prop · GK0341 · 1997-01-01 00:00:00 — Flest insatser har riktats till kvinnor och handlat om att öka kvinnors makt och inflytande i samhället och att stärka deras ställning på arbetsmarknaden. Projekt har också genomförts för att underlätta för män att vara föräldralediga. , 1989 - 1993, genomfördes ett s.k. pilotprojekt i de tre kommunerna i syfte att öka kunskaperna om hur jämställda villkor för kvinnor och män kan uppnås genom en samordning av insatser inom alla politikområden. Projektverksamheten har kontinuerligt utvärderats i ett antal delrapporter. En slutrapport skall lämnas till regeringen . Det är på den lokala nivån som jämställdhet mellan kvinnor och män kommer till konkreta uttryck. Relationerna mellan könen utvecklas i familjen, i skolan, på arbetsplatsen, i lokala organisationer och i närsamhället i övrigt. Mot den bakgrunden har kommunerna ett stort ansvar för att ge ramar som underlättar och påskyndar utvecklingen mot jämställdhet. Kommunerna är arbetsgivare för över 700 000 anställda, varav är kvinnor. Förutom sitt arbetsgivaransvar har kommunerna ansvar för samhällsplanering, lokal utveckling, skola samt omsorg och service som möjliggör kvinnors och mäns förvärvsarbete. Alla dessa verksamheter har central betydelse för jämställdhetsfrågor. Kommunen har också ansvar för jämställdhetsfrågor i sin roll som demokratisk organisation. Kvinnornas andel i kommunalpolitiken har ökat betydligt. De nyvalda kvinnorna uttrycker en stark vilja till förändring både när det gäller formen för det politiska arbetet och politikens innehåll. Det är en positiv kraft som måste tas tillvara. Nya förhållningssätt bör därför utvecklas så att både kvinnors och mäns kompetens och engagemang kan påverka utvecklingen. Utvärderingen av pilotkommunprojektet visar att det i de tre deltagande kommunerna inte funnits ett övergripande, samordnat jämställdhetsarbete, varken inom den verksamhet som riktas mot kommuninvånarna eller för det interna arbetet bland de anställda. Jämställdhetsprojekt inom enskilda förvaltningar eller områden har inte lett till att kommunerna har utvecklat en samlad strategi. Vidare visar utvärderingen att det som är avgörande för om jämställdhetsfrågan integreras i beslut och planering är att både den politiska ledningen och de högsta chefstjänstemännen har en uttalad positiv hållning till jämställdhetsfrågan och att de tar ett tydligt ansvar för jämställdhetsarbetet i organisationen. Det kan t.ex. handla om att anställa eller utse personer med särskild kompetens på jämställdhetsområdet som extra resurs i organisationen. Kvinnor dominerar bland de anställda men de har underordnade positioner. De få chefstjänstemän som finns på den högsta nivån är i de flesta fall män. Utvecklingen i de tre pilotkommunerna, , och , visar tydligt att viljan att driva ett jämställdhetsarbete är beroende av chefers kunskap och intresse. Om manliga chefer på den högsta nivån har en avvisande eller neutral inställning till jämställdhet påverkas underställda chefer negativt oavsett om de är kvinnor eller män. Det omvända gäller också. Trots motstånd bland kommunens chefstjänstemän får jämställdhetsfrågan ökad legitimitet i en kommun om kvinnor innehar tunga politiska poster. Regeringens insatser och uppföljning av insatserna har också haft stor betydelse för legitimiteten av pilotkommunernas jämställdhetsarbete. Det har vidare haft stor betydelse att jämställdhetsarbete pågått på olika nivåer och i olika delar av kommunernas verksamhet och att det funnits en fungerande "jämställdhetsapparat", dvs. en projektledare/jämställdhetshandläggare och jämställdhetsombud. Bland annat mot bakgrund av erfarenheterna från pilotkommunprojektet anser regeringen att det är synnerligen angeläget att jämställdhetsfrågorna lyfts fram på ett tydligare sätt i alla delar av den kommunala verksamheten och att framförallt den politiska och den verkställande ledningen ställer krav på att allt förändringsarbete skall analyseras