prop · GK03156 · 1997-01-01 00:00:00 — Därefter gäller reglerna i LPT om intagning, utskrivning etc. Om förutsättningarna för vård enligt LPT inte är uppfyllda eller när förutsättningarna för tvångsvård enligt LRV eller LPT upphör, åligger det den kommun där personen i fråga är folkbokförd att verka för att han eller hon får det stöd och den service som är nödvändig med hänsyn till hans eller hennes behov enligt LSS eller enligt SoL. Detsamma gäller naturligtvis även för andra som vårdas på vårdhem i samband med att dessa avvecklas. 5.3 Tidpunkten för slutgiltig avveckling av vårdhem och specialsjukhus för personer med utvecklingsstörning ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: En särskild lag om avveckling av| |specialsjukhus och vårdhem införs. Därigenom fastställs| |att specialsjukhus skall vara avvecklade vid utgången| |av och vårdhem vid utgången av . förslag: föreslår genom en särskild lag av- veckling av specialsjukhuset till och av vårdhem till . Skälen till avveckling är bl.a. att vård utan samtycke föreslås upphöra samt att alternativen inte medför stora merkostnader för kommunerna. Föreslagen tidpunkt är balanserad mellan att inte skapa merkostnader för kommunerna och att ändå påskynda avvecklingen. Vissa vårdhem bör enligt förslaget få omvandlas till särskilda boendeformer för äldre enligt SoL. Remissinstanserna: Remissinstanserna är i den mån de kommenterar det positiva till att slutgiltigt avveckla vårdhemmen och specialsjukhusen. Det som diskuteras är tidpunkten för avveckling och i viss mån alternativet att omvandla vissa vårdhem till äldreboende. Flera remissinstanser däribland , kommun, kommun och i stöder aktivt den föreslagna avvecklingstidpunkten. Andra, såsom , väljer att inte göra några invändningar mot den föreslagna tidpunkten. Avvikande uppfattning presenteras av kommun och som förespråkar utgången av istället. Även kommun torde önska en senare tidpunkt för avveckling men presenterar inget alternativ. säger sig inte finna skäl att lämna sin tidigare ståndpunkt om slutlig avveckling vid utgången av . Skälen för regeringens förslag: Slutgiltig avveckling av vårdhem och specialsjukhus Som tidigare nämnts föreslog i sitt betänkande (SOU 1991:46) att alla vårdhem och specialsjukhus borde vara avvecklade . I 6 § införandelagen till LSS föreskrevs istället att landsting och kommuner gemensamt skulle planera för avveckling av befintliga specialsjukhus och vårdhem och att avvecklings- planer skulle upprättas och lämnas in till . har till regeringen framfört att den anser att en slutgiltig tidpunkt för vårdhemmens avveckling skall fastställas. Skälen är att så få personer kommer att bo på vårdhem, att de i allmänhet har låg standard samt att förslag om upphörande av tvång kommer att läggas. bor ca 950 personer fortfarande på 52 institutioner. Av dessa är endast de som vistas på specialsjukhuset inskrivna för vård utan samtycke. Enligt de planer för avveckling som finns kommer det vid utgången av att finnas 19 institutioner där 318 personer bor. För 190 personer vid 12 vårdhem är framtiden därefter oviss då det saknas avvecklingsplaner. Vid tre av dessa vårdhem har huvudmannen deklarerat att man inte har för avsikt att avveckla institutionen. Det enda kvarvarande specialsjukhuset, Salberga sjukhus i , skall enligt en beslutad avvecklingsplan vara avvecklat vid utgången av . Enligt 8 § införandelagen till LSS skall landstingen vara huvudmän för vårdhemmen om inte kommer överens med en kommun om något annat. I de fallen sådan överenskommelse görs kan kommunerna kompenseras ekonomiskt på så sätt som sägs i 17 § LSS. De kvarvarande vårdhemmen drivs i huvudsak i regi. Vid dessa vårdhem vistas dock personer från stora delar av landet. En avveckling av ett vårdhem kräver därför aktivt samarbete mellan kommunen och andra huvudmän. De huvudmän som är ansvariga för de alternativ som vanligen används vid avveckling av vårdhemmen är kommunerna, främst genom LSS. LSS bygger