prop · GK03120 · 1997-01-01 00:00:00 — Det är, enligt regeringens uppfattning, viktigt, inte minst från demokratisk utgångspunkt, att se till att alla medborgare - oberoende av om de har någon form av funktionshinder - kan ta del av sådana publikationer. Regeringen har därför låtit en arbetsgrupp inom arbeta fram ett förslag till i vilka former direktiv, betänkanden, lagar och andra liknande skrifter som produceras inom kan göras tillgängliga för personer med funktionshinder. Uppdraget redovisades i promemorian (Ds 1995:80) med - publikationer och deras tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Som ett resultat av förslaget har en lässtation ställts i ordning inom , där funktionshindrade personer kan få hjälp med att ta del av skrifter via dator. Vidare har riktlinjerna för publicering och distribution av trycksaker kompletterats med ett tillägg. Av detta framgår bl.a. att respektive departement har ansvaret för att bedöma vilka skrifter som skall framställas i tillgänglig form för personer med olika funktionshinder. Utgångspunkten är att alla skrifter om funktionshinder, med handikappolitisk inriktning eller om viktiga frågor skall läsas in på kassett och skrivas om till lättläst version. De skall också finnas på datadiskett. skall läsas in på kassett och skrivas om till lättläst version när någon ber om det. I vissa fall görs sammanfattningen tillgänglig. Regeringen anser att dessa åtgärder förbättrar möjligheterna för personer med funktionshinder att få del av publikationer m.m. Regeringen avser också att följa upp de nya riktlinjerna och utvärdera dem . Regeringen verkar för att myndigheter, kommuner och landsting skall följa efter så att också deras handlingar och skrifter skall kunna anpassas till funktionshindrade personers olika behov. 7.2 Tillgängliga lokaler m.m. Lokalernas tillgänglighet är av avgörande betydelse för att funktionshindrade personer skall kunna besöka byggnader. Personer med funktionshinder måste också kunna anställas vid och inte uteslutas från sådant arbete p.g.a. lokalernas utformning. Regeringen avser därför att ta initiativ till en inventering av den fysiska tillgängligheten inom . Förslag bör också presenteras för att avhjälpa eventuella brister. 8 Vård och omsorg ------------------------------------------------------- |Sammanfattning | | | |När det gäller vård och omsorg om personer med| |funktionshinder har regeringen föreslagit| |eller avser att föreslå att vidta sådana| |förändringar som syftar till att stärka funktions-| |hindrades situation och underlätta för kommunerna att| |ge den service och det stöd de behöver. Det innebär| |bl.a. att regeringen i den ekonomiska vårpropositionen| |föreslagit ett resurstillskott till den kommunala sek-| |torn och avser att återkomma med förslag om utjämning av| |kostnadsskillnader mellan kommunerna för verksamhet| |enligt lagen om stöd och service till vissa| |funktionshindrade (LSS) | | Vissa ändringar i socialtjänstlagen har föreslagits för| |att underlätta för personer med funktionshinder att| |flytta i de fall de är beroende av kommunens service| |och stöd. Vidare finns förslag om att de särskilda| |reglerna för tvångsvård av personer med utveck-| |lingsstörning slopas och att en slutlig tidpunkt| |fastställs för avvecklingen av vårdhem och specialsjuk-| |hus. | | Frågan utreds om hur personer med funktionshinder| | | |bemöts. 8.1 Extra resurser till vård och omsorg Kommittén (S 1992:04) om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) har i delbetänkandet Behov och resurser i vården - en analys (SOU 1996:163) konstaterat att gapet mellan behov och resurser inom hälso- och sjukvård och äldreomsorg kommer att öka. Även om det fortfarande finns möjlighet att möta ökande behov av vård och omsorg genom ett effektivare resursutnyttjande är detta inte tillräckligt. Resurstillskott behövs för att möta brister och otillfredsställda behov inte minst hos äldre och långvarigt sjuka. Inom äldreomsorgen är en ökande andel av vård- och