prop · GK0353 · 1997-01-01 00:00:00 — Flera av remissinstanserna tillstyrker järnvägssatsningen och tycker att nivån på väginvesteringarna är för låg. Detta gäller flertalet av länsstyrelserna. Ett fåtal av länsstyrelserna har haft synpunkter på den faktiska fördelningen mellan transportslagen. i ställer sig i princip bakom förslaget att anslå den större andelen av investeringsmedel till järnvägsutbyggnad. anser att det är bra att järnvägstransporterna prioriteras. Detta pekar mot en utveckling mot det hållbara samhället med mer trafik på järnvägarna. Fördelningen mellan transportslagen är dåligt underbyggd anser bl.a. VTI och Statskontoret. Statskontoret menar att den föreslagna inriktningen är bristfälligt motiverad och att en närmare granskning av fördelningen mellan väg och järnväg därför inte är möjlig. VTI anser att det inte är belagt att en kraftigare satsning på järnvägssidan jämfört med vägsidan skulle ge några effekter på framtida resande och trafikmiljö. Flertalet av bilintressenterna anser att vägsatsningen är för liten. godtar inte fördelningen av investeringsmedel mellan väg och järnväg på grund av att den baseras på otillräcklig analys. konstaterar att vägtrafiken svarar för och järnvägen för av det totala persontrafikarbetet. Skälen för regeringens förslag: Fördelningen på nationella stamvägar och stomjärnvägar Regeringen har fördelat den totala ramen utifrån vad som skall disponeras nationellt respektive regionalt samt skilt på medel till åtgärder av investeringskaraktär respektive av underhållskaraktär. Med investeringar avser regeringen såväl nyinvesteringar som reinvesteringar eller förbättringsåtgärder. Indelningen av regeringens förslag skiljer sig därför från den som har använt. Regeringens förslag bygger dock helt på kommitténs prioriteringar. På regeringens uppdrag redovisade och tillsammans med fördjupade analyser av underlagsmaterialet. prövade alternativa budget- och standardnivåer i sina analyser enligt rekommendation. Detta innebar också att de analyserade vägprojektens genomsnittliga lönsamhet ökade. Eftersom redan hade genomfört en prövning av alternativa budget- och standardnivåer i underlaget till delbetänkandet gav inte fördjupade analyser samma skillnad i resultat. De fördjupade analyserna kom därmed sammantaget att visa att den lönsamma volymen väginvesteringar i förhållande till järnvägsinvesteringar ökade när kommitténs utbyggnadsstrategi för stamvägar genomförs. Det resultat som , och byggde sin redovisning på var att fördelningen av till nyinvesteringar till järnvägar och till vägar borde ändras till till vardera om bästa samhällsekonomi skall vara en utgångspunkt. Regeringen konstaterar att fördelningen på väg och på järnväg av anslagsmedel till nyinvesteringar följer de kriterier som ställt upp, men vill erinra om att denna fördelning inte inkluderar alla investeringsmedel i vägar och järnvägar. Det finns numera flera andra finansieringskällor för investeringar, exempelvis regional medfinansiering eller avgiftsfinansiering vilket redovisas i avsnitt 5.2. Regeringen anser det vara väsentligt att en stor del av medlen går till att fortsätta utvecklingen av järnvägsnätet så att den satsning på ett mer miljöanpassat transportslag som pågår kan fullföljas. Vägtrafiken står för en övervägande del av trafikarbetet och är vanligtvis det enda alternativet för regionala transporter på landsbygden. Regeringen anser mot denna bakgrund att en fördelning av anslagsmedel för nyinvesteringar på väg och på järnväg understödjer en utveckling av järnvägstrafiken som miljövänligt transportalternativ, som den främjar tillväxt i landets olika delar. Den fördelning som regeringen nu föreslår innebär att volymen nyinvesteringar ökar på stomjärnvägar och minskar på nationella stamvägar jämfört med vad den nuvarande planen avser för åren 1998 2003. Av de som avdelats till nyinvesteringar i europavägar, riksvägar och stomjärnvägar bör således vardera fördelas på nyinvesteringar i väg