ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02So421 · 1997-10-06 00:00:00 — Hjälpmedelsverksamheten för funktionshindrade i har under utvecklats på ett sådant sätt att den anses var en av de bästa i världen. Nuvarande försörjningssystem har erfarenhet och rutiner med hög kompetens. Innovationer och utveckling av hjälpmedel i landet har med statligt stöd givit resultat. Ett resultat som visar att av de hjälpmedel som förskrivs produceras i . Motsvarande siffra i är . Den enskilde kan i nuvarande system känna säkerhet och trygghet såväl när det gäller tillgänglighet som val, utprovning och anpassning av hjälpmedel. I förslag går vissa delar emot behovsprincipen och det behovsrelaterade förhållningssättet. Istället för att fördjupa en sådan diskussion föreslås hjälpmedelssortimentet delas i två grupper. De avancerade hjälpmedlen och de så kallade enkla hjälpmedlen. Ansvaret för tillgänglighet och förskrivning av enkla hjälpmedel lyfts bort från sjukvårdshuvudmännen. Den enskilde ska själv köpa sina egna hjälpmedel där de kan tänkas finnas tillgängliga. Ansvaret för marknadsföring av hjälpmedlen till potentiella köpare läggs på producenterna. Här kan uppstå uppenbara problem för den enskilde. Sortimentet enkla hjälpmedel som föreslås ansvarsmässigt lyftas bort, skall avgöras i en dialog mellan landsting och respektive kommuner. Här kan uppstå samma förfaringssätt som vid ädelreformens genomförande att ett landsting kan bli tvunget att sluta överenskommelser med varje enskild kommun inom länet. Det är ett oacceptabelt förfaringssätt med hänsyn till personer med funktionsnedsättningar där hjälpmedel utgör en viktig del för att leva ett bra och värdigt liv. Den kompetens och erfarenhet som finns får inte försvinna. Den skall finnas till för att handikappade skall känna trygghet, lugn och ro i rehabilitering och de val och utprovningar av hjälpmedel som där ingår. Lika viktigt är att även de enkla hjälpmedlen finns tillgängliga oavsett var den funktionshindrade bor. Hjälpmedel är, där behoven styr, lika viktiga oavsett om de tillhör gruppen avancerade eller enkla hjälpmedel. Behovsprincipen måste bevaras. Tillhandahållandet av alla hjälpmedel, där de medicinska och funktionsmässiga behoven avgör, skall även i fortsättningen vara ett ansvar enligt HSL. Fortsatt utveckling och forskning, även av de enkla hjälpmedlen skall stimuleras. Tillgången på även enkla hjälpmedel gör att funktionshindrade klarar mer av den dagliga omsorgen själv. Därvid minskas kostnader för vård och hemtjänst. Välbefinnandet att i större utsträckning klara sig själv bör också inräknas i välfärdsvinsten. har när denna fråga behandlades i socialutskottet klart redovisat att vi inte finner det rimligt att göra skillnad mellan olika former av hjälpmedel. Vi anser att en hjälpmedelsgaranti bör införas och vi motsätter oss att enklare hjälpmedel skall köpas av brukaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en hjälpmedelsgaranti samt enklare hjälpmedel för funktionshindrade.
mot · GL02So422 · 1997-10-06 00:00:00 — Bilstödet för handikappade barn Statligt bilstöd kan bl.a. lämnas till föräldrar med handikappade barn. För att ha rätt till bidraget måste föräldern bo tillsammans med barnet. Om barnet bor i familjehem kan sammanboende anses föreligga om barnet regelbundet hämtas och bor i det egna hemmet och lov. Familjehemsföräldrar har f.n. inte rätt att få bilstöd även om barnet vistas hos dem stadigvarande och bara vid enstaka tillfällen i det egna hemmet. Det hjälper inte att familjeföräldrarna har ansvaret , i praktiken under barnets hela uppväxttid. Denna tolkning av gällande författning minskar alltså drastiskt familjeföräldrarnas möjlighet att låta barnet ta del av aktiviteter som är självklara för andra. Förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade måste därför ändras så att denna uppenbara orättvisa undanröjs. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring av förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade.
