prop · GK034 · 1997-01-01 00:00:00 — Driftvärnets personalstyrka minskar emellertid på grund av flera orsaker. Bland annat har nya ägarformer och privatisering av statlig verksamhet med härtill följande nya ansvars- och finansieringsförhållanden lett till ett minskat intresse för och i vissa fall nedläggning av driftvärn. Vidare har ökade rationaliseringar i många fall medfört att personalstocken är så liten att personal ej ständigt är tillgänglig för bevakningsuppgifter. har mot denna bakgrund bedömt att driftvärn måste ersättas med bl.a. beredskapspolis. Regeringen bedömer att hemvärnet bör kvarstå som en viktig resurs. Regeringen har tidigare i denna proposition tagit upp förslag till hur hemvärnet skall kunna nå av beslutade personella och materiella mål. Regeringen bedömer vidare att driftvärnet tills vidare bör finnas kvar - i dess nuvarande form - som ett av flera möjliga bevakningsalternativ. och föreslår i programplanen att beredskapspolisorganisationen skall utökas med 7 000 personer till att omfatta 15 000 personer, varav 5 000 som särskild del och 10 000 som allmän del. föreslås att inom den civila planeringsramen avdelas för utbildningen av den särskilda beredskapspolisen (se även avsnitt 20.3.2 samt kapitel 13). har rekryteringen av beredskapspoliser till stor del skett ur 47- årsfördelningen vilket medfört en relativt hög medelålder och en hög omsättning. Utbildningstiden anses allmänt vara för kort. Fr.o.m. har utbildningstiden ökats något men enligt inte tillräckligt. Ovanstående faktorer gör att beredskapspolisen inte fullt ut har den kapacitet som behövs vid en beredskapshöjning. Även de ökade kraven på polisverksamheten vid beredskapshöjning och i krig motiverar att antalet beredskapspoliser ökas. Vidare föreslås att personal till den särskilda beredskapspolisen rekryteras genom att totalförsvarspliktiga, när de lämnar fältförbanden , skrivs in med civilplikt för tjänstgöring inom beredskapspolisen. Personalen föreslås utbildas för att därefter tillhöra den särskilda beredskapspolisen med bl.a. antisabotageverksamhet som uppgift innan överföring sker till den allmänna beredskapspolisen för bl.a. bevakning av skyddsobjekt. För att bygga upp organisationen planeras utbildning av 1 000 särskilda beredskapspoliser samt av 1 000 allmänna beredskapspoliser och 500 . I programplanen framhålls även ett behov av att ge en militär utbildning till de poliser som saknar sådan utbildning och att också ge dem modern försvarsutrustning. Detta behövs för att dessa skall kunna leda beredskapspolis- organisationen men också för att den ordinarie polisen skall kunna utgöra den totalförsvarsresurs som beredskapsplaneringen bygger på. Regeringen återkommer till denna fråga i avsnitt 20.3.2. Regeringen bedömer att beredskapspolisen med en utökad organisation och bättre utbildning kan utgöra ett lämpligt komplement för bevakning av skyddsobjekt. Det väsentliga i förslaget är att beredskapspolisen blir en kvalificerad resurs som kan sättas in i ett tidigt skede vid höjd beredskap. Detta innebär att beredskapspoliserna måste vara färdigutbildade redan i fred. Inriktningen bör vara att utöka beredskapspolisens organisation till att totalt omfatta ca 15 000 personer. Huvuddelen av denna utvidgning bör kunna genomföras . 17.7 , anläggningar och lokaler -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag | | | | Statskapitalet avseende mark, anläggningar och lokaler som | | förvaltas av skall vid försäljningstillfället| | nedsättas med det bokförda värdet på sådana objekt som skall | | avvecklas till följd av beslut om reduceringar av | | Försvarsmaktens krigs- och grundorganisation. | | bemyndigar regeringen att göra en sådan nedsättning av | | statskapitalet. | | | | skall från de samlade försäljningsintäkterna| | få avräkna de kostnader som uppstår som en följd av avvecklingen,| | med undantag av kostnader för den miljösanering som | | Försvarsmakten enligt miljöskyddslagen skall genomföra. Statsmakternas