mot · GL02Jo784 · 1997-10-06 00:00:00 — Vid tveksamhet omantalet medlemsländer bör väljas samma antal medlemsländer som krävdesför att avtalet inom WTO skulle träda i kraft.Miljöproblemen känner inga mänskligt konstruerade gränser, ochfungerande ekosystem är en absolut förutsättning för både mänskligt liv ochför samhällsekonomin. bör därför initiera en diskussion imiljökommittén i WTO om hur den nuvarande tolkningen av dengeografiska omfattningen av Artikel XX kan förändras iriktning mot att också globala miljövärden, som ligger utanför något enskiltlands kontroll, skall kunna värnas genom användande av handelsåtgärder. Idetta sammanhang skall betonas att det nordiska samarbetet har fungeratmycket väl och varit av stort värde i miljö- och handelssamarbetet.Centerpartiet vill därför starkt betona vikten av att detta samarbetefortsätter,särskilt vad gäller arbetet med att få att föra EU:s talan iWTO i den riktning som förespråkas i denna motion. måste medkraft verka för att de internationella miljöavtalen respekteras och överordnashandelsreglerna. De ska ses som ett ramverk för världshandeln. börtillse att en viktig uppgift för miljökommittén inom WTO blir att göra enmiljökonsekvensanalys av det nya som en grund för enframtida miljöanpassning av avtalet. Detta bör ges regeringen till känna.10 Ett ekologiskt hållbart EuropaMedlemskapet i EU ger möjligheter att medverka i utformningenav den gemensamma miljöpolitiken. Framgång i det arbetet beror till stordel på hur vi som land använder det inflytande medlemskapet innebär.Sverige ska agera föredöme, vara pådrivande och visa på framgångar idet egna nationella miljöarbetet för att denna målsättning ska uppfyllas.Tillsammans med andra länder, med en progressiv miljöpolitik, måste vibidra till att utveckla långtgående och bindande överenskommelser inomEU.Genom ansträngningar i fyrpartiregeringen fick Sverigedispens för sina hårdare miljökrav på kemikalieområdet. Dispensen gäller från det att vi blev medlemmar. anser att regeringen,som en mycket viktig uppgift, har att aktivt verka för en skärpning av EU:sgemensamma miljöregler så att de når upp till minst gällande svensk nivåeller annat gemenskapslands högre nivå. Om trots dessa insatserinte uppnått gällande svenska regler eller annat lands högre nivå måsteSverige verka för att dispenserna förlängs ytterligare. Det är viktigt attmarkera att inte kommer att sänka sina miljöambitioner påmiljöområdet och att vi dessutom stödjer andra medlemsländer som har högamiljöambitioner. Detta bör ges regeringen till känna.Inom en rad andra sakområden måste aktivt agera för att enskärpning av EU:s miljöpolitik genomförs. När det gäller försurningsproble-matiken måste de gemensamma kraven skärpas. Direktivet om storaförbränningsanläggningar måste anpassas till en målsättning som innebär attutsläppen minskar till en nivå som naturen tål. EU bör spela en pådrivanderoll inom om långväga gränsöverskridande luftföro-reningar. Vad ovan sagts om direktivet om förbränningsanläggningar bör gesregeringen till känna.Frågan om att införa en gemensam miniminivå för koldioxidskatt inom EUhar diskuterats länge i gemenskapen. De förslag som förelagts minsterrådethar dock stoppats av då det krävs enhällighet i beslutsfattandevad gäller gemensamma skatter inom EU. Denna situation är mycketallvarlig då det föreligger ett stort behov av att införa ekonomiska styrmedelför att begränsa koldioxidutsläppen i . Regeringen bör intensifieraansträngningarna för att få till stånd en sådan skatt. Om inte konsensus kanuppnås bör ett bindande protokoll upprättas av dem som har ambition attbegränsa dessa utsläpp. Detta bör även ske genom att de länder somförespråkar denna skatt går samman om en gemensam handlingslinje ävenom konsensus inte erhållits i EU:s medlemskrets. Detta bör ges regeringentill känna.Arbetet med att förhindra användning och spridning av farliga kemikaliermåste ha en internationell inriktning. Substitutionsprincipen och försiktig-hetsprincipen ska vara