prop · GK031D7 · 1997-01-01 00:00:00 — Målen för utvecklingssamarbetet, som fastställts i en landstrategi , är att bidra till landets återhämtning genom stöd till ekonomisk reformpolitik, social infrastruktur samt demokratisk utveckling. Det makroekonomiska stödet har lyckats väl och stödet till de sociala sektorerna, vatten och hälsa har bidragit till klara förbättringar. I har president och hans parti inte levt upp till de förväntningar som förde dem till makten 1991. Det politiska läget har gradvis försämrats. Turerna kring den viktiga konstitutionsfrågan och de kommande valen oroar. har inte heller lyckats ta sig ur sin djupa ekonomiska kris. Den enorma utlandsskulden väntar alltjämt på sin lösning. Produktionen i den för landet helt centrala kopparsektorn sviktar p.g.a. korruption och misskötsel. Den långvariga ekonomiska krisen har också lett till försämringar i många av de sociala nyckeltalen. Landprogrammet har koncentrerats till insatser inom jordbruk, hälsovård och undervisning. Resultaten av de svenska insatserna inom främst jordbruk och hälsovård har varit relativt goda trots den besvärliga institutionella och ekonomiska miljön. Alternativa insatser kan komma ifråga, givet utfasning av några av de nuvarande insatserna. Efter en beräknad minskning av landramen 1997 bör den åter kunna höjas, när förutsättningarna för samarbetet medger detta. En ny landstrategi för utarbetas . En förstärkt fattigdomsprofil och främjande av ett demokratiskt samhälle bör vara vägledande. Utvecklingen mot sektor- och sektorinvesteringsprogram skall fortsätta. svåra skuldsituation hämmar ekonomisk utveckling. bör genom bistånd men också i internationella fora verka för en långsiktig lösning. sedan självständigheten styrande parti, (PF), konsoliderade sin ställning genom parlamentsvalen . Vid presidentvalet var president ohotad. Valdeltagandet blev mycket lågt. Även om viss opposition förekommer, inger genomförandet av valen oro vad gäller bristen på politisk pluralism. Den ekonomiska utvecklingen har varit negativ. brottas bland annat med ett stort och okontrollerat budgetunderskott. Det svenska biståndet har en tydlig social profil. Samarbetet sker inom transport-, undervisnings-, förvaltnings- och hälsosektorerna. Vidare pågår samarbete i form av stöd till infrastruktur genom u-krediter samt forskning. Erfarenheterna av biståndssamarbetet är huvudsakligen goda. En landstrategi kommer att fastställas . I regeringens uppdrag till Sida lades särskild vikt vid direkt fattigdomsbekämpning och främjande av demokratins kultur. har nått en utvecklingsnivå som möjliggör ett breddat samarbete. Strävan skall vara att samarbetet inom respektive område fokuseras och koncentreras, varför en viss minskning av landramen planeras. Fortsatt kreditbistånd bör kunna komma ifråga. Situationen i är relativt stabil och återuppbyggnaden av landet har inletts. De politiska frågorna är dock olösta, t.ex. det stora antalet flyktingar utanför landet. Regeringen fattade under budgetåret beslut om ett ettårigt program om . I programmet ingår bl.a. stöd till föräldralösa barn samt återuppbyggnad av rättsväsendet och bostäder. Vidare utgår ett omfattande humanitärt stöd via svenska och internationella organisationer.Den politiska krisen i har gradvis förvärrats. inledde under budgetåret ett treårigt program som syftar till att stärka de demokratiska institutionerna samt främja fred och försoning. I programmet ingår bl.a. parlamentarikerutbyte mellan och och utbildning i mänskliga rättigheter för poliser. Fortsatt stöd bör inriktas på stabilitet, försoning och fred. bör i samarbete med FN-systemet och likasinnade stater fortsatt bidra till försonings- och konfliktförebyggande insatser i regionen. Fortsatt återuppbyggnadsstöd kan bli aktuellt. Långsiktiga engagemang i och bör undvikas med undantag för försoningsfrämjande insatser som måste ges tid att verka samt utvecklingssamarbete genom enskilda och internationella organisationer. samarbetar även med