omsorgsbehoven beroende av anhörigas insatser. Många psykiskt störda saknar ett anpassat boende och en daglig sysselsättning och vidare ökar väntetiderna till vissa behandlingar. Bl.a. mot denna bakgrund har regeringen ekonomiska vårproposition (1996/97:150) föreslagit ett resurstillskott till kommunsektorn på och och framåt bl.a. för att stärka vården och omsorgen. Inriktningen bör enligt regeringens mening vara att kommuner och landsting vidtar åtgärder så att väntetiderna i sjukvården kortas, kvaliteten i äldreomsorgen höjs, de psykiskt störda ges en bättre vård och omsorg och att vården i livets slutskede förbättras. 8.2 Utjämning av kostnadsskillnader mellan kommuner för verksamhet enligt LSS trädde lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktonshindrade (LSS) i kraft. Införandet av LSS innebar bl.a. att de tidigare omsorgsinsatserna för personer med utvecklingsstörning m.fl. fördes över från landstingen till kommunerna. Huvudmannaskapsförändringen har genomförts successivt . Den ekonomiska regleringen har i allmänhet skett genom skatteväxling i kombination med särskilda inomregionala kostnadsutjämningssystem. I något fall har lämnat särskilt bidrag till kommunerna. Det finns emellertid stora kostnadsskillnader mellan kommuner för LSS-insatser. Redan i det utredningsarbete som föregick det nationella utjämningssystemets införande diskuterades frågan om möjligheterna och behovet av att inom ramen för kostnadsutjämningen också utjämna kostnader för insatser enligt LSS. Ett tillräckligt underlag saknades emellertid för att fastställa de strukturella faktorer som påverkar kostnaderna. Regeringen tillsatte därför en arbetsgrupp inom med uppgift att utreda frågan. Arbetsgruppen lämnade sin slutrapport av kostnadsskillnader för verksamhet enligt LSS (Ds 1996:47) . Arbetsgruppen ansåg att ett nationellt kostnadsutjämningssystem är det lämpligaste alternativet för att utjämna kostnadsskillnader mellan kommuner för LSS-insatser. Systemet bör infogas i det nuvarande nationella statsbidrags- och utjämningssystemet. Gruppen lämnade också ett förslag på lämpliga faktorer som skulle kunna användas i ett sådant kostnadsutjämningssystem. Gruppen har därefter studerat ett urval av landets kommuner med avseende på antalet LSS- insatser, innehållet i insatserna och kostnaderna för dessa. Studien har gjorts i samverkan med bl.a. den parlamentariska kommittén (Fi 1995:16) om uppföljning och utveckling av det nya utjämningssystemet för kommuner och landsting (Dir. 1997:32). Avsikten är att ett nationellt kostnadsutjämningssystem för LSS- insatserna skall kunna införas fr.o.m. . 8.3 Ändringar i socialtjänstlagen Regeringen beslutade att överlämna en proposition till med förslag till ändringar i socialtjänstlagen. Ändringarna innebär bl.a. att vissa nya bestämmelser införs som preciserar rätten dels till försörjningstöd, dels rätten till annat bistånd. Försörjningsstödet består av en schabloniserad del och därutöver vissa andra preciserade kostnadsposter som skall utges till skäliga kostnader. I en annan ny bestämmelse i socialtjänstlagen anges att insatser inom skall vara av god kvalitet och vidare att det skall finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet för att utföra socialnämndens uppgifter (7a §). I 6h § socialtjänstlagen införs en bestämmelse som reglerar möjligheterna att flytta till en annan kommun för människor som pga ålderdom, funktionshinder eller allvarlig sjukdom har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och därför inte kan genomföra flyttningen utan att den andra kommunen erbjuder detta. Regeringen föreslår också en ny bestämmelse i socialtjänstlagen som anger att genom stöd och avlösning bör underlätta för närstående som vårdar långvarigt sjuka, äldre och människor med funktionshinder. Anhörigomsorgens omfattning är betydande och det finns mycket som tyder på att anhöriga inte får det stöd som krävs i situationer med ett ofta ensamt och psykiskt påfrestande vårdansvar. Regeringen anser