prop · GK031D2 · 1997-01-01 00:00:00 — Den successiva förbättringen av arbetsmarknadsläget, tillsammans med fallande räntor gör att hushållens framtidstro gradvis förstärks. Den privata konsumtionen beräknas kunna öka med . En viss sänkning av hushållens nettosparkvot antas därmed ske. Sparkvoten ligger dock betydligt högre än genomsnittet för den senaste 20- årsperioden. Kravet på att kommunerna skall uppnå balanserade finanser i kombination med fortsatta pris- och löneökningar beräknas leda till en sjunkande volym för konsumtion fram till och med och därefter en oförändrad nivå. Den statliga konsumtionen beräknas minska i volym fram till och med till följd av besparingskraven. Sammantaget ger detta en volymminskning för den offentliga konsumtionen och därefter en svag ökning. Den totala arbetslösheten beräknas gradvis minska till en nivå på av arbetskraften varav är öppet arbetslösa och i arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Nedgången av arbetslösheten underlättas av att utbildningen expanderar och därmed håller tillbaka arbetskraftsutbudet. Sysselsättningen stiger under 3-års perioden med 126 000 personer eller . Tabell 1.8 Arbetsmarknad Tusental personer Sysselsättning 3 988 123 237 Reguljär sysselsättning3 926 157 272 Öppet arbetslösa 332 -84 -156 Konjunkturberoende åtgärder 191 -24 -24 Utbud 4 320 38 81 Underliggande utbud 4 449 48 91 Källor: , och . Den relativt goda ekonomiska tillväxten med stigande sysselsättning tillsammans med de budgetförstärkande åtgärderna innebär en successiv förbättring av de offentliga finanserna. Underskottet i den offentliga sektons finansiella sparande på av BNP vänds till ett överskott , som växer till av BNP. Förbättringen beror till största delen på fallande utgifter i förhållande till BNP. Utgiftskvoten reduceras , medan inkomstkvoten faller med . Statsskulden som andel av BNP minskar , 2000 uppgå till av BNP. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, definierad enligt EU:s konvergenskriterium, minskar med och uppgår vid utgången av till av BNP. Högtillväxtalternativet beskriver ett ekonomiskt förlopp där den öppna arbetslösheten reduceras till . Ett antal antaganden är gemensamma för basalternativet och högtillväxtalternativet. Därmed blir kalkylen lättöverskådlig och analysen kan fokuseras på vilken ytterligare tillväxt som skulle behövas för att den öppna arbetslösheten ska falla till . Antaganden som är gemensamma med basalternativet är de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas omfattning, förändringen av medelarbetstiden, produktivitetstillväxten samt den internationella utveck- lingen. I jämförelse med basalterativet bygger högtillväxtalternativet på en i grunden ljusare bild av den svenska ekonomins funktionssätt. Alternativet kännetecknas av en icke-inflationistisk lönebildning och av en i övrigt väl fungerande arbetsmarknad. De arbetskraftsresurser som finns i utgångsläget kan därigenom tas i anspråk utan att det uppstår överhettningstendenser som driver upp löner, priser och räntor. Den väl fungerande arbetsmarknaden leder till ett lägre inflationstryck. antas därför föra en lättare penningpolitik än i basalternativet med lägre korträntor som följd. Förutsättningarna för lägre obligations-räntor och en viss förstärkning av kronan är goda. Räntemarginalen mot den tyska 5-åriga obligationen krymper till och TCW-index sjunker succesivt till 113 för att sedan ligga kvar på denna nivå under resten av perioden. Exportföretagen antas agera mer aggressivt i prissättningen och kan därför hålla en högre exportvolym. Den svenska industrin väntas också i högre grad producera egna insatsvaror, vilket leder till att importkvoten sjunker något. Utrikeshandeln ger således ett något högre bidrag till tillväxten. Under innevarande år antas tillväxten vara densamma som i basalternativet. Därefter är tillväxten knappt en procentenhet högre . Med detta förlopp faller den öppna arbetslösheten till . Sysselsättningen ökar i stället för basalternativets . Den gynnsammare ekonomiska utvecklingen tenderar att, vid ett givet regelverk, förbättra de offentliga finanserna ännu snabbare än i basalternativet. Beräkningarna baseras dock på antagandet om att den offentliga sektorns finansiella sparande som andel av BNP skall vara detsamma, som i basalternativet. Detta skapar utrymme för såväl högre offentlig konsumtion som en sänkning av hushållens inkomstskatter, vilket ger en positiv effekt på disponibelinkomsten och den privata konsumtionen. Hushållens framtidstro förstärks som räntorna sjunker, vilket leder till att den privata konsumtionen blir en motor i tillväxtprocessen. Företagens framtidstro, i kombination med behovet av en större kapitalstock, resulterar i högre investeringar och fler nyanställningar. Lägre räntor och ökad köpkraft stimulerar även bostadsbyggandet. Tabell 1.9 Högtillväxtalternativet, försörjningsbalans och nyckeltal, , priser, procentuell förändring 1996 1997 1998 1999 2000 BNP marknadspris 1,6 2,6 3,5 3,3 2,8 Import 2,7 5,1 6,3 6,1 5,8 Tillgång 1,9 3,2 4,2 4,0 3,6 Privat konsumtion 0,9 2,1 2,8 2,9 2,6 Offentlig konsumtion -1,0 -0,3 -0,4 0,3 1,0 Bruttoinvesteringar 8,1 2,5 10,4 7,9 5,0 Lagerinvesteringar -1,5 0,5 0,1 0,0 0,0 Export 6,5 5,8 6,1 5,7 5,5 Användning 1,9 3,2 4,2 4,0 3,6 Inhemsk användning 0,0 2,1 3,3 3,2 2,7 KPI, dec.-dec. 1,0 2,1 2,0 2,0 2,0 Kostnadstimlön 5,6 4,3 3,5 3,5 3,5 Öppen arbetslöshet 7,7 6,7 5,4 4,6 4,0 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder5,05,4 5,0 4,2 3,8 Sysselsättning -0,7 0,9 2,3 2,0 1,4 Diagrambilaga till kapitel 1 Diagram D.1 BNP-utveckling enligt bas- respektive högtillväxtalternativet Diagram D.2 Arbetslöshet enligt bas- respektive högtillväxtalternativ Diagram D.3 Sysselsättning och arbetskraft enligt bas- respektive högtillväxtalternativ Diagram D.4 Basalternativet, befolkningen i ålder uppdelad på sysselsatta, personer i åtgärder i arbetskraften, öppet arbetslösa och personer i åtgärder utanför arbetskraften. Källor: , och . Den ekonomiska tillväxten i OECD-området1 blev måttlig . EU-konjunkturen var svag, medan tillväxten i stärktes och återhämtningen av den japanska ekonomin fortsatte. Med stöd av lägre räntor och stabila valutaförhållanden förväntas också den europeiska konjunkturen gradvis förbättras . och förutses uppvisa en fortsatt stark tillväxt. Sammantaget medför detta att BNP- tillväxten i bedöms nå för att sedan öka till . och inledningen av 1996 försvagades konjunkturen i EU. I några länder var BNP-tillväxten negativ sista kvartalet 1995 och industriproduktionen sjönk markant. Flera faktorer bidrog till avmattningen. Effekterna av uppgången i de långa räntorna gjorde sig gällande . Valutaturbulensen medförde osäkerhet och vissa länder tvingades höja styrräntan. Vidare fortsatte EU som helhet att förlora konkurrenskraft gentemot omvärlden. Allt detta bidrog till minskat förtroende hos företagen och investeringsviljan dämpades. Den fortsatt svaga syssel- sättningsutvecklingen påverkade hushållens förväntningar om den framtida ekonomiska utvecklingen negativt och tillväxten i den privata konsumtionen mattades något. Vidare förde EU-länderna sammantaget en förhållandevis stram ekonomisk politik. Flertalet länder har mot bakgrund av betydande budgetunderskott fört en åtstramande finanspolitik. Lågkonjunkturen medförde en försämring i de offentliga finanserna i praktiskt taget alla EU-länder. Underskottet i finansiellt sparande som andel av BNP uppgick i genomsnitt till . När konjunkturen förbättrades påbörjades en budgetsanering som sågs som nödvändig oavsett EMU:s konvergenskriterier. **FOOTNOTES** 1 Med OECD-området avses här 16 länder: , , , , , , , , , , , , , , och . Diagram 2.1 Långa och korta räntor samt nominell växelkurs för EU som helhet gentemot dollarn Källor: , och . Budgetkonsolideringen genomfördes inledningsvis under strama monetära förhållanden. Den korta räntan var fortsatt hög som EUs växelkurs gentemot omvärlden apprecierade. Såväl korta som långa räntor har sedermera sjunkit