mot · GL02A806 · 1997-10-06 00:00:00 — Det liberala kravet på jämställdhet mellan kvinnor och män utgår från respekten för individens egenart. Godtycke, tradition och diskriminering begränsar både mäns och kvinnors livschanser. Jämställdhet betyder inte att alla ska leva och bete sig likadant. Det betyder att alla ska ha möjlighet att utveckla sin personlighet. Därför får inte jämställdhetspolitiken fortsätta vara mest en kvinnofråga. Den har i högsta grad även männen rätt till. Könsdiskriminering har sin utgångspunkt i generaliseringar om en viss grupp människors kollektiva egenskaper och behov, oftast uppbyggda på fördomar och kulturhistoriskt förankrade uppfattningar. Det är viktigt att bekämpa diskriminerande generaliseringar och uppfattningar om kollektiva egenskaper och behov genom att hävda varje människas unika värde och individualitet. Därför är just arbetet med att skapa ett mer jämställt samhälle en central uppgift för liberaler. liberalerna har länge varit pådrivande i arbetet med att förändra samhället i riktning mot att kvinnor och män ges mer likvärdiga förutsättningar till individuell utveckling och valfrihet samt likvärdiga friheter, rättigheter och skyldigheter i såväl arbetsliv som i omsorgen om hem och familj. Detta har lett liberaler i kampen för allmän rösträtt, gifta kvinnors rätt att arbeta, avskaffande av sambeskattning och abortlag samt för rätt till pappaledighet och införande av jämställdhetslagen. Det resulterade i flera uppmärksammade propositioner som tog ställning till under förra mandatperioden. 1.1 En liberal jämställdhetspolitik med i regering Den svenska liberalismen har stor erfarenhet av att baxa jämställdhetspolitiken igenom den svenska . antog jämställdhetspropositionen "Delad maktdelat ansvar". De viktigaste delarna ur denna proposition var: Arbetsgivare med tio eller fler anställda ska bl a kartlägga och lägga förslag för att motverka löneskillnader mellan kvinnor och män på arbetsplatsen i en jämställdhetsplan. Jämställdhetslagen är inte längre förhandlingsbar och JämO har tillsyn över hela arbetsmarknaden. 24 experter på jämställdhet har tillsatts vid landets länsstyrelser. En näringslivsakademi har inrättats i samverkan med näringslivet. Könsuppdelad statistik skall tas fram för att synliggöra skillnaderna. En pappamånad i föräldraförsäkringen infördes. Satsningar på olika projektverksamheter, t.ex. för att förbättra villkoren för kvinnor med funktionshinder och för att öka kvinnors inflytande i beslutande församlingar. Med en liberal jämställdhetsminister tillsattes också , en barnomsorgsgaranti infördes och en utredning om kvinnor, makt och ekonomi kom till stånd. 1.2 Socialdemokratisk jämställdhetspolitik i regeringsställning För varje milstolpe i jämställdhetspolitiken har liberalerna fått tvinga Socialdemokraterna med på vagnen. För socialdemokratin har klasskamp alltid varit viktigare än könskamp. Facklig makt har varit viktigare än kvinnors makt och möjligheter. Det krävdes en liberal jämställdhetsminister för att få igenom jämställdhetslagen. Den socialdemokratiska oppositionen röstade emot. Steg för steg har liberaler lyckats föra jämställdhetsfrågorna framåt. Under hotet från ett kvinnoparti svängde den officiella s-retoriken inför valet . Under buller och bång tillträdde "världens mest jämställda" regering. skulle jämställdhetsarbetet äntligen få ett lyft, påstod socialdemokratiska företrädare. Av detta blev det inte mycket i verkligheten. Den kända amerikanska författaren och journalisten skriver så här i Ms magazin efter ett besök i : When asked to show what theyve done, the Social Democrats point to a number of innovative government policies on equality: An extra months paid partental leave that families can get only if the father stays home, a toughening of the Equal opportunities Act, ... public child care in every county. only one catch: all of these policies were designed and pushed through Parliament by the deputy prime minister in the previous