att det är viktigt att synliggöra och utveckla stödet till anhöriga. Förslaget till ny bestämmelse markerar vikten av att tar ansvar för att ge ett sådant stöd. När det gäller avgifter inom äldre- och handikappomsorgen bedömer regeringen att det är viktigt att kommunerna följer de allmänna riktlinjer för handläggning av avgiftsfrågor som redovisades i propositionen (1992/93:129) om avgifter inom äldre- och handikappomsorgen. Utvecklingen av avgifter måste följas med största uppmärksamhet och bl.a. rättssäkerhetsaspekter måste få större genomslag. Inom ramen för sitt tillsynsansvar skall länsstyrelserna följa upp utvecklingen på avgiftsområdet med utgångspunkt dels från rättssäkerhetsaspekter, dels från den enskildes rätt till en skälig levnadsnivå även vid behov av omsorg och vård. 8.4 Avveckling av vårdhem och specialsjukhus m.m. tillbaka har det skett en successiv avveckling av vårdhem och specialsjukhus för personer med utvecklingsstörning till förmån för mer normala boendeformer. bor ca 900 personer kvar på sådana institutioner. Enligt befintliga avvecklingsplaner kommer knappt 200 personer att bo kvar . När den nya omsorgslagen (1985:568) antogs beslutades att vårdhemmen skulle avvecklas, men någon sluttidpunkt angavs inte. Huvudmännen fick i uppdrag att planera för avveckling. Nyintagning av barn skulle upphöra och för intagning av vuxna skulle det finnas synnerliga skäl. I införandelagen till lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) sägs att inte heller vuxna får tas in på vårdhem, utom i samband med tvångsvård. Det sista specialsjukhuset, Salberga, kommer att avvecklas vid utgången av . Utvecklingsstörda kan enligt omsorgslag tvångsomhändertas på specialsjukhus eller vårdhem om de är störande för sin omgivning, farliga för sig själva eller andra, riskerar att bli utsatta för sexuella övergrepp eller är ur stånd att ta vård om sig själva. omsorgslag har avskaffats men bestämmelsen om tvångsvård finns kvar, senast i införandelagen till LSS. Antalet personer som vårdas enligt denna tvångslagstiftning har minskat från 1 144 personer till dagens 16. I en proposition som föreläggs föreslår regeringen att en slutlig tidpunkt för avvecklingen av vårdhem för personer med utveck- lingsstörning fastställs och att reglerna om vård oberoende av samtycke i speciella former för personer med utvecklingsstörning skall upphöra. Genom detta fullföljs en utveckling från institutionsboende till andra boendeformer, främst gruppbostäder, som pågått . 8.5 Större inflytande och bättre bemötande - utredning tillsatt Möjligheterna för personer med funktionshinder att kunna påverka sin situation har alltmer kommit att framstå som en av handikappolitikens huvudfrågor. Behovet av inflytande och valfrihet har vuxit fram ur då personer med funktionshinder var starkt beroende av anhöriga och privat välgörenhet och hade få eller inga möjligheter att själva påverka sin situation. har den generella välfärdspolitiken i kombination med en rad handikappolitiska insatser medfört avsevärda förbättringar för personer med funktionshinder och deras anhöriga. Men trots detta finns en rad hinder för valfrihet och inflytande fortfarande kvar. Regeringen anser att en av de viktigaste förutsättningarna för att målet om delaktighet och jämlikhet skall kunna uppnås är att personer med funktionshinder kan göra sina röster hörda och bli tagna på allvar. Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppgift att kartlägga och analysera frågan om bemötandet av personer med funktionshinder. Arbetet skall inriktas på att se över hur kraven på bl.a. valfrihet, inflytande och information för funktionshindrade personer respekteras och tillgodoses framför allt inom hälso- och sjukvård, service och omsorg, socialförsäkringssystemet, habilitering och rehabilitering samt hjälpmedelsförsörjningen. Utredaren skall beskriva funktionshindrade personers erfarenheter av hur de bemöts och behandlas vid kontakter med myndig- heter och andra offentliga organ och vilka möjligheter de har att göra sina intressen gällande. Vidare skall utredaren undersöka vilka utbildningssatsningar och kompetenshöjande åtgärder huvudmännen vidtar för att öka medvetenheten hos personalen om frågor som rör inflytande, självbestämmande m.m. samt visa på goda exempel. Utredaren skall föreslå åtgärder som kan bidra till att avhjälpa brister och missförhållanden i bemötandet av personer med funktionshinder och redovisa sina förslag till regeringen . 