prop · GK03100D2 · 1997-01-01 00:00:00 — Om skattemyndigheten med stöd av 27 eller 28 § har beslutat om minskning av skatteavdraget, får arbetsgivaren dock inte tillmötesgå arbetstagarens begäran om ett förhöjt skatteavdrag. Skatteavdrag enligt en bestämd procentsats 8 § Skatteavdrag skall göras av 1. sådan ersättning för arbete som betalas ut till en juridisk person, 2. sådan ersättning för arbete som betalas ut till en fysisk person och är sidoinkomst för mottagaren, 3. ersättning som inte avser en bestämd tidsperiod eller inte betalas ut vid regelbundet återkommande tillfällen, och 4. ersättning för arbete som är avsett att pågå än . Om ersättning som avses i första stycket 3 betalas ut tillsammans med ersättning som utgör mottagarens huvudinkomst, skall skatteavdrag göras enligt grunder som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Dagpenning från arbetslöshetskassa, m.m. 9 § Skatteavdrag från sådan ersättning som avses i 5 kap. 6 § skall göras om mottagaren har F-skattsedel. 10 § Skatteavdrag från sådan ränta och utdelning som avses i 5 kap. 8 § skall göras . Skatteavdrag från ränta eller utdelning på utländska värdepapper skall göras med så stort belopp att det tillsammans med den skatt som dragits av i utlandet uppgår till av räntan eller utdelningen. Särskild beräkningsgrund för skatteavdrag 11 § För enskilda fall får skattemyndigheten besluta hur skatteavdraget skall beräknas från sådan ersättning som utgör mottagarens huvudinkomst och, om det finns särskilda skäl, även från andra ersättningar (särskild beräkningsgrund). Om mottagaren är skattskyldig också för någon annan inkomst från vilken skatteavdrag inte kan göras eller för förmögenhet eller om mottagaren skall betala fastighetsskatt, får skattemyndigheten besluta att skatteavdrag skall göras också med hänsyn till detta. 12 § När skattemyndigheten beslutar om särskild beräkningsgrund i fråga om ersättning till en juridisk person får hänsyn inte tas till den juridiska personens kostnader för lön till delägare. Beslut om särskild beräkningsgrund i fråga om ersättning till ett handelsbolag får fattas endast om det finns särskilda skäl. 13 § I fråga om ränta och utdelning får skattemyndigheten besluta om särskild beräkningsgrund endast på det sättet att skatteavdrag inte skall göras från viss ränta eller utdelning. Underlag för beräkning av skatteavdrag 14 § Om en arbetstagare, förutom kontant ersättning för arbete, får andra förmåner, skall skatteavdraget beräknas efter förmånernas sammanlagda värde. Om arbetstagaren har betalat ersättning för en förmån, skall ersättningen beaktas vid beräkningen av förmånsvärdet. I fråga om skattepliktig intäkt i form av rabatt, bonus eller annan förmån, som utges på grund av kundtrohet eller liknande, skall den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen anses som arbetsgivare. Sådan skattepliktig intäkt skall räknas med först när arbetsgivaren har fått kännedom om att arbetstagaren åtnjutit sådan intäkt. 15 § Värdet av förmån av någon annan bostad här i landet än semesterbostad skall beräknas enligt värdetabeller. Tabellerna skall ha följande grunder. Landet delas in i områden som är väsentligen enhetliga i fråga om boendekostnader. Förmånsvärdet av en bostad skall bestämmas inom varje område till det genomsnittliga värdet beräknat per kvadratmeter bostadsyta för jämförbara bostäder inom området. För en bostad utanför tätort med närmaste omgivning skall dock värdet bestämmas till av det lägsta av nämnda genomsnittsvärden. 16 § Om skattemyndigheten har bestämt värdet av en förmån vid beräkning av arbetsgivaravgifter enligt bestämmelserna i 9 kap. 2 § andra stycket, skall detta värde användas även vid beräkning av skatteavdrag. 17 § Värdet av en förmån i andra fall skall beräknas enligt bestämmelserna i kommunalskattelagen (1928:370). Bestämmelserna om jämkning i punkt 4 andra stycket av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen får dock tillämpas endast i fråga om förmån av fri kost och efter beslut av skattemyndigheten. 