betydligt. De korta räntorna i EU som helhet har fallit med ca 2 1/och de långa räntorna med ca 1 ½ procentenhet , då de låg som högst. Mot bakgrund av fortsatt låg inflation och betydande ledig produktionskapacitet väntas räntorna förbli låga . Vidare har valutasituationen stabiliserats jämfört med . Sammantaget väntas detta bidra till att konjunkturen i EU gradvis stärks . Företagens och hushållens förtroende för den ekonomiska utvecklingen i EU har stabiliserats efter att tidigare ha försvagats. Förutsättningarna på ekonomins utbudssida är gynnsamma, bl.a. är den genomsnittliga kapitalavkastningen god och ligger på samma nivå som . Vidare är löneökningstakten i EU måttlig och beräknas ligga på ca 3 ½ procent i genomsnitt 1996-1997. Detta torde bidra till en god investeringsutveckling. En fortsatt stark efterfrågan från resten av världen väntas också stödja EU- konjunkturen . Handeln med resten av världen väntas öka . EU gynnas av den goda tillväxten i , och de dynamiska asiatiska ekonomierna som handelsutbytet med blir alltmer betydelsefullt. Mot denna bakgrund bedöms BNP-tillväxten för EU som helhet komma att uppgå till för att sedan öka till . Den högre tillväxttakten kommer endast marginellt att kunna bidra till att förbättra läget på arbetsmarknaden. förutspås arbetslöshetsnivån uppgå till för att i stort sett ligga kvar på samma nivå. Arbetsmarknaden i EU präglas av hög långtidsarbetslöshet samt stora svårigheter för svaga grupper att finna varaktiga arbeten. Tabell 2.1 EU:s försörjningsbalans Årlig procentuell förändring 1993 1994 1995 1996 1997 Privat konsumtion -6,4 1,6 1,9 1,8 2,1 Offentlig konsumtion0,9 0,8 0,9 0,7 0,4 Fasta bruttoinvesteringar-6,72,4 3,4 2,3 3,8 Slutlig inhemsk efterfrågan-1,31,6 2,0 1,7 2,1 Lagerinvesteringar -0,6 1,0 0,2 -0,2 0,1 Total inhemsk efterfrågan-1,92,6 2,2 1,5 2,2 Export, varor och tjänster1,68,7 6,8 4,1 6,1 Import, varor och tjänster-2,47,7 5,9 4,1 5,7 Nettoexport 1,4 0,2 0,3 -0,1 0,1 BNP, marknadspris -0,5 2,8 2,5 1,4 2,4 Källor: , och . Utvecklingen i enskilda EU-länder I mattades den ekonomiska aktiviteten markant och inledningen av 1996. En appreciering av D-marken och höga löneökningar påverkade export och investeringar negativt. Vidare har finans- och penningpolitiken haft en restriktiv inriktning, bl a låg den korta räntan länge på en förhållandevis hög nivå. har emellertid sänkt styrräntan i flera steg och denna ligger nu betydligt lägre än vad den gjorde 1995. Detta tillsammans med en viss försvagning av D-marken och måttliga anspråk vid årets löneförhandlingar bidrar till en förbättrad konkurrenssituation. Exporten och orderingången har utvecklats väl . export till , vilken spelar en allt viktigare roll för den tyska ekonomin, har ökat . Den ekonomiska tillväxten bedöms gradvis komma att stärkas då expansionen inom industrin väntas sprida sig till resten av ekonomin. BNP-tillväxten väntas dock stanna vid innevarande år pga av den svaga utvecklingen under årets inledning, men ökar till . Efter en betydande avmattning av BNP-tillväxten i skedde ett uppsving , som till stor del berodde på en kraftig ökning av den privata konsumtionen. Detta var emellertid en tillfällig effekt av bl a strejker . Köpbeslut som skjutits upp realiserades istället . Förväntningsläget hos hushållen beträffande den ekonomiska utvecklingen är alltjämt svagt trots vidtagna stimulansåtgärder. Den höga arbetslösheten bidrar i hög grad till detta. Finanspolitiken bedöms bli stram framöver, men en uppgång i företagens investeringar, till följd av bl a lägre räntor, och ett uppsving i exporten torde ha positiv inverkan på konsumentförtroendet. Härmed är en återhämtning av BNP-tillväxten 1997 sannolik. Tillväxten väntas uppgå till och till . I stagnerade exporten i takt med att liran stärktes och tillväxten avtog på närliggande marknader. Den privata konsumtionen dämpades av hög arbetslöshet och viss osäkerhet kring den ekonomiska politiken. Finanspolitiken bedöms bli fortsatt stram som lättare penningpolitik