prop · GK031D3 · 1997-01-01 00:00:00 — Budgetförstärkningen görs främst på utgiftssidan, bl.a. genom förlängd arbetsgivarperiod inom sjukförsäkringen. I appendix 2 redovisas en mer utförlig förteckning över beslutsläget vad gäller utökningen av det ursprungliga konsolideringsprogrammet. De budgetförstärkande åtgärderna på sammantaget ca fördelas relativt lika mellan utgifts- och inkomstsidan, med en något större vikt för utgiftsminskningar. Att förstärkningen av de offentliga finanserna ändå till större delen sker på utgiftssidan beror på faktorer utöver konsolideringsprogrammet såsom t.ex. återhållen konsumtion och sjunkande räntesatser. Tabell 3.4 Beslutsläget vad avser det ursprungliga konsolideringsprogrammet, nettoeffekt år Preciserade beslut fattade 47,9 54,6 102,6 av Av regeringen preciserade 9,4 5,1 14,4 beslut Aviserade beslut 0,0 0,7 0,7 Totalt 57,3 60,4 117,7 Regeringen har aviserat att delar av statens finansiella tillgångar skall avyttras . Dessa utförsäljningar har inte beaktats i denna avstämning. Intäkter från utförsäljningar påverkar inte det finansiella sparandet direkt. Utförsäljningarna reducerar däremot den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld i snabbare takt än vad som anges i denna avstämning. Tabell 3.5 Beslutsläget vad avser utökningen av det ursprungliga konsolideringsprogrammet, nettoeffekt år Preciserade beslut fattade 0,6 0,6 av Av regeringen preciserade 1,4 5,6 7,0 beslut Aviserade beslut 0,2 0,2 Totalt 2,1 5,7 7,8 Utvecklingen av den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld (enligt definitionen i Maastrichtvillkoren) påverkas av det finansiella sparandet, av värdeförändringar på skulden och av förmögenhetsdispositioner. Ett reviderat utfall visar på en konsoliderad bruttoskuld på , motsvarande av BNP. Detta är lägre än tidigare redovisat och betydligt lägre än vad som beräknades i konvergensprogrammet. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld förväntas minska i förhållande till BNP även 1996. Förutom att underskottet i det finansiella sparandet beräknas bli mindre reduceras den konsoliderade bruttoskulden även av valutakursvinster på den del av skulden som är upptagen i utländsk valuta. Den konsoliderade bruttoskulden minskar också till följd av att kärnavfallsfondens tillgångar har förts över från till . Statsskulden minskar i förhållande till BNP . Diagram 3.3 Offentliga sektorns konsoliderade brutto- och nettoskuld Procent av BNP Källor: , och Både den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld och statsskulden förväntas minska i förhållande till BNP under resten av prognosperioden. Även den offentliga sektorns nettoskuld, dvs. skulder minus finansiella tillgångar, förväntas minska. Den konsoliderade bruttoskulden beräknas uppgå till av BNP . Detta är en betydligt snabbare minskning av skulden än vad som förväntades i konvergensprogrammet och den senaste avstämningen. reduceras skuldnivån även i nominella termer. Appendix 1: Uppföljning av budgetförstärkningar1 i det ursprungliga konsolide- ringsprogrammet Nettoeffekt 1998, Preciserade beslut fattade av Inkomster 47 945 Utgifter 54 605 Summa preciserade beslut 102 550 Av regeringen preciserade beslut Inkomster - Höjd egenavgift i sjukförsäkringen 9 400 Summa inkomster 9 400 Utgifter: - 600 - 2 660 - varav förtidspensioner 1 280 - varav sjukförsäkring 460 - varav läkemedel 920 - 222 - 300 - 46 - 100 - 45 - 275 - Försvarsdepartementet 250 - 100 - 455 - varav invandring 370 - varav ungdomsfrågor 5 - varav räntebidrag 80 Summa utgifter 5 053 Summa av regeringen preciserade beslut 14 453 Aviserade beslut Utgifter - 260 - 480 Summa utgifter 740 Summa aviserade beslut 740 1 Sedan presentationen av konvergensprogrammet har smärre justeringar gjorts i fördelningen mellan inkomster och utgifter. Appendix 2: Ytterligare budgetförstärkningar på Nettoeffekt 1998, Preciserade beslut fattade av Inkomster - statlig skatt600 - Ändrad momsperiod -30 Summa inkomster 570 Förslag som preciseras i