governmet, a Liberal. Under resans gång har regeringens jämställdhetspolitik också förvandlats från yvig retorik till tunn kosmetik, och flyttat från statsrådsberedning till yttre departement. Den ekonomiska politiken styrs med järnhand av samma traditionella värderingar som alltid styrt Socialdemokraterna. Det gäller att ha jämställdhetsperspektivet med sig . Regeringen har uppenbarligen inte det. Därför ser vi att satsningarna på tillväxt och jobb hamnar i gamla, manligt dominerade tillverkningsbranscher som skattehöjningar och besparingar försvårar kvinnors möjligheter och arbetsmarknad. I den senaste regeringsförklaringen skriver man Ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla delar av regeringens politik. Lika lön för lika arbete är ett självklart mål, liksom varje människas möjlighet till självständig försörjning. Kvinnor och män skall kunna kombinera ett utvecklande arbetsliv med aktivt föräldraskap. Vi kan konstatera att jämställdhetsperspektivet inte genomsyrar regeringens politik. I budgetpropositionen lyser jämställdhetsperspektivet med sin frånvaro inom en rad områden. Visserligen tar man upp kvinnovåldet och att läkemedelsregistret skall vara könsuppdelat samt att jämställdhet ska beaktas i forskningen men det finns få jämställdhetsperspektiv på andra frågor. 2 Makt och ansvar Ett av målen för jämställdhet är en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. För att kunna påverka samhällsutvecklingen på lika villkor fordras därför att båda könen måste vara representerade inom alla samhällsområden och på alla beslutsnivåer. Av en presenterad statistisk sammanställning från Kvinnor och män på toppen. Fakta om antal och lön 1995 framgår att inom privat sektor är kvinnor och män chefer. Motsvarande siffror för offentlig sektor 43 resp. 57. Bryter man sedan ner siffrorna på undergrupper finner man att bland de verkställande direktörerna är kvinnor. Bland chefstjänstemän i intresseorganisationer är siffran ännu lägre, . Högsta andelen kvinnor återfinns i gruppen drift- och verksamhetschefer, , och chefer för särskilda funktioner, . Bland högre ämbetsmän och politiker återfinns kvinnor. Vi är övertygade om att detta inte är resultatet av kvinnors fria val att inte finnas på högre positioner. Det är en nödvändig, men inte tillräcklig, förutsättning att kvinnor såväl som män har en rimligt stor representation i beslutande församlingar. Debatten har alltför mycket präglats enbart av den formella närvaron av fler kvinnor. Det räcker dock inte att vara närvarande där besluten tas. För makt och inflytande krävs delaktighet i beslutsprocessen och reellt inflytande över de slutliga ställningstagandena. För oss i liberalerna har det varit kutym med varannan damernas på valsedlarna och tumregler om av vardera könet i styrelser och arbetsgrupper. Kombinerat med intern utbildning, mentorskap och nätverksbyggen har det gjort att kvinnor och män kunnat såväl kandidera som fungera på politiska uppdrag under jämställda villkor inom partiet. Självklart finns fortfarande mycket att göra även inom vårt parti, men vi tror att detta är den väg man bör använda för att nå jämställd representation inom politiken. Det är också ett utmärkt sätt att arbeta för att jämställd representation också blir ett i praktiken jämställt inflytande. Vi avvisar en lagstadgad kvotering till offentliga uppdrag. Det är helt oförenligt med väljarnas slutgiltiga rätt att avgöra vem de ska representeras av. har fattat beslut om utformningen av personvalet. Då det nya personvalssystemet ska utvärderas bör särskild uppmärksamhet ges frågan om hur kvinnor respektive män fått möjlighet att nå ut till väljarna. Beslut blir bättre om de som fattar dem gemensamt har många olika referensramar, erfarenheter och kunskaper. Därför är det betydelsefullt att kvinnor och män är likvärdigt representerade i statliga styrelser och utredningar. Det system med "dubbla nomineringar" som införts fungerar inte, eftersom alla nominerande parter inte tillämpar