många andra länder i , bl.a. genom FN, multilaterala utvecklingsbanker och EU. Enskilda organisationer är av tradition verksamma i nästan alla , inte bara i programländer utan även t.ex. i Central- och . mottar en stor del av det humanitära biståndet. Mer långvarigt humanitärt bistånd utgår bl.a. till , och , medan insatser av mer kortvarig karaktär kan komma ifråga i andra länder beroende bl.a. på naturkatastrofer. Med de mer utvecklade länderna i sker samarbetet främst i form av kontraksfinansierat tekniskt samarbete och u-krediter. Många länder i tillhör kontinentens fattigaste. ger genom enskilda organisationer stöd till insatser i regionen som främst riktar sig till den fattigaste befolkningen på landsbygden. Medlemskapet i EU, som samarbetar med nästan alla länder i , och propåer om insatser bilateralt gör att det finns goda skäl för att förstärka sin kunskapsbas om och samarbetet med Nord- och . Regionalt samarbete och ekonomisk integration utgör en central förutsättning för utvecklingen i . Längst har det regionala samarbetet kommit i södra genom samarbetet inom Southern African Development Community (SADC).Det regionala biståndet syftar till att främja samarbete och integration samt att bidra till konfliktlösning och minskad regional obalans. Huvuddelen av det regionala biståndet har gått till tre transportkorridorer i södra (, och Lobito). Framgent skall ökad vikt bl.a. läggas vid regionalt vattenresursutnyttjande samt begränsade insatser på andra områden som infrastruktur och energi. Det tidigare /SADC-initiativet har omvandlats till att främja en politisk dialog mellan de bägge regionerna. är f.n. nordisk samordnare av detta samarbete. stöder även det mellanstatliga samarbetet på . Det regionala biståndet i skall i ökad utsträckning inriktas på att stödja regionala ansträngningar att lösa konflikter i regionen, bl.a. genom OAU. skall en strategi för stödet till det regionala samarbetet tas fram. är inte bara den mest folkrika kontinenten utan också den mest mångskiftande. I finns både några av världens rikaste länder och några av de fattigaste, liksom världens mest öppna ekonomier och de mest slutna. Den snabba utvecklingen i har i flera fall inneburit att mycket fattiga på mindre än omvandlats till relativt rika i-länder. Man kan se ett mönster där utvecklingen spridit sig från , via och de andra s.k. tigrarna, till och och även till de folkrika länderna , , och . Utvecklingspolitiken har varierat mellan länderna, men många gemensamma drag finns, t.ex. sunda statsfinanser, marknadsekonomi, exportinriktning och hög läskunnighet. Bistånd har haft stor betydelse, särskilt i inledningen till den snabba tillväxtfasen. Även demokratin har gjort framsteg i regionen . I finns dock också det till synes mest övertygade motståndet mot öppen demokrati. Till bilden av hör också utdragna interna konflikter med såväl politiska som religiösa och etniska inslag. Att stödja de demokratiska krafterna är därför ett viktigt mål för biståndet till . Den snabba tillväxten i mycket folkrika länder medför ökande hot mot miljön i länderna och globalt. Miljöfrågorna ignoreras ofta i jakten på snabba framsteg. Inom miljö och demokrati, men också inom många andra områden krävs ökat samarbete och utbyte mellan länderna i och i . Inom EU liksom för svenskt vidkommande ges nu förbindelserna med ökad prioritet. utvecklingssamarbete är en viktig del häri. Volymmässigt domineras bilaterala utvecklingssamarbete med av programländerna i , där fortfarande större delen av världens fattiga finns. Samarbetet inriktas på katalytiska insatser för att förbättra framför allt undervisning och hälsovård. Jämställdhet skall betonas särskilt starkt. Miljöfrågorna får ökad uppmärksamhet. Med kommer ett brett utbyte att främjas. I och stöds reformprocesser och institutionsbyggande. Med mer utvecklade länder i Ost- och inriktas samarbetet på överföring av svenska erfarenheter och kunskaper, inte minst på miljöområdet. För utvecklingssamarbetet med