budgetpropositionen Utgiftsminskningar - Samhällsekonomi och finansförvaltning 4 - och uppbörd 26 - myndigheter 30 - Fredsfrämjande verksamhet 250 - Försvarsdepartementets myndigheter 200 - Apoteksbolaget 400 - Dagmarmedel 200 - Växling folkpension/PTS efterlevande pension 55 - BTP 515 - Änkepension 515 - Förkortad omställningspension 40 - Underhållsstöd 635 - Mamma/pappa-månad 135 - 100 - myndigheter 30 - Studiemedel 25 - Skolforskning, fortbildning inom skolväsendet samt forskningsområdet 400 - och folkhögskola samt idrott m.m 150 - Räntebidrag bostäder 90 - Regionalpolitiska bidrag 100 - Forskning och kalkning 50 - myndigheter 30 - Beredskapslager 100 - myndigheter m.m. 30 - Skogsvård 10 - Utebliven fiskevårdsreform 30 - Teknisk forskning och utveckling 300 - Förlängd arbetsgivarperiod 1 100 Summa utgiftsminskningar 5 550 Inkomstförstärkningar - Höjd insättningsgaranti 800 - Sänkt representationsavdrag 500 - Garantiavgifter 150 Summa inkomstförstärkningar 1 450 Summa förslag som preciseras i budgetpropositionen7 000 Aviserade beslut - Inkomstbegrepp inom sjukförsäkringen 150 Summa aviserade beslut 150 Summa budgetförstärkningar 7 765 1 Redogörelsens inriktning 3 2 Inkomstfördelningens utveckling 4 2.1 Hur inkomstspridningen förändrats 5 2.2 Mätmetoderna påverkar 9 2.3 Ekonomiskt svaga hushåll 12 2.4 Fördelningen av ekonomisk standard 14 2.5 Strukturförändringar i inkomstfördelningen 16 2.6 Kvinnor och män 18 3 Inkomstspridningens komponenter 19 3.1 Förändringen för olika grupper 20 3.2 Uppdelning i olika inkomstkällor 23 3.3 Arbetslöshetens inverkan på inkomstfördelningen26 4 jämfört med andra länder 29 4.1 Lönespridningen i 29 4.2 internationella jämförelse 30 4.3 Uppdelning av inkomstspridningen 31 4.4 Inkomstspridningen 32 5 Sammanfattning och kommentarer 33 Underbilagor: 4.1 Tabeller och diagram 42 4.2 Förklaringar och definitioner 47 4.3 Referenser 51 Redogörelsens huvudsakliga innehåll: I denna fördelningspolitiska redogörelse analyseras utvecklingen av in- komstfördelningen . Analysen baseras på offentlig statistik, forskningsrapporter och kompletterande beräkningar som genomförts inom . De viktigaste resultaten är följande: * Inkomstklyftorna har ökat och . Det har skett inte bara i utan också i många andra länder. Åtskilligt pekar på att globala förändringar bidrar till ökningen, t.ex. en ökad efterfrågan på arbetskraft med hög utbildning och en minskad på dem med lägre utbildning. * och de andra nordiska länderna har, även efter de senaste årens förändringar, lyckats bevara en internationellt sett jämn inkomstfördelning och skydda ekonomiskt svaga grupper. De nordiska ländernas utveckling tyder på att sådana globala processer delvis kan motverkas med effektiva sociala omfördelningssystem. * Ökningen av inkomstklyftorna förklaras till betydande del av tillfälliga faktorer, exempelvis tillfälligt ökade kapitalinkomster, samt av att ungdomar som bor kvar hemma hos sina föräldrar i statistiken räknas som egna hushåll med mycket låg ekonomisk standard. * Mer påtaglig än ökningen av inkomstspridningen är de strukturella förändringar som har inträffat i fördelningen av ekonomiska resurser. Ungdomarnas och barnfamiljernas relativa inkomster har försämrats medan den ekonomiska positionen för gruppen ålderspensionärer har förbättrats kraftigt. Antalet hushåll med hög ekonomisk standard har ökat, även under den ekonomiska krisen . * Den minskade sysselsättningen i vid mening, inklusive ökningen av antalet studerande och förtidspensionärer, förklarar en betydande del av den ökning av inkomstspridningen som har inträffat. Särskilt ungdomarnas minskade sysselsättning bidrar till ökningen. Den höga öppna arbetslösheten i sig förefaller emellertid inte direkt ha bidragit till ökade inkomstklyftor. Det torde förklaras främst av att de ekonomiska trygghetssystemen ganska effektivt skyddat de arbetslösa mot stora inkomstförluster. * De fortsatt ökande pensionerna bidrar inte längre till en jämnare in- komstfördelning. Det finns