prop · GK03115 · 1997-01-01 00:00:00 — 2 § Länstrafikansvariga är och kommunerna i länet gemen- samt. I är länstrafikansvarig och i kommunen. och kommunerna i övriga län kan komma överens om att antingen eller kommunerna skall vara länstrafikansvariga. I län och län kan ett regionförbund enligt lagen (1996:1415) om försöksverksamhet med regionförbund i län och län vara länstrafikansvarig. 3 § Om ett landsting, ett regionförbund eller en kommun ensam är länstrafikansvarig skall den länstrafikansvarige också vara trafikhu- vudman. I övriga fall skall trafikhuvudmannen vara ett kommunalför- bund. Om de som är länstrafikansvariga är överens om det, får dock trafikhuvudmannen i stället för ett kommunalförbund vara ett aktiebo- lag, som har bildats för ändamålet. De som är länstrafikansvariga skall inneha samtliga aktier i bolaget. I fråga om kommunalförbund gäller vad som föreskrivs i kommu- nallagen (1991:900) om inte annat följer av 8-11 §§. 4 § Omfattningen av trafiken som avses i 1 § första stycket och grun- derna för prissättningen för resor med sådan trafik skall anges i en tra- fikförsörjningsplan som trafikhuvudmannen antar efter samråd med dem som är länstrafikansvariga. I planen skall det tas upp åtgärder för handikappanpassning av trafiken. Omfattningen av trafiken enligt lagen (1997:000) om färdtjänst och lagen (1997:000) om riksfärdtjänst och grunderna för prissättningen för resor med sådan trafik skall anges i en trafikförsörjningsplan som kommunen antar efter samråd med trafikhuvudmannen och i länet. Har en kommun överlåtit sina uppgifter enligt lagen om färdtjänst eller lagen om riksfärdtjänst till trafikhuvudmannen skall trafikhuvud- mannens trafikförsörjningsplan omfatta även resor enligt dessa lagar. I trafikförsörjningsplanerna skall det redogöras för miljöskyddande åtgärder. 5 § Efter överenskommelse med eller kommun i länet får trafikhuvudmannen upphandla persontransport- och samordningstjänster för sådana transportändamål som kommunerna eller skall tillgodose samt samordna sådana transporttjänster. Trafikhuvudmannen skall ägna uppmärksamhet åt taxifrågorna i länet och verka för en tillfredsställande taxiförsörjning. När en kommun, ett landsting eller en trafikhuvudman upphandlar taxitjänster får man även beakta åtaganden av anbudsgivaren att hålla en god taxiservice för allmänheten. 6 § Trafikhuvudmannen skall verka för att transporterna som avses i 1 § första stycket skall vara tillgängliga för funktionshindrade. 7 § Regeringen får efter framställning av en trafikhuvudman, ett lands- ting eller en kommun meddela föreskrifter om samverkan i fråga om trafik mellan trafikhuvudmän i olika län. 8 § Regeringen skall besluta, om enighet inte kan uppnås om förbunds- ordningen för kommunalförbund eller ändring av den eller om vem som skall vara ordförande i förbundets beslutande församling eller styrelse. Vid oenighet i de avseenden som anges i 9 eller 10 § gäller dock vad där sägs, om inte annat föreskrivs med stöd av 11 §. 9 § Om inte enighet uppnås i fråga om hur antalet ledamöter och ersät- tare i ett kommunalförbunds beslutande församling skall vara fördelade mellan och kommunerna i länet, skall utse hälften och kommunerna tillsammans hälften. Antalet ledamöter och ersättare som varje kommun skall utse bestäms av i förhållande till folkmängden i kommunerna vid ingången av det år när val av förbunds- fullmäktige förrättas. Varje kommun skall dock utse minst en ledamot och en ersättare. 10 § Om inte enighet uppnås i fråga om sättet att mellan medlemmarna i kommunalförbund fördela underskott i förbundsverksamheten skall täcka hälften av underskottet och kommunerna i länet till- sammans resten. Varje kommuns skyldighet att tillhandahålla medel skall bestämmas i förhållande till det trafikarbete som har lagts ned i kommunen under verksamhetsåret. 