prop · GK0370 · 1997-01-01 00:00:00 — Av 7 kap. 15 § 1 sekretesslagen följer att om det av särskild anledning kan antas att en person eller någon honom närstående lider men om uppgift om t.ex. en hemadress röjs, får uppgiften inte lämnas ut. Om en sådan skyddad adressuppgift inom folkbokföringen lämnas över till en kommun på grund av en i författning reglerad förpliktelse, i form av en röstlängd, saknas sekretesskydd hos kommunen. Regeringen delar uppfattning att det är tveksamt om röstlängdsregistren kan anses utgöra befolkningsregister såsom det har avsetts i 7 kap. 15 § sekretesslagen. Tillämpningen av bestämmelsen talar för att med befolkningsregister avses i första hand register över totalbefolkningen. Däremot är det uppenbart att röstlängdsregistren innefattar en betydande del av befolkningen. Regeringen avser därför att i förordning föreskriva om sekretess för röstlängdsregistren. Härigenom kommer folkbokföringssekretessen att gälla för uppgifterna i röstlängderna även vid skattemyndigheten. När längderna överlämnas till valnämnden finns ej motsvarande skydd. Som vallagskommitté funnit talar dock övervägande skäl mot att införa särskilda regler med anledning av detta. Det kan i sammanhanget noteras att röstlängden hos valnämnden saknar adressuppgift och endast är tillgänglig där . vallagskommitté hade inget förslag i denna del eftersom aviseringsregister inte fanns när kommittén lade fram sitt betänkande (SOU 1994:30). Kommittén utgick dock från att ett sådant register skulle införas. system för framställning av röstlängder och röstkort överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot de resonemang som vallagskommitté förde utöver vad som framgår ovan under underavsnittet röstlängdsregister. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 8.2 föreslås att svenska medborgare som är bosatta utomlands automatiskt skall tas med i röstlängden om de utvandrat före valdagen. Även de som inte varit folkbokförda i landet skall tas upp i röstlängden om de anmält att de vill finnas i röstlängden. En anmälan om ändrad adress skall också ses som en anmälan om att finnas i röstlängden. Administrationen av anmälningarna kommer att handhas av skatteförvaltningen. Vid framställningen av röstlängderna skall uppgifterna i aviseringsregistret på kvalifikationsdagen ligga till grund för uppgifterna i röstlängderna. De uppgifter som tas in i aviseringsregistret hämtas från de lokala folkbokföringsregistren. För att det föreslagna systemet med röstlängdsregister skall fungera måste därför en anmälan från utlandssvenskar om att de vill finnas i röstlängden registreras såväl i de lokala folkbokföringsregistren som i aviseringsregistret. Regeringen föreslår därför att uppgift om att en sådan anmälan gjorts får tas in i de lokala folkbokföringsregistren och i aviseringsregistret. I aviseringsregistret får enligt nuvarande regler uppgift om avregistrering från folkbokföringen inte användas som sökbegrepp. För att aviseringsregistret skall kunna användas vid framställning av röstlängdsregistret måste det vara möjligt att söka fram de svenska medborgare som är bosatta utomlands och således avregistrerats från folkbokföringen som utvandrade. Regeringen föreslår därför att uppgift om avregistrering från folkbokföringen skall få användas som sökbegrepp i aviseringsregistret. Röstlängder kommer att framställas även för de kyrkliga valen. Personer som är medlemmar i en icke-territoriell församling har rätt att rösta i en sådan församling. För att kunna framställa röstlängder även för de icke-territoriella församlingarna måste uppgift om medlemskap i en sådan församling kunna sökas fram. Regeringen föreslår därför att även uppgift om icke-territoriell församling skall få användas som sökbegrepp i aviseringsregistret. 9 Vissa frågor om röstning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: får bestämma att den | | röstmottagning som sker på vårdinrättningar eller andra in- | | stitutioner före valdagen skall kunna anordnas inte bara av | | utan också av annan, t.ex. kommunens valnämnd.