvaltning som aktualiserats i skrivelsen från kommer att beredas vidare. 7.8 Budgeteffekter i sammanfattning För skatteförslagen i denna proposition redovisas i tabell 7.1 budgeteffekterna för staten och den konsoliderade offentliga sektorn. Redovisningen avser och är genomgående kassamässig. Det senare innebär att olika slag av förskjutningar i skatteuppbörden har beaktats. Ett typiskt fall ges av en inkomstskattehöjning, där vid ikraftträdande enbart elva tolftedelar av hela årets beräknade skatt kommer in . Samma förhållande gäller vid förändringar i olika punktskatter. Vid redovisningen har också i förekommande fall beaktats olika indirekta effekter, på andra skattebaser och på basbeloppsanknutna offentliga utgifter (via förändringar i konsumentprisindex). Som en komplettering till redovisningen anges också den varaktiga effekten för offentlig sektor. Redovisningen i detta avsnitt är översiktlig; för mer detaljerade uppgifter, bl.a. inverkan på olika inkomsttitlar hänvisas till avsnitt 4.5. Nedjusteringen av skiktgränsen för den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster för beräknas ge en inkomstförstärkning på . P.g.a. uppbördsförskjutning är effekten lägre för än för de senare åren. Förändringen i energibeskattningen såvitt avser växlingen från produktionsskatter på el från kärnkraftverk och äldre vattenkraftverk till ökade energi-skatter på el och bränslen beräknas ge en varaktig inkomstförstärkning på för offentlig sektor. Växlingen från produktionsskatt på el från äldre vattenkraftverk till fastighetsskatt på markvärdet beräknas vara budgetneutral på lång sikt. Förändringen av alkoholskatten och skatten på tobak beräknas ge ett varaktigt överskott för offentlig sektor på .