mot · GL02So423 · 1997-10-06 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utvärdering av ädelreformen, att hos regeringen begär förslag om en strategi för att motverka diskriminering av äldre i vården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om synen på ålderdom och en generell uppvärdering av livserfarenhet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anhörigstöd bör bli en skyldighet för kommunen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en äldreminister och äldreombudsman, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fortbildningens betydelse för vårdpersonalen inom äldreomsorgen. Skånberg (kd)
mot · GL02So426 · 1997-10-06 00:00:00 — I regeringens budgetförslag föreslås att statsanslaget till handikapporganisationernas rekreationsanläggningar skärs ned . Det är en minskning . De som sparas omfördelas till anslagen för bilstöd, , och ledarhundar, . Dessa resursförstärkningar är motiverade, men bör inte tas från de nödvändiga rekreationsanläggningarna. Syftet med det särskilda stödet till handikapporganisationernas rekreationsanläggningar är att dessa ska kunna erbjuda människor med funktionshinder ledighet i en trivsam och anpassad miljö. Det måste finnas både utrustning och personella resurser för att människor med omfattande funktionsnedsättningar ska ges tillgång till vilsam rekreation och därmed också förebyggande hälsovård. Den 40-procentiga nedskärningen av anslaget innebär ett dråpslag mot en verksamhet som är av största betydelse för personer med omfattande funktionshinder. Ja, neddragningen är så stor att den hotar den fortsatta driften av anläggningarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att till B 3 Bidrag till viss verksamhet för personer med funktionshinder för anvisar utöver vad regeringen föreslagit eller således .
mot · GL02So427 · 1997-10-06 00:00:00 — vill ge större ges befogenheter att föra annans talan vid domstol. har en svagt motiverad myndighetslinje men ingen processrätt. vill i likhet med och ge denna rätt. Vi är därmed av samma uppfattning som en enig Handikapputredning (SOU 1992:52) och 68 remissinstanser om att , för att allsidigt ta till vara handikappades rättigheter, måste kunna anmäla och i domstolar driva principiellt viktiga mål. Vi föreslår därför att uppdrar till regeringen att återkomma med förslag om att ge ombudsmannen processförande befogenheter. Grunden för rättspraxis är oftast ett enskilt mål varför vi anser att möjligheten till processrätt bör finnas reglerad för myndigheten. Detta kräver i sin tur att det hos finns en gedigen juridisk expertis och då behöver myndigheten ha ytterligare medel. Vi föreslår därför att beslutar anslå utöver vad regeringen anslagit till . Med hänvisning till det anförda hemställs att till för anvisar utöver vad regeringen föreslagit eller således .
mot · GL02So428 · 1997-10-06 00:00:00 — 1 Organisationsstödet till handikapporganisationerna Handikapporganisationerna spelar en mycket viktig roll för opinionsbildning och påverkan av samhället. Organisationernas arbete för att förbättra livsvillkoren för människor med funktionshinder är av stor betydelse. Deras insats innebär en avlastning och en resurs i såväl statliga myndigheters, länsmyndigheters som kommunala myndigheters arbete. Från /1993 fram till har det statliga anslaget till handikapporganisationerna inte förändrats i krontal. Detta innebär i sig en försämrad kostnadstäckning av handikapporganisationernas arbete centralt. genomfördes också en förändring av anslagets utbetalningsperioder, från kvartalsvis i förskott till kvartalsvis i efterskott. Förändringen kommer att medföra stora ränteförluster för handikapporganisationerna. I vissa fall kommer de att behöva låna pengar till verksamheten, om den skall fortgå på samma nivå som . Med en ränta på innebär detta förluster med ca per verksamhetsår för den samlade handikapprörelsen. Antalet organisationer som får statsbidrag har ökat, vilket medför en ytterligare minskning av bidraget till redan befintliga organisationer. För att de 37 organisationerna som hade organisationsstöd 1992/1993 skall få lika mycket i reellt värde krävs en ökning av anslaget med först för kostnadsökningar samt därtill för minskade ränteinkomster, alternativt ökade räntekostnader. Totalt blir det en uppräkning med . Därtill kommer ökat behov av anslag p.g.a. att fler organisationer beviljats organisationsstöd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att utbetalningsperioderna för anslaget utgiftsområde 9, B 4 Bidrag till handikapp- och pensionärsorganisationer skall vara kvartalsvis i förskott enligt vad i motionen anförts om stora ränteförluster, att som sin mening ger regeringen till känna att års budget ta hänsyn till det ökade behovet av anslag till organisationernas arbete.