| | Detta skall gälla även för den röstmottagning som kan anordnas på| | valdagen. vallagskommittés förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Bakgrund: Första gången poströstning ägde rum var vid kommunalval. Till en början fick endast den som av särskilda skäl var förhindrad att rösta i vallokalen rösta på posten. Möjligheterna att poströsta vidgades års val. Formellt förutsätts i lagen att väljare skall rösta på valdagen i den vallokal där väljaren är upptagen i röstlängd. Om väljaren finner sig vara förhindrad att rösta på valdagen i sin vallokal får han rösta på postkontor. Institutionsröstningen genomförs av tradition före valdagen på tillfälliga postkontor som inrättats vid olika typer av institutioner. Röstmottagning anordnades vid de tre senaste valen vid sjukvårdsinrättningar, ålderdomshem, , kriminalvårds-anstalter, häkten, hem för vård eller boende samt andra vård-inrättningar. Totala antalet röstande vid dess inrättningar har uppgått till kring 40 000 eller knappt en procent av samtliga röster. Sedan Postverket ombildats till är det som bestämmer vid vilka postkontor som röstning skall genomföras. Vid val till och vid ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige måste finnas minst ett postkontor för röstning i varje kommun. Tillfälliga postkontor för röstmottagning kan inrättas både när det gäller institutionsröstningen och tillfälligt postkontor som inrättas under valdagen. Beslut om detta fattas av efter samråd med . När det gäller tidpunkten för röstningen vid denna typ av postkontor så skall bestämma detta efter samråd med valnämnden och när det gäller institutionsröstningen, med vårdinrättningens eller vårdanstaltens ledning. Motsvarande samråd skall ske när det gäller röstningens genomförande på en institution. Institutionsröstningen får inte genomföras tidigare än före valdagen. Skälen för regeringens förslag: Genom den ändring av vallagen som beslutats på grund av Postens bolagisering har blivit central valmyndighet också för förtidsröstningen inom landet. Detta ansvar låg tidigare helt hos Posten. Med som centralt ansvarig för institutionsröstningen framstår det inte som naturligt att myndigheten skall vara hänvisad till att enbart använda sig av när det gäller annan röstmottagning än den som sker i Posten Aktiebolags ordinarie lokaler. Vid valen genomfördes försök där vissa kommuner ansvarade för institutionsröstningen. Försöksverksamhet tillkom efter förslag av , som ansåg att det fanns anledning att ifrågasätta om inte institutionsröstningen borde överföras till kommunerna. Enligt vid de allmänna valen 1994 slog försöken väl ut. Den försöksverksamhet med institutionsröstning som förkom genomfördes i , , , och . Vid valet övertogs institutionsröstningen av valnämnderna i , , , , och . Inte från någon valnämnd meddelades några svårigheter. En synpunkt som framförts är att institutionsröstningen borde ske även på valdagen och inte endast som söndagen före valdagen. För detta fordras dock inte någon ny författningsreglering. En andra försöksverksamhet vid val rörde röstmottagningsställe på annat ställe än den ordinarie vallokalen, s.k. ambulerande röstmottagningsställe. Försöksverksamheten kom att ske i , och kommuner. I dessa kommuner genomfördes särskilda röstmot- tagningsställen i stora valdistrikt på så sätt att de förflyttade sig mellan olika delar av distriktet. Vid val till har ytterligare kommuner använt sig av den möjligheten. Det är enligt rapporten från möjligt att göra vissa besparingar utan att väsentligen försämra servicen för glesbygdsområdena. Mot denna bakgrund anser regeringen att den ordning som tillämpats i form av försöksverksamhet skall införas. Detta bör ske så att det i den nya lagen införs ett särskilt kapitel om inrättande av särskilda röstmottagningsställen för vilka den centrala valmyndigheten