ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Jo301 · 1997-10-06 00:00:00 — har svenskt lövvirke blivit föremål för ettstarkt ökat intresse som material i bl.a. möbler,köksinredningar och golv. Detta beror delvis på de problemsom uppstått i de tropiska skogarna på grund avöveravverkningen, men också på att konsumenterna nuefterfrågar ljusare träslag. Kunskaperna om lövvirke varierarmycket. Bristen på kunskap kan resultera i stort spill ochprodukter med låg kvalitet. Mot den bakgrunden är detviktigt att man utifrån ett marknadsperspektiv försökerbedöma utvecklingsmöjligheterna och framtida produktkravför att därigenom bidra till ökad användning av svensktlövvirke. För detta krävs ökade forskningsinsatser påhögskolenivå, men också mer branschnära insatser kan spelaen avgörande roll. Här är verksamheten vid det nybildadeLövträinstitutet i kommun och den lövträskola somkommer att ha sin bas i institutet av stor betydelse.Verksamheten har mottagits mycket positivt av företagen ialla förädlingsled. Bland blivande samarbetspartner finnsLinköpings tekniska högskola, , Trätekoch Träcentrum i skall verka för en positiv utveckling av lövträförädlingenoch lövskogen i genom att bland annat- informera aktuella målgrupper och bilda opinion-- initiera forsknings- och utvecklingsprojekt vid högskolor och andrainstitutioner-- samla kunskaper och erfarenheter till en kunskapsbank om lövträ-- påvisa sambandet mellan god miljö, lövskog och lövträprodukter-Lövträförädlingen har stora möjligheter att expandera. Björkanses av många vara en bristvara, speciellt i högre kvaliteter.Råvarubasen för de lövträförädlande företagen kan tillvaratasoch förbättras. Nya arbetstillfällen kan skapas i skogen.Härtill kommer löv- och blandskogens ekologiskaplusvärden, som i sin tur kan öka det turistiska intresset ochdärigenom vitalisera bygder och regioner. Aktivtlövskogsbruk kan vara lösningen för att upprätthålla ängs-och hagmarkernas naturvärden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av samlade insatser för att stimulera svensktlövträskogsbruk och lövträförädling.
mot · GL02Jo302 · 1997-10-06 00:00:00 — AvverkningsreglernaUnder senare år har debatten om skogsvårdslagstiftningensavverkningssregler varit omfattande. Nuvarande regler haransetts gynna ett oseriöst skogsbruk och skapat en marknadför skogsinköp i spekulativt syfte. En sådan utveckling ärolycklig såväl ur skogsbrukssynpunkt som ur miljösynpunkt.Vi anser att en regel med krav på ransonering behövs för varjebrukningsenhet. En sådan regel finns också redan. Den behövs bl a för attminska risken för fastighetsvis och total avverkning av den slutav-verkningsmogna skogen, för att förhindra att fastighetspriserna trissas uppoch ur naturvårdssynpunkt. Skärpta avverkningsregler motverkar spekulativainslag och gynnar skogens skötsel. Regeringen aviserar i budget-propositionen att föreskrifterna ska ändras så att undantaget enligt 12 §skogsvårdsförordningen ska ändras till . Detta är enutveckling i rätt riktning. Vi anser emellertid att gränsen ska gälla förbrukningsenheter som är mindre än . Vad som ovan anförts om 20hektars gräns i skogsvårdsförordningen bör ges regeringen till känna.SlutavverkningsålderSlutavverkningsåldern på skog som avverkas sjunker alltmer. Detta är en olycklig utveckling. Mervärdet ökar medökad slutavverkningsålder. En låg tillåten lägstaslutavverkningsålder gynnar spekulation och s k klippare. Vianser därför att regeringen bör ta initiativ till att utformaregelverket så att inte alltför ung skog avverkas. Detta börges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om 20-hektarsgräns i 12 § skogsvårdsförordningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om slutavverkningsålder.