förutses i takt med att inflationen avtar. Den privata konsumtionen gynnas av ett lägre ränteläge, medan nettoexporten förväntas ge ett negativt bidrag. BNP- tillväxten bedöms uppgå till för att sedan öka till . I har BNP-tillväxten hållits väl uppe till stor del till följd av att den privata konsumtionen utvecklats väl. väntas hushållens disponibelinkomster och den privata konsumtionen fortsätta att växa i god takt. I takt med att den europeiska konjunkturen stärks sker sannolikt också en återhämtning av näringlivets investeringar. Sammantaget väntas BNP-tillväxten uppgå till för att öka till . Den ekonomiska tillväxten i de nordiska länderna har dämpats förhållandevis mycket och beräknas BNP växa i samma takt som i OECD-området som helhet. Inflationstakten har fallit och är nu lägre än i det övriga OECD-området, men en uppgång förväntas . I försvagas BNP-tillväxten 1996 främst till följd av en dämpad utveckling för de fasta investeringarna samt en neddragning av lagren efter den ofrivilliga lageruppbyggnaden . Exportutvecklingen har stärkts efter den kraftiga dämpningen 1995 och förväntas tillta . En förstärkning av hushållens inkomster, ökat förtroende bland konsumenterna samt ett fortsatt lågt ränteläge förutses ge en viss förstärkning av den inhemska efterfrågan . Finanspolitiken bedöms bli fortsatt stram i syfte att eliminera underskottet i de offentliga finanserna. Ökningen av de indirekta skatterna bidrar till att inflationstakten väntas gå upp till något 1997. Arbetslösheten beräknas sjunka något och ligga kring såväl 1996 som 1997. Tabell 2.2 BNP-tillväxt, KPI och arbetslöshet Årlig procentuell förändring 1994 1995 1996 1997 BNP 2,8 2,0 2,0 2,4 EU 2,8 2,5 1,4 2,4 3,5 2,0 2,4 2,3 0,5 0,9 2,8 2,5 2,9 1,9 0,52,1 2,8 2,2 1,1 2,2 2,2 3,0 1,7 2,2 3,8 2,4 2,2 2,9 4,0 3,3 2,0 2,4 4,4 2,6 1,52,5 5,7 3,7 4,0 2,3 4,4 4,2 2,5 3,3 Konsumentpriser 2,3 2,4 2,3 2,3 EU 3,0 3,1 2,6 2,3 1,8 2,3 1,8 2,3 Arbetslösheten i % arbetskraften 7,2 6,8 6,9 6,9 EU 11,6 11,2 11,4 11,3 10,5 9,5 9,0 8,7 Källor: , och . BNP-tillväxten i beräknas avta avsevärt 1996. Faktorer bakom nedgången är framför allt en dämpad tillväxt i de reala disponibla inkomsterna samt lagerneddragningar. Prisökningstakten har hållits ned av att den finska marken stärkts och av effekter av EU-medlemskapet. Styrrräntan har sänkts i olika omgångar, vilket medfört en avsevärd nedgång i de långa räntorna. Finanspolitiken är forsatt stram. Mot denna bakgrund föreligger förutsättningar för en viss förstärkning av tillväxten 1997. Till följd av att de tillfälliga faktorer som hållit ned inflationstakten slutar verka förutses en uppgång i prisökningstakten till . Andelen arbetslösa har minskat endast i begränsad omfattning och beräknas inte komma att understiga 1997. I väntas den ekonomiska aktiviteten på fastlandet växa med , dvs i ungefär samma takt som . En kraftig ökning av olje- och gasproduktionen beräknas leda till en total BNP-tillväxt 1996 på . Prisökningstakten förutses stanna vid mot 2½ procent 1995. Arbetslösheten beräknas sjunka ned mot under det närmaste året. förutses en avsevärd dämpning i ökningstakterna för såväl energiexporten som den privata konsumtionen. Härmed minskar BNP-tillväxten påtagligt . Kapacitetsutnyttjandet beräknas dock bli fortsatt förhållandevis högt och det föreligger risk att prisökningstakten går upp , till ca 2 ½ procent 1997. I bidrog dämpade investeringar och minskad offentlig konsumtion till en avmattning av tillväxten . Penningpolitiken lättades och början av 1996 och har BNP-tillväxten ökat. Bl a har byggnadsinvesteringarna stigit och exporten utvecklats gynnsamt. Hushållens förtroende för den ekonomiska utvecklingen är förhållandevis högt och den privata konsumtionen har ökat avsevärt. Arbetslösheten har sjunkit och ligger kring . Några tydliga tecken på tilltagande inflationstryck har ännu inte iakttagits, men löneökningstakten har stigit i takt med ett stramare arbetsmarknadsläge inom vissa sektorer. Prisökningstakten bedöms till