ansvarar. Genom att ansvaret för den särskilda röstmottagningen övertagits av får verket möjlighet att bestämma vem som skall utföra röstmottagningen på en viss institution. Inledningsvis kan det framstå som naturligt att denna uppgift lämnas till ; företaget har utan anmärkning skött denna uppgift. Men det kan i vissa fall framstå som ändamålsenligt att kommunen tar detta ansvar. Kommunen skulle t.ex. kunna samordna denna röstning med röstningen på valdagen. Motsvarande resonemang kan föras när det gäller röstmottagningsställen på valdagen. Vid vilka vårdinrättningar som röstning skall genomföras bör bestämmas av efter samråd med valnämnden och vårdinrättningen och den centrala förvaltning under vilken den sorterar. bör i sin tur samråda med socialförvaltningen i kommunen. I fråga om tidpunkten för röstmottagningen bör samråd ske med vårdinrättningen. Såväl valnämnderna som länsstyrelserna bör höras i frågan om var det skall inrättas ett särskilt röstmottagningsställe på valdagen. Själva röstmottagningen bör genomföras på sätt som skedde vid försöksverksamheten. I stort skall det svara mot vad som gäller vid poströstning. Detta innebär att antalet röstmottagare kan bestämmas av eller den myndighet som bestämmer. 9.2 Utlandsröstning, brevröstning och fartygsröstning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Utlandsröstning skall enligt den nya | | vallagen ske på samma sätt som från utlandsmyndigheterna. | | Brevröstning skall kunna ske förutom från och , | | också från fartyg i utrikes fart. De särskilda bestämmelserna om| | fartygsröstning skall upphöra. Brevröstningen förenklas i vissa | | avseenden. vallagskommitté föreslog att brevröstning från endast skulle förekomma vid extra val till och folkomröstning. I övrigt stämmer kommitténs förslag överens med regeringens. Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget att inte utvidga brevröstningen till att bli generell för utlandsröstning. Samma inställning har remissinstanserna till att brevröstning skall kunna ske från fartyg i utrikes fart. Föreningen i Världen förordar dock att brevröstningen görs generell eftersom det är besvärligt, tidsödande och dyrbart för många att ta sig till en röstningslokal. anser att brevröstning även i fortsättningen skall vara möjlig från eftersom röstmottagning är tillåten endast från utlandsmyndigheter med utsänd personal, dvs. endast från , och . En del remissinstanser däribland i , kommun samt , är tveksamma till att slopa kravet på att röstkortet skall bifogas försändelsen vid brevröstning. Bakgrund: Det vanligaste sättet att ordna möjlighet att rösta för väljare som vistas utomlands är att anordna röstmottagning på svenska beskickningar och konsulat. Regler om sådan röstmottagning finns i 10 kap. 7-11 §§ den nuvarande vallagen. Röstning sker hos de svenska utlandsmyndigheter som bestämmer efter samråd med . Röstmottagare är chefen för utlandsmyndigheten eller den som han bestämmer. Särskild röstmottagning kan således komma ifråga på svenska byggarbetsplatser, på avlägsna eller isolerade orter, orter med större turistkoncentration, kurorter, orter där svenska FN- bataljoner är stationerade etc. Förfarandet vid röstning vid svenska utlandsmyndigheter är i huvudsak detsamma som vid poströstning. Det krävs emellertid inte att väljaren har något röstkort. I 10 kap. 12-16 §§ i den nuvarande vallagen finns bestämmelser om röstning på fartyg. Där föreskrivs bl.a. att röstning kan anordnas på svenska fartyg i utrikes fart. bestämmer inför varje val på vilka fartyg röstning skall äga rum. Rätt att rösta ombord har den som tillhör besättningen eller annan personal på fartyget eller är passagerare. Förfarandet vid röstning på fartyg är i huvudsak detsamma som vid poströstning och röstning vid svenska utlandsmyndigheter. Ett tredje sätt att rösta utomlands är att brevrösta. Sedan 1956 års val har någon röstmottagning inte kunnat genomföras hos de svenska utlandsmyndigheterna i och