beslut om reduceringar av krigs- och grundorganisation kommer att medföra en omfattande avveckling av mark, anläggningar och lokaler. Vid en avveckling som är en följd av statsmakternas beslut om begränsningar av verksamhet bör vid försäljningstillfället en nedsättning av statskapitalet ske med det bokförda värdet av mark, anläggningar och lokaler som skall avvecklas. bör få nyttja försäljningsintäkterna för att bestrida sådana kostnader som är en följd av avvecklingen. Härmed avses t.ex. kostnader för avyttringsarbetet, vissa driftkostnader som kan uppstå medan avyttringen pågår och andra återställningsskostnader än de som är en följd av miljöskyddslagens (1969:387) krav på Försvarsmakten att i egenskap av verksamhetsansvarig genomföra miljösanering. skall inleverera överskottet av försäljningintäkterna till statskassan. Försvarsmakten har i samband med avveckligen skyldighet enligt miljöskyddslagen att genomföra miljösanering av berörda fastigheter. Kostnaderna för denna miljösanering kan bli betydande. finns inte underlag för att närmare uppskatta dessa. Miljösaneringen bör få ske i en sådan takt som resurserna medger men till dess sådan är genomförd bör driftskostnaderna belasta Försvarsmakten. Regeringen avser att tillförsäkra sig löpande insyn i arbetet med avyttringen. har i samarbete med redovisat ett underlag för regeringens ställningstagande till bevarandet av moderna befästningar som byggnadsminnesmärken. Frågan är under beredning. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning | | | | Regeringen anser att miljöarbetet inom Försvarsmakten utvecklas | | på ett tillfredsställande sätt. | | | | Regeringen anser vidare att Försvarets forskningsanstalts | | rapport avseende en miljöstrategi för Försvarsmakten utgör en bra| | grund för styrningen av miljöarbetet. | | | | Den svenska försvarssektorns deltagande i flera | | internationella projekt som rör försvarsmiljöfrågor kommer enligt| | regeringens mening att vara betydelsefullt både internationellt | | och för del. | | | | Miljöaspekter skall i högre grad än beaktas i Statens | | räddningsverks tillsynsverksamhet. Myndigheternas underlag, m.m. Försvarsmakten har prioriterat sitt arbete med att förbättra miljömedvetandet inom organisationen. Miljöhandläggare har utsetts på regional och lokal nivå och en breddutbildning har påbörjats. För miljöhandläggarna har en särskild miljöutbildning om tio poäng inletts vid . Tillsammans med har Försvarsmakten utarbetat en sektorrapport. Rapporten belyser det militära försvarets miljöpåverkan och redovisar det pågående miljöarbetet och behovet av framtida arbete. Av en lägesredovisning om försvarets miljöfarliga lämningar framgår att 2 300 objekt har identifierats och kategoriserats i enlighet med riskklassificering. Inget objekt har kunnat hänföras till den farligaste klassen, riskklass 1. 400 objekt är i klass 2 och flertalet är ofarliga objekt. I delrapporten redovisas även en preliminär saneringsplan för objekten i riskklass 2 . Försvarsmakten anmäler att saneringsplanen inte omfattar dumpad ammunition. I denna del krävs ytterligare undersökningar. En redovisning av frågorna om dumpad ammunition avses bli lämnad . I samverkan med och har Försvarsmakten utarbetat en plan för avveckling av de ozonnedbrytande ämnena CFC och HCFC. Försvarsmakten anmäler vidare att utveckling av blyfri ammunition pågår inom industrin. Myndigheten bedömer att blyfri övningsammunition i vissa kalibrar kan finnas om ungefär . Flottiljflygplatserna har miljöprövats av . I samtliga fall, utom rörande F 5 i , har nämndens beslut överklagats till regeringen. Ärendena bereds inom . Härutöver genomför Försvarsmakten en frivillig miljöprövning av övnings- och skjutfälten. När det gäller bistånd vid inträffade miljöolyckor m.m. har Försvarsmakten inventerat möjliga olyckor, de militära resurser som kan ställas till de räddningstjänstansvariga myndigheternas förfogande, lednings- och beredskapsfrågor samt frågor