mot · GL02Jo309 · 1997-10-06 00:00:00 — erhöll interpellanten ett svar från dåvarandejordbruksminister i frågan om riskenmed de många kalavverkningarna och icke seriösaskogsuppköpare som tjänar pengar på snabba avverkningaroch därefter flyr landsbygden.Inget har hänt , när man i budgetpropositionen litet valhäntförsöker med att halvera brukningsenheter från 100 till 50 ha. Det är ju baraen liten del av problemet som i och med detta berörs, men- man går inte in på hur och vem som köper fastigheten,-- man nämner ingenting om återplanteringskraven,-- man tar inte upp att slutavverkningsåldern sänktes från 80 till medförödande konsekvenser för två tredjedelar av : hela storaskogsbältet från och norrut, där skogen behöver föratt vara fullvuxen.-Miljöpartiet anser att slutavverkningsåldern skall vara 80 år.En köpare som inhandlat en bruksenhet på 100 ha (numera gäller 50 ha)och säger sig vilja flytta till orten, men istället kalhugger hela fastighetenochsedan säljer eller överlåter den till en vän eller familjemedlem, behöver jualdrig flytta dit - han äger den inte längre.Pengar som deponerats hos myndigheten för återplantering får hantillbaka, han äger ju inte fastigheten längre. Dessa planteringspengar skallfölja fastigheten och inte ägaren. Det är ju fastigheten som skövlats på sittvärde.Möjligheterna för fastboende minskar genom denna rovdrift. De har interåd att köpa en fastighet för långsiktigt skogsbruk, de kan helt enkelt inte geså höga anbud som en klippare som avverkar och gör snabbapengar på detta.Ransoneringsbestämmelser behöver införas även för små fastigheter under100 ha.Ett köpekontrakt skall inte räcka för att köparen skall få avverka, utanköparen skall vara tvungen att vänta med avverkning tills han erhållit lagfartpå fastigheten. Här finns då en möjlighet till överklagande som kan hindraicke seriösa köpare att få lagfart. kan köparen hinna avverka direkt hanerhållit köpekontraktet och då är ju skadan redan skedd. Det finns ett behovav en förvärvslagstiftning som en kraftfull åtgärd att ha till hands närförvärvet sker i rent spekulationssyfte. Glesbygden behöver behållakontrollen över sina naturtillgångar som ren överlevnadsstrategi. Annarsskövlas hektar efter hektar av våra skogslän och möjligheterna att bo ochleva i inland försvinner sakta men säkert. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förvärvstillstånd blir obligatoriskt,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att slutavverkningsåldern för skog höjs från 65 till ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pengar som deponerats för återplantering följer fastighetenoch inte ägaren,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att återinföra ransoneringsbestämmelser.
mot · GL02Jo401 · 1997-10-06 00:00:00 — Den ammunition som dumpades i och Kattegattefter det har vållat och vållar alltjämtfiskare stora olägenheter. De kemiska stridsmedel som finnsär senapsgas och nervgas, vilka är farliga om de kommer upptill ytan. Riskerna för spridning kan öka när de sänktafartygen och behållarna med stridsgaserna rostar sönder.Gifterna sprids ut över havsbotten och kanske kan de drivamed havsströmmarna mot omgivande kuster.Sommaren 1997 fick fiskare från återigen upp miljöfarligtmaterial i sina fiskeredskap. Följderna med hantering av det farligamaterialet är allvarliga kroppsskador samt inkomstbortfall.En arbetsgrupp inom () med Sverigesom ordförandeland har kartlagt dumpade stridsmedel i ochKattegatt samt Måseskärsområdet i . antog HELCOMgemensamma riktlinjer vad gäller skyddsåtgärder för fiskare.I jordbruksutskottets betänkande 1996/97:JoU18 har redogjorts för denutredning som Statskontoret utfört gällande ett system för ersättning vidskador på fiskebåtar och fiskeredskap.För att skydda yrkesfiskaren och den näring denne representerar är detviktigt att utarbeta ett skäligt ersättningssystem. Detta bör geincitament att rapportera varje incident samt omhänderta miljöfarligtmaterial. På så sätt förstärks den fortsatta kartläggningen så att bl.a.eventuellspridning av stridsgaserna på botten tidigt kan uppmärksammas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av ett ersättningssystem för fiskare som kommer i kontaktmed miljöfarligt avfall.