11 § Om det finns synnerliga skäl, får regeringen meddela föreskrifter om begränsning av länstrafikansvarigas skyldighet enligt 1 § och föreskriva eller i särskilt fall besluta om undantag från 9 eller 10 §. Regeringen får meddela dessa föreskrifter efter framställning av ett landsting, en kommun som inte tillhör ett landsting eller minst en tredjedel av de kommuner i ett visst län som tillhör ett landsting, om de är länstrafikansvariga. Beslut om undantag får förenas med särskilda vill- kor. Denna lag träder i kraft , när lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik skall upphöra att gälla. För län skall det fram till finnas länstrafikansvariga i vardera den del av länet som utgjort och län. Därvid skall i stället för 2, 9 och 10 §§ gälla 2, 5 och 6 §§ i den upphävda lagen i dess lydelse enligt SFS 1991:1714. Vad som därvid stadgas om huvudman skall gälla för länstrafikansvariga. Kommunerna och landstingen kan dock med stöd av 2 § komma överens om att regionförbundet i stället skall vara länstrafikansvarig. För skall det fram till finnas länstrafikansvariga i vardera den del av länet som utgjort och län, och . Därvid skall i stället för 9 och 10 §§ gälla 5 och 6 §§ i den upphävda lagen i dess ly- delse enligt SFS 1996:1417. I fråga om kommunalförbund som har bildats före får till i stället för 3 § andra stycket tilläm- pas 3 § andra stycket i den upphävda lagen i dess lydelse enligt SFS 1991:1714. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100) dels att 16 kap. 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 37 §, av föl- jande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 37 § Sekretess gäller i ärenden om tillstånd till färdtjänst eller riks- färdtjänst för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lagen (1997:000) om färdtjänst och la- gen (1997:000) om riksfärdtjänst.I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 16 kap. 1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av -------------------------------------------------------------------------------- ------ 3. denna lag enligt -------------------------------------------------------------------------------- ------ 7 kap. 34 § 8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2, 6 § första stycket 2 Föreslagen lydelse Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av -------------------------------------------------------------------------------- ------ 3. denna lag enligt -------------------------------------------------------------------------------- ------ 7 kap. 34 § 7 kap. 37 § 8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2, 6 § första stycket 2 -------------------------------------------------------------------------------- ------ Denna lag träder i kraft Förslag till lag om ändring i lagen (1997:000) om ändring i sekretesslagen (1980:100). Härigenom föreskrivs, med ändring av lagen (1997:000) om ändring i sekretesslagen (1980:100) , att 7 kap. 4 § skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 1996/97:124 Föreslagen lydelse 7 kap. 4 § Sekretess gäller inom för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen gäller dock inte beslut om omhändertagande eller beslut om vård utan samtycke. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild som uppnått myndig ålder om förhållanden av betydelse för att denne skall få vetskap om vilka hans biologiska föräldrar är. Inom familjerådgivning gäller sekretess för uppgift som enskild har lämnat i förtroende eller som har inhämtats i samband med rådgivningen. Med socialtjänst förstås verk- samhet enligt lagstiftningen om socialtjänst och den särskilda lag- stiftningen om vård av unga och av missbrukare utan samtycke samt verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd. Till socialtjänst räknas också verksamhet hos annan myndighet som innefattar omprövning av socialnämnds beslut eller särskild tillsyn över nämndens verksamhet samt verksamhet hos invandrarbyrå. Med socialtjänst jämställs ärenden om bistånd åt asylsökande och andra utlänningar, ärenden om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, ärenden om tillstånd till riksfärdtjänst eller till parkering för rörelsehindrade samt verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade Med socialtjänst förstås verk- samhet enligt lagstiftningen om socialtjänst och den särskilda lag- stiftningen om vård av unga och av missbrukare utan samtycke samt verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd. Till socialtjänst räknas också verksamhet hos annan myndighet som innefattar omprövning av socialnämnds beslut eller särskild tillsyn över nämndens verksamhet samt verksamhet hos invandrarbyrå. Med socialtjänst jämställs ärenden om bistånd åt asylsökande och andra utlänningar, ärenden