både och 1997. En överenskommelse om att balansera statsbudgeten har gjorts och finanspolitiken bedöms bli fortsatt stram. Mot bakgrund av goda exportutsikter samt att förtroendet bland hushåll och företag hålls uppe förväntas den amerikanska ekonomin fortsätta att verka kring ett kapacitetsutnyttjande som inte leder till ökad inflation. BNP-tillväxten bedöms öka till för för att sedan sjunka marginellt till . Återhämtningen i den japanska ekonomin fortsatte . Finanspolitiska stimulansåtgärder och en lätt penningpolitik bidrog till detta. Nettoexporten minskade dock kraftigt till stor del beroende på att industriproduktionen i allt högre grad har flyttat utomlands. Många indikatorer pekar på att nu befinner sig i en fas av stadig återhämtning. En förbättring av företagens vinstläge kombinerat med förhållandevis låga finansieringskostnader förväntas leda till att näringslivets investeringar ökar kraftigt. Exporten torde fortsatt öka i god takt till följd av yenens depreciering som utflyttningen av industrikapacitet till andra länder väntas avta. Denna utveckling får sannolikt en positiv inverkan på hushållens förväntningar. Den privata konsumtionen bedöms därför utvecklas väl , trots en stramare finanspolitik och en arbetslöshet som endast väntas sjunka marginellt. Mot denna bakgrund bedöms BNP växa och . I framstår skillnaderna i ekonomiska framsteg tydligt mellan länder som i ett tidigt skede prioriterade ekonomisk stabilisering, inklusive sänkt inflation och genomgripande reformer, och länder som först senare har nått framsteg på dessa områden. Flertalet länder i det forna har först nu börjat vända den tidigare nedgången, medan BNP i bl.a. , , , och förväntas växa med . I inledningen av reformprocessen drev exporten den ekonomiska tillväxten, men har även den privata konsumtionen börjat förstärkas till följd av reallöneökningar. Vidare har import och investeringar ökat som inflationstakten och arbetslösheten sjunkit. Dessa länder börjar nu även att öka sitt handelsutbyte med främst EU-länderna. De baltiska länderna, som påbörjade reformprocessen något senare och under sämre betingelser än övriga , har en stigande arbetslöshet som inflationen är hög och tillväxten dämpad. I var BNP- tillväxten knappt positiv 1995, delvis pga en bankkris, medan den nådde i och . , som genomfört de största strukturella förändringarna av de tre länderna, har det största inflödet av utländskt kapital. På kort sikt väntas handelsutbytet med fortsätta att vara av begränsad betydelse volymmässigt, men som närmarknader kommer de att spela en allt viktigare roll. BNP-tillväxten i de dynamiska asiatiska ekonomierna fortsatte att vara god och uppgick till . Till följd av åtstramningar i penningpolitiken samt appreciering av ett flertal ekonomiers valutor avtog tillväxten något . BNP i regionen förväntas dock växa med en årstakt på . Exporttillväxten kommer sannolikt att dämpas något ytterligare som den lägre BNP-till- växten leder till en lägre prisökningstakt. De asiatiska ekonomierna förväntas att spela en allt viktigare roll för utrikeshandel framöver. och de dynamiska asiatiska ekonomiernas betydelse för den svenska exporten har ökat . Tabell 2.3 BNP-tillväxt per region samt andel av svensk export per region Andel av BNP-tillväxt svensk Årlig procentuell förändring export 1995 1995 1996 1997 Världen1 100,0 3,4 3,7 4,2 78,5 2,0 2,0 2,4 EU 60,9 2,5 1,4 2,4 S.k. transitionsekonomier4,1 -1,4 0,4 3,8 Central- och Östeuropa2,5 4,8 4,2 4,7 F.d. Sovjetunionen21,7 -4,1 -0,9 3,8 18,3 5,8 6,0 6,2 1,5 3,0 5,4 4,9 8,7 8,4 7,7 7,6 Dynamiska asiatiska ekonomier3 4,5 7,7 6,4 6,6 1,5 10,2 10,5 10,5 Mellan - och 2,1 0,9 3,0 4,1 1 Pga avrundning och att vissa uppgifter är summerar inte , transitionsekonomierna och till exakt . 2 Inkl. som står för av total svensk export. 3 Definieras som , , , , , Malayisa. Källor: , , och . 