prop · GK0341 · 1997-01-01 00:00:00 — skickades en likalydande enkät till ett antal slumpvis utvalda manliga officerare. Resultatet från dessa enkätundersökningar visar att manliga och kvinnliga officerare har olika upplevelser och synpunkter i en rad frågor som gäller villkor och förändringar av det militära försvaret. Enkätresultatet har varit ett av underlagen i regeringens arbete med höstens proposition om totalförsvaret. Enligt Försvarsmaktens jämställdhetspolicy skall alla föräldrar kunna ta ut lagstadgad föräldraledighet. Vidare skall föräldrar som båda är anställda inom försvarsmakten kunna delta i övningsverksamhet, då så är nödvändigt. Dessutom sägs att man avser att ge fortsatt stöd till mentorskap som ett sätt att stödja såväl kvinnor som män och ta till vara erfarenheter och kunskaper. Inom Försvarsmakten pågår även ett projekt - Den Kreativa Olikheten - för att ta till vara kulturella olikheter - manlig/kvinnlig, civil/militär, gam- mal/ung - genom utbildning i kvinnligt och manligt beteende. Regeringen vill fortsätta att prioritera detta projekt. öppnades en möjlighet för kvinnor att på samma villkor som män fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning (Lag (1994:1810) respektive Förordning (1995:240) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning). I förhållande till vad som gällde tidigare innebär den nya lagstiftningen förändringar i två hänseenden. Dels kan en kvinna fullgöra värnplikt även om hon inte har för avsikt att bli officer eller blir klassad som befälslämplig och dels är en kvinna som har skrivits in för utbildning bunden av samma lagstadgade plikt som en man i motsvarande situation. Mot bakgrund av att det inom fredsräddningstjänsten finns kvinnliga brandingenjörer och deltidsbrandmän - men inga heltidsbrandmän - håller på med en studie av vilka hinder som finns för kvinnor inom yrket. Med utgångspunkt från denna studie avser att föreslå åtgärder för att möjliggöra rekrytering av kvinnor. Två projekt är knutna till studien. Det ena är ett uppdrag till () att anpassa utrustning, materiel och metoder för kvinnor. Det andra projektet avser översättning till svenska av en amerikansk handbok om olika förslag som syftar till att göra det möjligt att rekrytera kvinnor till räddningstjänsten. Inom avser man vidare att granska förhållandet att den nya lagen om totalförsvarsplikt inte tycks ha inneburit att fler kvinnor visat intresse för att genomföra tjänstgöring som totalförsvarspliktig med civilplikt inom räddningstjänsten. III NYA FORMER FÖR JÄMSTÄLLDHETSARBETET har under en lång följd av år haft både en politisk och en administrativ organisation på central nivå för att utveckla jämställdhetsarbetet. Jämställdhetsministern samordnar jämställdhetsfrågorna i regeringen och formar jämställdhetspolitiken. Eftersom jämställdhet mellan kvinnor och män berör alla delar av samhället är målet att jämställdhetsfrågor skall ingå som en del i alla politikområden och att alla statsråd tar ansvar för jämställdhetsfrågorna inom sina respektive ansvarsområden. Vi har kommit långt i när det gäller att skapa lika villkor och förutsättningar för kvinnor och män, inte minst på det formella planet. Jämställdhet mellan kvinnor och män finns inskrivet i grundlagen. regleras jämställdhetsfrågor i arbetslivet i jämställdhetslagen. På några samhällsområden, bl.a. inom skolan, högskolan och inom socialförsäkringens område, beaktas också jämställdhetsaspekten inom ramen för gällande lagstiftning. ser till att jämställdhetslagen följs. För att komma längre också när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män i praktiken har olika arbetsformer prövats. Strategier har upprättats för regeringens konkreta jämställdhetsarbete både i ett långt och ett kort perspektiv. I tre särpropositioner (prop. 1987/88:105, bet. AU 1987/88:17, rskr. 1987/88:364 och UbU 1987/88:34, rskr. 1987/88:365, prop. 1990/91:113, bet. AU 1990/91:17, rskr. 1990/91:288, prop. 1993/94:147, bet. AU 