respektive järnväg. föreslog att nyinvesteringar för ca borde göras på riksvägar som inte är nationella stamvägar. Dessa medel tas därför upp nedan i den regionala planeringsramen. Regeringen delar kommitténs bedömning. Regeringen anser att utöver nyinvesteringar en satsning på ombyggnad av befintligt vägnät bör ske för att öka trafiksäkerheten och att bör satsas på det nationella stamvägnätet i detta syfte. Sammantaget innebär detta att regeringen föreslår att investeras i nationella stamvägar. På stomjärnvägarna är det aktuellt med reinvesteringar utöver de nyinvesteringar som redovisats ovan, bl.a. för att genomföra satsningar på ökat axeltryck. Regeringen bedömer att ca bör satsas på reinvesteringar i stomjärnvägarna, vilket innebär att regeringen föreslår att totalt skall investeras i stomjärnvägar. En regional planeringsram Regeringen föreslår att statliga anslagsmedel för såväl nyinvesteringar som förbättringar i den regionala infrastrukturen skall samlas i en regional finansiell planeringsram. Skälet, som vidareutvecklas ytterligare i avsnitt 6, är att en ökad helhetsyn på de regionala behoven bör leda till en effektivare medelsanvändning och till en bättre uppfyllnad av de nationella målen. För att uppnå detta hanteras även inom den regionala planeringsramen både nyinvesteringar och andra investeringar, såsom förbättrings- eller reinvesteringsåtgärder. En grund för den regionala planeringsramen är de investeringsmedel som tidigare planerades inom planen för länstrafikanläggningar och inom regionala väghållningsplan. Medel såväl för åtgärder för förbättrad transportkvalitet som för förbättrad miljö och regional trafiksäkerhet bör tillföras den regionala ramen. Vad gäller förbättringsåtgärder för ökad transportkvalitet på väg berör förslag i princip endast regionala vägar. Regeringen ställer sig bakom kommitténs förslag som bl.a. innebär att åtgärder vidtas för att åtgärda konsekvenserna av eftersatt underhåll. Åtgärder för minskad miljöpåverkan kan behövas både på de vägar och järnvägar som hanteras i länsplanen och på nationella stamvägar och stomjärnvägar. Valet av åtgärd och prioriteringen av olika miljöåtgärder är dock i stort en regional fråga och det är önskvärt med en enhetlig planering av dessa åtgärder. Det bör därför i länsplanen finnas ett miljöprogram för miljöåtgärder längs befintligt väg- och järnvägsnät i länet. Oavsett var planeringsansvaret ligger bör de nationella miljömålen och den inriktning som tidigare beskrivits, t.ex. för bulleråtgärder, gälla. Vad gäller trafiksäkerhet bör den regionala ramen innehålla medel för förbättringsåtgärder på det regionala statliga vägnätet. En del av den regionala ramen bör också användas för att stimulera vissa miljö- och trafiksäkerhetsåtgärder på det kommunala vägnätet. Regeringen anser det vara rimligt att en del av satsningen på godstrafik på järnväg och reinvesteringsåtgärder på järnväg fördelas till den regionala finansiella ramen för att åstadkomma förbättringar av länsjärn- vägarnas funktion. För detta ändamål omdisponeras från ramen för drift och vidmakthållande i förslag till den regionala ramen i regeringens förslag. Därmed ges möjlighet att utföra regionala satsningar som komplement till de nationella satsningarna så att exempelvis godstrafiken fullt ut kan nyttja ökad axellast, även om start och målpunkt ligger längs länsjärnvägsnätet. En sådan satsning kommer även den regionala spårbundna kollektivtrafiken till del. Dessa medel behöver också tillföras för att skapa utrymme inom den regionala ramen för en satsning på ökad tillgänglighet för funktionshindrade. Detta är i enlighet med ett förslag som har redovisat till regeringen efter det att delbetänkandet lämnades. Utformningen av ett stimulansbidrag för ett sådant ändamål preciseras i avsnitt 6. Av den totala ramen på omfattar förslag . Kommittén har utelämnat med hänvisning till att det är medel som är bundna i storstadsöverenskommelserna. Denna medelstilldelning har dock