9 Elever med funktionshinder ------------------------------------------------------- |Sammanfattning | | | |Elever med funktionshinder har rätt till en utbildning| |som har samma kvalitet som och är likvärdig med övriga| |elevers. Regeringen har ekonomiska| |vårproposition föreslagit att kommuner och landsting| |skall tillföras extra medel som bl.a. bör leda till att| |förstärkta resurser ges till elever och studerande vid| |universitet och högskolor med behov av särskilt stöd.| | Studiesituationen för vuxenstuderande med| |funktionshinder skall ses över och de hinder som kan| |finnas skall kartläggas och analyseras. Regeringen| |avser att uppdra åt att utreda| | | |frågan. 9.1 Bättre kvalitet och likvärdighet i utbildningen för elever med funktionshinder Flera utvärderingar visar att resultaten och standarden i svensk skola är god. Det finns dock nya, oroande signaler om att elever med behov av särskilt stöd inte får den utbildning som de har rätt till. Dessa varningssignaler måste tas på allvar. En likvärdig skola av hög kvalitet förutsätter att alla elever får den hjälp de behöver och att stödet sätts in . Det resurstillskott regeringen föreslagit i vårpropositionen bör därför bl.a. leda till att förstärkta resurser ges till elever med behov av särskilt stöd. Regeringen framhöll i skrivelsen (1996/97:112) Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning - kvalitet och likvärdighet, att utbildningens kvalitet är ett prioriterat område och att åtgärder måste vidtas för att höja och säkra utbildningens kvalitet. Detta är av särskilt stor betydelse när det gäller elever med funktionshinder. Men alltjämt saknas det i hög utsträckning åtgärdsprogram för elever med funktionshinder. har analyserat samtliga tillsynsbeslut och konstaterar i sin rapport till regeringen dels att en fjärdedel av tillsynsbeslut - gällde elever med s.k. dolda funktionsnedsättningar, dels att den vanligaste orsaken till kritik mot huvudmännen var bristfälliga åtgärdsprogram eller att skolan inte ens upprättat ett åtgärdsprogram. Åtgärdsprogrammen har, enligt regeringen, en viktig funktion när det gäller att se till att eleverna i får den hjälp och det stöd som de behöver och också har rätt till. har bl.a. med anledning av detta uppmanats att intensifiera sitt tillsynsarbete vad gäller elever med såväl synliga som dolda funktionshinder. har dessutom i regleringsbrevet för fått i uppdrag att vidta särskilda utvärderings- och utvecklingsåtgärder avseende elever som har behov av särskilt stöd. I uppdraget ingår att belysa och värdera, bl.a. ur kvalitetssynpunkt, de insatser som görs för att eleverna skall få en med övriga elever likvärdig utbildning. Verket skall göra en analys av de hinder som kan finnas för skolor att leva upp till sitt resultatansvar när det gäller dessa elever samt analysera och rapportera på vilket sätt kommunernas besparingar påverkar skolsituationen. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt utvärderingsinsatser när det gäller elever med synliga eller dolda funktionshinder eller med studiesvårigheter i vuxenutbildning. Brister som uppstår i är både svåra och kostsamma att reparera senare i livet. Skolans uppgift är att se till att alla elever når de grundläggande kunskaper som uttrycks i läro- och kursplaner för . Skolhuvudmännen är skyldiga att se till att barn med behov av särskilt stöd får det. För elever med funktionshinder kan stöd t.ex. ges i form av särskilda hjälpmedel, särskilda lärarinsatser, specialanpassade lokaler eller anställning av