1993/94:17, rskr. 1993/94:290) och i budgetpropositionen har centrala initiativ och andra insatser på jämställdhetsområdet redovisats. lämnades också propositionen Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet (prop. 1994/95:164, bet. 1994/95:UbU 18, rskr. 1994/95:405). I finns en särskild enhet som bistår jämställdhetsministern i arbetet att samordna och utveckla jämställ- hetsarbetet. Enheten har bl.a. till uppgift att i förväg granska alla förslag ur ett jämställdhetsperspektiv innan regeringen fattar beslut. har regeringen också avsatt särskilda medel i budgetpropositionen för att pröva nya metoder och modeller i jämställdhetsarbetet. Dessa medel har främst använts för att stödja regional och lokal utveckling på jämställdhetsområdet. För att motverka brister i jämställdhet och den obalans som råder i fördelningen av makt och resurser mellan kvinnor och män har insatser främst riktats mot att förbättra kvinnors villkor. Det har medfört att jämställdhetsfrågor i första hand uppfattas som en angelägenhet för kvinnor och inte för män eller för samhället i sin helhet. De åtgärder som vidtagits för att stärka kvinnors ställning och öka deras inflytande har i huvudsak varit sidoordnade och genomförts utöver ordinarie verksamhet. Inte sällan görs insatserna i form av projekt som på olika sätt finansieras med tillfälligt avsatta, ofta utifrån kommande resurser. Syftet med sådana sidoordnade projekt har både varit att öka kvinnornas resurser och kunskaper på olika områden och att pröva och utforma nya arbetssätt och organisationsformer som bättre tar tillvara och utvecklar också kvinnors resurser. Erfarenheter visar att även om viss projektverksamhet övergått i mer reguljära former har den ordinarie verksamheten inom de myndigheter, företag och organisationer som drivit projekten inte påverkats i någon större utsträckning. Kvinno- och jämställdhetsforskningen har bidragit till att öka kunskapen om orsaker och mekanismer bakom den segregering och hierarkisering som fortfarande råder i samhället, med män i överordnad och kvinnor i underordnad ställning. Det har tillsammans med vunna erfarenheter på jämställdhetspolitikens område lett till en starkare prioritering av att jämställdhetsarbetet inriktas på förändring av de strukturer i samhället, både formella och informella, som bidrar till att upprätthålla eller förstärka en negativ könsuppdelning och den ojämna maktfördelning som råder både mellan grupper av kvinnor och män och mellan enskilda. I propositionen Delad makt - delat ansvar (prop. 1993/94:147) gjorde den dåvarande regeringen bedömningen att jämställdhetsarbetet borde kompletteras och breddas med utgångspunkt i ett synsätt som i ökad utsträckning beaktar det ojämna maktförhållandet mellan könen och kvinnors och mäns skilda villkor på olika samhällsområden. Vid regeringens tillträde framhölls i regeringsförklaringen att statsministerns ställföreträdare skulle ha övergripande ansvar för att i förväg granska regeringens politik och säkerställa att den skulle bidra till jämställdhet i arbetsliv och samhällsliv. En delegation (S 1994:1) för jämställdhet mellan kvinnor och män tillkallades. Genom en sådan organisation av jämställdhetsarbetet markerades att jämställdhetspolitiken inte kan utformas isolerad från andra politikområden utan skall ingå som en naturlig del när mål sätts upp på skilda områden i samhället och när uppföljning och utvärdering genomförs. Minst lika viktigt är det att ett jämställdhetsperspektiv finns med när analyser och konsekvensbeskrivningar genomförs i beredningen av förslag till reformer och andra förändringar. Att på detta sätt införliva ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden kallas med en internationell term mainstreaming. Detta arbetssätt har också lyfts fram i det internationella jämställdhetssamarbetet. (Se vidare avsnitt IV.) Mainstreaming kan översättas med att införliva ett jämställdhetsperspektiv i huvudfåran inom varje politikområde. Det innebär att