regering och riksdag ännu inte tagit ställning till. pågår kontrollstationen i där bl.a. en avstämning av Dennisöverkommelsen görs. De regionala parterna kommer också att ta ställning till den fortsatta utbyggnaden av vissa projekt, bl.a. Ringen och . I avvaktan på att kontrollstationen slutförts och förutsättningarna för Dennispaketets ekonomi m.m. klargörs föreslår regeringen att dessa särskilda medel skall ingå i den regionala ramen. Den regionala ramen föreslås totalt uppgå till för åren 1998 2007. Regeringen kommer att inhämta underlag för fördelning av den regionala planeringsramen mellan regioner i enlighet med den planeringsprocess som beskrivs i avsnitt 3.4. En ram för drift och underhåll Regeringen anser i likhet med att satsningen på drift och underhåll samt olika förbättringsåtgärder på befintligt vägnät bör öka. Drift och underhåll utförs för att anläggningarnas egenskaper och standard skall kunna upprätthållas. Förbättringsåtgärder utförs på befintliga infrastrukturanläggningar för att ge dem nya egenskaper och anpassa dem till nya behov eller krav. Regeringen anser att förbättringsåtgärder i detta sammanhang bör betraktas som investeringar. har föreslagit en stor mängd förbättringsåtgärder på vägnätet. Regeringen har behandlat dessa förslag ovan som investeringsåtgärder. Motsvarande satsning på järnvägsnätet för att återhämta eftersatt underhåll och modernisera anläggningarna har pågått . har föreslagit att denna satsning skall fortsätta fram , men inte särredovisat den på samma sätt som för väghållningen. Regeringen redovisar därför sammanlagt för förbättringsåtgärder inom planeringsramarna för investeringar i stomjärnvägar respektive i regional infrastruktur. Dessa medel ingick i förslag i ramen på för drift- och vidmakthållande på järnvägsnätet. Genom omdisponeringen kan användningen av dessa medel tydliggöras i investeringsplanering. En mindre del av de medel som omfördelas regionalt föreslås användas för att förbättra funktionshindrades tillgång till kollektivtrafiken. Regeringen föreslår att drift- och underhållsåtgärder tilldelas medel i den utsträckning som behövs för att inte nuvarande underhållsnivå på vägnätet och järnvägsnätet skall försämras. Regeringen föreslår således en ram för drift och underhåll på statligt vägnät på och på statliga järnvägar på . övriga förslag Regeringen instämmer i förslag att skall användas för riktade miljö- och trafiksäkerhetsåtgärder inom vägområdet. Som infrastrukturåtgärder på miljöområdet har kommittén avsett bulleråtgärder, upprustning av slitna vägmiljöer och skydd av vattentäkter. På trafiksäkerhetsområdet avses punktinsatser på särskilt olycksdrabbade korsningar och sträckor. Medel för dessa insatser har redovisats ovan i ramen för nationella stamvägar och i ramen för regionala infrastrukturåtgärder. Utöver detta har kommittén uppmärksammat att det finns en mängd åtgärder med anknytning till infrastrukturen som är betydligt effektivare för att uppnå miljö- och trafiksäkerhetsmålen än ytterligare åtgärder på infrastrukturen, exempelvis åtgärder för att förbättra trafikanternas information eller utrustning och åtgärder för att minska lagöverträdelser. Av den satsning på miljö- och trafiksäkerhetsåtgärder på som har föreslagit avser sådana åtgärder, t.ex. förbättrad information till trafikanterna, förbättrad utrustning, forskning m.m. Regeringen föreslår att används för dessa ändamål men avser återkomma till beträffande den närmare användningen av medlen. För att illustrera hur regeringens förslag skiljer sig från det förslag som har lämnat redovisas regeringens förslag med samma uppdelning på olika poster som använt i tabell 5.1. Betänkandet Regeringens förslag Totalt väginvesteringar 23 29A Bärighet och beläggning grusväg 9 9 Trafiksäkerhet och miljö 17 17 Drift och underhåll 56 56 Totalt vägåtgärder 105 111 Totalt järnvägsinvesteringar 35 36AB Drift och vidmakthållande 37 27BC Totalt järnvägsåtgärder 72 66 LTA 10 13C Kommunalt stimulansbidrag 0 1 D Totalt 187 188 Regeringens förslag jämfört med betänkandets redovisning. A = effekt av omfördelning av från järnvägsinvesteringar till väginvesteringar. B = för reinvesteringar på järnväg redovisas som investeringar i stomjärnvägar i stället för drift och vidmakthållande. miljarder kronor omdisponeras från drift och vidmakthållande för att stärka länsjärnvägarnas funktion och för att skapa utrymme för en satsning på funktionshindrade. D = ca disponeras för kommunalt stimulansbidrag. Ej redovisade i tabellen är de som ingår som en del i storstadsöverenskommelserna. 