vägledande för det europeiska arbetet med kemikalier.Sverige måste verka för att EU ansluter sig till målet att avvecklaanvändningen av alla svårnedbrytbara naturfrämmande ämnen. Avvecklings-planer för en rad miljöfarliga ämnen måste utarbetas.I och med den inre marknadens genomförande finns det en risk för ökadetransporter. Åtgärder måste inom EU vidtas som motverkar negativamiljökonsekvenser av en sådan utveckling. Utsläppen från transportsektornmåste nedbringas och miljövänliga transportsätt främjas. bör verkaför att det europeiska järnvägsnätet byggs ut, samordnas och effektiviseras.10.1 En kretsloppsstrategi för EuropaEU:s inre marknad bör utvecklas till ett medel för att uppnå en hållbarutveckling. Det närmaste steget i ett sådant arbete måste vara attkretsloppsanpassa varuflödena. Regeringen bör därför som en prioriteradfråga i EU driva frågan om en kretsloppsanpassning av varuflödena. Ensådan utveckling kan komma snabbt inom andra regioner i världen ochkommer att krävas för att hävda europeisk konkurrenskraft på lång sikt.För att klara en sådan uppgift krävs en systematik i genomgången av hurexisterande regelverk och institutioner kan anpassas till en sådanutveckling. Därför bör i EU föreslå att en vitbok utarbetas meden genomgång av vad som krävs av EU:s politik på olika områden och avhur förenliga nuvarande direktiv - speciellt de på produktområdet - ärmed en ekologiskt hållbar utveckling. Detta bör ges regeringen till känna.10.2 Kretsloppsanpassade nya direktiv och standarderFör att nya produktdirektiv och standarder ska kunna mötakretsloppskraven krävs en mycket hårdare styrning avutarbetandet av direktiv och standarder. bör därför arbeta för attkommissionen utarbetar riktlinjer för miljökonsekvensbeskrivningar avdirektiv och standarder. En ökad användning av detta instrument föreslåsvisserligen i Amsterdamfördraget, men det är viktigt att ärpådrivande så att detta tillämpas regelmässigt vid utarbetandet av nyaförordningar och direktiv. Dessa riktlinjer förmiljökonsekvensbeskrivningar bör specificera hur redovisning ska ske avvarors kretsloppsegenskaper. Miljökonsekvensbeskrivningarna måstebehandlas av kommissionen, som ska kunna stoppa sådana standardereller direktiv som står i motsättning till en hållbar utveckling. Vad ovansagts om miljökonsekvensbeskrivningar av nya direktiv bör gesregeringen till känna.10.3 EU:s miljöhandlingsprogramKommissionens genomgång i halvtid av det femtemiljöhandlingsprogrammet sammanfattade att det övergripandeangreppssättet i programmet var riktigt, men man saknade ett störreengagemang och åtaganden från EU-institutioner, regeringar och andraaktörer. En orsak till denna brist har varit den icke-legala statusen hosaktionsprogrammen för miljön. 1992 antog ministerrådet endast denallmänna inriktningen av handlingsprogrammet, och medlemsstaterna harinte beaktat de specifika målen, tidsplanerna och rekommendationernasom bindande (vilket de heller inte är). Inte heller har kommissionengjort det. Det har givit upphov till en ansvarsfälla. Alla förutsätter attansvaret ligger hos någon annan. gav i artikel 130 sen ny laglig status åt allmänna aktionsprogram som fastställerprioriterade mål. Medlemsstaterna ska i fortsättningen enas om dessagenom lagligt bindande beslut från rådet och parlamentet. Det är docknödvändigt att avvakta det sjätte miljöhandlingsprogrammet som skalöpa innan dessa fördragsfästa möjligheter kan utnyttjas.Inför revideringen av miljöhandlingsprogrammet finns det några viktigaprincipiella frågeställningar som bör drivas av : Varjemedlemsland bör utarbeta aktionsplaner för att uppnåmiljöhandlingsprogrammets mål, medlemsstaterna bör granskaredogörelsen av hur dessa mål uppnås. Det nya sjättemiljöhandlingsprogrammet bör dessutom innehålla förslag someliminerar svårigheterna med att integrera miljön i andra politikområden,samt en utökad användning av ekonomiska styrmedel. Vad ovan sagtsom arbetet med det sjätte miljöhandlingsprogrammet bör ges regeringentill känna.10.4 