mot · GL02So429 · 1997-10-06 00:00:00 — Handikapporganisationerna spelar en mycket viktig roll för opinionsbildning och påverkan av samhället. Organisationernas arbete för att förbättra livsvillkoren för människor med funktionshinder är av stor betydelse för hela samhället. Handikapporganisationernas arbete innebär en avlastning och en resurs i såväl statliga som läns och kommunala myndigheters arbete. Från /93 fram till har det statliga organisationsanslaget till handikapporganisationerna inte förändrats i krontal. Detta innebär i sig en försämrad kostnadstäckning av handikapporganisationernas arbete centralt. genomfördes också en förändring av utbetalningsperioderna av anslaget från kvartalsvis i förskott till kvartalsvis i efterskott. Den förändringen kommer att medföra stora ränteförluster för handikapporganisationerna. I vissa fall kommer de att behöva låna pengar till verksamheten om den skall fortgå på samma nivå som . Med en ränta på innebär detta förluster med ca per verksamhetsår för den samlade handikapprörelsen. Antalet organisationer som erhåller statsbidrag har också ökat vilket medför en minskning av bidraget till redan befintliga organisationer. 1 Förändringar bidragsår 1992/93 till bidragsår 1997 Vad som har förändrats omkring 26,1 enh ökning i procent 11,0 ökning Antal organisationer med statsbidrag ökning i procent 18,9 För att de 37 organisationerna som hade organisationsstödet 1992/93 skall få lika mycket i reellt värde krävs en ökning av anslaget med först för kostnadsökningar samt därtill för förlorade ränteinkomster/alternativt ökade räntekostnader, totalt en uppräkning med . Till detta kommer ökat behov av anslag p g a att fler organisationer beviljas organisationsstödet. När den statsfinansiella situationen nu ljusnat finns anledning att ompröva de ändrade utbetalningsperioderna och ta hänsyn till behovet av ökade anslag till handikapporganisationernas centrala arbete inom utgiftsområdets ram. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en omprövning av utbetalningsperioderna för organisationsanslaget till handikapporganisationerna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökade anslag till handikapporganisationernas arbete.
mot · GL02So433 · 1997-10-06 00:00:00 — Här måste det finnas upparbetade kontakter med specialistsjukvården och ett kontinuerligt stöd av distriktsläkare m m. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett stimulansbidrag till de kommuner som bygger ut äldreboendet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fungerande vårdkedja, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre läkarkontakt på ålderdomshem och sjukhem, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggd hemvård, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad hemtjänst, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anhörigvård, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att korta vårdköerna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ny modell för beräkning av avgifter för äldreomsorgen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dagverksamhet och gruppboende för dementa, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre utredningar av demenssjuka, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vård i livets slutskede.
mot · GL02So434 · 1997-10-06 00:00:00 — Det är inte ofta som vi i slåss för bilåkandet. Men på vissa områden är bilen svår att ersätta. Så är det med bil för många handikappade, där bilen öppnar en möjlighet för den handikappade att förflytta sig utan att behöva anlita färdtjänst. Rörelsehindrade är den grupp där bilen verkligen är motiverad. I budgeten signalerar regeringen om stora besparingar på bilstödet för handikappade . Regeringen försvarar de föreslagna förändringarna med att det successivt har skett en minskad efterfrågan av bilstödet. Antalet beviljade ansökningar har som redovisats i propositionen minskat. Regeringen har tydligen tolkat minskningen som att behovet minskat, medan man inom handikapprörelsen gjort tolkningen att minskningen skett på grund av att reglerna för bilstödet är utformade så att de handikappade inte har möjlighet eller råd att utnyttja stödet. Det minskade antalet ansökningar har också skett då många haft det mycket besvärligt med ekonomin. Hela bilmarknaden har präglats av detta. Regeringen har för avsikt att göra en översyn av anslagskonstruktionen och det framtida stödbehovet och då även pröva det framtida anslagsbehovet. Vi tycker att det är olyckligt att regeringen signalerar om de här nedskärningarna av bilstödet innan den översyn som regeringen planerar genomförts. Vi anser att man skall ta ett större grepp i den här frågan och genomföra en mer heltäckande utredning om funktionshindrades möjligheter att åka med egen bil. Möjligheten att förbättra deras frihet och rörlighet är en fråga om jämställdhet och solidaritet. Vi anser också att det är viktigt att representanter för handikapprörelsen som sakkunniga får delta i en utredning av bilstödet. I övrigt har vi för avsikt att återkomma i frågan i kommande budgetsammanhang och avvaktar nu en kommande utredning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning av bilstödet med medverkan av sakkunniga från handikapprörelsen.