jämställdhetsfrågor inte kan behandlas enskilt eller vid sidan av ordinarie verksamhet. Ett jämställdhetsperspektiv skall ingå som en självklar del i allt arbete. Den engelska termen används för att poängtera att det inte bara handlar om att kompensera de brister som råder för ettdera könet på något område eller att integrera kvinnors frågor i strukturer som byggts upp enligt manliga normer. Det handlar istället om ett helt nytt synsätt. Gamla strukturer skall förändras och nya byggas utifrån analyser av de olika villkor som råder för kvinnor och män. Konsekvensbeskrivningar av hur förslag till förändringar kan tänkas utfalla för kvinnor respektive män skall genomföras på alla områden och ligga till grund för beslut. Mainstreaming skall leda till att könsperspektivet tydliggörs och beaktas inom alla delar av regeringens arbete och i statliga verk och myndigheter. Syftet är att ett sådant integrerat arbetssätt skall påskynda utvecklingen mot jämställdhet. Inte minst viktigt är att fler aktörer tar ansvar för jämställdhetsfrågor och verkar för att de jämställdhetspolitiska målen uppfylls. Genom att införliva ett jämställdhetsperspektiv i alla områden och på alla nivåer i den statliga verksamheten kommer kvinnor och män att involveras i jämställdhetsarbetet i sina ordinarie arbetsuppgifter. Detta kommer bl. a. att leda till ökad kunskap på området hos många. En grundläggande förutsättning för att det ovan beskrivna arbetssättet skall omsättas i praktiken är att den högsta politiska ledningen har en stark och uttalad vilja att driva på och utveckla arbetet för nå de jämställdhetspolitiska målen. En annan viktig förutsättning är att det finns tillräcklig kunskap i alla departement, statliga verk och myndigheter om målen för jämställdhetspolitiken och om de villkor som råder för kvinnor och män på olika områden. Detta gäller särskilt ledningen som har en nyckelroll när det gäller uppgiften att införliva ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. Handläggare och experter behöver tillräckliga kunskaper för att kunna sätta de politiska målen inom sina arbetsområden i relation till de jämställdhetspolitiska målen. Vidare krävs, åtminstone initialt, ett systematiskt, organiserat arbete på såväl central som regional och lokal nivå för att ett nytt arbetssätt för jämställdhetsarbetet skall få genomslag. Modeller och metoder för att införliva ett jämställdhetsperspektiv behöver utvecklas. Inte minst gäller det att utveckla rutiner och arbetssätt som säkerställer att jämställdhetsfrågorna beaktas i löpande planerings- och uppföljningsarbete inom olika områden. Regeringen har utformat det strategiska arbetet för att införliva ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden utifrån följande utgångspunkter: - Förhållanden för kvinnor respektive män måste synliggöras på alla områden. - Jämställdhet mellan kvinnor och män är ett kunskapsområde. Inom många myndigheter, företag och organisationer saknas tillräckliga kunskaper hos ledningen och andra i ansvarig ställning för att pröva verksamheten ur ett jämställdhetsperspektiv. - Nya arbetssätt och metoder behöver utvecklas för att införliva jämställd- hetsfrågor i det dagliga politiska och administrativa arbetet. - Systematisk uppföljning av arbetet med att införliva ett jämställd- hetsperspektiv i alla politikområden behövs för att samla erfarenheter och kunna bedöma behovet av utvecklingsinsatser. - För att kunna motverka den ojämna fördelningen av makt och resurser mellan kvinnor och män bör det alltjämt avsättas resurser för särskilda jämställdhetsåtgärder på prioriterade områden. Projekt och utvecklingsarbete behövs för att påskynda utvecklingen mot jämställdhet och för att utveckla metoder som kan användas för att säkerställa att jämställdhetsfrågor införlivas i ordinarie verksamhet. Inte minst viktigt är det att utveckla metoder för att kunna följa upp hur jämställdhetsarbetet fortlöpande utvecklas sedan det blivit en integrerad del i olika