Genomförandet av EU:s miljödirektivEU har ett stort antal miljödirektiv. är det ett problem attdessa direktiv inte genomförs av samtliga medlemsnationer. Klyftanmellan direktiven och genomförandet riskerar att kunna ifrågasätta EU:strovärdighet på miljöområdet. Frågan om genomförandet av befintligamiljödirektiv är därför en förutsättning för att kunna sätta en hållbarutveckling i centrum för EU:s arbete. Det behövs en organisation på EU-nivå för att granska genomförandet och effektiviteten hos EU:smiljölagstiftning i sin helhet. Denna uppgift kan t.ex. ges till EU:smiljöbyrå. Detta är en fråga som bör driva. Vad ovan sagts omorganisation med ansvar för att granska implementering och effektiviten imiljödirektiven bör ges regeringen till känna.10.5 Offentlig upphandlingEn miljöanpassad upphandling bör ingå i ett integrerat miljöarbete. Desvenska myndigheterna, stat, kommuner och landsting är storakonsumenter av varor och tjänster. Staten, exklusive de statliga bolagen,upphandlar varor och tjänster för ; kommunerna för ca85 miljarder kr. Den stora inköpsmängden kan ge tyngd åt miljökrav, ochsamordnade miljökrav från delar av den offentliga sektorn kan fungerasom hävstång i leverantörernas miljöanpassning av sina produkter ochtjänster. För att förbättra miljöanpassningen av den offentligaupphandlingen bör visa åtgärder vidtas:EU-direktiven på området bör förändras. En förutsättning för att kunnaförändra lagen om offentlig upphandling i en mer miljövänlig riktning vadavser upphandlingar över tröskelvärdena är att EU-direktiven på områdetförändras. bör därför verka för att förändra EU:s upphandlings-direktiv så att nationella myndigheter, kommuner och landsting gesmöjlighet att ställa mer långtgående krav i sin upphandling än vadharmoniserade produktdirektiv och standarder tar upp och ges möjlighet attställa miljökrav även på produktion och transporter. Vad ovan sagts omsvenskt arbete för att förändra EU:s direktiv på upphandlingsområdet bör gesregeringen till känna.För att i större omfattning miljöanpassa upphandlingen krävs kun-skap hos inköparna. bör få i uppdrag att utbilda eller påannat sätt öka kunskaperna, hos de statliga och kommunala inköparna pådetta område. Detta bör ges regeringen till känna.11 KemikaliepolitikFör vissa ämnen och kemikalier krävs förbud för att kunna avgiftakretsloppet. Det gäller främst ämnen som är naturfrämmande och medlång livslängd i naturen. För andra ämnen krävs sådana samladesamhällsåtgärder, med eller utan förbud, som leder till en avveckling. Detgäller t.ex. användningen av PVC. Det fortsatta kretsloppsarbetet somredovisades i proposition 1993:94:163 Riktlinjer för en fortsattkretsloppsanpassning av samhället - åtgärder för att minska riskerna medkemikaliehanteringen måste fullföljas. I den understryks behovet av klaratillämpningsföreskrifter för substitutionsprincipen, utbytesregeln. Enutredning har föreslagit hur den svenska kemikaliepolitiken börutformas. Regeringen bör, efter att remissbehandlingen av dennautredning är klar, återkomma till med ett sammanhållet förslagtill utformning av kemikaliepolitiken.Kemikalieinspektionen har, på uppdrag av regeringen, undersökt huravvecklingen av amalgam fortskrider. Inspektionen har konstaterat att dennaavveckling har gått långsamt och att all användning av amalgam sannoliktinte är borta till detta datum. Detta är inte acceptabelt. Kemikalie-inspektionens rapport visar att det finns fullgoda alternativ till amalgam.Centerpartiet anser att det är angeläget ur såväl miljö- som hälsosynpunkt attriksdagens beslut genomförs. Ekonomiska styrmedel bör användas för attavveckla användningen av amalgam. Detta kan ske i form av en direkt avgiftpå kvicksilver. Regeringen bör återkomma till med förslagtill åtgärder så att avvecklingsmålet för amalgam uppnås. Regeringen böräven driva dessa frågor inom EU. Detta bör ges regeringen till känna.12 BioteknikBioteknik är inte någon ny företeelse. Men dagens teknik är väsensskildfrån den gamla, inte minst med