på bosättningsbegreppet vilket leder till att det i första hand är den kommun där den enskilde är folkbokförd som skall erbjuda ett alternativ till vårdhemmet eller specialsjukhuset. Inget hindrar dock att den enskilde väljer att bosätta sig på någon annan plats. Någon remissinstans har uttryckt oro för tvister mellan kommuner om rätt folkbokföringsort. Det är dock inte kommunen som har att slutgiltigt fastställa var en person skall vara folkbokförd. påpekar i sin rapport att alternativen till vårdhem inte medför några betydande merkostnader relaterat till drift av vårdhemmen. Ingen remissinstans har motsagt denna uppgift. Merkostnader anförs enligt inte heller som skäl för att inte avveckla vårdhem. Det händer dock att kommuner uttrycker oro för att en oproportionellt stor grupp personer med utvecklingsstörning kan komma att bosätta sig i deras kommun. I det sammanhanget vill regeringen uppmärksamma det arbete som pågår inom för att skapa kostnadsutjämning mellan kommunerna för insatser enligt LSS. pågår en fältstudie utifrån vad som framfördes i Ds 1996:47 om utjämning av kostnadsskillnader för verksamhet enligt LSS. Vidare har kommittén (Fi 1995:16) om uppföljning och utveckling av det nya utjäm- ningssystemet för kommuner och landsting givits tilläggsdirektiv (dir. 1997:32) för att se om kostnader för insatser enligt LSS kan ingå i systemet för kostnadsutjämning. konstaterar vidare i sin rapport att de personer som flyttar från vårdhem ofta har mer omfattande funktionshinder än de som bor kvar. Detsamma gäller för dem som bor på vårdhem med avvecklingsplan i relation till dem som bor på vårdhem utan avvecklingsplan. Således saknas skäl att tro att anledningen till att vissa personer bor kvar på vårdhem är att de har mer omfattande behov än andra. Regeringen delar uppfattning att det finns starka skäl för att fastslå ett datum för den slutgiltiga avvecklingen av vårdhemmen och specialsjukhusen. En grundläggande orsak är att det i denna proposition läggs fram förslag om upphörande av vård utan samtycke enbart baserad på utvecklingsstörning. Som tidigare påpekats var det enda skälet till att inte fastställa ett datum för slutgiltig avveckling vid införandet av LSS att reglerna om vård utan samtycke skulle behållas övergångsvis. I det sammanhanget bör nämnas att i samband med behandlingen av prop. 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade gjorde följande tillkännagivande (bet. 1992/93:SoU19). "I vissa fall kan dock, enligt utskottets mening, ett litet väl fungerande vårdhem för dem som bor där utgöra en väl så god vårdmiljö som ett gruppboende. Vårdbehov är individuella och det är viktigt att alla vårdbedömningar utgår från den enskilde individens behov. Huvudmännen bör därför utifrån varje vårdhems förutsättningar kunna ta ställning till frågan om nedläggning eller fortsatt drift." Utskottet utvecklade inte närmare vad som avsågs med ett litet väl fungerande vårdhem. Regeringen konstaterar att uttalandet i och för sig inte motsäger att vårdhem- men skall avvecklas utan snarare avser att diskutera formerna för avveckling. Resonemanget utgår dock i från en något äldre vårdtanke än de principer som lagstiftningen numera bygger på. Precis som alla andra skall personer med utvecklingsstörning ha en egen bostad. De flesta behöver då en bostad med särskild service för att ge dem stöd i vardagen. I den mån personerna behöver vård skall de vända sig till hälso- och sjukvården. Det kan påpekas att bostäder med särskild service enligt LSS är sådana bostäder som kan omfattas av det kommunala sjukvårdsansvaret i hälso- och sjukvårdslagen. Regeringen anser därför inte att tillkännagivande bör föranleda några särskilda åtgärder i denna proposition. Beslutet att avveckla vårdhemmen och specialsjukhusen har redan fattat i samband med införandet av LSS. Att detta beslut skall fullföljas har bekräftats senast i proposition 1994/95:100, bil. 6 som har godkänt (bet. 1994/95:SoU15). Det angelägna är