verksamheter. Insatser på central nivå För att synliggöra förhållanden för kvinnor respektive män i det ut- redningsmaterial som ligger till grund för regeringsförslag på olika områden beslutade regeringen om allmänna direktiv (dir. 1994:124) till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser. Det är riktlinjer om att förslag som läggs fram skall innehålla en analys och redovisning av de jämställdhetspolitiska konsekvenserna. Sådana konsekvensbeskrivningar och analyser är en förutsättning för att regeringen skall kunna bedöma effekterna av reformförslag och andra förändringar ur ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen kommer att göra en samlad bedömning av vilka effekter beslutet om detta direktiv fått. För att kunna genomföra könsspecifika analyser måste tillgänglig statistik och annat faktamaterial vara könsuppdelat. () har ett särskilt program för jämställdhetsstatistik. Inom programmet utvecklas kontinuerligt metoder för att kunna presentera statistik på olika samhällsområden uppdelad på kvinnor och män. Bland annat ges skriften På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet regelbundet ut. Den senaste utgåvan kom . För att tillgodose samhällets behov av könsuppdelad statistik har regeringen beslutat om ett tillägg i instruktionen (1994:1108) för SCB om att all officiell individbaserad statistik skall vara könsuppdelad när inte särskilda skäl talar däremot. För att öka kunskaperna om mål och metoder i jämställdhetsarbetet har regeringen anordnat särskilda utbildningstillfällen för chefer inom och för myndighetschefer. har utbildning anordnats för statsråd, statssekreterare, pressekreterare samt politiskt sakkunniga. Vidare har landshövdingar, biskopar, rektorer för universitet och högskolor, myndighetschefer samt chefer i deltagit i utbildningen. Utbildningstillfällen anordnas fortlöpande för nyckelgrupper inom och i centrala statliga verk och myndigheter. Utbildning kommer med början att fortlöpande anordnas också för alla nya ordförande och huvudsekreterare i utredningar och kommittéer. För att bidra till att kunskaper i jämställdhet ökar på alla nivåer i samhället och bland anställda både i privat och offentlig sektor har regeringen lämnat projektstöd för utveckling av kurser i jämställdhet. Bland annat har universitet och högskolor beviljats medel för att utveckla kurser eller avsnitt i kurser som skall ingå som en del av den grundläggande högskoleutbildningen inom olika ämnesområden. Exempel som kan nämnas är lärarutbildningen, förskollärar- och fritidsledarutbildningen och läkarutbildningen. Vidare har särskilda resurser tillförts för att myndigheten genom projektverksamhet skall öka kunskaperna om jämställdhet i det pedagogiska arbetet inom barnomsorgen. (Se vidare avsnitt II 8.) genomförde i samarbete med en pilotkurs på grundnivå (20 poäng) i jämställdhetskunskap. Utbildningen riktade sig i första hand till dem som i sitt arbete har ett samordningsansvar för jämställdhetsfrågor. Utvärderingen av pilotkursen var mycket positiv och utbildningen eller delar av den planeras kunna genomföras under /97 både i och på andra orter i landet. Kortare eller längre kurser med motsvarande innehåll har också utvecklats vid andra universitet och ingår nu i kursutbudet. Regeringen ser arbetet som pågår vid universitet och högskolor för att utveckla och integrera kurser och delkurser om jämställdhetsfrågor i olika utbildningsområden som ett viktigt medel i arbetet med att införliva ett jämställdhetsperspektiv i olika verksamheter. Inom har ledningen på varje departement ansvaret för att utveckla metoder och arbetssätt som leder till att ett jämställdhetsperspektiv integreras i all verksamhet. Jämställdhetsenheten, som sorterar under jämställdhetsministern, har en samordnande, rådgivande och pådrivande roll gentemot departementen. Jämställdhetsenheten har även uppgiften att granska t.ex. förslag till propositioner, utredningsdirektiv och tillsättningar av ledamöter i statliga