systemet. domineras ordförandeposterna orimligt av män. domineras det ekonomiska området av män medan kvinnor dominerar inom det sociala området. Detta trots att vi alla har lika stort behov av och intresse för att såväl ekonomin som omsorgen fungerar. Regeringen bör mer målmedvetet kräva dubbla nomineringar, och för egen del mer målmedvetet fördela de tyngsta posterna mer könsneutralt. Politikens villkor är svåra att kombinera med ansvar för barn och familj. Mycket har gjorts för att underlätta, men en hel del återstår. liberalerna vill ha fler lokalt förtroendevalda, färre mångsysslare och färre heltidspolitiker. På så sätt ökar möjligheterna att vara politiskt aktiv kombinerat med yrkesliv och familjeliv. Trots att vi har en bra bit kvar till jämställda villkor inom politiken, är det ändå det samhällsområde där jämställdheten, de lika möjligheterna, kommit längst. Makten på jobbet och makten i hemmet är långt mer ojämställt fördelad. I övriga avsnitt framförs krav och förslag som leder till mer av delad makt och delat ansvar. För är jobben den viktigaste frågan. Vi måste få fler jobb, jobb genom fler och växande företag. Det är också den allra viktigaste frågan inom jämställdhetspolitiken. All den utvecklingskraft som kvinnor såväl som män står för måste släppas fram, genom bättre möjligheter att utbilda sig, gå vidare, själv kunna ta ansvar och växa. Genom att skapa möjligheter att starta företag, använda sin entreprenörsanda, använda sina idéer, pröva sina vingar. Det skapar utveckling. Det skapar nya jobb. Det skapar effektivitet och resurssnålhet. Det skapar skatteintäkter. Intäkter som kan användas för mer service, vård och omsorg, vilket är bra för både kvinnor, män och våra gemensamma barn. skriver i rapporten , män och inkomster att kvinnor alltid har fått arbeta. De har arbetat i hushållet, i ladugården, på åkrarna och i arbetsmarknadens utkanter. Problemet har varit att få tillträde till utbildningar och yrken, att få lönearbeta och en lön som är i nivå med mäns och som går att leva på samt att få bestämma över de egna pengarna (s 2) Alltsedan kvinnorörelsens början har dess viktigaste krav varit ekonomiskt oberoende, att kvinnorna ska kunna försörja sig själv och därmed ha makt att besluta över sitt eget liv. Hon pekar sedan på den intressanta (!) skillnaden i definition av ekonomiskt oberoende: En ekonomiskt oberoende kvinna är en kvinna med lönarbete, ej för sin försörjning beroende av en man. En ekonomiskt oberoende man är en man som har annan inkomst än lönearbete, ej för sin försörjning beroende av arbete. Det är dags att den ekonomiska makten över det egna livet fullt ut ska gälla både kvinnor och män, och att det beroende som upprättas inom familjen blir ömsesidigt, ej ensidigt. Ökad jämställdhet är lönsam. Det är enskilda människors kompetens, uppfinningsrikedom och arbetsvilja som är grunden för ekonomisk tillväxt. Om man utgår från det faktum att kompetens och yrkeskunnande är jämnt fördelade mellan könen, innebär det i realiteten att den kompetens halva befolkningen besitter inte i tillräckligt hög utsträckning tas tillvara. Jämställdhet är ett sätt att fullt utnyttja samhällets begåvningspotential. I ett jämställt samhälle används och begåvningspotentialen och medverkar därmed till ökad produktivitet och ekonomisk tillväxt. är det en (nästan) o-omtvistad sanning att det råder orättvisa löneskillnader mellan kvinnor och män. Stora förändringar har ägt rum . Kvinnor lönearbetar mer och män mindre. Men kvinnors löneinkomst är bara omkring två tredjedelar av männens. Löneskillnaderna beror på att männen arbetar längre arbetstid och att männen återfinns i högre positioner och i andra arbetsområden än kvinnorna. Detta är löneskillnader som går att förklara, även om vi inte accepterar de förhållanden som ligger bakom. Även om allt annat är lika får ofta en man mer betalt än en kvinna för precis samma jobb. Detta är de "oförklarliga" löneskillnaderna, den rena könsfaktorn. Mycket tyder på att