18 § Om en arbetstagare på grund av arbetsavtal har rätt att ta emot också drickspengar eller någon annan liknande ersättning direkt från allmänheten och arbetsgivaren känner till eller kan uppskatta ersättningen, skall hänsyn tas till sådan ersättning vid beräkning av skatteavdrag. Ersättning för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa 19 § Från ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunal- skattelagen (1928:370) skall skatteavdrag göras endast till den del ersättningen överstiger de schablonbelopp som anges i punkt 3 respektive 3 a eller, när det gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften. Om en tjänsteresa som avses i punkt 3 sista stycket av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen varar på samma ort eller, i fall som avses i punkt 3 andra stycket sjunde och åttonde meningarna av samma anvisningar, på samma ort, skall skatteavdraget beräknas på hela ersättningen. får dock, efter ansökan av den som betalar ut ersättningen, besluta att skatteavdrag skall göras enligt första stycket även under en viss . Annan ersättning för kostnader i arbetet 20 § Från någon annan ersättning för kostnader i arbetet än sådan som avses i 19 § skall skatteavdrag göras endast i följande utsträckning: Om det är uppenbart att ersättningen avser kostnader som mottagaren inte får dra av vid inkomsttaxeringen, skall skatteavdrag beräknas på hela ersättningen. Om det är uppenbart att ersättningen överstiger det belopp som mottagaren får dra av vid inkomsttaxeringen, skall skatteavdrag beräknas på den överstigande delen. 21 § Skatteavdrag skall beräknas på det belopp som återstår sedan följande avgifter räknats av från ersättningen för arbetet: 1. avgifter som arbetstagaren i samband med tjänsten betalar för egen eller efterlevandes pensionering på annat sätt än genom försäkring, och 2. avgifter som arbetstagaren betalar för sådan pensionsförsäkring eller sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med tjänsten. 22 § Andra kostnader i arbetet än de som avses i 21 § får räknas av endast om 1. arbetstagaren är en fysisk person som får dra av kostnaderna vid inkomsttaxeringen, och 2. kostnaderna kan beräknas uppgå till av arbetstagarens ersättning från arbetsgivaren under inkomståret. Om en sådan schablon som fastställts enligt 2 kap. 4 § andra stycket lagen (1981:691) om socialavgifter, är tillämplig på arbetstagaren, skall kostnaderna beräknas enligt schablonen. Finns det inte någon schablon skall skattemyndigheten på begäran av arbetsgivaren bestämma hur kost- naderna skall beräknas. Om arbetstagarens kostnader har beräknats enligt andra stycket, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren om detta. 23 § På begäran av en utbetalare får skattemyndigheten, trots bestämmelsen i 22 § första stycket, besluta att skatteavdrag skall göras utan hänsyn till förmån av fri hemresa eller ersättning för kostnad för hemresa med allmänna kommunikationer. Detta gäller dock endast till den del förmånen eller ersättningen inte överstiger det belopp som får dras av enligt punkt 3 b av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370). Resor vid tillträdande eller frånträdande av anställning eller uppdrag 24 § Vid beräkningen av skatteavdrag skall hänsyn inte tas till förmån av fri resa inom eller mellan Europeiska unionens medlemsländer eller EES- länderna i samband med tillträdande eller frånträdande av anställning eller uppdrag eller till ersättning för kostnader för sådan resa. 25 § I fråga om folkpension och annan ersättning som betalas ut tillsammans med sådan pension får utbetalaren vid beräkning av skatteavdrag ta hänsyn till att arbetstagaren kan vara berättigad till särskilt grundavdrag, om den preliminära skatten därigenom bättre stämmer överens med den beräknade slutliga skatten för inkomståret. beslut enligt 11 § om särskild beräkningsgrund måste dock följas. 