sedan 1979 års val inte heller i . Sedan accepterat att utländska medborgare deltar i val i sina hemländer genom att sända sina valsedlar till hemlandet med posten, s.k. brevröstning, beslöt års val att som en försöksverksamhet införa brevröstning för de väljare som vistades i . Sedan accepterat brevröstning beslöt års ordinarie val brevröstning skulle vara möjlig inte bara från utan också från . Röstning vid svenska utlandsmyndigheter i tillåts fortfarande inte. har numera förklarat sig kunna tillåta röstmottagning vid svenska utlandsmyndigheter. En förutsättning för ett sådant tillstånd är att man från svensk sida ansöker om detta före valet. Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt för och senare också vallagskommitté var att underlätta för utlandssvenskarna att använda sig av den rösträtt som de är tillerkända om de varit bosatta här i landet. Som framgår av skälen för regeringens förslag till det nya förenklade röstlängdsförfarandet bör utlandsröstningen genom utlands- myndigheterna finnas kvar i sin nuvarande utformning. Här skall vissa ytterligare frågor om förenkling av utlandsröstning beröras. En fråga är om utlandsröstningen bör underlättas genom att brevröstningen utvidgas till att omfatta all utlandsröstning. Mot en sådan utvidgning talar det faktum att brevröstning strider mot vårt valförfarandes grundläggande principer när det gäller möjligheten att garantera väljarens valhemlighet men också när det gäller valförfarandets tillförlitlighet och säkerhet. När det gäller tillförlitligheten kan brevröstningen ifrågasättas framför allt på grund av att en hög andel brevröster underkänns, och när det gäller säkerheten så måste man räkna med att en generell möjlighet att brevrösta skulle innebära en ökad risk för att röster försvinner i postgången. Enligt regeringens mening bör man inte göra något avsteg från det normala röstningsförfarandet för att kunna tillgodose ett relativt litet antal röstande utan att mycket starka skäl talar för det. Sådana skäl kan t.ex. vara att väljaren inte annars kan rösta eller att det medför mycket stora praktiska, ekonomiska eller administrativa resurser. Regeringen vill därför i princip inte ställa sig bakom en utvidgning av möjligheterna att brevrösta till länder där ordinär röstning är möjlig. Sådana praktiska och administrativa skäl som nämnts finns, enligt regeringens uppfattning, när det gäller fartygsröstningen. Regeringen föreslår därför att fartygsröstningen ersätts med en möjlighet att brevrösta. De personer som får rösta på detta sätt är de ombordanställda eller andra personer som befinner sig på fartyg i fjärrfart utanför eller och som inte kan rösta på posten i eller vid röstmottagning som anordnas av svensk utlandsmyndighet. Brevröstning tilläts jämte röstning vid utlandsmyndigheterna i under de allmänna nationella valen och valet till . Det har inte framkommit att det uppstod några praktiska problem vid dessa val. Eftersom det finns många svenskar i som skulle kunna få det svårt att ta sig till en utlandsmyndighet anser regeringen att brevröstning i skall tillåtas också inför nästa mandatperiod. Eftersom röstmottagning alltjämt inte tillåts på schweiziskt territorium bör brevröstning också kunna ske från i kommande val. Röstkort behövs inte vid brevröstning Eftersom det skall vara möjligt för alla dem som befinner sig på fartyg i fjärrfart att brevrösta kan man inte upprätthålla kravet på att väljaren skall bifoga sitt röstkort vid brevröstningen. Lika med kommittén anser regeringen att kravet på att två vittnen intygar att väljaren själv skrivit på försändelsen och att han eller hon gjort det av fri vilja med tillräcklig grad av säkerhet kan anses säkerställa väljarens identitet. Kravet på att röstkortet skall bifogas brevrösten kan därför avskaffas. Poststämpeln skall alltjämt vara utgångspunkten för bedömningen av huruvida någon får brevrösta Eftersom brevröstning är ett sätt att rösta som innebär ett undantag