alla länder i gäller att stöd till demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna skall ges en mer framträdande roll. Barnens rättigheter skall uppmärksammas. kommer att inleda en genomlysning av utvecklingen i och dess konsekvenser för förbindelser med . För delposten för , beräknar regeringen en minskning med till , som bör kunna följas av en ökning 1998. Anledningen till nedskärningen 1997 är den stora reservationen på landramen för . Till delpostens medel för regionalt samarbete överförs 30 miljoner i och med att det s.k. direktstödet till enskilda organisationer i programländerna i överförs från delposten för bistånd genom enskilda organisationer. har haft en gynnsam ekonomisk utveckling. Jordbruksproduktionen och investeringarna har dock inte ökat i önskvärd takt. Hälften av befolkningen lever i absolut fattigdom och kvinnorna är särskilt drabbade. Svagheter i demokratin utgör en riskfaktor också för den ekonomiska utvecklingen, men den politiska krisen bröt dock inte den ekonomiska utvecklingen. Biståndet till är inriktat på att förbättra levnadsförhållandena för de fattiga, särskilt kvinnor och barn. En landstrategi förbereds. Inriktningen på insatser för att främja kvinnans ställning stärks ytterligare. Den nuvarande koncentrationen på undervisning, landsbygdsutveckling och hälsovård består. Fortsatt stöd planeras till insatser som direkt främjar demokratisk utveckling och skydd av mänskliga rättigheter. Omfattande stöd kommer även i fortsättningen att ges via svenska och lokala enskilda organisationer. Det svenska stödet till har åstadkommit relativt goda resultat. Landlösa har fått tillgång till krediter och kvinnor har involverats i sysselsättningsskapande åtgärder. ekonomi har en årlig tillväxt på . Budgetunderskottet är dock stort. strävar efter att omforma och modernisera ekonomin, öka produktiviteten och integrera ekonomin i omvärlden. Andelen absolut fattiga uppges officiellt ha minskat till av befolkningen. Förbättringar inom de sociala sektorerna har uppnåtts. Utvecklingssamarbetet omfattar stöd till bl.a. energi, hälsovård, primärundervisning samt skogs- och markvård. Det svenska biståndet är i hög grad inriktat på att förbättra kvinnornas situation. Inom energisektorn är vattenkraftverket i den största insatsen. En analys av av svenskt bistånd visar att de fattigdomsinriktade insatserna inom hälsa och undervisning nått de avsedda målgrupperna och introducerat nya arbetsmetoder. Skogsprogrammen har verkat i en institutionell miljö som hindrat långsiktiga förändringar. Energianläggningarna har i stort sett byggts och installerats enligt planerna. En landstrategi för utvecklingssamarbetet med kommer att fastställas . Det framtida biståndet kommer att inriktas på att bekämpa fattigdomen genom sociala insatser för framför allt kvinnor och barn och att bidra till ett uthålligt utnyttjande av naturresurser och skydd av miljön. U-krediter bör fortsatt vara ett viktigt instrument. Ett brett samarbete mellan och skall främjas. Svenska och nationella enskilda organisationer kommer att vara viktiga kanaler för biståndet även i fortsättningen. politiska, ekonomiska och sociala situation präglas av av krig. Regeringen har börjat genomföra en tillväxtorienterad utvecklingsstrategi inom ramen för en öppen marknadsekonomi. Det är emellertid oklart i vilken utsträckning framstegen når landsbygden, där huvuddelen av landets befolkning lever. Landets förvaltning är svag och mycket biståndsberoende. De politiska institutionerna är bräckliga och den politiska situationen instabil. Ett fungerande rättssystem saknas. Samarbetet är främst inriktat på landsbygdsutveckling genom UNDP, undervisning genom och minröjning. Insatser bl.a. för att förbättra läget vad gäller mänskliga rättigheter får också svenskt stöd. En landstrategi för för 1997-1998 fastställs . Den kommer ha som mål att förbättra levnadsvillkoren på landsbygden, att stärka förutsättningarna för ekonomisk stabilitet och utveckling samt att