5.2 Alternativ finansiering av väg- och järnvägsåtgärder Regeringens bedömning: 2007 kommer avgiftsfinansierade väg- och järnvägsprojekt för ca att byggas. Regeringens förslag: Regeringen skall bemyndigas att utnyttja anslagsmedel från planeringsramen för bidrag till samfinansieringsprojekt med privata intressenter. Skälen för regeringens förslag: För att ge en helhetsbild av infrastrukturens utveckling inom de kommande tio åren måste förutom de genom statliga anslag finansierade väg- och järnvägsprojekten även beaktas vad som planeras att genomföras med annan finansiering. De projekt som beräknas komma att genomföras med alternativa finansieringsformer 2007 är Dennispaketets vägprojekt, Öresundsförbindelsen (inkl. anslutningar), , ny förbindelse över gränsen till på 6 samt en del nya vägar inom ramen för Göteborgsöverenskommelsen. Sammantaget omfattar dessa projekt investeringar för ca när hänsyn tagits till redan genomförda investeringar i pågående projekt (prisnivå ). Dennispaketets vägprojekt omfattar enligt överenskommelsen en utbyggnad av Ringen samt en Yttre tvärled förbi . Projektet beräknas totalt till ca varav investeringar för har genomförts. har beviljat lånegarantier på för bl.a. finansiering av Norra och samt vissa objekt på den Yttre tvärleden. Projektet är tänkt att finansieras med ett vägtullssystem. Något slutgiltigt ställningstagande till vägtullssystemets utformning finns inte. pågår en avstämning av Dennispaketet inom ramen för kontrollstation 96. Den gäller bl.a. anspråken på statens bidrag till överenskommelsen, vägtullarna och frågan om öster- och västerleden. En förläggning av biltrafik i vägtunnel och ett tredje spår för järnvägstrafik genom centrala ökar resursanspråken på trafikinvesteringarna i . Regeringen avser att noga värdera innebörden av det resultat som framkommer genom Dennispaketets kontrollstation 96 och som beräknas föreligga . För ett fortsatt statligt resurstillflöde krävs en sådan utformning att en an- svarsfull och hållbar regional finansiering säkerställs. Regeringen vill i detta sammanhang erinra om uttalande (bet. 1994/95:TU22) att inte får innebära ökade statsfinansiella kostnader eller en överföring av investeringsmedel från redan planerade trafikprojekt i övriga landet till . Regeringen har för avsikt att återkomma till angående den fortsatta hanteringen. Öresundsförbindelsen beslutades av men utbyggnaden av projektet påbörjades inte förrän sedan de slutliga tillstånden för anläggningen hade erhållits. Kust-till- kust-förbindelsen omfattar investeringar på ca och investeringar i de svenska landanläggningarna omfattar . Hela projektet beräknas vara färdigställt . är ett samfinansieringsprojekt där enskilda intressen svarar för finansieringen av en stor del av projektet. Totalt beräknas projektet omfatta investeringar på varav finansieras av entreprenören. Resterande del, varav avser ett villkorslån, finansieras av staten. Projektet beräknas bli färdigställt . De svenska och norska vägverken har slutit ett principavtal om att bygga ut väg E 6 över gränsen mellan och . På grund av svårigheter att finna en godtagbar lösning av hur vägen skall utformas på norsk sida är planeringen kraftigt försenad och det är oklart när projektet kan påbörjas. Ambitionen är att projektet skall genomföras . Projektet har kostnadsberäknats till ca . Göteborgsöverenskommelsens vägdel planeras att finansieras