från det normala sättet att rösta måste valmyndigheterna kunna kontrollera att villkoren för detta undantag är uppfyllt. En enkel kontroll kan ske genom datumet på poststämpeln. Kravet på poststämpel bör således gälla för brevröstning från och . I fall där brevröstning sker på fartyg bör det krävas att brevrösten bekräftas av fartygets befälhavare genom att fartygets namn sätts ut på omslaget. Detta kan ske med fartygets stämpel. På så sätt blir det enkelt att kontrollera att rösten ställts i ordning på ett fartyg. Kommittén har framfört att det torde bli svårt att kontrollera om rösten ställts i ordning på ett fartyg som går i eller . Risken att sådan röstning sker får minimeras genom informationsinsatser. har i ett par avgöranden (se t.ex. VPN 1991:14) underkänt valsedelsförsändelser som sänts med kurirpost från med hänvisning till att det saknades poststämpel på försändelsen. Varje kuvert som sänds med kurirbefordran numreras och förtecknas i en kurirförteckning. Denna förteckning sänds i original tillsammans med posten till . På kuverten finns ingen stämpel eller officiell anteckning som visar att de sänts med kurirpost. Det nummer som kuvertet har skrivs dit för hand. Om en brevröst som sänts på detta sätt kommer till i detta skick kan valnämnden inte säkerställa att väljaren tillhör den kategori som får brevrösta. Lika med kommittén finner regeringen att det inte är rimligt att ålägga valnämnden att särskilt utreda om rösten ställts i ordning i rätt land eller i rätt tid i dessa fall. Regeringen föreslår därför inte någon särskild bestämmelse för dessa fall. Som skedde vid förra valet får problemet i stället lösas genom särskild information till utlandsmyndigheterna om de formella kraven för brevröstning. Brevrösterna skall sändas till som vidarebefordrar dem till valnämnden Enligt nuvarande bestämmelser skall väljaren sända sin brevröst med post direkt till valnämnden i den kommun där han finns upptagen i röstlängden. Om kravet på röstkort tas bort kan inte väljaren säkert se vilket valdistrikt som han tillhör och till vilken kommun rösten skall sändas. Som kommittén har föreslagit bör därför brevrösterna, liksom andra utlandsröster, i stället sändas till och distribueras därifrån till respektive valnämnd. De farhågor som vissa remissinstanser givit uttryck för att slopandet av röstkortet skulle medföra merarbete för valförrättarna torde med detta förslag kunna undanröjas. Reglerna om brevröstning införs i en särskild lag Reglerna om brevröstning bör såsom nu samlas i en särskild lag. Denna bör vara fristående från vallagen eftersom den även i fortsättningen kommer att vara tidsbegränsad. Uppföljning av frågan om brevröstning bör lämpligen ske efter varje riksdagsval. 9.3 Ångerröstningen begränsas inte -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Möjligheten för väljarna att ångerrösta bör| | inte inskränkas. vallagskommitté föreslog att ångerröstningen skulle begränsas till på valdagen. Remissinstanserna: Remissutfallet är mycket splittrat, även inom valadministrationen. Många är för en begränsning medan andra anser det tveksamt att begränsa möjligheten att rösta i vallokalen på valdagen. Ett par länsstyrelser ser farhågor för tilltron till systemet om väljare som efter kommer till vallokalen och där finner valförrättare i färd med att stoppa valkuvert i urnorna. ifrågasätter om fördelarna med att begränsa ångerröstningen uppväger nackdelarna. Nämnden förutsåg också praktiska problem med överklaganden som följd. , vars principiella hållning är att ångerröstningen helt skall tas bort, är för den inskränkning som kommittén föreslog. Vid remissförfarandet över Nomineringsrätts- och valkretskommitténs andra betänkande (SOU 1996:66) framförde en länsstyrelse att ångerröstningen skulle tas bort. Skälen för regeringens förslag: Det finns många olika sätt att förtidsrösta. Man kan t.ex. poströsta, rösta på utlandsmyndighet, institutionsrösta eller brevrösta. Att