nu att slutföra denna avveckling inom en rimlig tid. För merparten av dem som bor på vårdhem kommer den pågående och planerade avvecklingen att betyda att de kan få en bostad . För ett litet antal personer blir detta inte en realitet. Med detta förslag kommer avvecklingen att tidigareläggas för ca 60 personer. Viktigare är dock att det för ca 190 personer verkligen sker en avveckling av vårdhemmet. Erfarenheter som finns av vårdhemsavveckling visar bl.a. att det underlättar att ha ett sista datum för avvecklingen fastställt. Det framförs också i remissvaren av kommun med erfarenheter av vårdhemsavvecklingen i vilken slutfördes . Genom att införa en särskild lag om avveckling av vårdhem och specialsjukhus kan en definitiv sluttidpunkt för när dessa institutioner skall vara avvecklade fastställas. Därigenom fastställs att dessa institutioner inte får användas för sitt nuvarande ändamål efter denna tidpunkt. De kan då heller inte längre tillgodose behov av insatsen bostad med särskild service enligt LSS. Frågan är då vilken sluttidpunkt som kan anses lämplig. framför i sin rapport att tidpunkten för slutgiltig avveckling av vårdhem bör ligga så nära i tiden att huvudmännen börjar förberedelser för en planerad avveckling i den mån de inte redan gjort det. Denna tidpunkt bör därför inte ligga längre bort än . Enligt talar mycket för att är en lämplig tidpunkt. Remissinstanserna är till övervägande del positiva till denna tidpunkt. Två av remissinstanserna, och kommun, förordar att hela den av förespråkade tiden skall användas. Regeringen delar uppfattning att ett fastställande av slutdatum måste ligga inom en relativt snar framtid för att påskynda planering och genomförande av avvecklingen. Vidare måste det ges reell tid för att på ett för den enskilde vårdhemsboende gott sätt kunna genomföra avvecklingen. För flertalet av de personer som vistas på vårdhem finns planer för att genomföra avvecklingen . Det är klart att hänsyn skall tas till de praktiska förutsättningarna för att avveckla de kvarvarande vårdhemmen. De omfattande och goda erfarenheter som finns om avveckling torde dock betyda att planering och genomförande kan göras på . De huvudmän som behöver lägga ner ett mer omfattande arbete med avvecklingen har i regel underlåtit att tidigare genomföra i lag fastställd planering. Regering anser därför, precis som , att är en lämplig sluttidpunkt för avveckling av vårdhem för personer med utvecklingsstörning. Det bör därför fastställas genom den lag om avveckling som föreslås. Förutsättningarna är något annorlunda för specialsjukhuset. Det finns endast ett sådant kvar, Salberga i Sala. Huvudman för Salberga är i . har för presenterat en avvecklingsplan för specialsjukhuset som innebär att det skall vara avvecklat vid utgången av . Då det nu förslås att de gamla reglerna om vård oberoende av samtycke skall upphöra finns det ingen anledning att efter 1997 ha kvar något specialsjukhus. föreslår i sin rapport att vissa vårdhem skall få fortleva som institutioner för äldre. Förslaget får stöd av några remissinstanser som och . att förslaget strider mot egna slutsatser att ingen kan vara för gammal för att med goda behållning flytta från ett vårdhem. Regeringen tar principiellt avstånd från inrättandet av nya institutioner för personer med utvecklingsstörning. På de institutioner där det vistas personer vars ålder betydligt överstiger folkpensionsåldern kan det dock finnas skäl att ta hänsyn till deras vilja att inte behöva flytta. Den fortsatta driften av en sådan institution kan dock inte ske i form av vårdhem, eftersom dessa skall avvecklas. Det blir i stället fråga om särskilda boendeformer för äldre. De personer som berörs måste givetvis underrättas om denna förändring och de bör även erbjudas reella alternativ till sådan vård i form av andra insatser enligt LSS. Om det vid samma institution bor personer vars ålder endast obetydligt överstiger folkpensionsåldern skall de dock erbjudas bostad med