dels med anslagsmedel, dels genom att ett vägtullssystem införs i . De avgiftsfinansierade vägprojekten beräknas kosta ca . Samtliga kostnader ovan redovisas prisnivå. Inom den Europeiska unionen pågår arbetet med utbyggnaden av det transeuropeiska transportnätverket (TEN). I syfte att påskynda genomförandet av de mest angelägna projekten ger unionen bidrag till utredning och byggande av dessa anläggningar. Emellertid kan inte dessa bidrag i någon nämnvärd omfattning påverka utbyggnadstakten. Medlemsländernas förmåga att via de nationella budgetarna påskynda åtgärdandet av kapacitetsbehov i nätverket är också mycket begränsade. Därför har startat ett arbete med att finna alternativa finansieringsformer för TEN-projekten. En sådan möjlighet som EU- kommissionen pekar på är samfinansieringslösningar med det privata näringslivet, s.k. Public-Private-Partership (PPP). I har, som tidigare nämnts, ett större PPP-projekt organiserats. Organisationen av detta projekt är ett föredöme för resten av . Genom ett visst statligt finansiellt engagemang har projektet kunnat ges en samhällsekonomiskt god utformning som de privata intressenterna erbjudits möjligheter att gå in i projektet på rimliga företagsekonomiska villkor. Genom denna finansiella fördelning mellan det allmänna och det enskilda har projektet kunnat genomföras med en minimal statlig insats. Det är givetvis angeläget att förutsättningarna för att organisera ytterligare samfinansieringsprojekt undersöks i den fortsatta planeringsprocessen såväl när det gäller investeringar i de nationella stamvägarna och stomjärnvägarna, som när det gäller mindre projekt inom ramen för den regionala trafikplaneringen. Därigenom kan anslagsmedel frigöras för andra ändamål. Inom vissa ramar är det redan möjligt att organisera samfinansieringsprojekt. har t.ex. en möjlighet att disponera anslagsmedel för att teckna aktier i bolag för avgiftsbelagda vägprojekt och teckna borgen för lånefinansierade vägobjekt. har ett sådant projekt färdigställts, i . Ett ytterligare samfinansieringsprojekt är aktuellt vid i . Byggstart för detta projekt beräknas . Regeringen anser att det finns ytterligare möjligheter att utnyttja samfinansieringslösningar för att frigöra medel inom de av regeringen i denna proposition föreslagna planeringsramarna för investeringar i nya vägar och järnvägar. Alla möjligheter bör undersökas till att finna sådana finansieringslösningar. Det innebär att infrastrukturavgifter eller särskilda koncessioner för trafik kan komma att överlåtas till enskilda bolag. Olika former av risker bör fördelas mellan det allmänna och den enskilda på ett rättvist och logiskt sätt. Ett privat deltagande i offentliga projekt, där de privata också är ansvariga för intjänandeförmåga och drift av anläggningen, bör kunna verka positivt på projektets totala ekonomi. Kostnadskontrollen i projektet kommer att vara hård i ett projekt med en stor del privat kapital. Kostnadsfördyringar i projekten, som förekommer för såväl väg- som järnvägsprojekt, bör därmed kunna hållas på en betydligt lägre nivå än . I syfte att möjliggöra ett första steg mot ett ökat deltagande av privata finansiärer inom ramen för väg- och järnvägsinvesteringar bör regeringen bemyndigas att få utnyttja medel från planeringsramen för bidrag till samfinansieringsprojekt med privata intressenter. Regeringen kommer att redovisa i vilken mån sådana projekt kan komma till stånd i samband med att resultatet av infrastrukturplaneringen för perioden 2007 redovisas för . 5.3 Sjöfartens planerade investeringar i infrastruktur Regeringens bedömning: 2001 planerar hamnägarna att investera ca . 