om samverkan och planering. Försvarsmakten konstaterar att försvarets resurser kan vara en avsevärd hjälp när olyckor inträffat och att beredskapen för insatser har höjts betydligt i vissa regioner redan genom planeringsarbetet. Utvecklingen inom miljöområdet innebär ökade krav på miljöanpassning och begränsningar av miljöfarlig verksamhet för Försvarsmakten. Denna utveckling innebär att Försvarsmakten belastas med ökade kostnader för att genomföra sin verksamhet och/eller begränsningar i möjligheterna att producera krigsförband och förbereda sig för uppgifter i krig. () har på regeringens uppdrag redovisat ett förslag till miljöstrategi för Försvarsmakten. I rapporten redovisas det militära försvarets miljöpåverkan med utgångspunkt i de 14 hot som har identifierat. Följande förslag till miljöstrategi lämnas. Målet för det militära försvarets utveckling bör vara ett ekologiskt hållbart försvar. Försvaret skall ha ambitionen att vara en förebild för det övriga samhället i miljöarbetet. Försvarsmakten skall, med beaktande av sektorns speciella förutsättningar, bidra till att de nationella miljömålen uppfylls. Ett kostnads-nyttaresonemang bör föras inom försvarssektorn och i förhållande till andra sektorer. Åtgärder bör genomföras i prioritetsordning. Till prioritet 1 hänförs enligt förslaget åtgärder mot miljöpåverkan som varaktigt påverkar livsbetingelserna eller innebär livshotande miljöpåverkan. Prioritet 2 avser åtgärder mot uttömning av ändliga resurser. Prioritet 3 avser icke-livshotande miljöpåverkan som inte har långsiktiga effekter. Försvarsmakten bör således i första hand vidta åtgärder bl.a. mot utsläpp av klimatpåverkande gaser, ozonnedbrytande ämnen och organiska miljögifter. I fråga om långsiktiga åtgärder anförs i förslaget bl.a. att miljöhänsyn skall ingå i underlaget inför beslut, att en framförhållning med hänsyn till morgondagens miljöproblem och miljökrav erfordras samt att kretslopps- och försiktighetsprinciperna tillämpas. Försvarsmakten bör vara pådrivande när det gäller framtagning av miljöanpassade produkter. Uppföljningen av miljöarbetet inom Försvarsmakten bör utvecklas. I den föreslagna miljöstrategin betonas vidare att en viktig grund för miljöarbetet är att den fredstida verksamheten bedrivs effektivt. Rapporten har remissbehandlats. har i samråd med till regeringen redovisat resultatet av en översyn av nu gällande inriktning för beredskapen för oljebekämpning och sanering efter oljeutsläpp till sjöss. I översynen ges förslag inför 2000-talet avseende bl.a. en förbättrad beredskap att bistå vid brandsläckning till sjöss, en förbättrad beredskap vad gäller nödbogsering, en förbättrad uppföljning av miljöeffekter samt en vidareutveckling av samverkansåtgärder, utbildnings- och övningsverksamhet och internationellt arbete. Vidare har i arbetet beaktats åtgärder i syfte att beivra illegala oljeutsläpp. Härutöver har påbörjat ett arbete om miljöfrågor inom verkets ansvarsområde. har verket för avsikt att lägga fast ett miljöprogram. Vidare planeras aktiviteter som att sammanställa nationella och internationella erfarenheter, genomföra forsknings- och utvecklingssatsningar, utveckla kunskaper om saneringsmetoder och omhändertagande av rester av en olycka samt att införa miljöaspekter i tillsynsverksamheten. Arbetet kommer att bedrivas i samverkan med berörda intressenter, både offentliga organ och privata. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten fortsätter att systematiskt genomföra miljöarbetet i enlighet med den fastlagda inriktningen. Regeringen noterar särskilt det genomslag försvarets miljöarbete har fått i flera olika sammanhang. Ur de lämnade redovisningarna vill regeringen framhålla betydelsen av sektorrapporten. Enligt regeringens mening kommer denna analys att vara av stort värde för det fortsatta miljöarbetet. Regeringen vill också särskilt framhålla inventeringen av miljöfarliga lämningar. Av den lämnade redovisningen framgår att inget objekt finns i den farligaste riskklassen, men att ett större antal finns i risk- klass 2. Det är angeläget att Försvarsmakten, som man också avser att göra, sanerar dessa områden i enlighet med en systematiserad plan. Regeringen konstaterar vidare att det stora flertalet lämningar har klassats som ofarliga objekt. Det är vidare angeläget att utredningsarbetet m.m. avseende dumpad ammunition slutförs. Försvarsmaktens bistånd vid inträffade större olyckor är av mycket stor betydelse. Regeringen ser därför med tillfredsställelse på att Försvarsmakten fortsätter att utveckla möjligheterna att kunna lämna militär hjälp vid stora olyckor. Försvarsmakten, och har i en rapport redovisat regeringens uppdrag om flygbuller. I rapporten analyseras bl.a. flygbullrets effekter på människor, beräkningsmodeller- och metoder, åtgärder för att begränsa påverkan av flygbuller samt konsekvenser för bebyggelseplaneringen. Förslag till åtgärder redovisas.Rapporten har remissbehandlats och den bereds nu inom . Försvarsmakten har vidare redovisat regeringsuppdraget om nya riktlinjer för skottbuller från artilleri och andra tunga vapen. I rapporten lämnas förslag till riktlinjer för prövningar i anslutning till skjutfält m.m. enligt byggnads- resp. miljölagstiftningarna. Även denna rapport har remissbehandlats och den bereds inom . Enligt regeringens mening utgör FOA:s rapport om miljöstrategi för Försvarsmakten en bra grund för det långsiktiga arbetet. I väsentliga delar kan förslaget därför utgöra en grund för regeringens styrning av Försvarsmaktens miljöarbete. Regeringen delar dock en del av de uppfattningar som har kommit fram i remissbehandlingen. Så ställer sig Försvarsmakten och tveksamma till att Försvarsmakten skall vara en förebild för miljöarbetet i samhället. Även om Försvarsmakten kanske inte behöver vara en formell förebild i miljöarbetet menar regeringen att Försvarsmakten genom sitt redan genomförda miljöarbete har visat att man har en uppenbar ambition att bedriva ett mycket aktivt miljöarbete. Försvarsmakten bör därför mycket väl kunna tjäna som ett exempel för andra. Regeringen vill emellertid betona att detta inte bör gälla bara Försvarsmakten utan alla myndigheter inom totalförsvaret. I fråga om prioritering av åtgärder anser regeringen, på samma sätt som en del remissinstanser, att även åtgärder mot bl.a. buller bör vidtas innan åtgärderna med högre prioritet är slutförda. Regeringen instämmer dock i den princip om prioritering av åtgärder som FOA redovisar. Regeringen vill även betona vikten av att kostnads-nyttaresonemang förs i miljöarbetet. Ytterligare andra delar i FOA:s förslag, t.ex. frågor om ekonomiska styrmedel och konkreta avvägningar gentemot andra sektorer i samhället, fordrar enligt regeringens mening fortsatta överväganden. Med beaktande av vad som har anförts ansluter sig regeringen till den av Försvarsmakten föreslagna fortsatta inriktningen av miljöarbetet, vilket innebär bl.a. följande. Miljöutbildningen inom organisationen bör fortsätta. Utsläppen av fossila bränslen och andra miljöskadliga ämnen bör begränsas ytterligare. Vid anskaffningen av materiel m.m. bör kretslopps-, substitutions- och försiktighetsprinciperna beaktas så långt möjligt. Vid sidan om miljöarbetet inom Försvarsmakten har , och till regeringen redovisat förslag till miljöpolicy för resp. myndighet. Förslagen behandlas under respektive anslag. Regeringen konstaterar att i arbetet med det svenska oljeskyddet inför 2000-talet har påbörjat ett arbete som kommer att innebära en ökad satsning inom miljöområdet. Miljöfrågorna bör även fortsättningsvis lyftas fram i verkets arbete. Arbetet med ett miljöprogram för verket skall fortsätta. Arbetet bör omfatta såväl utarbetande av miljömål som miljöutredningar. Miljöaspekter skall i högre grad än beaktas i verkets tillsynsverksamhet. Regeringen behandlar och förslag avseende inriktning för beredskapen för oljebekämpning och sanering efter oljeutsläpp till sjöss i den proposition (prop. 1996/97:11) om beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred, som regeringen beslutar om . För att ytterligare förbättra och effektivisera miljöarbetet bör enligt regeringen främst Försvarsmakten, men även andra myndigheter inom försvarssektorn, börja utveckla ett miljöledningssystem. Det är också angeläget att myndigheterna beaktar även andra aspekter än det mer utpräglade miljöskyddet, t.ex. frågor om kulturmiljön, i sitt miljöarbete. har frågan om försvaret och utbyggnaden av vindkraften orsakat problem. För att underlätta en saklig diskussion i ämnet tog Försvarsdepartementet initiativ till att inrätta en samarbetsgrupp rörande frågor om försvaret och vindkraftintresset. I gruppen ingår representater för bl.a. , , , , i och . Enligt regeringens mening har denna arbetsgrupp redan på ett påtagligt sätt förbättrat förståelsen för de berörda intressenas synpunkter. Som regeringen har informerat om deltar alltmer aktivt i samarbetet inom (of /CCMS). CCMS-samarbetet är öppet för NATO-staterna, de forna Warzawapaktstaterna och PFF-staterna. Verksamheten bedrivs genom s.k. pilotstudier och avser numera främst försvarsmiljöfrågor. Studierna genomförs på expertnivå och det är fritt för staterna inom samarbetet att ansluta sig till vilken studie som helst. Studiens slutrapport med rekommendationer är öppen för alla intresserade. Genom representanter för departement och centrala myndigheter medverkar f.n. i fyra studier. Regeringen bedömer att flera av dessa studier kommer att få stor betydelse för miljöarbetet även i . Inom ramen för CCMS-samarbetet, och som ett fullföljande av den om militären och miljön som anordnade i , utarbetar f.n. representanter för de svenska och amerikanska försvarsdepartementen miljöriktlinjer för den militära sektorn. Dessa riktlinjer är avsedda att hjälpa en stat att upprätta en miljöpolicy för försvaret. De fastställda riktlinjerna skall rapporteras till FN:s ekonomiska kommission för (ECE) varefter de genom FN-systemet kan spridas även till andra regioner i världen. Regeringen bedömer att dessa riktlinjer kommer att ha ett stort värde även för försvarsmiljöarbetet i . 17.9 Förvaring av vapen tillsatte chefen för en arbetsgrupp inom Försvarsdepartementet med uppdrag att föreslå åtgärder för att förbättra säkerheten vid hanteringen av militära skjutvapen. redovisade arbetsgruppen uppdraget med rapporten hantering av statens skjutvapen (Ds 1995:38). Arbetsgruppens rapport har i särskild ordning redovisats för . Arbetsgruppens förslag innebar i huvudsak att regeringen skulle besluta en förordning om statliga myndigheters skjutvapen med praktiska och administrativa regler rörande användning, förvaring och transport av skjutvapen. Vissa frågor som var av engångskaraktär eller var tidsbegränsade borde regeringen reglera i ett särskilt beslut. Regeringen beslutade förordningen (1996:31) om statliga myndigheters skjutvapen m.m. Förordningen tar i första hand sikte på stöldbegärliga skjutvapen, främst handeldvapen, men gäller i tillämpliga delar även annan farlig materiel, såsom ammunition, handgranater och truppminor. I förordningen lägger regeringen fast normer rörande användning, förvaring och transport av skjutvapen. Som exempel kan nämnas: - Särskilda krav, bl.a. i fråga om pålitlighet, skall gälla för att en person i statens tjänst skall få tilldelas ett skjutvapen. - Alla, förutom pliktpersonal, polismän och yrkesofficerare, skall i samband med tilldelningen av ett vapen få ett behörighetsbevis att ha vapnet. Detta skall vid behov återkallas. - Strängare säkerhetsregler, liknande de som gäller för privat innehavda vapen, införs för bostadsförvarade hemvärnsvapen. Förvaringslokalen skall dessutom vara godkänd av Försvarsmakten. - Försvarsmakten blir skyldig att informera berörd polismyndighet om vilka hemvärnsmän som förvarar skjutvapen i bostaden. I förordningen finns också regler om bl.a. regelbundet återkommande inventeringar, transport av skjutvapen