mot · GL02A253 · 1997-10-06 00:00:00 — bedriver arbetsmarknadsutbildning med tyngdpunkt på yrkesinriktad utbildning. Det är ett av svenska staten helägt bolag. Koncernen är etablerad på ungefär 130 orter i . Fram byggde arbetsmarknadsutbildningen på ett delat huvudmannaskap mellan () och . 1986 bröts AmuGruppen ut ur och blev en egen uppdragsmyndighet. blev det möjligt för AMV att fritt välja och upphandla tjänster av olika utbildningsanordnare. 1994/95 var av arbetsmarknadsutbildningen inte konkurrensutsatt. Regeringen skriver i proposition 1997/98:1 att utvecklar ett nytt verksamhetsområde med inriktning mot personaluthyrning. Enligt vår mening aktualiserar detta frågan om en privatisering av företaget. Krav på försäljning har tidigare framförts av Moderata samlingspartiet. I motion 1996/97:55 förespråkades en sådan lösning i samband med det kapitaltillskott om till som regeringen då föreslog. Allvarlig misskötsel av bolaget hade urholkat ekonomin. 2 Inga skäl för statligt ägande Några tungt vägande skäl för att staten skall äga och driva föreligger inte. Det faktum att verksamheten sker i bolagsform pekar i sig på att staten inte ser AmuGruppen som någon del av den statliga kärnverksamheten. I en skrivelse till regeringen motiverade dåvarande AMU-styrelsen varför verksamheten skulle bedrivas i bolagsform. Skälen var bland andra att verksamheten var konkurrensutsatt, prissättningen affärsmässig samt att AMU-gruppen inte hade myndighetsutövning. Samma skäl torde tala för att staten överlåter åt privata intressenter att ta över företaget. Det saknas inte alternativ på marknaden. revisorer konstaterar i 1996/97:RR8 att även om AmuGruppen är den dominerande utbildningsanordnaren, så har privata utbildningsföretag successivt tagit marknadsandelar. I genomsnitt hade företaget /96 en marknadsandel på av de volymer som AMV upphandlade. De privata utbildningsföretagen är väsentligt mindre än och har oftast skaffat sig en eller flera nischer. Därigenom har de inte samma extrema beroendeförhållande till arbetsmarknadsutbildningen som har. Vad gäller den nu aktuella personaluthyrningsverksamheten tycks regeringen själv inse att det inte är frågan om någon statlig kärnverksamhet. I proposition 1997/98:1 konstateras lakoniskt att om inte verksamheten bär sig ekonomiskt bör den avvecklas. Verksamheten har således inte ett sådant värde för staten att den får belasta budgeten. 3 Statligt ägande oförenligt med konkurrensneutralitet Samma regler bör gälla för som för dess konkurrenter såväl befintliga som potentiella. Samma finansiella villkor borde också föreligga. Så länge staten kvarstår som ägare till föreligger alltid en risk för bristande konkurrensneutralitet. Det gäller i all synnerhet som staten själv är den största kunden på den aktuella marknaden. Statligt ägande kan aldrig fullt ut förenas med en sund och rättvis konkurrens. Att ambitionen i det aktuella fallet är att driva på strikt kommersiella villkor pekar i vårt tycke endast ytterligare på behovet av en privatisering. Regeringen framhåller vid ett antal tillfällen i proposition 1997/98:1 hur viktigt det är att minska affärsriskerna. För vår del är det viktigt att staten inte bedriver affärsverksamhet över huvud taget oavsett om den går med vinst eller förlust. En avveckling av det statliga ägandet, genom en stegvis försäljning av hela eller delar av bolaget, skulle öka konkurrensen till gagn för utbildningsmarknadens utveckling. I samband med privatiseringen bör möjligheterna att sälja till de anställda särskilt beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställs att bemyndigar regeringen att genomföra en privatisering av i enlighet med vad som anförts i motionen.