särskilda elevassistenter. Vuxna studerande med funktionshinder möter också problem i sin studiesituation. Det kan gälla skollokaler som inte är handikappanpassade, brist på teckenspråkstolkar eller läromedel, vilket kan omöjliggöra studier i vuxenutbildning eller på folkhögskola. Även de högre kostnaderna för handikappanpassade bostäder vid folkhögskolor kan vara ett hinder för fortsatta studier. Synskadade elever vid t.ex. vuxenutbildning får inte subventionerad punktskriftslitteratur och talböcker från i skolan (), något som synskadade elever i , särskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får. Detta förhållande gör att läromedelskostnaderna för synskadade elever blir orimligt höga vilket i praktiken kan leda till att synskadade vuxna måste avstå från studier. Enligt regeringens mening bör studiesituationen för funktionshindrade vuxenstuderande ses över och de hinder som kan finnas bör kartläggas och analyseras. Frågan om synskadades läromedel har redan överlämnats till (U 1995:9). Kommittén skall bl.a. bedöma vilka målen bör vara för ett nationellt kunskapslyft och vilken kontinuerlig utbildning och fortbildning som vuxna behöver i ett samhälle där kraven på kunskap ökar. Kommittén skall göra denna bedömning ur den enskildes, samhällets och arbetslivets perspektiv. Regeringen anser emellertid att situationen som helhet bör ses över för funktionshindrade personers möjligheter att delta i vuxenutbildning och i folkhögskolestudier. Regeringen avser uppdra åt kommittén att också utreda den frågan. 9.2 Bättre utbildning i teckenspråk ------------------------------------------------------- |Sammanfattning | | | |Teckenspråksutbildningen för föräldrar till barn som för| |kommunikation är beroende av teckenspråk bör förbättras.| |Särskilda medel bör avsättas för att påskynda utvecklingen| |av läromedel i teckenspråk. Regeringen har denna dag i| |en proposition (1996/97:162) lämnat förslag i fråga om| |utbildningens inriktning, innehåll och organisation. | | Regeringen avser också att införa teckenspråk som| |kärnämne vid Riksgymnasiet för döva i (RGD). Alla föräldrar skall ha möjlighet att ge sina barn god vård, omsorg och stöd för deras utveckling. Detta innebär också att föräldrar och barn måste kunna kommunicera med varandra på ett språk som både barn och föräldrar förstår. Är barnet dövt måste föräldrarna ha möjlighet att lära sig teckenspråk. Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppgift att utreda frågor kring utbildning i teckenspråk för föräldrar till döva, dövblinda och hörselskadade barn. Utredningen föreslår bl.a. att ett statsbidrag inrättas för utbildning i teck- enspråk för föräldrar till barn som för kommunikation är beroende av teckenspråk. Förslag läggs också om utbildningens organisation och administration, utbildningstidens längd, ersättning till föräldrar och ut- bildningsanordnare m.m. Regeringen har i propositionen (1996/97:162) om utbildning i teckenspråk för vissa föräldrar m.m. lagt fast de närmare riktlinjerna för en sådan utbildning. Inom teckenspråksområdet är behovet av studiematerial stort inom alla utbildningsformer och det finns, enligt regeringens uppfattning, ett stort behov av nya och bättre läromedel och av samordning inom området. Regeringen avser därför att avsätta medel ur Allmänna arvsfonden för att påskynda bl.a. utvecklingsarbete inom området. Det råder stor brist på utbildade lärare i teckenspråk. Sådana lärare behövs i flera olika utbildningar t.ex. vid de statliga specialskolorna. Det behövs också andra personer, t.ex. elevvårdspersonal, kunniga i teckenspråk. Det råder även stor brist på teckenspråkstolkar. Regeringen har i budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1, utgiftsområde 17) anmält sin avsikt att noga följa frågan och ta initiativ till ytterligare åtgärder som kan visa sig nödvändiga för att förbättra situationen. Men det saknas tillräcklig kunskap om var bristerna finns och hur dessa skall kunna avhjälpas. Regeringen avser