prop · GK031D14 · 1997-01-01 00:00:00 — -------------------------------------------------------------------- | Övergripande mål | | | | Tågtrafikledningen skall verka för att banfördelning och | | trafikledning sker på ett konkurrensneutralt och icke- | | diskriminerande sätt. | | | | skall verka för att trafiksäkerheten inom | | spårtrafiken fortlöpande förbättras. | | | | Resurser 1997 | | | | Regeringen föreslår ett ramanslag för sektorsuppgifter| | på 767 828 tkr. Regeringen anser att det övergripande målet för Tågtrafikledningen skall vara att verka för att banfördelning och trafikledning sker på ett konkurrensneutralt och icke-diskriminerande sätt. skall verka för att trafiksäkerheten inom spårtrafiken fortlöpande förbättras. saknas såväl nationella som internationella regler för avgasutsläpp från järnvägsfordon. har på regeringens uppdrag redovisat en utredning som behandlar frågan. Utredningen visar bl.a. att det i finns ca 700 dieseldrivna järnvägsfordon av ett 40-tal olika typer, att emissionerna från dieseldriven spårburen trafik minskar kontinuerligt och är av de totala utsläppen från trafiksektorn samt att det saknas tillförlitliga metoder för att mäta avgasutsläpp från järnvägsfordon. Trots att järnvägstrafikens bidrag till utsläppen av luftföroreningar nationellt sett är litet, bör de utsläpp som ändå sker begränsas. Genom utvecklingen av renare motorer inom näraliggande tillämpningsområden, exempelvis arbetsmaskiner, är det sannolikt att praktiskt genomförbara tekniska lösningar för avgasrening finns tillgängliga . Regeringen avser att i samband med en planerad översyn av banavgifterna inför den trafikpolitiska propositionen , ge i uppdrag att utreda och föreslå hur utvecklingen och användandet av nya och befintliga miljövänliga järnvägsfordon kan gynnas. Regeringen föreslår ett anslag för sektorsuppgifter på . I syfte att möjliggöra ökade underhållsinsatser då besparingar görs i administration, bör regeringen bemyndigas att besluta om överföring av medel från detta anslag till anslaget A 8. Drift och vidmakthållande av statliga järnvägar. Drift och vidmakthållande av statliga järnvägar 1994/95 Utgift 2 989 0001) Anslagssparande 232 350 1995/96 Anslag 4 396 175 Utgiftsprognos 4 628 000 därav 1996 3 279 000 1997 Förslag 3 000 000 1998 Beräknat 3 000 000 1999 Beräknat 3 000 000 1)Beloppen anges i Beräkningarna för och är endast en preliminär teknisk beräkning utifrån nu kända förutsättningar. Anslaget finansierar kostnader för underhåll av och reinvesteringar i det statliga järnvägsnätet. En jämförelse mellan budget och utfall /95 visar att anslagsförbrukningen varit högre än de anslagna medlen. Utgiftsprognosen visar att anslagna medel helt kommer att tas i anspråk. -------------------------------------------------------------------- | Resurser 1997 | | | | Regeringen föreslår ett ramanslag för drift och vidmakthållande av| | statliga järnvägar på 3 000 000 tkr. De satsningar på järnvägsnätet som pågår resulterar i en ökad mängd anläggningar samt större trafikmängder. Det är därför viktigt att tillvarata och underhålla befintliga järnvägar för att genomförda nyinvesteringar skall kunna utnyttjas fullt ut. Anslaget till drift och vidmakthållande av det statliga järnvägsnätet har varit eftersatt, men de riktade satsningarna på sysselsättningsskapande åtgärder har medfört en minskning av reinvesteringsbehovet och resulterat i en högre driftssäkerhet för tågtrafiken. Regeringen har som målsättning att kunna lägga fast anslaget för drift och vidmakthållande av statliga järnvägar på en nivå som garanterar att järnvägssystemet har en hög funktionalitet på både kort och lång sikt och att standarden på järnvägsnätet i sin helhet inte försämras. Regeringen föreslår av statsfinansiella skäl endast en marginell ökning av anslaget och anser att det är nödvändigt att ytterligare effektiviserar och rationaliserar banunderhållet, bl.a. genom att produktionsverksamheten utsätts för en högre grad av konkurrens. Regeringen