snarare indikationer på att fortsatt höjda pensioner under de ekonomiska krisåren, tillsammans med minskade löneinkomster, kan ha bidragit till ökande inkomstklyftor. Beräkningarna baseras på SCB:s undersökningar av hushållens disponibla årsinkomster, justerade för försörjningsbörda. De innefattar av den ekonomiska krisen , vilket är det finns statistik för. Redogörelsen innehåller inga nya analyser av skattereformen. Regeringen har vid ett antal tillfällen aviserat en fördjupad fördelnings- politisk analys, senast i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150). I denna bilaga redovisas analyser av inkomstfördelningens utveckling med tyngdpunkten på de senaste årens förändringar. Analyserna har utarbetats av fördelningspolitiska enheten vid ekonomiska avdelning. De baseras på SCB:s statistik och databaser samt aktuella forskningsrapporter, som generöst har ställts till departementets förfogande. Kompletterande beräkningar har genomförts inom enheten med tekniskt stöd från SCB:s program för inkomst- och förmögenhetsstatistik. Särskilda PM med underlag till redogörelsen har utarbetats inom . I denna redogörelse analyseras fördelningen av årsinkomster enligt SCB:s undersökning av hushållens inkomster (HINK). Huvudskälet att fokusera på fördelningen av årsinkomster är det stora intresse som riktats mot de ökande inkomstklyftorna. Utvecklingen av den årliga fördelningen av inkomster kan dessutom antas ha ett samband med vad som händer exempelvis i fördelningen av andra resurser som utbildning och boende. Den kan också antas delvis spegla vad som sker i fördelningen av livsinkomster (4)1. Det innebär att långtifrån alla viktiga frågor i välfärdsfördelningen belyses. Exempelvis ingår inte utgifter för vård och omsorg, förmögenhetsfördelningen, fördelningen av utbildning, hälsa, boende, fördelningen över livet och mellan generationer, rörligheten mellan inkomstgrupper, klasser osv. Redogörelsen är således i flera avseenden begränsad. Redogörelsen omfattar endast utvecklingen fram , som är för vilket det finns officiell statistik från . Den innefattar därmed av den djupa ekonomiska krisen och konsekvenserna av de första besparingarna i de sociala transfereringarna. De direkta effekterna av ändrade regler i skatte- och transfereringssystemen därefter genom saneringsprogrammet har tidigare utförligt redovisats vid ett antal tillfällen, senast i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150 bil.1). Skattereformen medförde stora förändringar i den officiella statistiken av definitioner av hushållens inkomster och av förutsättningarna för datainsamling. Förändringarna innebär stora svårigheter att länka samman utvecklingen före och efter reformen. Det är svårt att urskilja vad som är en effekt av reformen, andra förändringar i inkomstfördelningen eller effekter av ändrade definitioner. Flera oberoende utvärderingar av reformen har pekat på att den i huvudsak var fördelningspolitiskt neutral, även om hushåll med höga inkomster fick ett något gynnsammare utfall än vad som förutsetts (6, 8). De visar också att reformen inte var fullt finansierad vilket påverkar fördelningsutfallet. De statistiska mätproblemen och de utvärderingar som genomförts har motiverat att redogörelsen inte innehåller några nya utförliga analyser av skattereformen. Inkomstfördelningen före respektive efter reformen betraktas som inte fullt jämförbara. I denna redogörelse har resultat från offentlig statistik, aktuell forskning och nya beräkningar lagts samman för att ge en bättre grund till bedömning av vilka förändringar som har inträffat i inkomstfördelningen och de bakomliggande orsakerna. Den ekonomiska standarden mäts i hushållens disponibla inkomster, dvs. arbets- och kapitalinkomster efter skatter och transfereringar. För att kunna jämföra hushåll med olika försörjningsbörda justeras inkomsten med normer för socialbidrag (konsumtionsenheter). Förklaringar till använda definitioner och metoder redovisas i underbilaga 4.2. Under