därför att initiera en kartläggning och analys av behovet av lärare i teckenspråk inom olika utbildningsformer och av andra kategorier kunniga i teckenspråk. Undervisning i svenska för döva måste utgå från att eleverna har teckenspråk som sitt primära språk. Ämnet svenska för döva skiljer sig med nödvändighet till form och innehåll både från svenska som modersmål och från svenska som andra språk. Regeringen har i nämnda proposition närmare redovisat åtgärder för att göra teckenspråk till kärnämne. Ändringen berör också ämnet svenska som andra språk för döva. 9.3 Tillgänglighet till högre utbildning ------------------------------------------------------- |Sammanfattning | | | |Otillräcklig information och tillgänglighet får inte| |hindra funktionshindrade att studera i högre| |utbildning. ut-| |bildningsstöd (SISUS) har genom sitt dataregister över| |tillgängligheten vid universitet och högskolor lagt en| |god grund för information om tillgängligheten på de| |olika studieorterna. Det bör kunna underlätta för| |fler personer med funktionshinder att bedriva högre| |utbildning. Det är angeläget att databasen blir väl känd| |och lättillgänglig och att det sker en uppföljning av| | | |systemet. Studenter med funktionshinder är starkt underrepresenterade vid universitet och högskolor. Det ger anledning till oro i när hög- skoleutbildning blir allt viktigare för att kunna konkurrera på arbetsmarknaden. Det är angeläget att funktionshindrade studenter kan få bättre och mer omfattande information om tillgängligheten till högre utbildning. Det räcker i regel inte att få information om själva utbildningens tillgänglighet. Det är också viktigt att få veta om boendemiljön och den studiesociala verksamheten är tillgängliga. De som ger studie- och yrkesvägledning till elever skall infomera om möjligheterna till högre utbildning och vilken kompetens som krävs för det. och högskola har medel för handikappanpassning. SISUS är den centrala myndighet som har till uppgift att förbättra förutsättningarna för utbildning och studier för unga och vuxna personer med funktionshinder samt att administrera och utveckla olika stöd som behövs i och omkring studiesituationen i olika utbildningssammanhang. På uppdrag av regeringen har SISUS undersökt universitets och högskolors fysiska tillgänglighet för personer med funktionshinder. Syftet är att upprätta ett dataregister över denna tillgänglighet som personer med funktionshinder lätt skall kunna ta del av. SISUS har tillgång till ett omfattande informationsmaterial som bearbetas och läggs in i en databas. finns informationen också på Internet. På så sätt kan informationen nå studenter vid gymnasier, riksgymnasier, folkhögskolor och vuxenutbildning men också syokonsulenter, bibliotek, arbetsförmedlingar, institutioner vid universitet och högskolor, studentkårer och enskilda internetanvändare. Syftet är också att de som ansvarar för lokaler m.m. skall få ett underlag för renoveringar och ombyggnader. SISUS arbetar nu på att få fram ett system som gör att informationen kan uppdateras och hållas aktuell. En rapport om projektet förväntas 9.4 Övriga åtgärder på skolområdet Omfattande förändringar har genomförts eller håller på att genomföras på skolans område. Även om huvudlinjen är att funktionshindrade elever får sin utbildning i kommunala skolor på hemorten är ansvaret för utbildningen av elever med funktionshinder uppdelat på olika huvudmän. Ansvarsfördelningen är olika beroende på vilka funktionshinder eleverna har och i vissa fall graden av funktionshinder. Regeringen tillkallade en kommitté (U 1995:14) som skall utreda hur ansvaret för utbildning och omvårdnad i anslutning till utbildning av funktionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamheten. Kommittén har antagit namnet Utredningen om funktionshindrade elever i skolan, FUNKIS. I uppdraget ingår att kartlägga samhällets nuvarande insatser för elever i skolan samt beskriva hur dessa insatser tillgodoser deras behov av samhälleligt stöd.