mot · GL02So435 · 1997-10-06 00:00:00 — Inkomstrelaterade avgifter inom hemtjänst och i särskilt boende är de vanligast förekommande när det gäller kommunernas taxor inom vård och omsorg. Systemen är dessvärre så komplexa att de kan vara svåra att sätta sig in i för en person som är i behov av vård eller dennes anhöriga. Endast ett fåtal kommuner använder sig av enhetstaxa där alla omsorgstagare, oavsett inkomst eller omfattning från kommunens sida, betalar samma avgift. För det par som måste ändra sitt boende genom att den ena behöver ett särskilt boende och den andra bor kvar hemma kan situationen bli ett ekonomiskt problem. Det är ett förhållande som inte är acceptabelt. Avgiftssystemet för vård och omsorg måste därför ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av översyn av avgiftssystemet för vård och omsorg.
mot · GL02So438 · 1997-10-06 00:00:00 — Synskadade fick vänta på att hans dator med specialanpassningar i skolan skulle bli reparerad. Frågan var vem som skulle betala, kommunen eller . hade , som går i tredje klass, inget läs- och skrivhjälpmedel. fick han klara sig utan de mest elementära hjälpmedlen i skolarbetet! Synskadade elever på kommunala vuxenutbildningen får hålla till godo med de böcker som finns på punktskrift oavsett om läraren har valt andra böcker i ämnet som övriga klassen läser. Kommunerna anser inte att de har råd att ta fram nya punktskriftsböcker. Den nuvarande skolorganisationen med långt decentraliserat ansvar missgynnar elever med särskilda behov. Det är viktigt att det finns utjämning av kostnaderna så att även mindre kommuner klarar stora åtaganden. Det är viktigt att olika huvudmän samarbetar. Elever som är funktionshindrade och behöver hjälpmedel för att fungera måste kunna få sådana. Den utjämning av kostnaderna mellan olika kommuner som bereds i måste skyndsamt föreläggas för beslut. Oavsett i vilken kommun en person med funktionshinder bor måste det finnas resurser som gör det möjligt att möta dessa behov. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av att utjämna kostnader mellan olika kommuner.
mot · GL02So439 · 1997-10-06 00:00:00 — Bilstödet till familjer med handikappade barn Föräldrar till handikappade barn kan få ett stöd på till inköp av en större bil för att få plats med rullstol eller andra hjälpmedel. Stora bilar kostar dels mer i inköp och är dels dyrare i drift. Stödet utgår en gång och det är alltså meningen att bilen ska hålla så pass . Reglerna är då villkorade på ett sätt som försvårar för många familjer. Bilen får inte vara för gammal och den får inte ha gått för långt. Eftersom nya stora bilar är dyra innebär detta att de familjer som är i störst behov av stödet inte har möjlighet att utnyttja det utan köper en gammal, billigare bil i stället för att kunna få den standardhöjning som bidraget skulle inneburit. Ett sådant kontrollsystem synes onödigt. Reglerna bör förändras så att familjerna själva kan få ta ansvaret för vilken bil de köper. Dessutom är reglerna utformade så att om det tragiska inträffar att det handikappade barnet avlider innan de sju åren gått kräver tillbaka den del av bilstödet som då inte är utnyttjat. Mitt i sorgen måste de kanske snabbt sälja bilen för att få ut dessa pengar. Det verkar vara både byråkratiskt och inhumant. Det rör sig om små summor och inte särskilt många fall. Den återbetalningsskyldigheten bör tas bort. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utformningen av bilstöd till familjer med handikappade barn.
