prop · GK0386 · 1997-01-01 00:00:00 — Av tredje stycket framgår att motsvarande ersättningsnivå avses gälla i de fall då ersättning betalas för beredskapslagring av olja och kol. I författningskommentaren uttalas att uttrycket skälig ersättning inte skall uppfattas så att den ersättningsberättigade bara skall få en del av sina kostnader täckta. Avsikten är att full ersättning skall betalas ut. Att ersättningen angetts som skälig hänger enligt kommentaren samman med att en beredskapsåtgärd kan vara av värde även för bidragstagarens verksamhet i fred (fredsnytta). I ett sådant fall skall ersättning betalas för endast den del av totalkostnaden som hänför sig till verksamheten vid höjd beredskap. Enligt Lagrådets mening bör den avsedda ersättningsprincipen - mot vilken Lagrådet inte har något att invända - komma till tydligare uttryck i lagtexten. Detta kan förslagsvis ske på det sättet att ordet skälig utgår i första och tredje styckena samt att ett nytt femte stycke införs av följande lydelse: "Vid beräkning av ersättning enligt första och tredje styckena skall hänsyn tas till om beredskapsåtgärderna är av värde även för verksamheten i fred." Andra stycket innehåller några undantag från huvudregeln om att den som utför beredskapsåtgärderna har rätt till ersättning för sina kostnader. Ett av undantagen, punkt 3, avser det fallet att kostnaderna "kan anses som ringa." I remissen anges att syftet med undantaget är att förenkla den administrativa hanteringen. Vidare anförs att det är elberedskapsmyndighetens sak att ta ställning till vad som i det enskilda fallet skall anses som ringa. Vid denna bedömning skall såväl kostnadernas absoluta storlek som deras relation till den aktuella verksamheten kunna vara av betydelse. Av det sagda följer att den som åläggs utföra beredskapsåtgärder i viss omfattning kan tvingas göra detta på egen bekostnad. I remissen finns inte någon diskussion om hur denna ersättningsregel förhåller sig till rättsordningen i övrigt, exempelvis de grunder för egendomsskydd som kommit till uttryck i 2 kap. 18 § regeringsformen och i lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (jfr även 2 kap. 23 § regeringsformen). Om skyldigheten att utan ersättning svara för beredskapsåtgärder kan ses som ett åliggande som avses i 8 kap. 3 § regeringsformen uppkommer vidare frågan om förpliktelsen uppfyller det krav på generell avfattning som anses böra uppställas i fråga om föreskrifter om skatter och andra pålagor. Lagrådet är medvetet om att betydande svårigheter föreligger att fastställa i vilken omfattning gällande rätt medger utfärdande av föreskrifter enligt vilka enskilda rättssubjekt kan utsättas för ekonomiska ingrepp i sin näringsverksamhet. Till detta kommer att det angivna rättsområdet är underkastat en fortlöpande utveckling. Mot bl.a. denna bakgrund saknar Lagrådet möjlighet att uttala någon bestämd uppfattning om huruvida det i punkt 3 angivna undantaget från rätten till ersättning är förenligt med bestämmelserna om egendomsskydd. Lagrådet finner det dock inte uteslutet att en tillämpning av undantagsregeln i ett enskilt fall kan komma att bedömas som en kränkning av näringsidkarens rätt till sin egendom. Enligt Lagrådets uppfattning kan det därför - åtminstone intill dess frågan analyserats grundligare - finnas anledning att överväga ett slopande av punkten 3 och således medge i princip full ersättning även för kostnader som kan anses som ringa. 