fördjupa demokratiseringsprocessen och öka respekten för mänskliga rättigheter. Även torde det svenska biståndet inriktas huvudsakligen på landsbygdsutveckling, undervisning, minröjning och mänskliga rättigheter, främst genom multilaterala kanaler. Den ekonomiska tillväxten i är hög, men bygger på en delvis ohållbar exploatering av naturresurserna. Frukterna av utvecklingen når inte majoriteten av befolkningen på landsbygden. Bristen på utbildad personal inom alla sektorer, den svaga förvaltningen och ett tungrott byråkratiskt system hämmar framsteg. På det politiska området har reformerna varit begränsade med tyngpunkten på lagstiftning och förvaltningsreform inom enpartistatens ram. Utvecklingen av respekt för mänskliga rättigheter är eftersatt. Biståndet regleras av en landstrategi som gäller t.o.m. . Samarbetet syftar främst till att stödja en hållbar och bred utveckling som gynnar folkets flertal. är främst aktivt inom väg-, skogs- och hälsosektorerna med inriktning på att förstärka förvaltningen. Insatser för att stärka rättsväsendet pågår också. Resultaten har ofta påverkats av förvaltningens svaghet. Det framtida samarbetet skall mer uttalat inriktas på kapacitetsuppbyggande inom rättsväsendet och den offentliga förvaltningen. Det politiska livet i domineras av konflikten mellan regeringen och den tamilska gerillarörelsen (LTTE). Strider pågår i de norra och östra delarna av landet. Regeringen har presenterat ett maktdelningsförslag som ger regionerna rätt till självbestämmande som dock avvisats av LTTE. En lösning på konflikten förefaller avlägsen. En marknadsorientering av ekonomin fortsätter trots internt motstånd. Försvarsutgifterna har ökat kraftigt och medfört ett växande budgetunderskott. Investeringstakten är låg, och den höga arbetslösheten är ett svårt socialt och politiskt problem. har goda erfarenheter av samarbetet med inom utbildning, landsbygdsutveckling, näringslivssamarbete och forskning. Insatserna har bl.a. lett till förbättrade undervisningsmetoder och ökad skolgång bland eftersatta grupper. Det svenska biståndet baseras på en landstrategi som gäller t.o.m. . skall en ny landstrategi tas fram. Fortsatta insatser kopplade till konflikten till stöd för internflyktingar och återuppbyggnad bör kunna genomföras. Reformprocessen i , som tog fart , har lett till hög ekonomisk tillväxt. Integrationen i världsekonomin ökar. En majoritet av befolkningen har fått det bättre. har den ekonomiska utvecklingen lett till ökade klyftor mellan olika grupper i samhället. Hälften av befolkning lever under fattigdomsstrecket. Biståndsgivarna blir allt fler och den vietnamesiska förvaltningen har svårt att absorbera biståndsflödet. Det kommunistiska partiets roll förändras med ekonomin, men dess maktställning är fortfarande ohotad. Målet för bistånd inriktas på att stödja den pågående reformprocessen och framväxten av ett demokratiskt samhälle. Samarbetet har stor bredd. Stöd utgår bl.a. till utveckling av rättssystemet. bidrar till att utveckla skogsbruket till ett hållbart utnyttjande av en av viktigaste naturtillgångar. Inom hälsosektorn stöder bl.a. utarbetandet av en läkemedelspolicy. Det svenska utvecklingssamarbetet har förändrats i takt med omvandling. Den ansträngda absorptionskapaciteten på vietnamesisk sida har lett till en stor reservation, vilket motiverar en tillfällig sänkning av landramen, som framöver åter bör kunna höjas, som vissa projekt överförs från andra poster till landramsfinansiering. Principdeklarationen och interimsöverenskommelsen innebar viktiga steg i den palestinsk-israeliska fredsprocessen. Som en följd av interimsavtalet kunde palestinska demokratiska val till presidentposten och en styrande församling hållas . Bombdåden följdes av omfattande och långvariga israeliska avspärrningar av de palestinska områdena. Avspärrningarna drabbade det palestinska samhället på ett genomgripande sätt - ekonomiskt, politiskt och socialt. Grunden för det svenska biståndet till palestinierna