föreslår ett anslag för drift och vidmakthållande av statliga järnvägar på . Nyinvesteringar i stomjärnvägar samt ersättning för vissa kapitalkostnader 1994/95 Utgift 6 542 0001) Anslagssparande 1 175 614 1995/96 Anslag 9 145 560 Utgiftsprognos 10 182 000 därav 1996 6 408 000 1997 Förslag 5 665 379 1998 Beräknat 5 330 000 1999 Beräknat 5 330 000 1)Beloppen anges i Anm. Uppgifterna t.o.m. /96 är exkl. anslag och kostnader som avser ersättning för vissa kapitalkostnader. Beräkningarna för och är endast en preliminär teknisk beräkning utifrån nu kända förutsättningar. Anslaget finansierar nyinvesteringar i stomjärnvägar, avskrivningskostnader för eldriftsanläggningar samt statens andel av kapitalkostnaderna för lån avseende vissa investeringar i enligt överenskommelse mellan SJ, och staten. En jämförelse mellan budget och utfall /95 visar att anslagsförbrukningen varit avsevärt högre än de anslagna medlen. Utgiftsprognosen visar att anslagssparandet kommer att minska till ca . -------------------------------------------------------------------- | Planeringsram | | | | Planeringsram för nyinvesteringar i stomjärnvägar m.m.: | | | | 1997 1998 1999 | | 5 665 379 tkr 5 330 000 tkr 5 330 000 tkr | -------------------------------------------------------------------- Regeringen står fast vid att de långsiktiga nyinvesteringsplaner som fastställts skall, med hänsyn till det statsfinansiella läget, utgöra ut- gångspunkten för medelstilldelningen och bedömer att planeringsramen för bör fördelas enligt följande tabell. År Planeringsram i mkr 1997 5 665 1998 5 330 1999 5 330 Så som tidigare angetts för beräkningen av anslaget Byggande av vägar, har i beräkningen av detta anslag för , hänsyn tagits till de överförda vägmedel från anslaget Byggande av vägar som delvis finansierar Nynäsbanans upprustning inom ramen för . har möjlighet att ta lån i för finansieringen av investeringar i eldriftsanläggningar, de s.k. SL-investeringarna, produktions- och telenätsutrustning, rörelsekapital, finansiering av omsättningstillgångar samt för tidigareläggningskostnader som finansieras med bidrag från (). har bemyndigat regeringen att ta upp nya lån för dessa ändamål. Regeringen anser att i fortsättningen skall i stället den totala låneramen redovisas. Med anledning av de senaste årens ökningar av låneramen samt dess totala omfattning, avser regeringen att uppdra åt att redovisa en prognos av den totala låneramen för samt vilka åtgärder som kan vidtas för att stabilisera och minska den.Regeringen bedömer att nyupplåningsbehovet för dessa ändamål är . Regeringen föreslår en total låneram i för på . 4.5 Länsstyrelsernas verksamhet inom vägtrafikområdet Länsstyrelserna ansvarar bl.a. för tillståndsgivning till och tillsyn av yrkesmässig trafik, körkortsadministration, samordning av det regionala trafiksäkerhetsarbetet samt för frågor som rör lokala trafikföreskrifter, överlastavgifter, hastighetsbestämmelser, miljöfarliga transporter m.m. övergick ansvaret för prövningen av körkortsingripanden i första instans från länsrätterna till länsstyrelserna. Även hanteringen av taxiförarlegitimationer hör till de nya arbetsuppgifter som lagts på länsstyrelserna. Enligt beslut om den trafikadministrativa verksamheten (prop. 1994/95:126, bet. 1994/95:TU23, rskr. 1994/95:356) har bilregistret överförts från länsstyrelserna till . har behandlat länsstyrelsernas ansvar för tillsyn och tillståndsprövning inom den yrkesmässiga trafiken. Länsstyrelserna har tillförts extra medel (prop. 1994/95:100 bil. 14, bet. 1994/95:FiU17, rskr. 1994/95:283) för att kunna prioritera handläggningen av ärenden om yrkesmässig trafik. Med utgångspunkt i beslut om den trafikadministrativa verksamheten (prop. 1994/95:126, bet. 1994/95:TU23, rskr. 1994/95:356) gav regeringen i uppdrag att i samråd med Länsstyrelserna i och län utreda hur handläggningen av körkorts- och yrkestrafikärenden skulle kunna effektiviseras. lämnade en redovisning av uppdraget, i vilken föreslås olika tekniska och