och följas upp ur ett jämställdhetsperspektiv. För att stimulera ett brett utvecklingsarbete som skall leda till att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i alla politikområden i kommunerna beviljade regeringen för ett tvåårigt projekt. Avsikten med projektet är att ta fram ny kunskap och praktiska exempel på vad jämställdhet inom olika verksamhetsområden (t.ex. samhällsplanering, barnomsorg) innebär och hur man kan införliva ett jämställdhetsperspektiv i såväl den politiska som i den administrativa beslutsprocessen. Svenska Kommunförbundets programberedning Kommunerna och Jämställdheten som leder projektet har i en första fas av sitt arbete inventerat forsknings- och utredningsmaterial samt initierat ny forskning med genusperspektiv inom de kommunala verksamhetsområdena barnomsorg, skola, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, kultur- och fritidsverksamhet, miljö och samhällsplanering. Beredningen har också utarbetat en metod, kallad 3 R, som tillämpas när sakpolitiska områden skall analyseras ur ett jämställdhetsperspektiv. Arbetet går in i sin andra fas - att med kunskapsmaterialet som grund pröva och vidareutveckla metoder för att kunna göra en jämställdhetsanalys av den kommuna- la verksamheten. I ett projekt, kallat JÄMKOM, kommer beredningen tillsammans med nio kommunala nämnder att analysera var och hur i beslutsprocessen en jämställdhetsanalys bör göras. Vidare ingår i projektet att undersöka varje nämnds sakpolitiska område ur ett jämställdhetsperspektiv. I en slutfas kommer sedan kunskaper och erfarenheter att spridas till alla kommuner. Jämställdhetsfrågor skall ingå i det ordinarie planerings- och uppföljnings- arbetet. Detta låter sig inte göras med några enkla medel. Det är ett arbete på lång sikt som kräver politisk vilja och ett systematiskt, tålmodigt arbete. Det kräver också kunskap och insikt om maktstrukturerna i samhället och om bakomliggande orsaker till att kvinnor och män lever under olika villkor. Regeringen kommer att avsätta resurser för att fortsätta det arbete som påbörjats med att utveckla arbetssätt och metoder för att införliva ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden på central, regional och lokal nivå. IV DET INTERNATIONELLA JÄMSTÄLLDHETSARBETET I följande avsnitt redogörs för jämställdhetsarbetet inom Europeiska Unionen, , FN, och . En redogörelse lämnas om erfarenheterna av i samt om hur arbetet i fortskrider när det gäller genomförandet av de åtaganden som gjordes vid konferensen. (arbetsmarknads- och socialrådet) har sedan medlemskap behandlat ett flertal ärenden som rör jämställdhet mellan kvinnor och män. kom arbetet att koncentreras kring olika förberedelser inför i (se nedan). Därutöver fattade ministerrådet beslut om ett medelfristigt handlingsprogram för jämställdhet . handlingsprogram för jämställdhet inom EU har beslutats av kommissionen, varför rådets beslut kan ses som en väsentlig ambitionshöjning och ett förstärkt politiskt åtagande för jämställdhet. Programmet syftar främst till erfarenhetsutbyte, spridande av goda exempel i jämställdhetsarbetet och stöd till projekt. De områden som skall prioriteras i projektverksamheten är bl.a. jämställdhet på arbetsmarknaden och i ekonomin, förvärvsarbete och föräldraskap, kvinnors inflytande och förbättrade möjligheter för kvinnor att utnyttja sina rättigheter enligt EG-rätten på jämställdhetsområdet. Modeller och metoder för att integrera ett jämställdhetsperspektiv på alla politikområden (mainstreaming) är ett av programmets huvudsyften. Programmets budget är 30 miljoner ecu, vilket innebär oförändrat anslag i förhållande till det förra programmet. I en bilaga till beslutet om programmet beklagade ett flertal medlemsländer, däribland , att det inte hade varit möjligt att enas om en höjning av budgeten för programmet. En styrkommitté under rådet bestående av representanter från medlemsländerna har inrättats för att följa tillämpningen av jämställdhetsprogrammet