löneskillnaderna ökat . Tack vare och många senare rapporter finns en hel del fakta kring dessa frågor. En mycket viktig del i arbetet bort från de orättvisa löneskillnaderna är just att synliggöra dem. Det är därför viktigt att en könsuppdelad statistik ständigt tas fram och att arbetsvärderingsmetoderna utvecklas. Förhållandena i hemmet, arbetsfördelningen inom familjen hör i allt väsentligt till den privata sfären. Det går dock inte att blunda för att de får återverkningar på arbetsfördelningen på arbetsplatserna. Kvinnor och män som går ut i arbetslivet med likartad utbildning och med likartade arbetsuppgifter genomgår vanligen helt olika utveckling. Många kvinnor får allteftersom ett större ansvar för hem och barn medan många män erbjuds större ansvar, utvecklingsmöjligheter och högre lön på arbetsplatsen. Med delad makt och ansvar hemma kan vi successivt nå en situation där både kvinnor och män som bildar familj kan få större utvecklingsmöjligheter på arbetet. Lönesättning vilar ofta på traditionella, manliga värderingar om arbetets värde och svårighetsgrad. Det behövs många nya arbetsvärderingsmetoder, könsneutrala och lämpade för olika fält på den svenska arbetsmarknaden. Dessa arbetsredskap är av synnerligen stor vikt för att vrida lönesättningen bort från dagens diskriminering utan att för den skull införa centrala system. Det är därför viktigt att anslag till detta kan fortsätta ges. I grunden ska lönesättningen vara fri och individuell. Vid könsneutral tillämpning av denna princip varken gynnas eller missgynnas kvinnor av individuell lönesättning. Givetvis är det även i detta sammanhang av stor vikt att den offentliga sektorns dominans som arbetsgivare inom de kvinnodominerade yrkesområdena bryts. har efter genomgång av fem mål om lönediskriminering som avgjorts kommit fram till slutsatsen att kvinnor skulle ha större chans att vinna lönediskrimineringsmål om det satt fler kvinnliga domare i Arbetsdomstolen. Det är viktigt att poängtera att möjligheten att få frågan om lönediskriminering prövad inte betyder att lön sätts i domstol utan att man får rättsligt prövat om diskriminering föreligger. För oss liberaler kan diskriminering aldrig accepteras. Att få bort orättvisa löneskillnader är en av de viktigaste uppgifterna inom jämställdhetspolitiken, en utmaning som kräver ständig uppmärksamhet och modet att ta till obekväma åtgärder. Staten som arbetsgivare bör ges ett särskilt ansvar för detta, eftersom staten i arbetsgivarrollen kan agera ledande utan att för den skull lägga sig i löneförhandlingar på den privata sektorn. En viktig grund för kampen mot orättvisa löneskillnader är lagd i och med att fattat beslut om propositionen "Delad makt, delat ansvar", som lades fram av den tidigare jämställdhetsministern , och som allteftersom genomförs. Vi menar dock att det bör tillsättas en särskild kommission för att ta ett helhetsgrepp på orättvisa löneskillnader. En sådan kommission kan arbeta vidare med opinionsbildning, kunskapsspridning och föra ut idéer och metoder om hur den lönsamma könsneutraliteten uppnås. En förutsättning för att på ett bra sätt kunna förena förvärvsarbete med föräldraskap och familjeansvar är att arbetslivet anpassas efter föräldraskapets behov. Flexiblare arbetstider är bra både för den enskilde och för verksamheten. Rätt till tjänstledighet för vård av barn, större möjlighet till inflytande över såväl arbetstid som förläggning av tiden, mer individuella lösningar är några folkpartiförslag. En ny flexibel arbetstidslagstiftning som ger ökade möjligheter till lokala och enskilda lösningar är betydelsefull för det fortsatta jämställdhetsarbetet. Det är därför angeläget att regeringen inte försinkar eller förspiller möjligheten till en sådan reform. För att vi ska kunna krossa massarbetslösheten krävs att många nya små företag startas och att många små företag växer och anställer fler. Detta går inte att åstadkomma på bred front utan att kvinnorna engageras. Att det ofta är svårare för