tanke på det kraftfulla verktygbiotekniken kommit att ge oss. Det är uppenbart att förändringar av enorganisms arvsmassa kan ske med mycket större precision äntidigare. Det kan även ske över artbarriärer på ett sätt som naturen aldrigtänkt sig. Det finns därför anledning att utveckla regelverket på dettaområde så att ett sammanhållet grepp kan tas på vilka etiska och rättsligabegränsningar som bör göras. Försiktighetsprincipen måste alltid varavägledande i detta arbete.Riksdagen har för sedan gett regeringen i uppdrag att se övermyndighetsstrukturen rörande gentekniken. Detta är ett uppdrag somregeringen ännu inte fullföljt. är det ett stort antal myndigheter som haransvaret för dessa frågor inom olika områden. utgår från attdetta arbete prioriteras av regeringen så att det inte försenas ytterligare.Biotekniken kommer att påverka vardagen för de flesta människor. Detinnebär att de allra flesta människor kommer att behöva en vissgrundkunskap om vad bioteknik är och vad den kan användas till. Under denärmaste åren krävs en bred och mångsidig folkbildningsinsats rörande dessafrågor. Den bitvis förvirrade diskussion som utbrutit i samband medmarknadsföringen av de första genmodifierade livsmedlen visar tydligt pådetta informationsbehov. Denna verksamhet kan med fördel utföras avlandets ideella organisationer. En sådan organisation har bildats - Institutetför bioteknikinformation, IBIS. Denna verksamhet bör aktivt stödjas avsamhället. Vi föreslår att anslås för detta budgetåret 1998.Dessa medel bör anslås från anslaget A 1 iutgiftsområde 20.13 TrafikEn av de större utmaningarna ligger i att skapa ettkommunikationssystem som bygger på insikten om behovet avomställning mot ett hållbart samhälle. Arbetet med miljöanpassningen avtransportsystemet måste intensifieras. Ambitionen om minskning avutsläpp måste höjas, arbetet med detta måste prioriteras.Samhällsplanering och starkare incitament syftande till en inriktning avtransportmönster som leder till minsta möjliga miljöpåverkan måsteintensifieras. anser att samhällsplaneringen i högre gradmåste inriktas på att skapa närhet mellan arbetsplats, bostad och service.Därigenom skapas träffpunkter för människor i en levande miljösamtidigt som behoven av långa transporter minskar.Ett kretsloppsanpassat samhälle förutsätter ett "grönare" transportsystem.Idag svarar bil- och lastbilstrafiken för huvuddelen av de miljöfarliga ut-släppen i form av koldioxid, kväveoxider, svaveloxider och kolväten.Användningen av fossila bränslen måste minska. anser att detbör införas en "nollvision" för fossila bränslen. Det bör därför läggas fast enplan för hur fossila bränslen successivt ska fasas ut och ersättas medförnybara bränslen. har i en särskild motion utvecklat hurtrafikpolitiken bör utformas.13.1 Drivmedel för god miljöTrafikens avgaser hotar människors hälsa och flera ekosystem som haravgörande betydelse för kretsloppssamhället. Ambitionen måste vara attersätta miljöskadliga bränslen med miljövänliga. Därför måste systemetmed miljöklassning av bränslen utvecklas och ekonomiska styrmedelanvändas. För att biobränslena ska kunna introduceras och konkurrera påmarknaden krävs det ofta försöksverksamhet samt miljödifferentieradeskatter. Den skattebefrielse för biobränsleanvändning som Centerpartietoch regeringen har kommit överens om är ett viktigt steg i dennautveckling.För att öka användningen av förnybar energi i trafiksektorn krävs det,förutom ekonomiska styrmedel, även tydliga mål. Inom andra sektorer haruppställda mål haft stor betydelse för utvecklingen. Det finns nu anledningatt överväga om inte ett lagstadgat mål för inblandning av biobränsle, t.ex.etanol och RME bör införas. Detta bör utredas skyndsamt. Vad ovan sagtsom lagstadgat mål för inblandning av biobränsle i fossila bränslen bör gesregeringen till känna.Vi anser dessutom att bensinstationer ska vara skyldiga att tillhandahålladrivmedel baserade på förnybara råvaror. Samma metod bör användas somden i förordningen om blyfri bensin. Detta