och för att fatta beslut om de projekt som skall beviljas medel med anledning av programmet. Av de 643 ansökningar som kommit in, beslutade kommittén att bevilja medel till 69 projekt. Av dessa var tre svenska. Flera svenska aktörer deltar även som samarbetspartners i projekt som initieras av andra medlemsländer. En ny ansökningsomgång planeras . fattade rådet också beslut om en resolution om en balanserad fördelning av kvinnor och män i beslutsfattandet. Resolutionen uppmanar medlemsländerna att prioritera en ökad kvinnorepresentation. Arbetsmarknadens parter på Europanivå träffade kollektivavtal om föräldraledighet i enlighet med den procedur som föreskrivs i det till det sociala protokollet fogade avtalet om socialpolitik. , som bl.a. föreskriver att vardera föräldern skall ha rätt till tre månaders föräldraledighet, är det första som träffats med anledning av Maastricht- fördraget och får därför ses som en stor framgång. Det innebär också ett genombrott i för en politik som utgår från att båda föräldrarna har ansvar för barnen. Avtalet har kodifierats genom rådets beslut om direktiv /34/EG. antog rådet även en resolution om kvinnor och media som lyfter fram mediernas roll i opinionsbildningen på jämställdhetsområdet - med beaktande av nationell tryck- och yttrandefrihet. Behandlingen av denna fråga i rådet, dels i resolutionen, dels i en rekommendation om en balanserad fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen, som är under utarbetande (se nedan), var inte utan problem för vissa medlemsländer, däribland . Problemen föranleddes av förslag till skrivningar som utgick från uppfattningen att medlemsländerna skulle åta sig att styra innehållet i media för att på så sätt se till att den bild av kvinnor som presenteras i media är realistisk. Sedan resolutionstexten bearbetats kunde dock ställa sig bakom förslaget. Som ett led i uppföljningen av i (se nedan) har rådet (utvecklingsrådet) även antagit en resolution om integrering av ett jämställdhetsperspektiv i EU:s biståndspolitik och en arbetsgrupp inom EU, med experter från medlemsländerna, arbetar nu med konkreta förslag till hur resolutionen skall uppfyllas. Ett flertal ärenden bereds för beslut i ministerrådet och framöver. Det gäller den tidigare nämnda rekommendationen om kvinnor och män i beslutsprocessen som innebär en vidareutveckling av den antagna resolutionen i samma ämne. Det gäller också ett förslag till resolution om jämställdhet mellan kvinnor och män i strukturfonderna. På lagstiftningssidan finns flera förslag från kommissionen. Ett behandlar ändringar i rådets direktiv /207 EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor. Förslaget till ändring (KOM (96) 93 slutlig), är föranlett av dom om positiv särbehandling i mål C 450/93 mot Freie , , och syftar till att klarlägga att sådan särbehandling, i den mån den inte strider mot EG-rätten, är tillåten. Frågan om positiv särbehandling är angelägen för . Det är, från svenska utgångspunkter, av stor betydelse att slå fast att positiv särbehandling fullt ut är förenlig med likabehandlingsprincipen och att alla former av sådan särbehandling är tillåten, om medlemslandet så önskar. har, som framgått ovan, även föreslagit fördragsändringar med denna innebörd vid regeringskonferensen. Ett förslag till direktiv (KOM (96) 340 slutlig) om fördelningen av bevisbördan i mål om könsdiskriminering kommer också att behandlas av rådsarbetsgruppen för sociala frågor , sedan arbetsmarknadens parter på Europanivå i enlighet med konsultationsproceduren i avtalet om socialpolitik inte kunnat enas om kollektivavtal i frågor som rör bevisbördan. Ett liknande förslag behandlades i rådet men enighet kunde inte uppnås. Avsikten är nu att söka anta ett direktiv i dessa frågor med stöd av avtal om socialpolitik (artikel 3). Kommissionen har också föreslagit en ändring i rådets direktiv /378 EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet. Förslaget till ändring (KOM (95) 186 slutlig) är föranledd bl.a. av domstolens dom i målet 262/88 Barber mot . Även detta förslag bereds för beslut i ministerrådet. Slutligen kan nämnas att rådet under både 1995 och 1996 diskuterat uppföljningen av . Sådana årliga diskussioner kommer att fortsätta. Inom kommissionen finns en jämställdhetsenhet som sorterar under generaldirektorat V. Enheten förbereder bl.a. kommissionens beslut i jämställdhetsfrågor, inklusive de som föreläggs ministerrådet för antagande. Jämställdhetsprogrammet utgör basen för enhetens arbete framöver. Enheten svarar också för det administrativa arbetet med nätverk och kommittéer, ger ut rapporter i aktuella ämnen och verkar på olika sätt för att föra ut information om EU:s jämställdhetsarbete. deltar i kommissionens rådgivande kommitté för jämställdhetsfrågor i vilken ingår representanter från medlemsländerna och arbetsmarknadens parter. Kommitténs arbete har huvudsakligen rört behandling av frågor med anknytning till i , diskussioner om utformningen av jämställdhetsprogrammet samt informations- och erfarenhetsutbyte om det arbete som bedrivs inom kommissionen och i medlemsländerna. Kommittén utgör ett värdefullt forum för idé- och informationsutbyte samt kontaktskapande. antog kommissionen ett meddelande (KOM (96) 67 slutlig) benämnt Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser (mainstreaming). Meddelandet innehåller en redogörelse för vad som uppnåtts och framtida perspektiv på gemenskapsinsatser på vissa områden. Kommissionen kommer att fortsätta arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv på alla områden inom EU. Det är ett arbete som fäster stor vikt vid och söker driva på. Den inom kommissionen bildade jämställdhetsgruppen, vilken leds av kommissionens ordförande och i vilken ingår ett antal kommissionärer, bl.a. den svenska kommissionären , har en viktig uppgift i arbetet med att införliva ett jämställdhetsperspektiv på alla områden inom kommissionen. Kommissionen har utsett generaldirektorat V till "pilotdirektorat" för jämställdhetsfrågor. Vissa administrativa rutiner har också skapats för att samordna jämställdhetsfrågorna inom kommissionen. antog kommissionen slutligen det aviserade meddelandet (KOM (66) 336 slutlig) Vägledning för tillämpning av lika lön för lika arbete för kvinnor och män i arbetslivet. Dokumentet är tänkt att utgöra ett stöd för medlemsländernas och arbetsmarknadsparternas arbete i dessa frågor men har inte rättslig status och kommer inte att behandlas av rådet. Kommissionen beslutade också att inleda konsultationer med arbetsmarknadens parter på Europanivå om frågor som rör sexuella trakasserier på arbetsplatsen. Enligt en utvärderingsrapport om medlemsländernas lagstiftning och arbete med dessa frågor som kommissionen publicerat återstår mycket att göra för att motverka sexuella trakasserier och syftet med samtalen med parterna är därför att diskutera hur ett arbete i dessa frågor kan intensifieras. kommer kommissionen att vidta vissa organisatoriska förändringar avseende de nätverk för jämställdhet som funnits inom ett antal områden. Tanken är att koncentrera resurserna och pröva nya arbetsmetoder. I de pågående förhandlingarna vid med uppgift att undersöka vilka bestämmelser i fördraget som skall revideras, har drivit att jämställdhetsfrågorna skall finnas med på dagordningen och få en så bred och genomgripande behandling som möjligt. Bland annat bör jämställdhet mellan kvinnor och män vara ett centralt mål för hela EU och ett jämställdhetsperspektiv bör integreras på alla områden. Jämställdhetsfrågorna bör lyftas fram i ett eget kapitel i fördraget och artikel 119 bör utvidgas till att omfatta hela arbetslivet. En redovisning av principiella inställning återfinns i regeringens skrivelse till (skr. 1995/96:30) . har i betänkandet Jämställdheten i EU (SOU 1996:43) redovisat två expertrapporter i jämställdhetsfrågor. I den ena, EG-rätten och jämställdheten, återfinns bl.a. förslag till tänkbara