administrativa förändringar som anses behövas för att effektivisera handläggningen. Ett av förslagen finns med i slutbetänkande (SOU 1996:114) En körkortsreform och kommer att behandlas . Regeringen avser att fortsätta arbetet med en effektivisering av handläggningen av körkorts- och yrkestrafikärenden under det kommande budgetåret. En särskild utredare (1996:02) har tillsatts med uppdrag att göra en översyn av länsstyrelsernas roll inom fordons, trafik- och infrastrukturområdena. Utredaren skall bl.a. som grund för översynen göra en utvärdering av nuvarande villkor för länsstyrelsernas arbete inom områdena. Utvärderingen skall avse länsstyrelsernas möjligheter att bidra till förverkligandet av de trafikpolitiska målen samt att effektivt verka för och samordna olika nationella och regionala intressen. Prestationer under /95 De mål som anges för länsstyrelsernas verksamhet i regleringsbrevet för /95 har vidareutvecklats till mer konkreta regionala verk- samhetsmål av drygt hälften av länsstyrelserna. Verksamhetsmålen rör i första hand yrkestrafiken. Ambitionsnivån har i många län varit god. Särskilt kan nämnas förbättrade genomloppstider, högre servicenivå, återkommande granskningar av tillståndshavare samt ökat samarbete med andra myndigheter inom framför allt yrkestrafikområdet. Konkreta mål har i vissa län även ställts upp för bilregistret, körkortsadministrationen och samordningen av trafiksäkerhetsarbetet. De mål och resultatmått som redovisas är i de flesta fallen utformade för att beskriva effektiviteten i handläggningen av förvaltningsärenden. Var fjärde länsstyrelse har dock någon form av verksamhetsmål och resultatmått med bäring på de trafikpolitiska målen och länets utveckling. Flera länsstyrelser har gjort bedömningar om uppställda mål har uppnåtts medan andra länsstyrelser har redovisat resultat utan att sätta dessa i relation till uppställda mål. Enskilda länsstyrelser har även analyserat effekterna av den ekonomiska tillsynen, tagit initiativ till en samordnad syn på körkortsingripanden, vidtagit åtgärder för att förebygga körkortsåterkallelser samt påbörjat en översyn av lokala trafikföreskrifter. Endast hälften av länsstyrelserna berör sitt ansvar för samordningen av trafiksäkerhetsarbetet. Formerna för samordningen ser olika ut i olika delar av landet och i flera län har samordningsansvaret i praktiken övertagits av regioner. Flertalet länsstyrelser har genom nyrekrytering och vidareutbildning av personal anpassat sin organisation efter de förändringar som skett under budgetåret. I vissa fall har dock dessa förändringar lett till tillfälliga bemannings- och kompetensproblem, vilket har medfört sämre service och att uppställda mål inte har kunnat uppnås. Baserat på länsstyrelsernas redovisningar kan regeringen följa upp de mål som angetts i regleringsbrevet för /95. Regeringen anser dock att verksamhetsmål och resultatmått bör utvecklas så att styrning och uppföljning av länsstyrelsernas verksamhet ytterligare kan underlättas och effektiviseras. Kopplingen mellan övergripande mål och regionala verksamhetsmål bör preciseras. De mål och mått som utvecklas bör inte bara avse myndigheternas förvaltningsuppgifter utan även relateras till de trafikpolitiska målen och länets utveckling. Regeringen avser att i samverkan med länsstyrelserna och centrala myndigheter vidareutveckla länsstyrelsernas verksamhetsmål och resultatmått. 