kvinnor att starta och driva sitt företag på grund av omvärldens förväntningar och bemötande är ingen nyhet. Inte heller att kvinnor ofta saknar det rätta självförtroendet. Det ordinarie supportsystemet fungerar inte alltid för kvinnor som då faller utanför ramen. Detta är de främsta orsakerna till att insatser för stöd till just kvinnliga företagare behövs. Om kvinnor startar företag i samma utsträckning som män har gjort, och anställer var sin person, så skulle detta ge ca 400 000 nya jobb. Så kraftfull är den inneboende dynamiken i sin yttersta förlängning. Att släppa loss den kvinnliga skaparkraften är vårt mål. I partimotioner om arbetsmarknadspolitiken, skattepolitiken och företagandet finns en lång rad liberala förslag för hur kvinnors företagande kan ges bättre förutsättningar. En stor del av den för de flesta av oss så viktiga tjänstesektorn drivs utan konkurrens och valfrihet vare sig för brukare eller anställda. Den kanske allra viktigaste förutsättningen för konkurrens i tjänstesektorn är att alla de kvinnor som arbetar och har idéer inom vård, omsorg, utbildning och service till människor i alla åldrar verkligen fick möjlighet att förverkliga sina idéer utanför de offentliga monopolen. Att dessa i stället motarbetas är jämställdhetsfientligt och utvecklingshämmande. Att släppa loss den kvinnliga skaparkraften leder till bättre kvalitet för barn, sjuka och gamla genom att dessa kan välja den form av service, omsorg eller utbildning som passar dem själva bäst. Det leder ofta till lägre kostnader för skattebetalarna och det leder till utveckling även inom den offentligt drivna verksamheten. Det leder till att kvinnor som arbetar inom dessa sektorer får fler arbetsgivare att välja mellan och därmed inte är utlämnade till en enda arbetsgivare. Det leder till att kvinnor på samma sätt som män kan förverkliga sina egna idéer. Och det leder givetvis till möjligheter för avknoppning eller expansion till en rent kommersiell servicesektor. Även om politiker varken kan skapa eller förutsäga var de framtida jobben ska finnas, tyder ändå det mesta på att en kraftig expansion av den privata tjänstesektorn är nödvändig och önskvärd. Givetvis riktar sig sådana tjänsteföretag såväl till andra företag som till privatpersoner. För att få igång en sådan utveckling krävs enligt vår mening kraftigt minskade skattekilar. En rad förslag för hur tjänstesektorn och tjänsteföretagande kan stimuleras förs fram i våra partimotioner om tjänstejobb, servicecheckar, stopp för kommunala bolag, företagande samt skattepolitiken. 3.5 Bryt den könsuppdelade arbetsmarknaden Den svenska arbetsmarknaden är mycket segregerad sett ur ett könsperspektiv. Den är inte bara könsuppdelad efter näringsgrenar och sektorer, utan också mellan manliga och kvinnliga yrken. Inom vård och omsorg är kvinnorna överrepresenterade. Som en positiv bieffekt av den förra regeringens avreglering och friare etableringsrätt inom sektorerna vård och omsorg, ökade också möjligheterna för kvinnor som arbetar inom dessa sektorer att såväl byta arbetsgivare som att starta eget. I och med regeringens återställare inom detta område begränsas också kvinnors möjligheter att själva ta egna initiativ och utveckla verksamheter inom vård och omsorg efter eget huvud och kompetens. motsätter sig regeringens återställarpolitik inom detta område ur såväl brukar- som arbetstagar- och jämställdhetsperspektiv. I realiteten innebär detta att den självklara valfrihet att starta eget eller byta arbetsgivare som arbetstagare i yrken inom näringslivet har undandras de många kvinnor som är sysselsatta inom den offentliga sektorn och då framför allt inom utbildning, vård och omsorg. En dynamisk tjänstesektor är en väg att bryta löneskillnader och könsuppdelning på arbetsmarknaden. Utbildningsväsendet, arbetsmarknadspolitiken och arbetsmarknadsåtgärderna är andra vägar att söka bryta mönstren. Vår syn på arbetsmarknadspolitikens roll för att bryta könsuppdelningen utvecklas i vår partimotion