fördragsmässiga förändringar på jämställdhetsområdet inför regeringskonferensen. Där finns också en uppföljning av , En rättsfallsöversikt (Ds 1993:77), med beskrivning av aktuella domar från EG- domstolen. Den andra expertrapporten behandlar frågor om skillnader mellan kvinnors och mäns förhållningssätt till EU. presenterade , vid , förslag till fördragsändringar på jämställdhetsområdet. Förslaget, som fick ett förhållandevis positivt mottagande, innehåller förslag till ändringar i artiklarna 2 och 3 , artikel B unionsfördraget samt en utvidgning av nuvarande artikel 119 till att omfatta även frågor om lika villkor i arbetslivet och en legal bas för samarbete på jämställdhetsområdet i stort. Det svenska förslaget innehåller också skrivningar som utgår från att likabehandlingsprincipen är förenlig med positiv särbehandling. Förslaget presenterades för . Kvinnor och män i EU:s institutioner har gjort särskilda ansträngningar för att främja en jämn könsfördelning bland de svenskar som sedan medlemskapet fått tjänster inom EU:s institutioner. inflytande över tjänstetillsättningarna inskränker sig dock till de allra högsta nivåerna, dvs. topptjänsterna (A 1) och i någon mån även direktörstjänsterna (A 2). En närmare redovisning av organisation m.m. av det svenska EU-rekryteringsarbetet finns i regeringens skrivelse 1995/96:190 Berättelse om verksamheten i Europeiska Unionen . fanns totalt 380 svenskar anställda i EU:s institutioner, varav 289 var fast anställda och 91 temporärt anställda. Av de totalt anställda var 266 kvinnor och 114 män, av de fast anställda var 205 kvinnor och 84 män och av de temporärt anställda var 61 kvinnor och 30 män. har således fler kvinnor än män anställda i EU:s institutioner. På A-nivå, dvs. chefer och handläggare, fanns 29 kvinnor och 37 män i institutionerna. Av dessa var en majoritet anställda i kommissionen, 26 kvinnor och 27 män. Värt att notera är att 6 av 10 svenskar på enhetschefstjänster i kommissionen var kvinnor per . Andelen kvinnor totalt i är dock fortfarande mycket låg även om vissa förbättringar har skett . Per uppgick andelen kvinnor på A-nivå (chefer och handläggare) i kommissionen till , jämfört med 13, . En närmare redovisning av tillgängliga uppgifter om kvinnor och män i EU:s institutioner återfinns i betänkandet Jämställdheten i EU (SOU1996:43). driver i EU bl.a. att könsuppdelad statistik i dessa frågor skall redovisas . Erfarenheter och prioriteringar framöver har kommit långt i frågor som rör jämställdhet mellan kvinnor och män i ett EU-perspektiv. Många EU-länder efterfrågar svenska erfarenheter på jämställdhetsområdet och ses ofta som en förebild. kan konstateras att det finns skillnader mellan länderna både i fråga om synen på jämställdhet och på vilka metoder som bör användas i jämställdhetsarbetet. Många länder ser lagstiftning som den viktigaste metoden att åstadkomma förändringar, även på områden som ligger utanför arbetslivet, medan andra ser lagstiftning mer som ett komplement till andra typer av insatser. Förväntningarna på det svenska medlemskapet och vad detta kan komma att innebära för EU:s jämställdhetsarbete är stora. Detta har ställt särskilda krav på svenska insatser på skilda områden. Redan under observatörsfasen inledde därför ett aktivt arbete för att peka på behovet av att jämställdhetsfrågorna lyftes fram och integrerades i andra politikområden, inte minst på sysselsättningsområdet. De svenska ansträngningarna kulminerade vid toppmötet i , då lyckades få gehör för förslaget att få in jämställdhetsfrågorna i slutdokumentet. Det var då första gången som dessa frågor togs upp vid ett toppmöte. har därefter aktivt bevakat att jämställdhetsfrågorna ingår som en naturlig del i uppföljningen av beslutet i , både vad avser insatser från kommissionen och i de fleråriga sysselsättningsprogram som medlemsländerna skall upprätta. har även arbetat aktivt med att lyfta fram vikten av en bättre könsfördelning bland de anställda i