styrelser och kommittéer ur jämställdhetssynpunkt, innan regeringen fattar beslut. Genom ett sådant förfarande medverkar enheten till att säkerställa att jämställdhetsaspekten beaktas i regeringens beslutsunderlag på alla områden där det är relevant. tillkallade den dåvarande jämställdhetsministern en expert till jämställdhetsdelegationen med uppgiften att stödja departementen i deras arbete att utveckla och förbättra metoderna för jämställdhetsarbetet. Syftet var också att öka kunskaperna om jämställdhetsfrågor bland chefer och handläggare. har ungdomsenheten på , och fått sådant expertstöd. Expertinsatsen har framför allt handlat om att i olika situationer precisera och omsätta de övergripande riktlinjer som gäller på jämställdhetsområdet till praktisk handling. Arbetet har utgått från aktuella problem och frågor i de olika departementen och från tjänstemännens aktuella arbetsuppgifter. De praktiska resultaten är bl. a. att statistikindelningen i några fall ändrats, att nya aspekter lagts till pågående arbeten och att vissa utbildningsbehov identifierats. Genom de förändrade styrformerna, med en tydligare inriktning mot mål och resultatstyrning, har regeringen ökade möjligheter att styra och följa utfallet av hur resurserna fördelas mellan kvinnor och män. Såväl statliga verk och myndigheter som organisationer och andra som får statligt finansiellt stöd kan uppmanas att redovisa hur verksamheten utfaller ur jämställdhetssynpunkt. Jämställdhetsmål kan fastställas i olika styrdokument som t. ex. instruktioner till myndigheter, regleringsbrev, regler för vissa anslag eller bidrag eller andra särskilda regeringsbeslut. Dessutom kan särskilda uppdrag ges för att främja jämställdhet. Resultaten kan sedan följas upp i årsredovisningen eller i form av särskild utvärdering. Här ges några exempel på hur jämställdhetsfrågor har behandlats i olika styrdokument. I samband med budgetförslag om statens stöd till idrotten har regering och riksdag särskilt uppmärksammat jämställdhetsarbetet inom idrottsrörelsen. I regleringsbrevet för innevarande budgetår uppmanas Riksidrottsstyrelsen att till regeringen redogöra för utvärderingen av ett genomfört jämställdhetspolitiskt program. Vidare anges att om inte målen i programmet nåtts skall styrelsen föreslå ytterligare åtgärder. Särskilt skall kriterierna för hur statsbidraget fördelas uppmärksammas. I instruktionen för forskningsråden och finns infört ålägganden om att främja jämställdhet. I regleringsbrevet till universitet och högskolor för innevarande budgetår anges bl.a. att de i sin verksamhet skall sträva efter att öka antalet kvinnliga lärare/forskare. Vidare skall särskilda insatser göras för att stimulera kvinnliga doktorander vid tekniska och matematisk-naturvetenskapliga fakulteter att delta i forskarutbildning i samverkan med näringslivet. Som ytterligare ett exempel kan nämnas att i regleringsbrev /96 föreskrivit att skall redogöra för sin bidragsgivning med avseende på eventuella skillnader mellan kvinnor och män. I samma beslut har i verksamhetsmålen för angivits att nämnden skall bredda bevakningen av konstnärernas ekonomiska och sociala situation, varvid skillnader mellan kvinnliga och manliga konstnärer skall uppmärksammas. Som exempel på särskilt uppdrag kan nämnas att regeringen uppdragit åt att studera markanvändning, bebyggelse och rumslig utveckling ur ett jämställdhetsperspektiv. har redovisat uppdraget i en . Jämställdhetsaspekter på fysisk planering som överlämnades till . Ärendet bereds inom departementet. Alla departement ansvarar för uppföljning och utvärdering av insatserna på jämställdhetsområdet på samma sätt som de ansvarar för uppföljning inom övriga politikområden. På jämställdhetsområdet handlar uppföljningen t.ex. om hur jämställdhetsperspektivet får genomslag inom departementets olika sakområden, vilka resultat som uppnåtts, hur analyser och jämställdhetspolitiska konsekvenser redovisas i de betänkanden och rapporter som lämnats av