särskild service. Regeringen vill också uppmärksamma de kommuner som genomför förändringar av ovan nämnda slag på det ansvar man därmed åtar sig. Alla som väljer att bo kvar på vårdhemmet för att de vill bo där återstoden av sitt liv måste i så fall få göra det. I den mån kommunen avser att låta även andra personer än dem som bor på vårdhemmet flytta dit för att erhålla äldreomsorg kan denna vård inte vara speciellt riktad till personer med utvecklingsstörning. följer utvecklingen vid vårdhemmen såväl avseende drift som avvecklingen. I enlighet med sitt ansvar för tillsynen över vårdhemmen bör även i fortsättningen i samverkan med berörda länsstyrelser följa avvecklingen av vårdhemmen. har förklarat att den före kommer att göra en bedömning av alternativa boendeformer för dem som bor på vårdhem. Denna kommer särskilt att inriktas på de vårdhem som ännu inte inkommit med avvecklingsplaner och möjligheten att konvertera vårdhem till annan boendeform skall då beaktas. Bedömningen kommer att utgå från bestämmelserna i och SoL. Långa institutionsvistelser vid centrala institutioner kan leda till att vissa personer vill stanna kvar på orten för institutionen efter avslutad vård. Denna fråga behandlades bl.a. i regeringens proposition 1994/95:77 om vissa frågor om personlig assistans och om kostnadsansvaret för insatser enligt LSS, där man föreslog en tillfällig lösning. En reglering av detta förhållande måste ta sin utgång i det faktum att alla skall ha rätt att bosätta sig var de vill i landet. Dagens regler om rätt till förhandsbesked enligt LSS och rätten för vissa grupper att ansöka om insatser enligt SoL i en annan kommun än den där man är bosatt, som föreslås i proposition 1996/97:124 om ändring i socialtjänstlagen, bygger på denna princip. Denna frihet betyder dock inte att hemkommunen kan frånsäga sig ett ansvar för den enskilde under institutionsvistelsen och inte heller . Kommunen skall bl.a. planera för den enskildes nya bostad och stöd och service. Det slutgiltiga valet av bostadsort beror förstås på den enskildes val. Det finns en risk för att vissa kommuner kommer att ha betydligt högre kostnader för insatser enligt LSS än andra. Regeringen är medveten om denna fara. Som tidigare påpekats pågår ett arbete i för att tillskapa faktorer relaterade till LSS i det kommunala kostnadsutjämningssystemet. 6 Kostnader och uppföljning visar att ett beslut om slutgiltig avveckling av vårdhem inte påför kommunerna några direkta kostnader. Den av kommunerna beräknade alternativkostnaden överensstämmer i stort med kostnaderna för vårdhemmen. Det är inte heller ett nytt åtagande för kommunerna utan en reglering av redan beslutade åligganden för dem. Staten påför således inte kommunerna några extra kostnader med det framförda förslaget. Vårdhemmen har också funnits med i underlaget för den skatteväxling som skett till följd av införandet av LSS. Vård vid specialsjukhus är ett ansvar för landstingen. Detsamma gäller för vård enligt LRV. När personer överförs från specialsjukhus till vård enligt LRV medför det således ingen skillnad i ansvaret för kostnaderna. Det torde heller inte betyda några skillnader i kostnaderna för vården. För dem som kan komma att skrivas ut från specialsjukhus övergår dock kostnadsansvaret från till kommunen. Det rör dock ett fåtal personer och är egentligen inget nytt ansvar för kommunen. Ett problem i det sammanhanget är att man i vissa fall underlåtit att beakta dem som vistas på Salberga vid den genomförda skatteväxlingen. Personer kan komma att vilja bo kvar på den ort där de länge varit intagna på en institution. Sala kommun har föreslagit att i de fall en person som vistas på Salberga skulle vilja bosätta sig i Sala skall den kommun där man senast var folkbokförd betala den nya kommunen . Liknande förslag har framförts i andra sammanhang, senast vid omarbetningen av rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen, utan att sådan lagstiftning blivit aktuell. Regeringen