26 § Om ersättning för arbete betalas ut i form av förskott, skall skatteavdraget beräknas till så stor del av skatteavdraget på hela ersättningen som det utbetalda beloppet utgör av hela ersättningen. Om hela ersättningen inte är känd då förskottet betalas ut, beräknas skatteavdrag som om förskottet utgör hela ersättningen för den aktuella tidsperioden. När resterande belopp betalas ut görs skatteavdrag med återstående del av det sammanlagda avdraget för hela ersättningen. Minskat skatteavdrag vid konkurs eller utmätning 27 § För en arbetstagare som är försatt i konkurs får skattemyndigheten efter ansökan av konkursboet besluta att skatteavdrag skall göras med mindre belopp än som annars skulle ha gällt, om den preliminära skatten därigenom bättre stämmer överens med den beräknade slutliga skatten. Vid beräkningen skall om möjligt hänsyn tas till sådana belopp som enligt 11 kap. 16 § 1 kan komma att tillgodoräknas arbetstagaren utöver preliminär skatt. 28 § Bestämmelsen i 27 § gäller också efter ansökan av en kronofogde- myndighet när lön skall tas i anspråk genom utmätning. Ändrad beräkning av skatteavdrag 29 § får besluta om ändrad beräkning av skatteavdrag för att uppnå att detta bättre stämmer överens med den beräknade slutliga skatten. Bestämmelserna i 12 och 13 §§ skall då tillämpas. Vid beräkningen skall om möjligt hänsyn tas till sådana belopp som en- ligt 11 kap. 16 § 1 kan komma att tillgodoräknas arbetstagaren utöver preliminär skatt och till sådana belopp som avses i 11 kap. 16 § 2 a och b. Ändrad beräkning får beslutas endast om den avser belopp som är betydande med hänsyn till arbetstagarens förhållanden eller om det finns andra särskilda skäl. 1 § Arbetsgivaravgifter skall beräknas för varje redovisningsperiod efter de procentsatser och på det underlag som anges i 1. 2 kap. 1 och 3Ä5 §§ lagen (1981:691) om socialavgifter, 2. 1 § lagen om (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster, och 3. 1 och 3 §§ lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. 2 § Skattepliktiga förmåner skall tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 kap. 14, 15 och 17 §§. Sådan drivmedelsförmån som avses i punkt 2 sjunde stycket av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen (1928:370) skall dock värderas till marknadsvärdet. På begäran av arbetsgivaren får skattemyndigheten bestämma värdet av förmånen om 1. det finns grund för jämkning av värdet av bilförmån eller kostförmån enligt punkt 4 andra eller tredje stycket av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen (1928:370), eller 2. bostadsförmånsvärde som bestäms enligt 8 kap. 15 § avviker med från det värde som följer av 42 § första stycket och punkt 3 andra stycket av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen. Arbetsgivaren skall underrätta arbetstagaren om skattemyndighetens beslut. 3 § En arbetsgivare får vid beräkningen av arbetsgivaravgifter göra avdrag för sådana kostnader som avses i 2 kap. 4 § första stycket 6 lagen (1981:691) om socialavgifter och som arbetstagaren haft, om kostnaderna kan beräknas uppgå till av arbetstagarens lön från arbetsgivaren under beskattningsåret. Vid beräkningen av kostnaderna gäller 8 kap. 22 § andra och tredje styckena. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om preliminär självdeklaration och löpande redovisning av skatt samt särskilda bestämmelser om redovisning av mervärdesskatt. Skyldighet att lämna preliminär självdeklaration 2 § En preliminär självdeklaration skall lämnas av 1. den som ansöker om F-skattsedel, och 2. den som har F-skatt eller särskild A-skatt och vars slutliga skatt vid taxeringen året efter inkomståret beräknas överstiga motsvarande skatt enligt den årliga taxeringen året före inkomståret med ett belopp som är betydande med hänsyn till den skattskyldiges förhållanden. En preliminär självdeklaration skall innehålla de uppgifter om beräknade inkomster och utgifter för inkomståret samt om förmögenhet som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 3 § Om det på grund av ändrade förhållanden kan antas att den slutliga skatten vid taxeringen året efter inkomståret kommer att överstiga den som beräknats enligt en tidigare lämnad preliminär självdeklaration med ett belopp som är betydande med hänsyn till den skattskyldiges förhållanden, skall den skattskyldige lämna en ny preliminär självdeklaration. 