5 B. Sjö- och luftfart Till följd av geografiska läge och stora behov av utrikeshandel har sjöfarten en dominerande roll i det svenska transportsystemet. ökade den svenska handelsflottan med 17 fartyg och bruttodräktigheten med 169 000. Vid årets utgång fanns det 430 fartyg med en sammanlagd bruttodräktighet på 2,9 miljoner. Svensk sjöfartsnäring är en viktig exportgren och genererade in exportvaluta motsvarande ca . Sjöfartens framtidsutsikter är goda. Växande utrikeshandel och ökade krav på miljövänliga och energisnåla transporter, liksom en billig infrastruktur, talar för sjöfart. Både nationellt och internationellt har miljö- och säkerhetsfrågor inom sjöfarten erhållit särskild uppmärksamhet . Ett brett inter- nationellt samarbete pågår inom sjösäkerhetsområdet, främst inom FN:s sjöfartsorganisation (). De nordiska sjösäkerhetsmyndigheterna arbetar där tillsammans och är pådrivande för gemensamma internationella lösningar. Även inom miljöområdet pågår ett internationellt samarbete inom IMO. I det följande avsnittet behandlas dels verksamhet, dels de anslag som berör sjöfarten. Under Särskilda frågor behandlas förslag angående vissa näringspolitiska frågor inom sjöfarten samt ett förändrat system vad gäller sjöfartsavgifter, vilket även inkluderar förslag till miljö- differentierade sjöfartsavgifter. -------------------------------------------------------------------- | Sammanfattning av regeringens överväganden: | | | | - förslag till målsättning, huvudsaklig inriktning| | av verksamheten, investeringar och ekonomiska mål för perioden| | 1997-1999, bör godkännas. | | | | - Sjösäkerhetsfrågorna bör ges fortsatt tyngd i | | verksamhet och arbetet med att minska sjöfartens negativa | | miljöpåverkan bör ges fortsatt hög prioritet. | | | | - Målen för utdelning och räntabilitet bör vara oförändrade. Pris-| | målet föreslås bli kopplat till nettoprisindex. huvudsakliga uppgift är att svara för sjöfartens infrastruktur i form av farleder. Verket svarar även för säkerheten i dessa samt för att sjöfarten kan bedrivas i svenska farvatten under säkra och effektiva former. verkar dessutom för säkerheten ombord på svenska fartyg oberoende av farvatten. Verksamheten inriktas på handelssjöfarten, men även marinens, fritidsbåtstrafikens och fiskets intressen beaktas. Full kostnadstäckning gäller som övergripande ekonomiskt mål för verksamhet, och finansieringen sker främst genom avgifter från handelssjöfarten. Över statsbudgeten finansieras dock verkets kostnader för bl.a. fritidsbåtstrafiken. har ett sektorsansvar för sjöfart på svenska farleder. har som statens företrädare på central nivå ett samlat ansvar för sjöfartens miljöpåverkan, säkerhet, tillgänglighet och effektivitet. skall även aktivt bistå regering och riksdag i frågor som rör sjötransportsektorn. verksamhet har präglats av arbetet med att förbättra sjösäkerheten och förstärka sjöfartens miljöfördelar. Verket deltar bl.a. aktivt i det omfattande sjösäkerhetsarbete som pågår både nationellt och internationellt. En översyn av sjöfartsinspektionen har genomförts, vilken lett till vissa förändringar av organisationen och arbetsrutinerna. Av dessa märks särskilt en prioritering av analyser av olyckor, incidenter och avvikelser som framkommit vid besiktningar. Inom har genomförts vissa förändringar, bl.a. till följd av ny kommunikationsteknik. I startades en för och gemensam sjö- och flygräddningscentral, MRCC/ARCC. inriktning är att denna skall bli en gemensam central för hela landet och att den nuvarande centralen i skall omvandlas till en undercentral. Större farledsprojekt är nya Flintrännan, som är föranledd av , samt Sandgrönnleden där en ny farled planeras med kommun. Vad beträffar lotsning anpassas organisationen successivt efter sjöfartens ändrade struktur. Verket avser att utreda förutsättningarna för att uppnå kostnadsbesparingar genom ett mer effektivt utnyttjande av lots- beställningscentralerna. Vidare avser verket att vid om- och nybyggnad utrusta lotsbåtar och större arbetsfartyg med katalysatorer för avgasrening. omsättning för ökade till 1 . Resultatet efter finansiella poster uppgick till ca och räntabiliteten uppgick till . Till följd av ett positivt resultat har sjöfartsavgifterna bibehållits på en oförändrad nivå. Soliditeten var vid utgången av . Investeringarna under uppgick till . föreslår i sin treårsplan att verksamhetens målsättning skall förbli oförändrad . Vad gäller inriktning på farledsverksamheten skall utbyggnaden av det nya fjärrkontrollsystemet för fyrar, Decca och DGPS () fortsätta. har dessutom för avsikt att genomföra