1999 planerar att investera ca , varav ca i nya isbrytare och återstoden i farledsutrustning och nyanskaffning av lotsbåtar. Det föreslagna inriktningsbeslutet för väg- och järnvägsinvesteringar skapar förutsättningar för kompletterande infrastruktur som kan utveckla de sjöburna transporterna. Skälen för regeringens bedömning: De nuvarande planerna redovisas av i form av en rullande treårsplan samt av hamn- ägarna i en särskild enkät . Anpassningar sker normalt efter förändringar i marknadsbilden. Investeringsinriktningen kommer enligt bedömning att bl.a. styras av om de statliga investeringarna för väg- och järnvägstrafik kommer att realiseras och av hur sjöfartens marknadssituation kan förväntas utvecklas. Allt tyder på att de stora trafikproblemen i kommer att påverka främst vägtrafiken negativt med ett behov av att överväga alternativa transportlösningar till och från . Utrikeshandeln kan volymmässigt förväntas öka liksom trafiken i sydlig riktning. kommer förmodligen även trafiken i östlig och sydöstlig riktning att stegvis öka. De planerade hamninvesteringarna bör tolkas med försiktighet. Planerade investeringar kan mycket väl utgå till följd av konkurrerande investeringar eller på grund av att andra förutsättningar inte uppfylls, t.ex. att väg- och järnvägsinvesteringar inte fullföljs eller skjuts . Vattenvägarna är billiga att använda och utrusta som farleder. Investeringarna syftar till att utrusta lederna med navigationshjälpmedel och i vissa fall utföra muddrings-, sprängnings- och kanalarbeten. De farledsprojekt som prioriterar är Rödkobbsleden i (ny delsträckning av huvudfarleden till ), Sandgrönnleden i samt Flintrännan i södra . Därutöver kommer mindre anpassningar att successivt ske i olika farleder t.ex. i och . Samtliga projekt har inletts med undantag för . Investeringar i nya isbrytare, som behandlar i den senaste treårsplanen, har stor strategisk betydelse för att upprätthålla målsättningen trafikpolitiska beslut att kunna trafikera samtliga väsentliga hamnar året runt oberoende av isförhållandena. Staten och hamnägarna har i sina planer redovisat investeringar på sammantaget nästan i hamnar och farledsservice under den kommande 3 5 årsperioden för anpassningar till näringslivets behov av förbättrade och utökade utrikestransporter genom de svenska hamnarna. Hamninvesteringarna avser dels s.k. Europaprojekt, dels övriga projekt avseende förbättringar i hamnarna, inseglingsleder i hamnarna och väg- och järnvägsanslutningar. Därutöver redovisas investeringar i lasthanteringsutrustning m.m. Totalvolymen för perioden ligger på . Jämfört med förra årets femårsplan innebär detta en minskning med . Den geografiska fördelningen av investeringarna redovisas i figur 5.3. 1997 405 293 391 60 1148 1998 392 240 227 60 919 1999 343 322 242 60 966 2000 288 176 91 555 2001 3 65 99 1429 1095 1049 180 3753 Planerade investeringar i sjöfartens infrastruktur förutom isbrytare (). Fördelningen av hamninvesteringarna. Liksom vid tidigare enkättillfällen märks en tydlig koncentration av de planerade investeringarna. 16 av drygt 50 hamnar svarar för av de planerade investeringarna. har det största enskilda projektet med som syftar till att stegvis förnya färjehamnen. Såväl väg- som järnvägsanslutningar ingår i planerna. tar upp fördelade på färje- och kryssningsterminaler, järnvägsfärjeläge m.m. hamn redovisar investeringsbehov på för en ny hamndel varav avses för väglänkar. Ystads, , och Hargs hamnar redovisar investeringsplaner för vardera. Den nu föreslagna inriktningen av väg- och järnvägsinvesteringarna förbättrar i många fall sjöfartens förutsättningar men den mer direkta samordningen mellan trafikslagen kan ytterligare förbättras. Som framgått tidigare föreslår regeringen att hamnägare, rederier och berörda industrier skall erbjudas möjlighet att inom ramen för en regional planering delta för att öka samordningen av olika aktörers investeringar. Planeringen av väg- och järnvägsinvesteringar kan med detta som grund bättre anpassas till hamnarnas och sjöfartens planering. Ovanstå- ende redovisning per kuststräcka indikerar var behoven av en sådan regionalt samordnad planering är störst. 5.4 Luftfartens planerade investeringar i infrastrukturen Regeringens bedömning: 2007 bedöms luftfartens infrastrukturinvesteringar att uppgå till ca .