4 § I de fall som avses i 2 § 2 och 3 § behöver den skattskyldige inte lämna någon preliminär självdeklaration för inkomståret efter . 5 § Efter föreläggande av skattemyndigheten skall också den som inte är deklarationsskyldig enligt 2 eller 3 § lämna en preliminär självdeklaration. En skattskyldig får lämna preliminär självdeklaration även i andra fall. När en preliminär självdeklaration skall lämnas 6 § En preliminär självdeklaration enligt 2 § 1 skall lämnas när ansökan görs. I de fall som avses i 2 § 2 skall den preliminära självdeklarationen lämnas året före inkomståret eller, om den skattskyldige då inte var deklarationsskyldig, dagar efter det att skyldigheten uppkom. 7 § En ny preliminär självdeklaration enligt 3 § skall lämnas dagar efter det att förhållandena ändrades. Uppgift om kommande utbetalningar 8 § Efter föreläggande av skattemyndigheten är en arbetsgivare skyldig att för en namngiven person lämna uppgift om den ersättning som kan antas komma att betalas ut under inkomståret. Skyldighet att lämna skattedeklaration 9 § En skattedeklaration skall lämnas av 1. den som har betalat ut lön eller i annat fall har gjort ett skatteavdrag, 2. den som har betalat ut sådan ersättning som skatteavdrag skall göras från enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 3. den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200) om inte annat följer av 30 eller 31 §, 4. handelsbolag som är skattskyldigt enligt mervärdesskattelagen, och 5. den som omfattas av beslut enligt 11 §. 10 § Efter föreläggande av skattemyndigheten skall också den som inte är deklarationsskyldig enligt 9 § lämna en skattedeklaration. 11 § skall också besluta att mervärdesskatt som annars skall redovisas i en självdeklaration enligt bestämmelserna i 31 § första stycket, skall redovisas i en skattedeklaration 1. om den skattskyldige begär det, eller 2. om det finns särskilda skäl. Beslutet skall gälla hela beskattningsår och, i de fall som avses i 1, minst två på varandra följande beskattningsår. 12 § Om det finns särskilda skäl får skattemyndigheten gå med på att en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person som saknar fast driftställe här i landet, redovisar arbetsgivaravgifter på något annat sätt eller vid någon annan tidpunkt än som anges i detta kapitel. 13 § En skattedeklaration skall lämnas för varje redovisningsperiod. Om den som är registrerad enligt 3 kap. 1 § inte skall redovisa vare sig skatteavdrag eller arbetsgivaravgifter i skattedeklaration för en eller flera perioder och om skattemyndigheten skriftligen upplysts om detta, behöver någon deklaration inte lämnas. Andra stycket gäller den som är skattskyldig till mervärdesskatt endast om han enligt 31 § skall redovisa mervärdesskatten i sin självdeklaration. 14 § Redovisningen i en deklaration skall göras löpande för bestämda tidsperioder (redovisningsperioder). 15 § Redovisningsperioden omfattar en kalendermånad. För en sådan skattskyldig som inte är skyldig att lämna självdeklaration och som därför skall redovisa mervärdesskatt i en skattedeklaration samt för handelsbolag, får skattemyndigheten besluta att redovisningsperioden för mervärdesskatt skall vara ett helt beskattningsår. Detta gäller endast om beskattningsunderlagen exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas uppgå till högst . 