inträffar mycket stora förändringar. Inte utan ett omfattande forsknings- och utredningsarbete skulle man kunna analysera alla stora och mindre stora men ändå viktiga förändringar och pröva alternativa analysmetoder. Följande redogörelse innehåller således ett urval av alla de analyser som skulle kunna utföras. Den allmänna ekonomiska utvecklingen har naturligtvis betydelse för hur inkomstfördelningen utvecklas. som analyseras präglas av stora makroekonomiska förändringar. Den kraftiga internationella ekonomiska avmattningen nådde först , som följd av den s.k. överbryggningspolitiken . BNP-tillväxten hölls därmed uppe men föll sedan och blev i stället negativ 1977. För att stimulera ekonomin, motverka den höga lönekostnadsutvecklingen och de minskade vinstnivåerna genomfördes en serie mindre devalveringar. var den svenska tillväxten åter på internationellt jämförbara nivåer. Oljeprischocken 1979 resulterade i en period av stagnation i början av 1980- talet både i och internationellt. återhämtade sig ekonomin, i bl.a. till följd av ytterligare två devalveringar i början av 1980- talet. uppgick den svenska tillväxten till . Därefter följde en utdragen tillväxtperiod som övergick i en period med överhettning. Tillväxten i pendlade mellan . vände utvecklingen till vad som betraktas som den djupaste ekonomiska krisen . föll BNP med sammanlagt , arbetslösheten steg till höga nivåer och de offentliga finanserna försämrades kraftigt. kunde en återhämtning i ekonomin skönjas men fortfarande var arbetslösheten hög. **FOOTNOTES** 1 Se underbilaga 4.3 Referenser 2.1 Hur inkomstspridningen förändrats ökar inkomstklyftorna i enligt SCB:s officiella statistik. Ökningen tilldrar sig ett växande intresse och oroar många. har ökningen varit påtaglig. Spridningen av hushållens disponibla inkomster, justerade för försörjningsbörda, var enligt SCB:s beräkning högre 1994 än vad som uppmätts sedan undersökningarna startade . Utvecklingen blir tydlig om man jämför den ekonomiska standarden bland de ekonomiskt mest välbeställda hushållen med dem som har svagast ekonomi. Det brukar mätas med den s.k. decilkvoten, dvs. kvoten mellan den disponibla inkomsten för de med högst ekonomisk standard och de med lägst standard, med hänsyn till försörjningsbörda. Som förklaras i underbilaga 4.2 beräknas kvoten mellan den inkomst som avgränsar de med högst ekonomisk standard och den inkomst som avgränsar de med lägst standard. I början av 1980- talet när inkomstfördelningen var som jämnast hade de välbeställda 2,5 gånger högre standard än de ekonomiskt svaga hushållen. Drygt är skillnaden cirka . De viktigaste trenderna i övrigt enligt SCB:s officiella statistik är följande (diagram 2.1, förklaringar i underbilaga 4.2): * Inkomstspridningen: Gini-koefficienten, det vanligaste måttet på spridningen, var 1975 mot 1994. * Ekonomiskt svaga hushåll: Andelen hushåll som har disponibla inkomster av medianinkomsten har ökat från till . * Välbeställda hushåll: De respektive mest välbeställda hushållens andel av de totala disponibla inkomsterna ökade svagt under 1980- talet men minskade 1991-1993. En påtaglig ökning inträffade . * Barnfamiljer och äldre: Barnfamiljernas ekonomiska standard i förhållande till samtliga hushåll har minskat påtagligt medan ålderspensionärernas standard ökat kraftigt. Diagram 2.1 Hur inkomstspridningen förändrats 1975-1994. Hushållens disponibla inkomster justerade för försörjningsbörda priser Källa: , Be 21 , SCB 1996 samt kompletterande tabeller. Som nämnts beror en betydande del av förändringarna på de mätproblem som uppstod i samband med skattereformen. I diagrammet bryts därför linjerna före och efter reformen. SCB:s försök att räkna om inkomsterna med skattereformens regler visas också. Det stora glappet mellan linjerna indikerar hur mycket inkomstspridningen underskattades före skattereformen, bl.a. genom att många inkomster inte inräknades eller värderades lågt. Enligt SCB:s beräkningar för 1989-1990 ökade Gini-koefficienten med i