ett kvalitetssäkringsarbete avseende farleder och säkerhetsanstalter . Lotsningsverksamheten kommer, såsom , att inriktas på att ge bra service, med tidsprecision och kvalitet. I samband med större ombyggnader och nybyggnader skall lotsbåtar, liksom större arbetsfartyg, förses med avgaskatalysatorer. Inom sjöräddningsområdet har verket för avsikt att fortsätta med sin samverkan med Marinen, och i den gemensamma sjö- och flygräddningscentralen i . Det nya nöd- och säkerhetsradiosystemet GMDSS (Global Distress and ) beräknas vara klart . Målet för isbrytningsverksamheten är att vintersjöfart skall kunna bedrivas på alla hamnar av betydelse. Målet skall uppnås till lägsta möjliga kostnad. Isbrytarflottans kapacitet avses bibehållas för att målsättningen skall kunna uppnås även under stränga vintrar. De äldsta isbrytarna, och , måste ersättas och en första anskaffning avses ske . Inom sjökarteverksamheten skall finnas tillgång till fullständig digital sjökortsinformation i alla väsentliga svenska farleder. Nyproducerade sjökort skall framställas digitalt och digitaliseringen av befintliga sjökort skall avslutas. En målsättning är dessutom att det som komplement till sjökorten skall tillhandahållas nautiska publikationer, såväl analoga som digitala, med tillfredsställande aktualitet. skall samarbetet mellan och fortsätta. De två myndigheterna har undertecknat ett samarbetsavtal, vilket i väsentliga delar ersätter den tidigare överenskommelsen om samverkan, vilken träffades . Avtalet innebär att parterna skall samverka inom verksamhetsområden av gemensamt intresse för att samhällets resurser skall utnyttjas effektivt. samlade verksamhet syftar till att tillse att kraven på fartygs säkerhet och skyddet mot luft- och vattenföroreningar från fartyg efterlevs. Inspektionen skall dessutom se till att kraven på rederiers och fartygs säkerhetsorganisation uppfylls med beaktande av internationell standard. Inom området teknisk service och konsultexport föreslås att inför kvalitetssäkring av produktutbudet samt att långsiktiga underhållsavtal utvecklas. Regeringen drar slutsatsen att väl uppfyller de mål och den inriktning som verket ålagts. ekonomi kan dessutom bedömas som mycket god och de ekonomiska mål som uppställts har uppnåtts. Regeringen föreslår inga förändringar av övergripande mål eller verksamhetens huvudsakliga inriktning. internationella arbete med att förbättra sjösäkerheten, och förändringen av den interna organisationen inom sjöfartsinspektionen, följer regeringens målsättning. Det prioriterade arbetet med sjösäkerheten skall fortsätta och utgöra en av de mest betydelsefulla frågorna, liksom frågor angående sjöfartens miljöpåverkan. Arbetet med att utveckla sjösäkerheten är utomordentligt viktigt och sjösäkerhetsfrågorna har även internationellt satts i fokus. Inom FN:s sjöfartsorganisation () har en internationellt sammansatt expertpanel tillsatts med uppgift att ta fram konkreta förslag till säkerhetshöjande åtgärder avseende passagerarfartyg. Expertpanelens förslag presenterades och var i allt väsentligt identiskt med ett förslag som den svenska sjösäkerhetsdirektören, tillsammans med sina nordiska kollegor, tidigare lämnat. antogs vid en rad globala förbättringar av sjösäkerheten, baserade på expertpanelens förslag. Förbättringarna avsåg t.ex. frågor om brandskydd, utrymningsvägar, livräddningsutrustning och radioutrustning. Konferensen antog även en resolution om att länder i en region kan sluta avtal om krav på fartygs stabilitet. Resolutionen resulterade efter ett svenskt initiativ i att ett stort antal sjöfartsadministrationer nådde en överenskommelse om att särskilda krav skall ställas på stabiliteten och flytbarheten hos existerande ro-ro-passagerarfartyg i bl.a. och . Genom hamnstatskontroll ges möjlighet för en hamnstats sjöfartsadministration att kontrollera att fartygen uppfyller de krav som satts upp i internationella konventioner. Hamnstatskontrollen är ett komplement till den kontroll som görs av