16 § Redovisningsperioden för mervärdesskatt som skall redovisas i en självdeklaration utgörs av det beskattningsår som självdeklarationen avser när det gäller inkomstbeskattning. Vad en skattedeklaration skall ta upp 17 § En skattedeklaration skall ta upp 1. nödvändiga identifikationsuppgifter, 2. uppgift om den redovisningsperiod för vilken redovisning lämnas, 3. följande uppgifter om skatteavdrag : a) den lön från vilken utbetalaren är skyldig att göra skatteavdrag, b) avdraget belopp, 4. följande uppgifter om arbetsgivaravgifter: a) den lön för vilken utbetalaren är skyldig att betala arbetsgivaravgifter, b) avdrag enligt 9 kap. 3 §, c) periodens avgifter, 5. följande uppgifter om mervärdesskatt: a) utgående skatt, b) ingående skatt, c) omsättning, förvärv och överföringar av varor som transporteras mellan , och 6. de ytterligare uppgifter som behövs för beräkning och kontroll av skatteavdrag, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vad en skattedeklaration skall ta upp. När en skattedeklaration skall lämnas 18 § Den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på beskattnings- underlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas uppgå till högst , skall lämna skattedeklaration enligt följande uppställning. Deklarationen som skall skall avse skatteavdrag mervärdesskatt för ha kommit in till skatte- och arbetsgivaravgifter redovisningsperioden myndigheten senast för redovisningsperioden januari mars februari april mars maj april juni maj juli juni augusti juli september augusti oktober september november oktober december november januari december november 19 § Den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på beskattnings- underlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas överstiga , skall lämna skattedeklaration enligt följande uppställning, om inte skattemyndigheten har beslutat något annat enligt 21 §. Deklarationen som skall skall avse skatteavdrag, arbetsgivaravgifter ha kommit in till skatte- och mervärdesskatt för redovisningsperioden myndigheten senast mars april maj juni juli augusti september oktober november december januari december 20 § Den som redovisar överskjutande ingående mervärdesskatt före den tid som anges i 18 eller 19 § skall redovisa också de skatteavdrag och arbetsgivaravgifter som skall redovisas den månad återbetalning begärs, eller som skulle ha redovisats tidigare, om skatteavdragen och arbetsgivaravgifterna inte redan redovisats eller fastställts. Första stycket gäller inte landsting och kommuner. 21 § Om det finns särskilda skäl får skattemyndigheten besluta att en sådan arbetsgivare som avses i 19 § skall redovisa skatteavdrag och arbetsgivaravgifter i en skattedeklaration som skall lämnas senast den 12 efter redovisningsperiodens utgång, den 17. Deklarationen skall ta upp de uppgifter som anges i 17 § 1Ä4. 22 § En skattskyldig som inte skall redovisa mervärdesskatt eller som enligt 32 § första stycket skall redovisa mervärdesskatt i självdeklaration, skall lämna skattedeklaration enligt följande uppställning. Deklarationen som skall skall avse skatteavdrag och arbetsgivar- ha kommit in till skatte- avgifter för redovisningsperioden myndigheten senast mars april maj juni juli augusti september oktober november december januari december 23 § Kommuner och landsting skall lämna skattedeklaration endast enligt uppställningen i 18 § med undantag för då deklara- tionen i stället skall ha kommit in till skattemyndigheten senast den 12 . 24 § Om det finns särskilda skäl får skattemyndigheten bevilja en skattskyldig anstånd med att lämna skattedeklaration. En ansökan om anstånd skall ha kommit in till skattemyndigheten senast den dag då deklarationen skulle ha kommit in. Ändras förutsättningarna för anståndet innan anståndstiden gått ut, skall anståndet omprövas. Bestämmelser om anstånd med inbetalning av skatt finns i 17 kap. 1 §. Hur en deklaration skall lämnas 25 § En preliminär självdeklaration, en skattedeklaration eller en särskild skattedeklaration skall lämnas till skattemyndigheten enligt fastställt formulär. 