om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, ärenden om tillstånd till parkering för rörelsehindrade samt verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av person- akt enligt 70 c § socialtjänstlagen (1980:620) för uppgift om enskilds personliga förhållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till socialnämnd om uppgiften behövs för handläggning av ärende eller genomförande av beslut om stödinsatser, vård eller behandling och det är av synnerligen vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess enligt första stycket gäller inte 1. beslut i ärenden om ansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvård, eller 2. beslut i fråga om omhändertagande eller återlämnande av person- akt. Beträffande anmälan i ärende om ansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvård gäller sekretess om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider betydande en om uppgiften röjs. Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 10 och 35 §§ socialtjänstlagen (1980:620) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § bör genom färdtjänst, hjälp i hemmet, service och omvårdnad, dagverksamheter eller annan liknande social tjänst underlätta för den enskilde att bo hemma och ha kontakter med andra. bör genom hjälp i hemmet, service och omvårdnad, dagverksamheter eller annan lik- nande social tjänst underlätta för den enskilde att bo hemma och ha kontakter med andra. Nämnden bör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom råd- givningsbyråer, socialcentraler och liknande, social jour eller annan är därmed jämförlig verksamhet. Nämnden kan utse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift att hjälpa den enskilde och hans närmaste i personliga an- gelägenheter, om den enskilde begär eller samtycker till det. För barn som inte har fyllt får kontaktperson utses endast om barnets vård- nadshavare begär eller samtycker till det. Har barnet fyllt får kontaktperson utses endast om barnet självt begär eller samtycker till det. 35 § För plats i av kommunen an- ordnad förskola, fritidshem, integ- rerad skolbarnsomsorg, familje- daghem, färdtjänst, familjeråd- givning, hjälp i hemmet, service och omvårdnad, sådant boende som avses i 20 § andra stycket eller 21 § tredje stycket eller annan liknande social tjänst får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstiga kommunens självkostnader. För plats i av kommunen an- ordnad förskola, fritidshem, integ- rerad skolbarnsomsorg, familje- daghem, familjerådgivning, hjälp i hemmet, service och omvårdnad, sådant boende som avses i 20 § andra stycket eller 21 § tredje stycket eller annan liknande social tjänst får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kom- munen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstiga kommunens självkostnader. För sådana platser i förskola som avses i 15 och 16 §§ får avgift tas ut endast i den mån verksamheten överstiger eller . Avgifter för hjälp i hemmet, service och omvårdnad samt boende får inte, tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov. Denna lag träder i kraft . I fråga om beslut avseende färdtjänst som har meddelats före ikraftträdandet gäller äldre bestäm- melser. Förslag till lag om ändring i lagen (1997:000) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:000) om ändring i so- cialtjänstlagen (1980:620) dels att 6 f och 6 h §§ skall ha följande lydelse, dels att punkt 5 av övergångsbestämmelserna skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop 1996/97:124 Föreslagen lydelse 6 f § Med annat bistånd avses 1. färdtjänst, 2. hjälp i hemmet, 3. särskilt boende för service och omvårdnad för äldre eller bo-stad med särskild service för funktionshindrade. Med annat bistånd avses hjälp i hemmet samt särskilt boende för service och omvårdnad för äldre eller bostad med särskild service för funktionshindrade. 