2.3 Risker kring prognosen Det finns risk för en sämre utveckling i omvärlden än vad som angivits ovan. Även om en stabilisering av konsumenternas och företagens förtroende har skett i EU, föreligger förhållandevis stor osäkerhet kring den ekonomiska utvecklingen. Den stigande arbetslösheten påverkar hushållens konsumtion negativt i flera länder. Vidare är de reala långa räntorna fortsatt förhållandevis höga. Den amerikanska ekonomin verkar vid fullt kapacitetsutnyttjande och en fortsatt hög tillväxt kan leda till högre inflation. Detta kan i sin tur förmodas leda till amerikanska räntehöjningar, vilka kan komma att spilla över på ränteutvecklingen och den realekonomiska utvecklingen i EU, trots att EU befinner sig i en annan konjunkturfas. Om räntehöjningarna skulle bli kraftiga får detta negativa effekter på den realekonomiska utvecklingen. I de medelfristiga kalkylerna förväntas BNP-tillväxten i OECD-området bli . Den potentiella tillväxten, dvs summan av ökningen av produktiviteten och arbetskraften, bedöms av kunna uppgå till omkring 2 1/. Eftersom det finns ledig kapacitet i OECD- området kan tillväxten ligga något över den potentiella. Vidare har tillväxten i som helhet den senaste femtonårsperioden legat kring . Något explicit konjunkturmönster har inte antagits i den medelfristiga bedömningen. Inflationstakten bedöms ligga kring . Vikten av låg inflation för att en hållbar tillväxt och sysselsättningsutveckling skall kunna uppnås betonas av alla centralbanker och regeringar. Den nedåtgående trenden för obligationsräntorna vände till följd av utvecklingen i . I takt med den starkare konjunkturen i uppkom förväntningar om att Federal Reserve skulle lägga om penningpolitiken i en mer kontraktiv riktning. Särskilt bidrog statistik som visade att sysselsättningen ökade till detta. Statistiken gav upphov till oro för att arbetslösheten skulle sjunka till en nivå som inte var förenlig med låg inflation. Även osäkerhet kring budgeten i förefaller ha bidragit till de högre obligationsräntorna. Förväntningarna om en nära förestående omläggning av penningpolitiken minskade dock när inflationstrycket inte tilltog på det sätt som tidigare hade befarats. Detta innebar att obligationsräntornas nivå i stabiliserades . och förväntas den goda konjunkturutvecklingen i fortsätta. Konjunkturutvecklingen kan förväntas leda till en viss åtstramning av penningpolitiken och bidra till en press uppåt på obligationsräntorna i såväl som internationellt. Ränteutvecklingen för 10-åriga statsobligationer i några länder Anm.: Dagsobservationer, sista observationen avser . Källor: Ecowin och . De stigande obligationsräntorna i smittade av sig på , trots att konjunkturutvecklingen där var mer osäker än i . Ränteuppgången var dock mindre i t.ex. än i . Uppgången avstannade också tidigare i . genomförde ett antal räntesänkningar som innebar att dess viktigaste styrränta, reporäntan, sänktes med . Skillnaden i obligationsräntor mellan EU-länderna har minskat. Som exempel kan nämnas att räntedifferensen för spanska och italienska 10-års statsobligationer gentemot tyska minskade . Sjunkande räntor i högränteländerna innebar att obligationsräntan sammanvägt för samtliga EU:s medlemsstater är tillbaka på nära nog samma nivå som rådde strax . sjönk också de korta marknadsräntorna allmänt i EU, till stor del som följd av styrräntesänkningar samt låga inflationsförväntningar. sänkte återigen reporäntan . Förväntningarna om ytterligare räntesänkningar är små. De tyska obligationsräntorna kan förväntas stiga , inte minst på grund av en tendens till uppgång i omvärlden. förväntas också en starkare konjunkturutveckling bidra till högre såväl korta marknadsräntor som obligationsräntor i . Dollarns appreciering mot D-marken och yenen som inleddes har avstannat . Dollarn har därmed nått en växelkurs som av många bedömare anses vara bättre motiverad utifrån grundläggande ekonomiska variabler. Inom det europeiska valutasamarbetet har valutornas spridning inom det tillåtna fluktuationsbandet på +/- minskat. Särskilt har valutor som pesetan, escudon och det irländska pundet närmat sig respektive centralkurser.