i och på är att stärka fredsprocessen genom socialt och ekonomiskt förbättrade förhållanden för det palestinska folket. Denna grundval präglar hela det internationella stödet till fredsprocessen. De utfästelser om ekonomiskt stöd till palestinierna som lämnats för uppgår till . bistånd till det palestinska folket, som 1994/95 uppgick till ca , kanaliseras dels genom för palestinaflyktingar, UNRWA, dels genom stöd till bilaterala insatser på och i i samarbete med den palestinska självstyrande myndigheten. Stödet genom UNRWA kommer alla palestinska flyktingar i till del. Det bilaterala stödet till och har ökat snabbt. Det svenska biståndet till och inriktas på: - att förbättra det palestinska folkets levnadsvillkor, och inte minst för barn och ungdomar; - att bidra till uppbyggnad av den palestinska myndigheten; - att främja ekonomisk utveckling, såväl på lång sikt som genom snabba sysselsättningsfrämjande åtgärder, främst i ; - att verka för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Biståndet till det långsiktiga uppbyggnadsarbetet av institutioner och samhällsstrukturer har försvårats och försenats främst på grund av den osäkra politiska situationen och bristande förhandlingsframsteg. Härtill kommer förseningar orsakade av de israeliska avspärrningarna. Inom den lokala givarsamordningen av det internationella biståndet leder en arbetsgrupp för sysselsättningsskapande åtgärder. Dessa insatser har varit av stor betydelse för palestinierna när antalet arbetstillfällen i minskat. Fredsprocessen i rör sig primärt längs flera skilda bilaterala spår - i första hand mellan och palestinierna men även mellan och grannländerna. I samband med att direkta förhandlingar mellan och PLO inleddes i bildades även ett multilateralt spår som ett led i fredsprocessen. Detta spår är organiserat kring fem olika arbetsgrupper som var och en behandlar ett tema av betydelse för en varaktig fred i : flyktingfrågan, nedrustning och regional säkerhet, miljöaspekter, vattenresurser samt regional ekonomisk utveckling. deltar i arbetsgrupperna. har i den multilaterala arbetsgruppen för palestinska flyktingar rollen som internationell samordnare av politiska och biståndsrelaterade insatser för palestinska barn och ungdomar. Svenska representanter har stött en viktig process med deltagande av den palestinska myndigheten, enskilda lokala organisationer och FN-organ för att utveckla en palestinsk nationalplan för barns rättigheter. Stödet kommer att fortsätta. Arbetsgrupperna genererar konkreta samarbetsprojekt, ofta av förtroendeskapande eller faktainsamlande natur. Regeringen avser avsätta medel för sådana angelägna insatser till stöd för fredsprocessen, inklusive insatser i . För ändamålet kommer att avsättas inom de medel som anslås för demokrati och mänskliga rättigheter inom delposten för särskilda utvecklingsprogram. Insatserna skall beredas av Sida i nära samråd med Konflikterna i väntar fortfarande på sin lösning. I många delar av landet är läget dock lugnt. De ca 2,7 miljoner flyktingar som fortfarande finns i grannländerna är en av världens största flyktingbefolkningar. är också ett av världens mest minerade länder med ca tio miljoner kvarlämnade minor. En strategi för biståndet tas fram /97. Det svenska katastrofbiståndet har främst använts för insatser bland internflyktingar genom UNHCR, minröjning genom UNOCHA och insatser på landsbygden genom . Denna inriktning bör fortsätta i avvaktan på framsteg mot en lösning av konflikten då återuppbyggnadsinsatser, främst genom multilaterala kanaler, kan bli aktuella. I har såväl ekonomin som den politiska situationen stabiliserats. Ojämlikheten i samhället är dock fortsatt stor, vilket bidrar till sociala problem. Det svenska biståndet består av insatser för att främja ekonomisk tillväxt och utvecklingen av ett demokratiskt samhälle. Energi, miljö och transporter har dominerat. En stor del av biståndet till kanaliseras genom enskilda organisationer, vilka spänner över ett brett