mot · GL02Jo402 · 1997-10-06 00:00:00 — Återinfört förbud mot gäddfiske Den svenska allemansrätten är unik. Den ger rättigheter menbör också innehålla skyldigheter.En sådan självklar skyldighet borde, menar jag, vara att vi människorskyddar och värnar djuren under deras parnings- och lekperioder. Så är i daginte fallet.Under senare år har från läns kustorter till kommuner ochlänsstyrelse kommit allt tätare rapporter om rovfiske på gädda under apriloch maj månad - mitt under gäddornas lekperiod.Fisket på de lekande gäddorna har antagit proportioner som fått såvälkustbefolkning som länsstyrelse att reagera. har sett såallvarligt på det inträffade att man hos ansökt om tillstånd attutfärda kortare förbud - men förgäves.En möjlighet att skydda gäddorna kan vara att genombildande av fiskevårdsområden förbjuda fisket , menäven detta har visat sig ogenomförbart.Det är ur allmänrättslig, logisk och naturvårdande synpunkt oförståeligt attmellan-skarven, som i samma område utgör ett veritabelt hot mot bl.a. detkustnära fisket, fortfarande ej tillåts att via jakt reduceras och balanseras,medan rovfiske på gäddor mitt under föryngrings- och lekperioden är helttillåten.Jag föreslår att generellt fiskeförbud av gädda gällande som förut fram tilloch med återinförs.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att ett generellt förbud mot gäddfiske gällande framt.o.m.
mot · GL02Jo403 · 1997-10-06 00:00:00 — Laxfisket i och Haparanda skärgårdar Laxfisket i är trots sin begränsade omfattning avmycket stor betydelse för yrkesutövare, industri ochkonsumenter. I generationer har utövare av fiske livnärt sigoch sina familjer på råvara från Bottenviken.Det är viktigt att ge yrkesfiskarna goda förutsättningar för att kunna levapå sitt yrke och dessutom upprätthålla ett aktivt kust- och skärgårdsliv.Fiskeriverkets ensidiga fiskeförbud har drabbat yrkesfiskarehårt. har restriktioner skett utanför de outbyggdaNorrlandsälvarna: 1983-1986 förbud till 15 juni 1987-1992 förbud till förbud till 15 juni 1994-1995 förbud till totalförbud 1997 förbud till den 18 juliOm måste reglera laxfisket för att säkerställa en långsiktigöverlevnad av laxbestånden måste det ske där av laxfångstensker, nämligen i . De fåtal fiskare som finns kvar i ochHaparanda skärgårdar har en mycket marginell påverkan på det totalalaxbeståndet och bör ej ensidigt bestraffas.Fortsätter denna förbudspolitik riskerar denna del av landet att bli av medhela den reguljära fiskerinäringen. Investeringarna i redskap, båtar, stugor,magasin och kylanläggningar blir värdelösa och många familjers existenshotas. Alternativet till nuvarande restriktioner kunde vara att fördelalaxfiskekvoten så att alla fiskare har möjlighet att utöva sitt yrke.I regeringsformen kap. 2 § 2 står det: "Begränsningar i rätten att drivanäring eller utöva yrke får införas endast för att skydda angelägna allmännaintressen och aldrig i syfte enbart att ekonomiskt gynna vissa personer ellerföretag. "Eftersom har lagt förbud på vissa företagare men inte på alla,kan inte det allmänna intresset hävdas.Fiskarna i och Haparanda skärgårdar har drabbats hårtekonomiskt av ensidiga laxfiskeförbud. Regeringen börsnarast ersätta fiskarna fullt ut för deras förluster. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att fredningstider och förbud ej ensidigt får drabba yrkesfiskarna inorra ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ersättning till de skadedrabbade fiskarna.
mot · GL02Jo404 · 1997-10-06 00:00:00 — Ersättning till fiskare för skador orsakade av kemiskt avfall brukar det rapporteras om 1-3 fall av fiskare som påvästkusten skadas vid fångst av gammalt krigsmateriel,dumpade kemiska stridsmedel eller annat miljöfarligtkemiskt avfall. I några uppmärksammade fall har det rört sigom s k senapsgas. Flera av de rapporterade olyckorna harvarit av det allvarliga slaget och kunde mycket väl inneburitlivslångt lidande.Fiskare kan till exempel bränna händer och armar, samt givetvis erhållaallvarligare skador av krigsmateriel och andra farliga kemikalier som dragitsupp i samband med upptagen fångst. Förekomsten av och risken för dessahändelser innebär en stor fara för yrkesfiskarnas hälsa, förutom direktakostnader för person- och materialskador samt inkomstbortfall.Detta är således både ett miljöproblem och ett hälsoproblem. Dessutombedömer man att det verkliga antalet incidenter är betydligt fler än de sominrapporteras.Fiskebåtarnas besättningar är givetvis mycket oroade över de icke önskadefångsterna från havsbottnen. Ett system som möjliggör för yrkesfiskare att fåersättning för dessa extraordinära miljöskador har länge diskuterats. överlämnade , på egen begäran,en rapport till departementet, med rubriken: . I dennaförordas bland annat en statlig försäkringslösning finansierad över ensärskild fond.Det är nu nödvändigt och angeläget för fiskerinäringen att frågan lösesmycket snabbt.Vid två tillfällen har det ställts frågor till jordbruksministern idenna fråga. Det har tidigare också skrivits motioner för att försöka påverkaatt detta stora problem för yrkesfiskarna kommer till ett avgörandebeträffande ersättningsfrågorna. Jordbruksministerns svar på frågorna är attdet pågår en utredning. Det är säkert riktigt, men efter alla dessa år bordeman ha kunnat komma fram till någon form av beslut. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär ett förslag till system som ersätter deutsatta fiskarna för deras kostnader i samband med fångster av militärt ochmiljöfarligt kemiskt material i sin yrkesutövning.