medeltal 0,018 genom bl.a. basbreddningarna i reformen. Andelen inkomster bland de respektive mest välbeställda ökade . Dessa ökningar av spridningsmåtten till följd av ändrade beräkningsmetoder är ungefär lika kraftiga som den totala ökningen av inkomstspridningen 1983-1990. Ett annat sätt att visa hur inkomstfördelningen ändras är att mäta hur den ekonomiska standarden utvecklats för olika decilgrupper 1975-1990 respektive 1991-1994 (diagram 2.2, förklaringar i underbilaga 4.2). Utvecklingen under de två perioderna kan inte läggas samman på grund av ändringarna i statistiken som följd av skattereformen. De mest välbeställda hushållen (decilgrupp 10) ökade sin ekonomiska standard samt . De hushållen med svagast ekonomi (decilgrupp 1) fick ökad standard med endast och en minskad standard . Det bör dock som vanligt betonas att resultaten för decilgrupp 1 är svårbedömda eftersom där ingår hemmaboende ungdomar (se bilagetabell 1.4) och andra grupper för vilka låga inkomster inte utan vidare kan likställas med svag ekonomi (t.ex. studerande, värnpliktiga, egenföretagare) samt grupper som endast tillfälligt har låga inkomster. Det är inte samma hushåll som följs över tiden utan fördelningen undersöks på nytt. Många hushåll flyttar mellan decilgrupperna mellan olika år. Diagram 2.2 Decilgruppernas standardutveckling respektive 1991-1994. Förändring av hushållens disponibla inkomster justerade för försörjningsbörda priser Källa: HINK, SCB, beräkningar. Anm: Som följd av ändrad inkomstmätning efter skattereformen kan utvecklingen respektive 1991-1994 inte läggas samman. En viktig fråga är naturligtvis om den bild vi vant oss vid från den officiella statistiken är robust om man använder andra mätmetoder. För är bilden av utvecklingen ungefär lika även med andra spridningsmått (15). I följande beräkningar kompletteras dessa resultat 1991-1994 och en känslighetsanalys av inkomstspridningen för individernas realjusterade inkomster. Individernas välfärd: I den officiella statistiken över inkomstfördelningens utveckling ger man systematiskt låg vikt till vad som sker med barnens ekonomiska standard. Ett ensamhushåll ges samma vikt som ett hushåll med exempelvis två vuxna och tre barn. Vid en bedömning av utvecklingen ges således stor vikt till vad som sker för personer i små hushåll och mindre vikt till vad som händer för personer som lever i stora hushåll, dvs. främst för barn. Inom forskningen har man däremot ofta fokuserat på individen som analysenhet (9). Detta synsätt innebär också ett normativt ställningstagande att samtliga individer bör ges lika tyngd när vi bedömer fördelningen av ekonomiska resurser. Inkomstspridningen mellan individer utvecklas något annorlunda än den för hushåll (diagram 2.3). För individernas disponibla inkomster var minskningen av inkomstspridningen och ökningen i slutet av decenniet inte lika markerad som för hushållens inkomster. Däremot blir ökningen ungefär lika tydlig. Skillnaderna beror bl.a. på att, som inkomstspridningen har ökat, viktiga strukturförändringar har inträffat i inkomstfördelningen, vilket redovisas i avsnitt 2.5. Barnfamiljer har fått en relativt sämre position i inkomstfördelningen medan t.ex. pensionärer har fått en förbättrad situation. Realjusterade inkomster: I den officiella statistiken mäts hushållens inkomster enligt kontantprincipen. Som inkomst räknas det nominella belopp hushållet kan disponera under kalenderåret. Det innebär exempelvis att inkomster av kapital tas upp till sitt fulla nominella värde även om de helt eller delvis har urholkats av inflationen. med höga nominella räntor och hög inflation kan som effekt uppkomma att inkomstspridningen ökar kraftigare än vad som skulle vara en ekonomiskt mer korrekt beräkning där man beaktar den reala avkastningen över tiden. Inga avdrag görs för ränteutgifter. En annan egenhet i det gängse inkomstbegreppet är att den inkomst som man har av en ägd bostad endast uppkommer som en inkomst om bostaden säljs utan att en annan ägd