flaggstatens sjöfartsadministration. Ett internationellt problem är emellertid bristande kvalitet på vissa flaggstaters sjöfartsadministration. bör därför aktivt stödja arbetet med att försöka skapa internationella instrument som ställer kvalitetskrav på flaggstaters sjöfartsadministration. Sjöfartens internationella karaktär gör att det svenska agerandet på internationell nivå, vad gäller att förbättra sjösäkerheten, måste ges fortsatt hög prioritet. En naturlig utgångspunkt för det vidare arbetet kommer sjösäkerhetskommitténs betänkande att utgöra. Kommittén har i uppdrag att analysera möjligheterna att ytterligare utveckla säkerheten inom sjöfarten. Kommittén skall dessutom lämna förslag om hur det nationella och internationella sjösäkerhetsarbetet bör inriktas och bedrivas för att förbättra säkerheten, främst vad gäller den sjöfart som berör . Kommittén skall utarbeta ett handlingsprogram för ökad sjösäkerhet och kommitténs förslag kommer att remissbehandlas. lämnade den s.k. inspektionsutredningen ett betänkande angående den framtida tillsynsverksamheten vad gäller luft-, sjö- och spårtrafiken. I betänkandet föreslås att sjöfartsinspektionen även bör ingå i , eftersom det finns ett konkret behov av samarbete mellan sjöfartsinspektionen och övriga avdelningar. Sjöfarten har miljöfördelar. Dessa utgörs främst av en hög energieffektivitet i förhållande till utfört transportarbete och blygsamma krav på ny infrastruktur. Mycket litet har emellertid gjorts för att minska sjöfartens utsläpp av luftföroreningar. Det arbete som sker internationellt inom IMO i form av ett nytt luftföroreningsannex kopplat till sjöfartens miljökonvention MARPOL är välkommet men har inte visat sig vara tillräckligt. Regeringen anser att sjöfarten på allvar måste vidta åtgärder för att stärka sin roll som ett miljövänligt transportslag. För att minska sjöfartens negativa miljöpåverkan föreslår därför regeringen i denna proposition att sjöfartsavgiftssystemet miljödifferentieras, se avsnittet Särskilda frågor. Regeringen ser också mycket positivt på den principöverenskommelse som träffats mellan , och om att kraftfulla åtgärder skall vidtas för att minska sjöfartens luftföroreningar. Beräkningar har visat att en miljödifferentiering av sjöfartsavgiftssystemet tillsammans med en miljödifferentiering av hamnavgifter kan innebära att sjöfartens utsläpp av luftföroreningar minskas i det svenska närområdet. Regeringen anser att den senaste tidens rapporter om ökade oljeutsläpp, är oroande. Problemet är inte avsaknaden av regler, utan att de befintliga reglerna inte efterlevs. har via arbetat för att mottagningsanläggningar införs runt hela samt att det svenska systemet, som innebär att ingen extra avgift utgår för fartygsgenererat oljeavfall som lämnas i hamn, införs runt hela . nåddes en framgång då antog en strategi som består av ett ingående och omfattande regionalt samarbete för uppbyggnad, utveckling och harmonisering av mottagningssystem i hamnar runt . Ekonomiska mål och resurser investeringar finansieras helt med egna medel. Verket har därutöver bemyndigande att inom viss ram ta upp lån i för finansiering av investeringar. Totalt planeras investeringar för . Investeringarna avser främst återanskaffningar. I beloppet ingår för återanskaffning av isbrytarfartyg då isbrytaren avses bytas ut. Vad beträffar farleder och utmärkning ligger investeringsnivån på ca , varav merparten avser återanskaffningar. utreder det framtida behovet av isbrytare samt hur återanskaffningen av isbrytare skall finansieras. Verket utreder bl.a. huruvida investeringarna kan spridas över en längre tidsperiod. Finansieringen av isbrytare har avgörande inflytande på ekonomi och den höga målsättningen vad gäller egenfinansiering från verkets sida bör sänkas. Regeringen har i huvudsak ingen erinran mot planerade investeringar för den kommande treårsperioden. Regeringen anser att det skall ställas krav på katalytisk avgasrening eller motsvarande vid återanskaffning av isbrytare.