mot · GL02Jo406 · 1997-10-06 00:00:00 — Många bohusläningar som studerat tillgången på fisk ochfiskets utveckling har kunnat konstatera attmängden fisk har minskat av en rad olikaorsaker. Eutrofiering och överfiske kan nämnas somexempel.Kustkommunerna gör stora insatser för att komma tillrätta medövergödning och utsläpp från avloppsreningsverk för att bevara fiskensmöjligheter att överleva.Detta motverkas dock av de utvecklade fångstmetoder som innebär att detsker ett överfiske av icke ringa grad.En betydande förskjutning har skett från fisk som högvärdigt livsmedel förmänniskor till att bli enbart djurfoder.Jordens befolkning kommer att öka i stor utsträckning och livsmedels-försörjningen kommer att bli ett större problem än vad den är idag.Därför anser vi motionärer att det måste finnas en balans mellan fisk sommänniskoföda och fisk som djurfoder.Statistiken den senaste treårsperioden visar en nedgång avvolymen fisk av alla arter. Nedgången på plattfisk är särskilt hög 1996.Foderfisk som landades utgör av dettotala svenska fisket.Det ökande foderfisket med de ytterst effektiva fångstmetoder som finnsidag är oroande.Både av miljöskäl och hänsyn till beståndet av fisk anser vi att det börutredas om ändrade regler för balansen mellan foderfisk och matfisk. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om foderfisk.
mot · GL02Jo408 · 1997-10-06 00:00:00 — Genom medlemskap i har allt större vikt lagtsvid övervakning av fisket. I årets budgetproposition,utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutandenäringar konstateras att satsar ca23 % av myndighetens totala budget inom områdetövervakning av fiske. Vidare upplyses att föratt stärka kontrollverksamheten har inrättat en särskildkontrollavdelning och att de åtgärder som verket vidtagitframför allt har inneburit en effektivare dokumentkontroll. Ipropositionen anges fiskekontrollen som en bland andrasärskilt prioriterade verksamheter för budgetåret 1998.Fiskekontrollfrågor tas även upp i regeringens proposition (1997/98:2)Hållbart fiske och jordbruk. Under rubriken fiskevården sägs (s. 28) bl.a. attdagens fisketillsyn är otillräcklig främst längs kusterna och i de stora sjöarnamed allmänt vatten och att åtgärder bör vidtas i syfte att förbättra tillsynen.Av propositionen framgår också att de särskilda medel som föreslås tillförasfiskevården i första hand avses inriktas mot en skärpt fisketillsyn.Fiskeövervakningen är bl.a. en polisiär uppgift för vilken det krävs perso-nal som har erforderlig utbildning för att utöva tvång mot enskilda. Kust-bevakningens övervakning sker till sjöss och vid landning, vilket angesi en särskild författning. Myndighetens tjänstemän har givits de lagabefogenheter som behövs genom lagen (1982:395) om Kustbevakningensmedverkan vid polisiär övervakning.En särskild utredare har tillkallats för översyn av fiskeriadministrationenm.m. (dir. 1996:97). Inom området för övervakning och kontroll av fisketfinns kontaktytor mellan och Kustbevakningen.Målen för kontrollen är gemensamma och samarbetet mellanmyndigheterna anses i stort fungera väl. Informationsutbytet mellan dem bördock kunna förbättras och struktureras på ett tydligare sätt än i dag.Utredningen bör också, mot bakgrund av bland annat uppgiften ipropositionen om hållbart fiske och jordbruk, särskilt belysa hur de bäggemyndigheternas olika kompetens och materiel kan utnyttjas på sådant sätt atttillräcklig övervakning kan ske utan att man riskerar att bygga upp helt ellerdelvis parallella kontrollorgan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samarbete mellan myndigheter i fiskekontrollfrågor.