EU:s institutioner och i olika beredande organ inklusive expertgruppen. Dessa frågor har, utan tvekan, fått en större tyngd inom EU sedan och medlemskap och ett flertal åtgärder vidtas nu inom kommissionen för att förbättra situationen. Frågan om integrering av ett jämställdhetsperspektiv på alla områden inom EU och av alla EU:s institutioner (mainstreaming) har också lyfts fram mycket aktivt av . Inte minst gäller det under beredningen av rådets beslut om jämställdhetsprogrammet då fick gehör för förslag att detta skulle vara ett av programmets prioriterade områden. Mainstreaming i förhållande till EU innebär bl.a. att EU:s samlade insatser på områden som utbildning, forskning, arbetsmarknad, sociala frågor m.m. skall präglas av ett jämställdhetsperspektiv och föregås av en analys av hur olika åtgärder påverkar kvinnor respektive män. Det innebär också, t.ex. i fråga om finansiering av olika insatser för jämställdhet, att medel inte bara skall avsättas från budgeten för jämställdhet utan även kunna, när det finns behov, finansieras från andra utgiftsområden. kommer att fortsätta sina ansträngningar på de ovan nämnda områdena. Regeringen kommer också i övrigt att bidra till att ett jämställdhetsperspektiv tydliggörs i hela EU-samarbetet. Ett aktivt informellt samarbete både på politisk och på tjänstemannanivå pågår mellan och andra EU-länder. Därtill kommer regeringen under förhandlingarna vid att göra särskilda ansträngningar för att jämställdhetsfrågorna skall lyftas fram i . Det nordiska jämställdhetssamarbetet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken. antogs ett nytt nordiskt samarbetsprogram på jämställdhetsområdet . I enlighet med rekommendation skall programmet kompletteras med en årlig handlingsplan. () kommer att koncentrera sitt jämställdhetssamarbete till verksamhet som främjar kvinnors och mäns lika tillgång till de politiska och ekonomiska beslutsprocesserna, kvinnors och mäns lika ekonomiska ställning och inflytande - inte minst i fråga om lika lön - samt ett jämställt arbetsliv. Man kommer vidare att prioritera verksamhet som dels förbättrar möjligheterna för såväl kvinnor som män att förena föräldraskap och förvärvsarbete, dels påverkar den europeiska och den internationella utvecklingen på jämställdhetsområdet. För att effektivisera arbetet inom de prioriterade områdena kommer NMR också att verka för att jämställdhetsaspekter beaktas inom alla politikområden lokalt/regionalt, nationellt och nordiskt. invigdes Nordiska () i . Institutets uppgifter är att inom ramen för det nordiska samarbetet främja, samordna och stimulera nordisk forskning samt att informera om forskningsresultat på området. Arbetet kommer att ge ökade kunskaper och möjliggöra effektivare insatser på jämställdhetsområdet. Det kommer också att bli betydelsefullt för det internationella samarbetet när det gäller forskning och utveckling. startade inom det nordiska samarbetet projektet som syftar till att med stöd av existerande forskning, särskilt kvinnoforskningens nyare teori- och begreppsutveckling, fördjupa analysen av problematiken kring kvinnors politiska makt och maktlöshet. genomfördes vidare konferensen män i . De nordiska ländernas jämställdhetsministrar kom under uppföljningen av konferensen bl.a. överens om att främja ett fortsatt aktivt arbete i frågor som rör män och jämställdhet - ur ett såväl nordiskt som globalt perspektiv. Slutrapporten från konferensen översattes till engelska och ingick i det material som presenterades vid i . finansierade också ett nordiskt rum/en monter vid i där nordiska kvinnoorganisationer, nätverk och grupper erbjöds att presentera sin verksamhet. En nordisk mansgrupp Män i tillsattes för att utarbeta en handlingsplan på området. Dessutom påbörjades ett treårigt projekt i samtliga nordiska länder för att pröva metoder och finna en modell för hur ett jämställdhetsperspektiv kan införlivas i ungdomspolitiken och arbetsmarknadspolitiken i respektive land.