bör ges regeringen till känna.Centerpartiet anser att regeringen bör initiera en förhandling med berördaparter, såsom producentorganisationer, bil och petroleumindustrin samtberörda statliga myndigheter, om hur en övergång från fossila till biobränsle-baserade drivmedel ska ske. Detta bör ges regeringen till känna.14 NationalstadsparkerBehovet av att bevara och gynna den biologiska mångfalden finns imiljöer som är rika respektive fattiga på biologisk mångfald. Av särskiltintresse är att bevara den biologiska mångfalden i tätortsmiljön. PåCenterpartiets initiativ tillskapades i i . Det skydd som detta område därmederhöll är av stor betydelse för de boende i och även förmöjligheterna att utveckla kultur- och naturturism i Stockholmsområdet.På senare tid har det kommit oroande signaler om att ett antalexploateringsintressen är på väg att påverka . Dettafår givetvis inte ske. förutsätter att regeringen hävdar dennanationalstadsparks skydd. Regeringen bör återkomma till meden redovisning av hur skyddet av existerande nationalstadspark fullföljs.I utredningen nationalstadsparker (SOU 1996:38) föreslås att ytterligarenationalstadsparker ska inrättas. bejakar denna utveckling ochanser att regeringen återkommer till med förslag tillinrättande av nya nationalstadsparker. Andra orter, t. ex. ochMalmö, samt mindre städer som t.ex. och Sala, bör ges möjlighetatt ansöka om inrättande av nationalstadspark under förutsättning att deföreslagna områdena uppfyller de krav som ställs för inrättandet av en sådanpark och att städerna har områden med stora naturvärden som är utsatta förett hårtexploateringstryck. Detta bör ges regeringen till känna.15 Biologisk mångfald i skogenBevarandet av den biologiska mångfalden är en av de viktigasteuppgifterna i miljöarbetet. En stor del av hoten mot den biologiskamångfalden är relaterade till att livsmiljöerna förändras. Genomsamhällsplanering och nya och ändrade brukningsmetoder förändras ellerförsvinner biotoper. Miljögifter och kemikalier, liksom geografisktstorskaliga miljöstörningar som försurning, eutrofiering ochväxthuseffekten påverkar den biologiska mångfalden. Skogslandskapet ärden dominerande landskapstypen i . Den största delen avskogsarealen används för produktivt skogsbruk. För att hindra en fortsattförlust av biologisk mångfald i skogslandskapet krävs en kombination avskydd av områden med stöd av naturvårdslagen och en anpassning avskogsbrukets metoder. Den reformering som gjordes avskogsvårdslagstiftningen 1993 har skapat bättre förutsättningar förskogsnäringen att ta sådana hänsyn. måste vissa regler rörandemöjligheterna att avverka skog ändras för att minimera risken för s.k.klippare. har i en särskild motion föreslagit åtgärder motdenna verksamhet. Om ska leva upp till de nationella miljömålenoch de internationella åtaganden som vi gjort,bl a Konventionen om biologisk mångfald från i deJaneiro 1992, krävs en kombination av områdesskydd, förbättradnaturvårdshänsyn och aktiva åtgärder för återskapande av biologiskmångfald.Sveriges landyta utgörs till av skogsmark. Skogsmiljöernaskiftar mycket inom landet. Detta beror på faktorer som klimat, berggrund,terrängförhållanden och jordart.Hälften av skogar ägs av enskilda personer. Inte någonstansutanför är denna andel så stor. Den enskilt ägda skogen drivs på deflesta fastigheter som familjeföretag. För dessa skogsägare är det ofta ensjälvklarhet att skogen ska skötas på bästa möjliga sätt och med högt ställdaambitionskrav på miljöarbetet. Detta engagemang är av mycket storbetydelse och måste tas tillvara i arbetet med att bevara den biologiskamångfalden i skogslandskapet.Den vegetation och dynamik som förr rådde inom ekosystemen har till stordel förändrats av människan. Ekonomiskt värdefulla arter har gynnats påandras bekostnad. I är av den produktiva skogsmarkenskyddad i reservat, nationalpark eller domänreservat. Nedanför gränsen förfjällnära skog är av den produktiva skogsmarken skyddad på detta sätt.Skogsbruket avsätter , utan