mot · GL02Jo22 · 1997-12-15 00:00:00 — med anledning av förs. 1997/98:RR2 revisorers förslag angående Miljövårdsarbetet och försurningen revisorer har i sin skrivelse på ett förtjänstfulltsätt granskat hur ändamålsenligt det svenskamiljövårdsarbetet är för att komma till rätta med ett miljöhotav försurningens karaktär.Sverige har klarat av målen i det första protokollet som förhandlats framinom FN. I detta åtog vi oss att minska våra svavelsutsläpp med minst 30 %mellan åren 1980 och 1993. I det andra protokollet förband sigundertecknande länder att efter 1994 frysa utsläppen av kväveoxider på 1987års nivå. Vissa länder, bl a , åtog sig att minska utsläppenav kväveoxider . kommer inte att klara detta mål. I dettredje protokollet, som ännu inte har trätt i kraft, är målet attsvavelutsläppenska minska i och 2000. Detta mål ärredan nått. pågår förhandlingar om ett fjärde protokoll där man utgår frånsamlade effekter av både kväveoxider, ammoniak och flyktiga organiskaämnen (VOC). Efter initiativ från har EU:s miljöministrar gettkommissionen i uppdrag att utarbeta en strategi för att motverka försurning.Rådets slutsatser om den föreslagna strategin förväntas föreligga i december1997.En del av de mål som har fastställts av har varit knutna tillinternationella åtaganden, en del mål har varit ensidigt svenska ambitioner.Det egna initiativet , att ammoniakutsläppen skulle minska med25 %, var ett sådant. Statistiken visar att ingen förbättring har skett på dennapunkt.Även om det på flera punkter har skett stora förbättringar så är de ändå intetillräckliga. Enligt beräkningar behöver deförsurande utsläppen minska för att försurningssituationår 2020 inte ska vara värre än vad den var 1990. Skulle vi ha en högremålsättning än att bara komma års nivå, dåförsurningssituationen naturligtvis inte alls var tillfredsställande, behövs detän större utsläppsreduktioner. Verket beräknade att befintliga ochplanerade avtal skulle medföra en utsläppsminskning . Ett problemär att bromssträckan är mycket lång. Skulle de försurande utsläppen heltupphöra dröjer det innan försurningsskadad mark har återhämtatsig helt.En svårighet i miljöarbetet är att det inte är ett eget politikområde.Miljöfrågorna skär istället tvärs över andra politikområden, där miljöhänsynkommer in som en restriktion. Miljöintresset kan då få svårt att hävda sig.Miljöproblemen blir också allt mer strukturellt betingade med många,spridda, diffusa och även rörliga utsläppskällor. Miljöhoten griper delvis in i varandra och kan även komma ikonflikt med varandra. En effekt av dessa svårigheter blir att åtgärder skjutspå framtiden och att olika aktörer gärna ser att andra, men inte man själv, skata ansvar.Det är viktigt att inte bara uppsatta mål utan att även vidtagna åtgärderföljs upp. Särskilt viktigt är detta då uppställda mål inte nås, som fallet ärmed utsläpp av ammoniak och kväveoxider. Det finns brister påkoordination och enighet om data, bl a i fråga om vägtrafikens utsläpp avkväveoxider. En annan fråga rör miljöövervakningen som ger informationom miljötillståndet inom olika ekosystem, om inverkan av olika miljöhotliksom om effekten av vidtagna åtgärder. Den nedrustning sommiljöövervakningen numera är utsatt för är mycket allvarlig. De förslag tillbesparingar på kalkning av försurade sjöar och vattendrag som regeringenföreslagit är ett annat exempel på en felaktig politik. Det sistnämnda har ettenigt jordbruksutskott på kristdemokratiskt initiativ gått emot.Ett annat orosmoment är den uppgörelse mellan regeringen, ochVänsterpartiet som ligger till grund för energipolitiken. Den innehåller ettreellt hot om ökad försurning eftersom den energipolitik som är beslutadkommer att ge en ökad användning av fossila bränslen, främst i form avimporterat kolbaserad el från och naturgasimport.Nu krävs det att regeringen inför den miljöpolitiska proposition som äraviserad omarbetar miljömålet för utsläpp av försurandeämnen så att målet minst ska vara att situation inte ska varasämre än . Det innebär som redan beskrivits att till redan befintligaoch planerade avtal som antas reducera utsläppen krävs beslutsom hjälper fram de felande . En långsiktig målsättning måste vara attvi inte i någon del av landet ska överskrida de kritiska belastningsgränserna.Ett politiskt engagemang och hängivet åtagande liknande det som gäller deozonnedbrytande freonerna måste uppvisas från riksdag och regering.För att detta mål ska nås måste en tydlig strategi utarbetas där enkostnadseffektiv mix av hårda och mjuka styrmedel används. Det handlarbl a om att förbättra instrumenten för att kontrollera och följa uppförsurningen, att utnyttja lagstiftningen bättre som styrmedel, att utnyttjapotentialen för ekonomiska styrmedel (genom skatteväxlingsprincipenundviks ett ökat skattetryck), att utnyttja miljöprogrammen, att förtydligamiljömålen, att klargöra roll och att klargöramyndigheternas ansvarsfördelning. Det handlar givetvis också om att nåavtal på den internationella arenan och få till bindande avtal för kraftfullareduktioner av försurande utsläpp.För att säkerställa att vi verkligen når målet måste det finnas kontinuerligaavstämningar för att utvärdera arbetet. bör därför få iuppdrag att ha en kontrollstation där försurningssituationenundersöks. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag - i enlighet med vad imotionen anförts - om att målet för försurningssituation minst skallvara att ingen försämring skall ha skett jämfört med ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av årliga kontrollstationer för försurningssituationen.