och åtgärder vid förluster av skjutvapen. Regeringen beslutade också i ett särskilt beslut att Försvarsmakten skulle redovisa - planerade säkerhetshöjande åtgärder avseende förvaringen av de skjutvapen som används av såväl totalförsvarspliktiga som befäl i grundutbildningen, - en plan för en centraliserad förvaring av krigsförbandens skjutvapen och - beslutsläget beträffande åldersgräns och krav på viss minsta tids tjänstgöring för tilldelning av skjutvapen till hemvärnspersonal. Uppdragen redovisades respektive . Parallellt med att arbetsgruppen inom Försvarsdepartementet genomförde sitt uppdrag gjorde Försvarsmakten internt en utredning om vilka åtgärder som kunde vidtas på myndighetsnivå för att öka säkerheten vid hantering av skjutvapen. Försvarsmakten fattade vissa beslut med anledning av denna utredning. förkom 147 kompletta skjutvapen och fem huvuddelar. Detta är en ökning med 60 vapen. Av de 152 förkomna vapnen upptäcktes 80 av förlusterna i samband med inventeringar. Orsaken till eller tidpunkten för inventeringsförlusterna är inte klarlagda. Om dessa förluster räknas bort uppvisar förluststatistiken en svag minskning (72 förlorade vapen och huvuddelar jämfört med 1994). Även statistiken över antalet försök till inbrott och stölder visar en svag tendens till minskning . genomfördes under uppseendeväckande former ett inbrott på . Vid inbrottet stals ett stort antal vapen, ett säkerhetsskåp med slutstycken till dessa samt ammunition. Inbrottet gjordes i en kasern som var tillfälligt tom på tjänstepliktiga och pågick . För transporten av den stulna materielen användes lastbil. Tillträde till området bereddes genom en låst men obevakad sidoingång. Huvuddelen av de vapen som stals vid detta inbrott har återfunnits. Regeringen ser mycket allvarligt på att militära skjutvapen fortfarande förloras i den omfattning som har redovisats ovan. Förlusterna är helt oacceptabla. Regeringens målsättning är att antalet förluster skall nedbringas till noll. Utvecklingen, inte minst mot bakgrund av det ovan redovisade inbrottet på , visar att vidtagna åtgärder inte har varit tillräckligt effektiva. Mot bakgrund av de regeringsbeslut som har redovisats ovan är det nu Försvarsmaktens uppgift att genom interna regler se till att kraftfulla åtgärder vidtas så att regeringens intentioner blir genomförda. Försvarsmakten har också fattat beslut i den riktningen. Beslutet innebär bl.a. att de totalförsvarspliktigas och den anställda personalens vapen inte längre får förvaras i klädskåpen. I stället skall vapnen förvaras i särskilda fastbultade förvaringsskåp i logementskorridoren eller i för ändamålet iordningställda, betongförstärkta, kompani- eller plutonsförråd i exempelvis fönsterlösa källare. Vid enskild förflyttning med vapen skall den vitala delen vara avlägsnad och förvarad vid övningsavdelningens huvudstyrka. Försvarsmakten har uppskattat kostnaderna för åtgärderna till . Regeringen kommer att hålla sig noga informerad om effekterna av dessa åtgärder och om vilka ytterligare åtgärder som Försvarsmakten kommer att vidta. 17.10 Förmåga till sjömålsbekämpning -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning | | | | Den utveckling av krigsorganisationen som regeringen föreslår | | medför att förmågan till sjömålsbekämpning väl motsvarar kraven i| | nuvarande omvärldsläge. ger den förutsättningar för att| | bibehålla den kompetens som är nödvändig för att förmågan på lång sikt| | skall kunna anpassas till ett kraftigt ökat hot över sjön. begärde vid försvarsbeslutets första etapp en samlad bedömning av möjligheterna att tillgodose det framtida behovet av förmåga att bekämpa mål på sjön. Förmågan till bekämpning av sjömål - vari även mål under ytan ingår - beror av förmågan att upptäcka och identifiera mål, att leda och samordna insatserna, att komma till verkan och att undgå motverkan. Slutsatser om hur bekämpningsförmågan utvecklas kan alltså inte dras enbart av hur antalet vapenbärare utvecklas.