26 § En deklaration enligt 25 § får, efter särskilt medgivande från , eller skattemyndighet som bestämmer, lämnas i form av ett elektroniskt dokument. En sådan deklaration får tas emot av för skattemyndighetens räkning. Med ett elektroniskt dokument avses i denna lag en upptagning vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. 27 § Om den som är deklarationsskyldig inte lämnar deklaration eller om deklarationen är ofullständig, får skattemyndigheten förelägga den deklarationsskyldige att lämna deklaration eller komplettera den. 28 § får, om det finns särskilda skäl, besluta att en viss verksamhet skall redovisas för sig. Särskilda bestämmelser om redovisning av mervärdesskatt 29 § I 13 kap. 6Ä28 a §§ mervärdesskattelagen (1994:200) finns särskilda bestämmelser om redovisning av utgående och ingående mervärdesskatt. 30 § Den som är skattskyldig för import av varor skall redovisa den utgående skatten för importen på det sätt som gäller för tull. Utgående skatt som avser sådana gemenskapsinterna förvärv som anges i 1 kap. 1 § första stycket 2 mervärdesskattelagen (1994:200) skall redovisas särskilt. Redovisning i självdeklaration eller särskild skattedeklaration 31 § Den som bedriver en verksamhet där beskattningsunderlagen exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst och som är skyldig att lämna självdeklaration enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter och som inte är handelsbolag, skall redovisa mervärdesskatten i den deklarationen, om skattemyndigheten inte beslutat annat enligt 11 §. I fråga om förfarandet vid mervärdesbeskattningen gäller då bestämmel- serna i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter samt taxeringslagen (1990:324). Redovisningen skall innehålla samma uppgifter som gäller för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration. Den som är skattskyldig endast på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 mervärdesskattelagen (1994:200) skall dock redovisa mervärdesskatten i en särskild skattedeklaration för varje förvärv. Deklarationen skall lämnas in senast efter förvärvet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas. 32 § Den som är registrerad eller skyldig att anmäla sig för registrering för mervärdesskatt enligt bestämmelserna i 3 kap. är även skyldig att i en periodisk sammanställning lämna uppgifter om omsättning, förvärv och överföringar av varor som transporteras mellan . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas. Då får föreskrivas att periodisk sammanställning skall lämnas även för varuöverföringar för vilka redovisningsskyldighet inte föreligger. 33 § En periodisk sammanställning skall lämnas enligt fastställt formulär. får bestämma att sammanställningen kan lämnas med hjälp av automatisk databehandling. 34 § Den periodiska sammanställningen skall göras för varje kalen- derkvartal, om inte annat följer av andra stycket. Den myndighet som den periodiska sammanställningen skall lämnas till får gå med på att sammanställningen görs för kalenderår under förutsättning att 1. den skattskyldige tillämpar kalenderår som räkenskapsår, 2. den skattskyldige bedriver en verksamhet där beskattningsunderlagen för kalenderåret beräknas sammanlagt uppgå till högst , 3. den skattskyldiges omsättning av varor enligt 3 kap. 30 a § mervärdesskattelagen (1994:200) uppgår till högst per kalenderår, och 4. den skattskyldiges omsättning av varor enligt 3 kap. 30 a § mervärdesskattelagen inte avser nya transportmedel. 35 § Den periodiska sammanställningen skall lämnas in till Riks- skatteverket. Den skall ha kommit in senast den 5 i andra månaden efter utgången av den period som sammanställningen avser. får gå med på att sammanställningen lämnas till någon annan myndighet. 36 § Om en verksamhet avvecklas skall redovisningen fullgöras till och med den redovisningsperiod under vilken avvecklingen slutförts.