mot · GL02Jo409 · 1997-10-06 00:00:00 — De svenska yrkesfiskarna är inte många till antalet, men därde finns utgör de en viktig del av näringsliv ochsysselsättning. Flertalet lever och arbetar efter den svenskaväst- och sydkusten, medan det efter ochBottenvikens svenska kuster fortfarande finns någothundratal yrkesverksamma fiskare.Dessa yrkesfiskare är uteslutande småföretagare med småföretagarens småmarginaler som ständig följeslagare. För att trygga sin utkomst driver mångaav dem viss förädling av fisken i form av egna, små fiskrökerier. Dennaverksamhet hotas nu av EU:s exakta detaljregler för hur fiskrökerier skall seut och vara utrustade för att kunna godkännas. Enligt min uppfattning utgårde aktuella EU-reglerna mera från en stordriftssituation, fjärran den verklig-het som fiskarna i och lever i.Skulle denna möjlighet att förädla en del av sin fångst ryckas dem urhänderna, genom regler som är omöjliga att uppnå och orimliga att kräva idessa fiskares småskaliga vardag, försvinner också för många av dem denlilla lönsamhet som fanns i fisket. Många skulle slås ut. Detta får inte ske.Sverige behöver de yrkesfiskare som finns kvar ; orimliga krav somhotar näringens utövare måste undanröjas.Enligt min mening bör därför begära dispens från omfiskrökerier för fiskarna/småföretagarna längs den svenska Östersjö- ochBottenvikskusten.Ett sådant undantag innebär inte att de gällande höga kraven på hygien ochkvalitet åsidosätts; fungerar den lokala kontrollen alldelesutmärkt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av svensk dispens från om fiskrökerier.
mot · GL02Jo410 · 1997-10-06 00:00:00 — Förbud för drivgarnsfiske i södra är utomordentligt känslig för det effektivaoch storskaliga fiske som fiske med drivgarn innebär. Destora svep (garnen kan vara ) man också oönskade fångster som uppväxande lax ochtumlare.Den för tidiga och för stora decimeringen av laxbeståndet förorsakar lax-fiskare längre upp i och i stora ekonomiska avbräck,som det hotar hela laxbeståndet.Ännu allvarligare är situationen för det lilla, isolerade bestånd av tumlaresom finns i (cirka 1 000 stycken ). Tumlaren är frid-lyst , men det är oundvikligt att en del av dem fastnar och dör idrivgarnen.FN kräver ett generellt förbud mot fiske med drivgarn.I är det flera länders fiskare som ägnar sig åt denna fiskemetod,bl.a. ett tiotal svenska båtar.Enligt vår mening bör ta initiativ till överläggningar med grann-länderna runt , i syfte att uppnå ett totalförbud för drivgarnsfiske iÖstersjön. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förbud mot användning av drivgarn vid fiske i .
mot · GL02Jo411 · 1997-10-06 00:00:00 — Skydd av naturlax i Enligt naturens lagar skall vildlaxen återvända till sinursprungsälv för att leka men ytterst få kommer dit. Långadrivgarn i fångar t.o.m. laxar som inte vuxit till.Detta har varit ett problem och vissa regleringarhar vidtagits utan större effekt, eftersom de i huvudsak gjortsvid där endast en mindre del av det totalalaxfisket bedrivs. Huvuddelen av fångsten av såväl odladsom naturlax sker i det egentliga havsfisket i Östersjön.Konsekvenserna av regleringarna för kustfisket vidNorrlandskusten har dock varit stora och , dålaxfisket utanför alla naturälvar stoppades, har fisket upphörtinom stora delar av Bottniska viken.Förhandlingarna inom ramen för Baltiska innebaringen åtgärd mot överfiskningen av lax utan uppmanades att stoppakust- och älvfisket.Laxen har alltid haft stor ekonomisk betydelse för . Förutomfiskenäringen har vi den snabbt ökande vildmarks- och upplevelseturismen.Enligt en rapport från skulle laxfiskebaserad turism iNorrland kunna omsätta per år.Det krävs snabba och kraftfulla åtgärder för att rädda vår vilda laxstam.Eftersom laxarna i huvudsak har sina reproduktionsområden i , måstevi i förhandlingar med övriga Östersjöstater hävda att så stor del som möjligtav den svenska kvoten överförs till kustområden där fångsten av naturlax ärmycket låg. En lämplig åtgärd är också en reglering av drivnätsfisket somstämmer med internationella regler. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skydd av naturlax i .