fält och bl.a. ger stöd till rättshjälp, utbildning i mänskliga rättigheter och insatser för kvinnor och utsatta barn. En landstrategi för utvecklingssamarbetet med avses träda i kraft . Samarbetet skall inriktas på överföring av svenska erfarenheter och kunskaper för att förbättra förutsättningarna för fattigdomsbekämpning och miljöskydd. Stödet genom enskilda organisationer kommer även fortsatt vara viktigt. har av ekonomiska reformer uppnått en rekordartad tillväxt. Alltjämt är dock fattigdomen utbredd. Miljöproblemen är bland världens allvarligaste. Det politiska systemet är oförändrat och läget för de mänskliga rättigheterna dåligt. bereds en landstrategi för samarbetet med . Syftet med det svenska biståndet skall främst vara att med svenska erfarenheter, kunskaper och teknologi bidra till utveckling, öppning mot och inlemmande i världssamfundet. Strategin bör slå fast ett arbetssätt med betoning på utbyte och samarbete mellan och snarare än att peka ut specifika områden. Samarbetet bör bl.a. inriktas på miljö, jämställdhet, demokratisering och mänskliga rättigheter. U-krediter skall kunna lämnas för projekt inom olika sektorer, främst inom miljöområdet. Miljöinsatser skall prioriteras. Bistånd till kan komma att lämnas genom enskilda organisationer eller multilaterala organisationer. bedriver utvecklingssamarbete, främst i form av kontraktsfinansierat tekniskt samarbete och u-krediter med ett betydande antal andra länder i . Omfattningen av samarbetet med enskilda länder varierar kraftigt mellan åren. är samarbetet med och av stor omfattning. Det ligger i intresse att samarbeta med dessa länder. Biståndets roll bör främst vara katalytisk och bidra till att samarbete och utbyte kommer igång genom insatser av begränsad strolek och längd. Områden som bör uppmärksammas är bl.a. miljö, demokrati och fattigdomsbekämpning. I flera av länderna i regionen bör insatser till stöd för demokrati och mänskliga rättigheter prioriteras. Det stöd lämnat genom FN till humanitära insatser i bör fortsätta. Det regionala biståndet till syftar till att främja det regionala samarbetet i framför allt och de svenska programländernas möjligheter att delta i detta samarbete. De viktigaste samarbetsorganen är den omorganiserade Commission (tidigare ) och . Den nya , i vilken , , och är medlemmar, förutses ha bättre möjligheter för ett långsiktigt och mer programinriktat samarbete med huvudsaklig inriktning på miljöfrågor. Ett avtal om ett treårigt stöd slöts . Fortsatt stöd till , som ägnar sig åt högre utbildning och forskning, kommer sannolikt att koncentreras till färre områden. Det s.k. direktstödet till inhemska enskilda organisationer i , och kommer 1997 att överföras från anslagsposten för bistånd genom enskilda organisationer till delposten för . Stödet har analyserats . Slutsatsen är att det gett goda resultat men bör knytas närmare till det övriga bilaterala biståndet. Sidas pågående översyn av stödet till regionala insatser i på beräknas bli slutförd . råder fred i och . I finns goda förhoppningar om att få till stånd ett fredsavtal . Den nya situationen innebär ökade möjligheter att med demokratiska medel möta de utmaningar och problem regionen står inför. Akut fattigdom, ojämn inkomst- och förmögenhetsfördelning, svåra sociala förhållanden, svaga institutioner inklusive outvecklade rättsväsenden, korruption och ökande narkotikahandel hämmar dock såväl den demokratiska som ekonomiska utvecklingen. Våld och kriminalitet är utbrett och osäkerheten för den enskilda individen påtaglig. Utvecklingen av skyddet för mänskliga rättigheter varierar mellan länderna och kräver fortsatt internationell uppmärksamhet. Kvinnorna i är hårt drabbade av fattigdom, förtryck och ett utbrett våld. Det finns stora behov av att jämställdhetsanpassa såväl civilrätt som straffrätt. Kvinnor måste få tillgång till beslutande församlingar och utgöra en prioriterad målgrupp för sociala satsningar och sysselsättningsskapande åtgärder inom näringslivet.