anser inte att förslagen i denna proposition föranleder någon särskild lösning av denna fråga för den nu aktuella gruppen. Förslaget kommer också att påverka vissa statliga kostnader. I viss mån kan det komma att avlasta kommunerna vissa kostnader. De som med folkpension flyttar från institution till egen bostad får rätt till särskilt bostadstillägg. Vissa personer kan också komma att bli berättigade till statlig assistansersättning. Av förarbetena till LSS framgår att assistansersättning kan vara ett alternativ till att bo på institution. De som bor på institution kan också vara berättigade till handikappersättning i form av daghandikappersättning. Då de flyttar till egen bostad kommer de att förlora rätten till sådan ersättning. De kan då istället få rätt till handikappersättning i vanlig ordning. För den som bor i en bostad med särskild service är dock de behov som ligger till grund för rätt till handikappersättning i regel tillgodosedda genom boendet, men däremot kan daghandikappersättning beviljas. De kostnadseffekter som kan uppstå för statens del till följd av att ett slutdatum sätts för vårdhemsavvecklingen berör i första hand eventuell statlig assistansersättning för den som bor vid vårdhem där avvecklingsplan saknas. Kostnaderna för sådan ersättning har beräknats och uppskattas till . Dessa skall finansieras inom utgiftsområde 9. Flera remissinstanser som t.ex. och påpekar behovet av en aktiv och effektiv uppföljning vid en lagändring som den nu aktuella. Någon kommun och anser dock att någon särskild uppföljning inte skall vara nödvändig utan att detta skall ske inom ramen för ordinarie arbete. Flera centrala myndigheter berörs av de förslag som framförs i denna proposition. Alla dessa har att inom sina respektive områden svara för uppföljning och utvärdering. En särskilt viktig roll får dock som bör samordna erfarenheterna från andra myndigheter. Det är dock inte aktuellt att nu ge något särskilt uppdrag med anledning av de framförda förslagen utan arbetet bör ske inom ramen för det normala uppföljningsarbetet. Även utvecklingen av kostnaderna för den statliga assistansersättningen med anledning av förslagen i denna proposition bör följas 7.1 Förslaget till lag om avveckling av specialsjukhus och vårdhem 1 § I denna paragraf anges när avvecklingen av specialsjukhus och vårdhem senast skall vara genomförd. 2 § Paragrafen reglerar vad som skall ske vid avvecklingen av specialsjukhus med dem som är intagna där på grund av domstols dom enligt 31 kap. 3 § . Att dessa patienter skall överföras till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning har redan behandlats i avsnitt 5.2. Vård i specialsjukhus behöver inte omprövas så som är fallet med rättspsykiatrisk vård. Om det begärs skall dock frågan om utskrivning prövas av länsrätten. Sedan patienten överförts till rättspsykiatrisk vård gäller reglerna om anmälan och omprövning av vården enligt 16 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, LRV. För att det inte skall råda någon osäkerhet om när en första anmälan till länsrätten skall göras föreskrivs det här att detta skall ske . Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 3 § Denna bestämmelse, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, reglerar vad som skall ske med patienter som har beretts vård i specialsjukhus under tid då de varit intagna på kriminalvårdsanstalt. Dessa patienter skall, så som tidigare anförts i avsnitt 5.2, anses intagna för rättspsykiatrisk vård enligt 4 § LRV utan särskild utskrivningsprövning. För patienter som vårdas med stöd av 4 § LRV gäller att behovet av rättspsykiatrisk vård skall övervägas fortlöpande och upphöra senast då patienten i fråga friges från kriminalvårdsanstalten. Om det fortfarande skulle föreligga ett vårdbehov vid frigivningstidpunkten kan vården övergå till psykiatrisk tvångsvård enligt 14 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, LPT. 4 § Av denna paragraf framgår att för