bostad anskaffas. Detta medför att in- komstspridningen varierar mer än vad som skulle bli fallet om man kunde beakta en långsiktigt beräknad inkomst av bostaden. En närliggande egenskap är att de värdeförändringar som sker i aktier och andra värdepapper bokförs som inkomst först det år värdepapper säljs, dvs. Värdeförändring under en följd av år registreras som inkomst först vid försäljningsåret, vilket kan ge en missvisande bild av inkomstfördelningen. Genom att hushållens benägenhet att realisera värdepapper varierar starkt mellan olika år, t.ex. som följd av förändrade skatteregler, får denna princip för mätning till följd att variationerna mellan olika år kan bli stora. Ett viktigt exempel på detta är att realisationsvinster på aktier blev mycket höga 1994 som följd av att skattesatsen höjdes från till . I bl.a. beräkningarna inför skattereformen och vid utvärderingen av reformen mättes hushållens kapitalinkomster realt. Inkomster av kapital behandlades i dessa beräkningar på ett i ekonomisk mening mera långsiktigt sätt. En liknande schablonmässig beräkning av realjusterade inkomster har genomförts för 1978 och 1981-1994. Den innebär förenklat att räntor har korrigerats för inflationen, inkomster från värdestegringar av aktier utjämnats och att en inkomst av eget hem har beräknats i enlighet med nationalräkenskapernas driftsöverskott. Detta nya inkomstmått kallas förenklat för realjusterad inkomst. Hur beräkningen har genomförts förklaras i underbilaga 4.2.2 Diagram 2.3 Inkomstspridningen enligt Gini-koefficienten 1975-1994 enligt SCB:s redovisning för hushållens disponibla inkomster jämfört med disponibla inkomster för individer samt med individernas realjusterade disponibla inkomster Källa: HINK, SCB, beräkningar. Realjusterad inkomst för individer: Inkomstspridningen för individernas realjusterade disponibla inkomster förändrades inte nämnvärt 1978-1990 (diagram 2.3). Ökningen av inkomstspridningen och 1991-1994 är mindre tydlig. Omläggningen av statistiken vid skattereformen medförde som nämnts en skenbar ökning av inkomstspridningen. Den stora ökningen av ekonomisk standard i de övre decilgrupperna som visades i diagram 2.2 beror till betydande del på beräkningen av kapitalinkomster (tabell 2.1). De realjusterade inkomsterna för individer i de övre decilgrupperna ökade inte mer än för andra decilgrupper 1978-1990 och inte lika påtagligt 1991-1994. Den kraftiga minskningen av den ekonomiska standarden 1991- 1994 för decilgrupp 1 beror dessutom till stor del på att ungdomar som bor kvar hos föräldrarna räknas som egna hushåll (se vidare bilagetabell 1.4)3. Tabell 2.1 Decilgruppernas standardutveckling. Förändring av hushållens nomi- nella disponibla inkomster justerade för försörjningsbörda samt av individernas realjusterade disponibla inkomster resp. 1991-1994. Decilgrupp Förändring, procent Hushållens nominella inkomstIndividernas realjusterade inkomst 1978-90 1991-94 1978-90 1991-94 1991-94 exkl. kvarboende 1) 1 -3,8 -17,4 -2,3 -7,2 -1,9 2 14,4 -4,2 10,2 -0,4 0,2 3 15,1 -2,3 10,7 0,1 0,4 4 16,2 -2,2 10,9 0,1 0,3 5 17,1 -3,8 11,0 -0,6 -0,6 6 16,1 -4,4 10,5 -0,8 -0,7 7 14,5 -4,3 10,1 -0,4 -0,3 8 13,8 -4,3 10,6 -0,1 0,0 9 15,1 -2,2 10,6 1,3 1,4 10 23,4 12,5 11,2 4,7 4,8 Alla 15,8 -0,5 10,1 0,7 1,0 1) Hemmaboende ungdomar har exkluderats Anm: Som följd av ändrad inkomstmätning efter skattereformen kan utvecklingen inte läggas samman. Källa: HINK, SCB, beräkningar Metoden att beräkna realjusterade inkomster är stiliserad och förenklad. Beräkningarna visar dock hur känslig bilden av inkomstspridningens utveckling är för mätmetoderna. De indikerar att ökningen av inkomstklyftorna kan vara tillfällig. **FOOTNOTES** Av beräkningstekniska skäl har ca 10-40 hushåll med negativa inkomster exkluderats i denna och följande tabeller och diagram. Detta påverkar resultaten endast marginellt. Ungdomar som bor kvar hos föräldrarna har fått minskade disponibla inkomster som följd av bl.a. längre studietider och ökad arbetslöshet.