särskilda utredare eller kommittéer samt hur könsfördelningen är bland ledamöter i statliga styrelser och kommittéer. För att jämställdhetsministern skall få en bild av regeringens samlade jämställdhetsarbete och kunskap om behovet av ytterligare insatser inom jämställdhetspolitiken har dennas statssekreterare regelbundet möten med alla statssekreterare. Inför budgetarbetet anordnas särskilda statssekreterarträffar om jämställdhetsfrågor i varje departement. I dialogen med departementen diskuteras bl.a. mål, metoder och arbetsformer för jämställdhetsarbetet, särskilda frågor med anknytning till jämställdhet inför budgetarbetet och hur jämställdhetsanalyser genomförs. Fördelningen av kvinnor och män i beslutande organ och på ledande befattningar i departement och myndigheter tas också upp. En sådan kontinuerlig kontakt med departementen är av stort värde i arbetet att samordna och vidareutveckla metoderna för jämställdhetsarbetet i . Inom ramen för regeringens anslag UO14C2 Särskilda jämställdhetsåtgärder görs fortlöpande särskilda satsningar för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Regeringen anser det angeläget att det arbete som pågår för att införliva jämställdhetsfrågor i ordinarie verksamhet kompletteras med möjligheten att genom särskilda insatser driva på utvecklingen på angelägna områden. Ett sådant område är att öka kvinnors makt och inflytande. Regeringen prioriterar också insatser för att underlätta för män att ta ut sin del av föräldraledigheten. Andra exempel på särskilda satsningar är projektstöd till högskolorna för att öka kunskaperna hos blivande läkare om kvinnors hälsa, ett projekt om jämställdhetsarbete i kommunerna och projektstöd för att utveckla ett jämställt arbetssätt inom barnomsorgen. Insatser på regional nivå För att förverkliga målen för jämställdhetspolitiken krävs ett sammanhållet, strategiskt arbete på alla nivåer i samhället. De nationella målen måste omsättas och förankras på såväl regional som lokal nivå. Länsstyrelserna har både genom centrala initiativ och genom egna prioriteringar vidtagit en rad åtgärder inom utbildnings-, arbetsmarknads- och regionalpolitikens områden för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Framförallt har insatser gjorts för att förändra och förbättra kvinnors villkor i arbetsliv och utbildningssystem. Från och med /95 gavs ett vidgat ansvar att samordna och utveckla jämställdhetsarbetet i regionen. Särskilda medel avsattes för en länsexpert för jämställdhetsfrågor. Jämställdhetsexperten skall vara ett stöd för ledning i dess ansvar att bedriva ett initierande, kunskapsuppbyggande, stödjande och uppföljande jämställdhetsarbete. Jämställdhetsexperten skall också vara en kunskapsresurs för andra länsexperter och medverka till att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i sakområden. har på motsvarande sätt som regeringen uppgiften att utveckla metoder och modeller för att inom sitt ansvarsområde säkerställa att åtgärder och förslag analyseras ur jämställdhetssynpunkt. Den strategi som länsstyrelserna redovisat till regeringen för sitt utåtriktade jämställd- hetsarbete har här stor betydelse. Av länsstyrelsernas årsredovisningar för /95 framgår tydligt att tillsättandet av en länsexpert för jämställdhetsfrågor medfört att jämställdhetsfrågorna lyfts fram på olika sakområden och att alla länsstyrelser har ett målinriktat jämställdhetsarbete. Som tidigare nämnts i avsnitt II 6. Närings- och regionalpolitik har särskilda resurscentra för kvinnor byggts upp i så gott som alla län. Syftet är att särskilt uppmärksamma kvinnorna som en resurs i den regionala utvecklingen. är erfarenheterna av verksamheten i de regionala och lokala resurscentra relativt begränsade. Regeringen följer kontinuerligt utvecklingen av jämställdhetsarbetet i länen. Insatser på lokal nivå På den lokala nivån har många kommuner och landsting i projekt och genom utvecklingsarbete prövat olika vägar att främja jämställdhet mellan kvinnor och män.