6 h § En person som önskar flytta till en annan kommun, men till följd av ålderdom, funktionshinder eller allvarlig sjukdom har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och därför inte kan bosätta sig där utan att inflytt- ningskommunen erbjuder behöv- liga insatser, får hos den kommu- nen ansöka om sådana insatser som avses i 6 f § punkterna 2 och 3. En sådan ansökan skall behand-las som om den enskilde var bosatt i inflyttningskommunen. En person som önskar flytta till en annan kommun, men till följd av ålderdom, funktionshinder eller allvarlig sjukdom har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och därför inte kan bosätta sig där utan att inflytt- ningskommunen erbjuder behöv- liga insatser, får hos den kommu- nen ansöka om sådana insatser som avses i 6 f §. En sådan ansökan skall behandlas som om den enskilde var bosatt i inflyttnings- kommunen. Det förhållandet att sökandens behov är tillgodosedda i hemkommu- nen får inte beaktas vid prövning enligt första stycket. På begäran av inflyttningskommunen är hemkommunen skyldig att bistå den förra kommunen med den utredning som kan behövas för be- dömningen av ansökan. Om en ansökan om bistånd kommit in före ikraftträdandet, skall äldre bestämmelser tillämpas vad avser tid före . I fråga om beslut avseende färdtjänst som har meddelats före ikraftträdandet gäller äldre be- stämmelser. Om en ansökan om bistånd som inte avser färdtjänst kommit in före ikraftträdandet, skall äldre bestämmelser tillämpas vad avser tid före . Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg Härigenom föreskrivs att 5 kap. 3 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 kap. 3 § och kommuner får överklaga beslut. Kommuner, trafikhuvudmän enligt lagen (1978:438) om huvud- mannaskap för viss kollektiv per- sontrafik och regionplaneorgan enligt 7 kap. (1987:10) får överklaga Banver- kets beslut och kommuner får överklaga beslut. Kommuner, trafikhuvudmän enligt lagen (1900:000) om ansvar för viss kollektiv persontrafik och regionplaneorgan enligt 7 kap. (1987:10) får överklaga beslut Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presidenten i , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss (Kommunikations- departementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om färdtjänst, 2. lag om riksfärdtjänst, 3. lag om ansvar för viss kollektiv persontrafik, 4. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 5. lag om ändring i lagen (1997:000) om ändring i sekretesslagen lagen (1980:100), 6. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620), 7. lag om ändring i lagen (1997:000) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620), 8. lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om färdtjänst 1 § handlar om lagens tillämpningsområde. I paragrafen anges bl.a. för- hållandevis detaljerat vilka personer som kan få färdtjänst. Att de personer som avses i 1 § i princip också skall erhålla färdtjänst framgår av tillståndsreglerna i 7 §. Enligt Lagrådets mening är det en bättre ordning att låta 1 § få karaktären av en allmänt hållen portalparagraf. Frågan om de närmare förutsättningarna för att en person skall få färdtjänst bör helt och hållet regleras i 7 §. Lagrådet förordar således att 1 § utformas på följande sätt: "Denna lag gäller särskilt anordnade persontransporter för personer med funktionshinder (färdtjänst)". Enligt 4 § andra stycket får en kommun sluta avtal med någon annan att utföra dess uppgifter enligt den aktuella lagen. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning skall dock få överlåtas bara till trafikhuvudmannen i länet. Som exempel på uppgifter som skall kunna överlåtas och som inte utgör myndighetsutövning nämns i författningskommentaren uppgiften att utföra själva transporten eller beställningsverksamheten. Uppgifter av sådan praktisk natur torde emellertid en kommun kunna uppdra åt andra att utföra utan stöd i lagen. När det i övrigt gäller överförande av uppgifter enligt lagen torde det knappast vara avsett att kommunen skall kunna överföra uppgifter som avser myndighetsutövning och uppgifter av annat kvalificerat slag till olika personer. Det sägs i specialmotiveringen bl.a. att, när det i lagtexten talas om att en kommun har överlåtit sina uppgifter enligt lagen till en trafikhuvudman, så innebär det att kommunen har överlåtit samtliga uppgifter enligt lagen, inbegripet uppgiften att pröva frågor om tillstånd till färdtjänst. Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 4 § andra stycket får en förenklad utformning. Lagtexten bör lämpligen utformas på följande sätt: "Kommunen får, efter överenskommelse med , om det hör till de länstrafikansvariga, överlåta sina uppgifter enligt denna lag till trafikhuvudmannen i länet. Uppgifterna får överlåtas även om trafik- huvudmannen är ett aktiebolag." I 5 § anges vad som gäller när en kommun har överlåtit sina uppgifter till en trafikhuvudman. Paragrafen bör enligt Lagrådets mening förenklas och förtydligas, delvis efter modell av 3 §. Lagrådet förordar att paragrafen får följande lydelse: "Har en kommun överlåtit sina uppgifter till en trafikhuvudman, ansvarar trafikhuvudmannen, såvitt gäller kommuninvånarna, för att färdtjänst anordnas inom kommunen och, om det finns särskilda skäl, mellan kommunen och en annan kommun. Vidare får trafikhuvudmannen för invånare i kommunen anordna färdtjänst också i eller mellan andra kommuner." 7 §, som reglerar förutsättningarna för att tillstånd till färdtjänst skall meddelas, bör byggas ut och struktureras om, delvis som följd av Lagrådets förslag beträffande 1 §. Enligt 7 § i det remitterade förslaget, sammanställd med 1 §, krävs, för att tillstånd till färdtjänst skall kunna meddelas, att den tillståndssökande på grund av funktionshinder inte kan förflytta sig på egen hand eller resa med allmänna kommunikationer. Av författningskommentaren framgår att avsikten inte är att tillstånd skall ges åt personer med sådana helt kortvariga funktionshinder som är orsakade av t.ex. olyckor och där den drabbade enligt nuvarande praxis får sina extra reskostnader ersatta av Att en sådan begränsning skall gälla bör enligt Lagrådets mening komma till uttryck i lagtexten. Lagrådet ifrågasätter vidare om det som villkor för färdtjänst skall krävas att personen i fråga på grund av funktionshinder är helt oförmögen att förflytta sig på egen hand eller resa med allmänna kommunikations- medel. Det bör enligt Lagrådets mening övervägas att i stället, efter modell av vad som gäller enligt förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade, ställa upp som villkor att den funktionshindrade "har väsentliga svårigheter" att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunikationsmedel. Lagrådet föreslår att 7 § utformas på följande sätt: "Tillstånd till färdtjänst skall meddelas för dem som på grund av funktionshinder, som ej endast är tillfälligt, har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunika- tionsmedel. Om den sökande kan tillgodose sitt transportbehov på annat sätt, behöver tillstånd dock inte meddelas. Tillståndet omfattar inte transporter som av någon annan anledning bekostas av det allmänna." I 9 § föreslås att tillstånd till färdtjänst får i skälig omfattning förenas med villkor om vilket färdsätt som får användas, hur många resor tillståndet omfattar och inom vilket område resor får företas. Om det finns särskilda skäl, får enligt samma paragraf tillståndet även i övrigt förenas med villkor. Enligt Lagrådets mening är det något oegentligt att rubricera de i paragrafen angivna inskränkningarna beträffande färdsätt, antal resor och resområde som villkor. Det framstår som riktigare att i stället tala om föreskrifter. Det bör vidare påpekas att det varken i denna eller i någon annan para- graf anges hur länge ett tillstånd till färdtjänst är giltigt. Något behov av att i lagen särskilt dra upp en gräns för giltighetens längd kan inte anses föreligga. Däremot kan det vara motiverat att i lagtexten föreskriva att ett tillstånd till färdtjänst skall meddelas eller tills vidare. Lagrådet förordar att 9 § ges följande lydelse: "Tillstånd till färdtjänst meddelas eller tills vidare. Tillstånd får i skälig omfattning förenas med föreskrifter om vilket färdsätt som får användas, hur många resor tillståndet omfattar och inom vilket område resor får företas. Om det finns särskilda skäl, får tillståndet även i övrigt förenas med villkor." I 10 § första stycket finns föreskrifter om att tillståndsgivaren får ta ut en skälig avgift för resor med färdtjänst och att avgiften inte får överstiga tillståndsgivarens självkostnad. I paragrafens andra - fjärde stycken finns föreskrifter om bestämmandet av grunder för avgifterna. Enligt Lagrådets uppfattning vinner bestämmelserna i 10 § i klarhet om de delas upp på två paragrafer, 10 och 11 §§, som bör kunna ges följande lydelse: 10 § För resor med färdtjänst får tillståndsgivaren ta ut en avgift enligt grunder som bestäms enligt 11 §. 11 § Är en kommun tillståndsgivare, bestäms grunderna för avgifterna av kommunen.