mot · GK02Fi57 · 1997-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:150 ekonomiska vårproposition beslöt om inriktningen förtotalförsvaret . I beslutet gavs också deekonomiska förutsättningar som avsågs gälla förfemårsperioden uttryckta såväl i anslag som i enekonomisk ram för femårsperioden.Den ekonomiska ramen beslutades av riksdagsmajoriteten till 220,9miljarder kronor. Moderata samlingspartiet förordade en ekonomisk ram på240,- alltså utöver regeringensförslag.I regeringens förslag till utgiftsramar och tilläggsbudetför 1997 förändras nu de förutsättningar som gavs i riksdagsbeslutet idecember. Utgiftsområde 6 dräneras på medel utöver den kraftiga besparingsom redan genomförts. Detta är oacceptabelt.Regeringens förslag till ytterligare besparingar skall ses i ljuset av denunderfinansiering som försvarsbeslutet innebar. Enligt 1998 årsförsvarsmaktsplan innebär redan nuvarande ekonomiska ramar att 300-500miljoner kronor fattas för att klara ambitionsnivån i riksdagsbeslutet.Allmänt kan sägas att regeringens återkommande intecknande av rationali-seringar och osäkra tillgångar inte motsvaras av samma beredvillighet atttäcka brister som uppstår på grund av de osäkerheter som kan ge negativtutfall. Det är enligt vår mening ologiskt att ta varje potentiellt överskotttillintäkt för besparingar om man inte är beredd att tillföra medel när detekonomiska utfallet blir sämre än planerat.I den moderata partimotionen avseende vårpropositionen läggs de moderataförslagen till utgiftsramar . Det innebär att de förslaggällande inriktning och omfattning av försvaret som lades fram kanförverkligas. Ambitionsnivån försvarsbeslut kan sålunda ihuvudsak fullföljas med våra förslag.Tilläggsbudget 1997Regeringens förslag att minska det ingående saldot påFörsvarsmaktens räntekonto i Riksgälden betyder enränteförlust för Försvarsmakten på ca 25 miljoner kronor.Trots denna förlust finns starka motiv för att genomföradenna förändring. Försvarsmakten skall inte vara mer likvidän vad som är nödvändigt för genomförande avverksamheten. Ränteförlusten bör kunna bäras eftersom denförväntade vinsten till del kan betraktas som en oförutseddeffekt av det tidigare högre saldot.Vad gäller förslaget att minska kassabehållningen för reservmaterial ochdrivmedel saknas bärande motiv. Likviditetsindragningen på 200 miljonerkronor ger visserligen ingen omedelbar negativ effekt. Denna visar sig förstsenare då övningsverksamheten når en sådan nivå att kostnaderna synliggörs.Det finns dessutom anledning att konstatera att det råderbrist på reservdelar. Indragningen gör att denna brist till del kan blibeståendeeller i värsta fall förvärras. Den viktiga verksamheten i Bosnien är ettexempel på materielförslitning som orsakat ett stort förnyelsebehov somberäknats till . Detta accentuerar nyanskaffnings-behovet av bl.a. reservdelar. Således saknas utrymme för besparingar på dettaområde.De 200 miljonerna blir med andra ord en ren verksamhetsneddragning,eftersom pengar kommer att fattas då de behövs fördrivmedels- och reservdelsanskaffning som följd av dagens och framtidaverksamhet inom Försvarsmakten. Denna förändring bör ej genomföras.Utgiftsramar 1998-2000I propositionens sammanställning över preliminär fördelningpå utgiftsområden (tabell 5.8) anges minskningar på 237miljoner kronor och 1999.Dessa siffror korresponderar inte med den beskrivning avbesparingsförslagen som redovisas under rubrikenUtgiftsområde 6: Totalförsvar på s. 105-106.De förslag som förs fram i det senare stycket omfattar årliga indragningarav dels som förväntas som följd av en översyn avräntesättning och utbetalningsrutiner för medel till materielinköp, dels 150respektive i tillkommande besparingar mot bakgrund avatt ökade effektivitetskrav ställs på Försvarsdepartementets myndigheter samtneddragningar på den fredsfrämjande verksamheten.Vi är inte främmande för att rationaliseringsvinster går att göra, men enligtvår uppfattning är den rationalisering som förutsätts inom stödmyndigheternasom FMV och FOA i huvudsak redan intecknad. Allmänt hållnabeskrivningar som "ökade effektivitetskrav" saknar täckning i verkligheten.Följaktligen kommer besparingskravet att innebära en uppenbar risk förkännbara verksamhetsneddragningar. Förslagen bör därför avvisas.Avseende den fredsfrämjande verksamheten anför regeringen att framtidaförändringar är svårbedömda och att förhållanden snabbt kan ändras. Vidareförutsätter regeringen att inga ytterligare krav på svensk medverkan ställs. Idessa avseende vilar regeringens förslag på mycket svag grund. Frommaförhoppningar bör inte utgöra grund för regeringens förslag.Den fredsfrämjande verksamheten har kontinuerligt minskat under senareår trots den retoriska ambitionshöjning som försvarsbesluten och 1996innebär. Det finns anledning att påpeka att trots att deltagande iinternationellverksamhet numera är en huvuduppgift för totalförsvaret, så kommer dennaverksamhet med regeringens förslag att ligga på den lägsta nivån sedan 1955.Oavsett uppfattning i frågan om deltagande i internationell verksamhetskall vara en huvuduppgift eller inte, tvingas man konstatera att regeringen ipraktiken sänker den svenska ambitionsnivån och skickar en signal av snålhetoch ovilja till omvärlden. Det är beklagligt. Därför bör också idenna del avvisa regeringens förslag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om likviditetsindragningar för Försvarsmakten,2. att avslår regeringens förslag i avsnitt 5.6.2 avseendebesparingar inom utgiftsområde 6: Totalförsvar i enlighet med vad somanförts i motionen.