ersättning, av arealen nedanförgränsen för fjällnära skog, till hänsynsområden. Dagens hotbild mot arterbedöms vida överstiga vad som kan betraktas som naturligt och ännu syns fåtecken på förbättring. Ca 1 900 arter är rödlistade i hotkategorierna.Miljövårdsberedningen har i betänkandet Skydd av skogsmark (SOU1997:97) bedömt skyddsbehovet till att det i ett kortsiktigt perspektiv finnsett behov av att skydda ytterligare skogsmark motsvarande av denproduktiva skogsmarksarealen nedanför den fjällnära skogen för att inteförsitta möjligheterna att bevara den biologiska mångfalden.Miljövårdsberedningen har bedömt att kostnaden för att säkerställa skyddetav den biologiska mångfalden i skogsbruket motsvararen anslagsnivå på ca /år. delar dennabedömning.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att anslaget A 4 i utgiftsområde20, Allmän miljö- och naturvård, för ska erhålla ett anslagmotsvarande 291 473 tkr. Detta är, enligt vår bedömning, inte tillräckligt föratt klara av det skyddsbehov som föreligger. Därför föreslår vi att enlångsiktigt hållbar ekonomisk lösning genomförs för att möjliggöra inköp avskogsmark och andra skyddsformer till skydd för den biologiska mångfalden,samt för skötsel av denna mark.Regeringen bör inbjuda till överläggningar om en fond, med staten somhuvudman, för skydd av skogsmark. Till dessa överläggningar inbjudsskogsnäringen, statliga skogsägare, naturvårdsorganisationerna och störreköpare av skogsprodukter att delta. Fonden ska byggas upp av enkombination av statliga pengar, medel från näringen och andra frivilligainsatser. Målsättningen ska vara att denna fond, tillsammans med de medelsom finns anvisade i statsbudgeten, ska täcka det långsiktigamedelsbehov som behövs för att skydda och vårda den biologiskamångfalden i skogslandskapet. Följaktligen behövs sammanlagt ca 3,9miljarder kr . Det är rimligt att anta att huvuddelen avdessa medel bör tillskjutas av staten. Vad ovan anförts om tillskapandet av enfond för skydd av skogsmark bör ges regeringen till känna.Finansieringen av statens ekonomiska ansvar, d.v.s huvuddelen avansvaret, bör ske genom en extra utdelning bl.a. som följd av pågåendeavyttringar av skogsmark, samt därefter genom en försäljning av delar avstatens ägarandel i . Av de medel som då erhålls bör en så stordel fonderas så att de åtaganden för biologisk mångfald som vi nämner ovangår att klara. Vad ovan anförts om utförsäljning av delar av statens ägarandeli bör ges regeringen till känna.Om det skulle visa sig att det behövs medel för omedelbar användning tillskydd av skogsmark innan den föreslagna fonden byggts upp bör dettatilfälligtvis kunna anslås ur regeringens anslag till stöd för lokalainvesteringsprogram för ekologisk hållbarhet. Denna typ av verksamhetuppfyller det av regeringen uppställda kriteriet att medel ur dettainvesteringsprogram ska kunna erhållas för projekt som bidrar till att denbiologiska mångfalden bevaras och förstärks. Nyttjande av dessa medel tillskydd av skogsmark har dessutom en viss sysselsättningseffekt genomskötsel av den avsatta marken och värnet av den biologiska mångfalden. Vadovan anförts om tillfälligt nyttjande av medel för skydd av skogsmark börges regeringen till känna.15.1 NaturvårdsavtalEtt viktigt instrument i arbetet med att bevara naturvärden iskogslandskapet är civilrättsliga naturvårdsavtal som tecknas mellanstaten och en skogsägare i syfte att bevara och utveckla ett områdesnaturvärden. Dessa avtal tecknas och tillämpas i enlighet med avtalslagenoch gäller mellan de parter som ingått avtalen. Naturvårdsavtalensgiltighet mot ny ägare av skogsmarken är inte rättsligt prövad. De kanantagligen inte betraktas som nyttjanderättsavtal enligt jordabalken, ochär därmed antagligen inte giltiga mot nya ägare. Därför bör en förändringgöras i jordabalken så att det tydligt framgår att avtalen blir giltiga ävenmot ny ägare av fastigheten. Denna förändring bör rimligen göras isamband med att regeringen förelägger förslaget till nymiljöbalk.