väljarna förtidsröstat på något av dessa sätt hindrar inte att de röstar i vallokalen på valdagen. I så fall gäller den röst som lämnats i vallokalen. Väljare som förtidsröstat eller som poströstat på valdagen har alltså möjlighet att ändra sitt val genom att rösta även i vallokalen. Att väljarna på detta sätt har möjlighet att ångerrösta får bl.a. den konsekvensen att poströsterna som skickas ut till vallokalerna för preliminär räkning inte kan läggas ner i valurnorna förrän man med säkerhet vet att väljaren inte kommer att rösta i vallokalen, dvs. först när vallokalen stängts för röstning. Under valdagen kan poströsterna förhandsgranskas i vallokalen om det inte stör den pågående röstningen där. Möjligheten att förhandsgranska poströsterna innebär att valförrättarna, om de hunnit förhandsgranska samtliga poströster, kan lägga ner de preliminärt godkända rösterna i valurnan så snart röstningen avslutats i vallokalen. Har de inte förhandsgranskats under valdagen får denna granskning ske efter det att röstningen avslutats. Först när samtliga röster i valet lagts ner i valurnan får denna öppnas och valkuverten tas ur och den preliminära rösträkningen inledas. Ångerröstningen och den administrativa omgång som den medför kan beräknas försena den preliminära sammanräkningen i vallokalen med mellan 30 och . Det kan därför ifrågasättas om inte ångerröstningen bör begränsas. vallagskommitté stannade för att ångerröstningen skulle begränsas till på valdagen. Förtidsrösterna kunde efter granskning få läggas i valurnorna för att räkningen av röster skulle vidta när vallokalen stängs. Nomineringsrätts- och valkretskommittén lämnade inget eget förslag, men framhöll ändå vikten av att sammanräkningen kunde ske snabbt och påpekade att reglerna med personröstning krävde att sammanräkningen skulle göras så enkel och snabb som möjligt. En utgångspunkt vid bedömningen av om ångerröstningen skall begränsas är att valförfarandet måste göras så enkelt som möjligt. Förtroendet för systemet måste kunna upprätthållas och systemet vara så utformat att risken för överklaganden minimeras. Förslaget att begränsa ångerröstningen medför i och för sig en möjlighet till att förkorta tiden för sammanräkningen. Emellertid är det tveksamt om fördelarna med en begränsning leder till några egentliga tidsvinster. I stället kan en sådan ordning förväntas öka förvirringen kring röstningen och risken för misstag är påtaglig. Behovet av en snabbare sammanräkning är inte av sådan styrka att det uppväger de nackdelar som en begränsning av förtidsröstningen innebär. Det kan av principiella skäl inte heller komma i fråga att slopa möjligheten att rösta på valdagen. Regeringen anser därför att det i den nya vallagen inte bör införas någon begränsning av rätten att ångerrösta. En möjlighet att påskynda den preliminära sammanräkningen får genomföras på annat sätt. Reglerna om kontroll av förtidsrösterna bör kunna utformas så att granskningen skall ske under valdagen. Givetvis måste beaktas att röstningen skall kunna genomföras. Det bör emellertid i de allra flesta fall vara möjligt att ha granskningen färdig då röstningen avslutas. Tidsförlusten motsvarar då den tid det tar att lägga i valkuverten i valurnorna. Förslaget har därför utformats för att understryka vikten av att granskning av förtidsröster sker under valdagen. 9.4 Namnvalsedlar på posten -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Förbudet mot namnvalsedlar på posten tas | | bort. Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna är övervägande positiva till förslaget. har pekat på risken för att utrymmesbrist kan uppstå på postkontoren. Skälen för regeringens förslag: Som redan framgått är en huvudprincip i det svenska valsystemet att röstning skall äga rum i vallokalen på valdagen. Emellertid har möjligheter öppnats för röstning utanför vallokalen och det vanligaste sättet är poströstning. Röstningen pågår före valdagen fram till och med valdagen.