patienter som vårdas på specialsjukhus p.g.a. domstols dom eller efter överlämnande från kriminalvården skall beslut om försöksutskrivning, tillstånd att vistas på egen hand utanför sjukhusområdet samt särskilda föreskrifter eller förordnande om tillsyn som meddelats enligt 39 § lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, gamla omsorgslagen, anses som motsvarande beslut enligt LRV sedan patienten i fråga har överförts till sådan vård. Beroende på om den som ges rättspsykiatrisk vård har överlämnats till sådan vård genom domstols dom eller av kriminalvården är det antingen 10 eller 11 § LRV som är tillämplig på beslut om försöksutskrivning m.m. I 11 § LRV finns en hänvisning till 25 § LPT som bl.a. innehåller regler om särskilda villkor m.m. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 5 § I denna paragraf, som utformats som Lagrådet föreslagit, regleras vad som skall ske med övriga personer som vårdas på specialsjukhus eller vårdhem med stöd av 35 § gamla omsorgslagen, när avveckling sker. Dessa patienter skall undersökas av legitimerad läkare som får bedöma om s.k. vårdintyg enligt 4 § LPT kan utfärdas. Av ett sådant intyg skall det framgå att det finns sannolika skäl för att förutsättningarna för tvångsvård är uppfyllda. Om den undersökande läkaren gör den bedömningen att det finns förutsättningar för att utfärda ett vårdintyg beträffande en patient skall sådant utfärdas och han eller hon får sedan över- lämnas till en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk tvångsvård. Därefter får chefsöverläkaren vid enheten besluta om intagning för tvångsvård enligt 6 § LPT. Eftersom även patienter som är försöksutskrivna enligt 39 § gamla omsorgslagen är intagna för vård skall ett vårdintyg utfärdas också för en sådan patient. Det framgår av prop. 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård m.m. att man kan besluta om fortsatt tvångsvård enligt LPT även om patienten får vistas utanför vårdinrättningen. Den läkare, som beslutar om intagning för tvångsvård av en patient som är försöksutskriven, får också bedöma om patienten skall ges tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningen enligt 25 § LPT. Om det inte föreligger förutsättningar för vård enligt LPT skall patienten skrivas ut och i stället, om det behövs, erbjudas insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, eller socialtjänstlagen (1980:620). 6 § I bestämmelsen regleras vad som skall gälla för eventuella mål enligt gamla omsorgslagen som ännu inte är avgjorda när avveckling sker av det specialsjukhus eller det vårdhem där patienten i fråga vistas. 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1652) om ändring i lagen (1993:388) om införande av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 7 § Ändringen i andra stycket innebär att möjligheten till nyintagning av patienter i specialsjukhus eller vårdhem avskaffas helt . Den nya rättshjälpslagen (1996:1619) som utfärdades träder i kraft . Den har föranlett en del följdändringar bl.a. i lagen om införande av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Eftersom någon nyinskrivning i vårdhem eller specialsjukhus inte får förekomma efter bör emellertid bestämmelsen i tredje stycket om offentligt biträde ändras så att den endast gäller för mål om utskrivning. För tiden före gäller reglerna om offentligt biträde i den gamla rättshjälpslagen (1972:429). 7.3 Förslaget till lag om ändring i 20 kap. 7 § Ändringen föranleds av att nyintagning för vård i specialsjukhus eller vårdhem inte får förekomma efter och därmed kan inte heller åtalsunderlåtelse meddelas på den grunden att sådan vård kommer till stånd. 7.4 Förslaget till lag om ändring i passlagen (1978:302) 20 § Ändringen föranleds av att det efter inte kommer att finnas någon som är intagen för vård på specialsjukhus. 7.5 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 12 kap. 3 § Ändringen föranleds av att nyintagning för vård enligt 35 § inte får ske efter .