12 § Denna paragraf innehåller bestämmelser om möjlighet för elberedskapsmyndigheten att i fall då anmälningsskyldigheten enligt 7 § inte fullgjorts besluta att ersättningen för en beredskapsåtgärd inte skall omfatta den merkostnad som uppstått på grund av att beredskapsåtgärden måst utföras för sig. I remissen berörs inte det eventuella fallet att ett ägarskifte ägt rum efter den försummade underrättelsen. I lagtexten anges att "den anmälningsskyldige" inte har rätt till ersättning för merkostnaden. Med tanke på att det ingalunda är ovanligt med ägarbyten inom en koncern samt eventuella fall av ond tro hos en utomstående ny ägare föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse. "Om anmälningsskyldighet enligt 7 § inte fullgjorts kan elberedskaps- myndigheten besluta att rätt inte föreligger till ersättning för merkostnad som uppstått på grund av att beredskapsåtgärden har måst utföras utan samband med annan åtgärd." 14-16 §§ I de föreslagna paragraferna ges regler om skyldigheter för den som kan åläggas att utföra beredskapsåtgärder att ge upplysningar och utlämna handlingar till elberedskapsmyndigheten ävensom att lämna myndigheten tillträde till områden m.m. där verksamheten bedrivs. I anslutning härtill föreskrivs att elberedskapsmyndigheten får meddela erforderliga förelägganden och förbud, eventuellt förenade med vite, avseende de skyldigheter som följer av lagen och myndighetens föreskrifter. Slutligen ges regler om tvångsmedel för att garantera att lagen och föreskrifterna följs. Regleringen synes kunna bli mer överskådlig om det i en första paragraf anges de i 14 § upptagna särskilda skyldigheterna och elberedskapsmyndighetens behörighet att meddela förelägganden och förbud, eventuellt förenade med vite. Övriga bestämmelser kan därefter förenas i en paragraf, som för där angivna beslut av elberedskapsmyndigheten anger att verkställighet kan ske enligt utsökningsbalkens (UB) bestämmelser (se 3 kap. 20 § samt 16 kap. 10-12 §§). Den i förslagets 15 § andra stycket upptagna bestämmelsen att beredskapsåtgärder under vissa förhållanden får genomföras genom myndighetens försorg synes ej behövlig då 16 kap. 12 § UB inrymmer en möjlighet för kronofogdemyndigheten att efter vad där sägs överlämna åt sökanden att utföra behövliga åtgärder. Mot bakgrund av det anförda bör förslagets 14-16 §§ kunna sammanföras till två paragrafer med följande lydelse: "14 § har på begäran rätt att av den som kan åläggas att utföra beredskapsåtgärder få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen samt för klarläggande av om beredskapsåtgärder behöver vidtas. El- beredskapsmyndigheten har också rätt att för samma ändamål få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, där verksamhet som omfattas av denna lag bedrivs. får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall följas. Ett föreläggande eller förbud får förenas med vite. 15 § Beslut enligt 5 § om åläggande att vidta beredskapsåtgärder får verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser. Detsamma gäller beslut enligt 14 § om utlämnande av handlingar och om tillträde till område m.m. där verksamhet bedrivs." 19 § I första stycket anges att beslut enligt den föreslagna lagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Innebörden av bestämmelsen är att det ankommer på förvaltningsdomstol att pröva även överklaganden rörande innehållet i föreskrifter som elberedskapsmyndigheten meddelat (jfr 3, 9 och 17 §§). En sådan ordning synes inte lämplig och torde - att döma av författningskommentaren - inte heller vara avsedd. Enligt Lagrådets uppfattning bör lagtexten preciseras i nu angivet hänseende. 22 och 23 §§ I förslagets 22 och 23 §§ upptagna regler bl.a. om hinder för vattendomstol att avgöra vattenmål innan föreskriven prövning har skett enligt elberedskapslagen synes i förtydligande syfte böra kompletteras på det sättet att det i vattenlagen intages en erinran om bestämmelserna. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1996/97:87 Nya regler om elberedskap. -------------------------------------------------------------------- Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för ändrar, upphäver eller bakomliggande EG- upprepar ett regler normgivnings- bemyndigande -------------------------------------------------------------------- elberedskapslag 3, 8, 15 §§