om arbetsmarknadspolitiken. Vår syn på utbildningspolitikens roll finns i våra parti- och kommittémotioner om denna. Regeringen bör dessutom få i uppdrag att återkomma till med en strategi för hur de politiska verktygen kan användas för att skapa bättre förutsättningar för kvinnor och män att söka sin yrkesbana fritt från fördomar och förväntningar. Efter ett folkpartiförslag har varje länsstyrelse en jämställdhetsexpert. Denna bör få i uppdrag att i samarbete med JämO utöva regional tillsyn av jämställdhetslagen, framför allt vad avser jämställdhetsplanerna. På så sätt kan de aktiva åtgärderna för att uppfylla lagens anda bättre få en lokal tillämpning. 3.6 Förutsättningar för arbete Arbete är tillväxtskapande och det måste löna sig att arbeta även för småbarnsföräldrar. Höga marginaleffekter skapas av skatterna tillsammans med inkomstprövade bidrag och avgifter till framför allt barnomsorgen, vilket kan leda till fattigdomsfällor och bidragsberoende. Det är utvecklingshämmande för den enskilde och därmed för samhället. Målet bör vara att minimera de tillkommande marginaleffekterna för barnfamiljerna genom ett ökat generellt och minskat selektivt inslag i familjepolitiken. En väl fungerande barnomsorg är inte bara något som gynnar barnens utveckling utan är också en förutsättning för att småbarnsföräldrar ska kunna delta i arbetslivet. En väl utbyggd barnomsorg gör att framför allt småbarnsmammor slipper att göra det svåra valet mellan familj och arbete. I och med att den s k barnomsorgslagen börjat att gälla är kommunerna skyldiga att erbjuda barnomsorg fr.o.m. det att barnet blivit . Denna reform ökar ytterligare småbarnsföräldrarnas valfrihet. Barnomsorgen är också en förutsättning för att andra viktiga verksamheter i samhället ska kunna fungera. Om t.ex. småbarnsmammor tvingades vara hemma i brist på barnomsorg skulle inte bl.a. sjukvård och äldreomsorg kunna fungera med den servicegrad vi tar för given. Vår syn på barnomsorg och familjestöd utvecklas i vår partimotion om familjepolitiken. Det är angeläget att kommunerna prioriterar sina kärnområden; omsorg om barn och gamla samt utbildning, kollektivtrafik och sjukvård. Prioriteringen är nödvändig för att upprätthålla god kvalitet och trygghet och för att kunna hålla taxor på en nivå som inte skapar fattigdomsfällor. Infrastruktur i form av kollektivtrafik, barnomsorg, äldreomsorg och skolor är avgörande för att kvinnor (och i ett jämställt samhälle, även männen!) ska kunna arbeta, utveckla verksamhet och skapa tillväxt. Det är däremot inte affärsverksamhet bedriven med skattebetalarnas pengar som insats och riskkapital. Sådan verksamhet snedvrider konkurrensen, undergräver kommunens finanser, tränger ut angelägna verksamheter och hindrar privat företagsamhet som skulle ge jobb. Så länge kvinnorna både har huvudansvaret för barnen och de lägsta lönerna är det kvinnorna som har mest att förlora på höga kommunalskatter och dåligt skött kärnverksamhet. Vårt förslag om att avveckla de kommunala bolagen utvecklas i en särskild partimotion. Jämställdhet är både en kunskapsfråga och en pedagogisk fråga. Arbetet med att förbättra jämställdheten måste bli en integrerad del av undervisningen i skolan. Som ett första steg måste denna kunskap förmedlas till blivande lärare. Jämställdhet måste genomsyra allt arbete i skolan, i klassrummen, mellan elever och mellan lärare, i skolans ledning och i skolans styrsystem. För att även nå resultat på kortare sikt bör jämställdhetsfrågor lyftas fram i lärarnas fortbildningsprogram. En förbättrad kunskap om och insikt i de brister i jämställdheten som finns i dagens samhälle måste förmedlas och diskuteras i klassrummet. 4.1 Långsiktigt och målmedvetet arbete krävs Vill vi förändra attityder och värderingar så skall vi starta ett aktivt målmedvetet arbete i förskolan och skolan och fortsätta genom högskolan. Det är i förskola och skola som grunden läggs för hur barnen, när de blir vuxna, ser på likheter och skillnader mellan könen.