mot · GL02So440 · 1997-10-06 00:00:00 — I takt med att antalet vårdplatser inom slutenvården minskar överlämnas i ännu högre grad än tidigare ansvaret för vården till de anhöriga. vet vi att dessa står för en mycket stor del av vårdinsatserna. Enligt undersökningar som SPRI utfört värderas anhörigvårdarnas insatser till . Med anhörigvårdare menas en person som har huvudansvaret för vård av en människa som annars skulle behöva institutionell vård. Ofta är den som står för anhörigvården kommen och själv ganska skröplig. En förutsättning för att hon/han ska orka och vilja fortsätta kanske är att det finns tillräckligt stöd. Anhörigvårdare har enligt vår mening rätt till avlastning, information och handledning för att kunna ta på sig vårduppgifter som annars handhas av vårdpersonal med utbildning. känner sig många anhöriga rättslösa och övergivna av samhället. I många fall är de helt hänvisade till en enskild tjänstemans godtycke. Detta blir uppepå den pressade situation de lever i för övrigt en orimligt stor börda. De har helt enkelt varken tid eller ork att själva kämpa för en drägligare tillvaro. De stödåtgärder som finns är otillräckliga och på en del håll fortfarande obefintliga. Ett stort problem är att anhörigvårdarna inte känner till de möjligheter till hjälp som finns att få. Frågan om anhörigstöd tas upp i den nya socialtjänstlag som träder i kraft där mål, ansvar och uppgifter för redovisas. Det finns dock en stor risk för att det kommer att gå ytterligare innan denna regel får genomslag. Särskilt med tanke på att inga ytterligare medel tillförs kommunerna för denna nya uppgift. Paragrafen är dessutom mycket löst hållen. Ingenting sägs om utifrån vilka kriterier hjälpen skall ges. Ett förtydligande av kommunens ansvar behövs därför i socialtjänstlagen. bör redan nu få i uppdrag att fastställa speciella föreskrifter för hur stödet till anhörigvårdarna skall utformas. En uppsökande verksamhet behöver exempelvis komma till stånd i de kommuner som saknar sådan. En vårdtyngdsmätning som tar hänsyn till både vårdtagarens och vårdgivarens psykiska och fysiska status bör genomföras. Utifrån en sådan mätning bör omfattningen av avlastningen och övriga insatser läggas fast och garanteras. En utvärdering bör också utföras regelbundet så att anhöriguppgiften kan omprövas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett förtydligande av socialtjänstlagen när det gäller kommunens stöd till anhörigvårdare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör utarbeta riktlinjer för stöd till anhörigvårdare.
mot · GL02So441 · 1997-10-06 00:00:00 — Flera handikapporganisationer driver egna fritids- och rekreationsanläggningar av rikskaraktär. Syftet med anläggningarna är att erbjuda barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder och deras familjer en rekreation i en tillgänglig miljö och med särskild personal och service. Organisationerna har på detta sätt tagit ett betydande ansvar för sina medlemsgrupper. Det är också bakgrunden till att samhället via särskilda statsbidrag ekonomiskt stött dessa anläggningar. gjorde 1993 en utredning om handikapporganisationernas rekreationsanläggningar. I SHR:s uppdrag ingick bland annat att bedöma behovet av sådana anläggningar. Därutöver gjordes en bedömning av såväl den ekonomiska situationen som en analys av de framtida ekonomiska förutsättningarna för anläggningarna. Rådet överlämnade sin rapport och sina förslag till . I rapporten föreslogs bland annat ett utökat statligt stöd till driften av dessa anläggningar, men också att behovet av nyinvesteringar kunde tillgodoses. I syfte att säkerställa möjligheten för barn, ungdomar och vuxna med omfattande funktionshinder och deras anhöriga att få tillgång till särskilt anpassade rekreationsanläggningar föreslog en enig riksdag att statsbidraget till handikapporganisationernas rekreationsanläggningar skulle utökas och utvecklas. Ett enigt socialutskott föreslog att stödet till handikapporganisationernasrekreaktionsanläggningar ökas till 15 milj och att bidrag skall kunna utgå till såväl driften av anläggningarna som till underhåll och investeringar. och Ungdomar, RBU, är därför en av de handikapporganisationer som med ett särskilt stöd av och inom ramen för det nuvarande särskilda statsbidraget byggt upp en fungerande anläggning, Mättinge, som redan från början anpassats för de speciella behov som familjer med funktionshindrade barn och ungdomar har. Denna verksamhet kommer att få mycket stora svårigheter att klara sig genom regeringens förslag till neddragning av det särskilda statsbidraget till En omfördelning inom anslaget måste göras så att handikapporganisationerna även fortsättningsvis kan driva sina för medlemmarna så viktiga rekreationsanläggningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en omfördelning inom anslaget till handikapporganisationernas rekretationsanläggningar.