ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02T918 · 1997-10-06 00:00:00 — Statens inspektions- och haveriverksamhet Staten har en rad inspektioner och kommissioner som kontrollerar efterlevnaden av statliga normer och regler samt utreder förhållandena vid en olycka eller en katastrof. Organisationen av dessa statliga myndigheter är otillfredsställande. Frågan om inspektionsverksamhetens organisering har bl.a. varit föremål för en granskning av revisorer och av en statlig utredning, , som avgav yttrandet En översyn av luft-, sjö- och spårtrafikens tillsynsmyndigheter, SOU 1996:82. Dock var Haveriinspektionens verksamhet inte föremål för denna granskning. Dagens situation och framtida möjligheter är samlokaliserad med såväl fysiskt som budgetmässigt och får sina anslag genom försorg. Liknande arrangemang gäller för och . Respektive inspektion som utreder och kontrollerar en myndighet får alltså också sina anslag via denna. En förändring av hur staten organiserar de kontrollerande organen inom område anser vi vara nödvändig, bl.a. för att tydligare separera inspektionen från den verksamhet som skall inspekteras. bedömde att en sammanslagning av myndigheterna inte skulle ge några samordningsvinster. Däremot ansåg man att samarbetet mellan myndigheterna borde utökas. En kunskapsuppbyggnad inom gemensamma områden är av yttersta vikt för inspektionsverksamhetens kvalitet. Däremot ansåg utredningen att inspektionsverksamheten borde skiljas ut från respektive verk och bli självständiga från sina myndigheter. Med hänvisning bl.a. till den senaste tidens händelser anser vi att det finns skäl att på nytt överväga de olika inspektionernas verksamhet. Vi anser att samtliga inspektioner, och inte enbart och som utredningen föreslår, bör ligga fria från sina verk. Detta bör även gälla . ligger direkt under . Samtliga dessa verksamheter menar vi kan slås samman och läggas i en myndighet skild från . Detta skulle ge bättre möjligheter att samverka. Inte minst kritiken mot den internationella som utreder MS förlisning understryker att en förändring i denna riktning skulle vara önskvärd. En sammanslagning av samtliga inspektioner inklusive till en myndighet bör därför övervägas. Denna myndighet skulle formellt rapportera till annan huvudman än de myndigheter, verk och företag som rapporter lämnas till. Formellt menar vi att de inspektioner och kommissioner som är verksamma skall finnas kvar. Detta garanterar att det formella ansvaret bibehålls och att särskilda kompetenser inom den formella organisationen kvarstår. Däremot kan de olika avdelningarna föras samman i projekt för att arbeta i olika utredningar och inom olika områden. De rationaliseringsvinster som skulle kunna uppstå är bl.a. att uppgifter som är generella för dessa organisationer kan sammanföras till en enhet. upprätthålls den speciella kompetensen inom den förutvarande organisationen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en förändrad organisation av de utredande och granskande inspektionerna och i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02T919 · 1997-10-06 00:00:00 — Huvudmannaskap för viss kollektivtrafik Enligt lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektivtrafik måste det i varje län finnas en huvudman som ansvarar för den lokala och regionala linjetrafiken för persontransporter. Dessa huvudmän är landsting och kommuner. Man kan fråga sig varför det måste finnas en speciell huvudman som ser till att det finns kollektivtrafik. Förmodligen är tanken att eftersom kollektivtrafik är en så viktig nyttighet måste någon ansvara för att människor verkligen har tillgång till denna och att den fungerar. är det ju bara så att det finns en rad andra nyttigheter i samhället som människor verkligen behöver, men där vi inte alls kommit på tanken att någon offentlig instans ska sitta och styra tillgången. Tänk till exempel om någon fick för sig att vi måste ha särskilda livsmedelshuvudmän för att se till att det verkligen fanns ett ordentligt nät med livsmedelsbutiker så att människor inte behövde riskera att bli utan näringsriktig, prisvärd mat. Dessutom behöver man ju faktiskt inte ha en lag som tvingar landsting och kommuner in i ett visst system. Ett steg från dagens läge är ju att avskaffa lagen och faktiskt säga att de kommuner som vill ha huvudmän för sitt läns trafik, själva kan gå samman och bilda . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att upphäva lagen ( 1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektivtrafik.
mot · GL02T921 · 1997-10-06 00:00:00 — När större infrastrukturinvesteringar görs i saknas i stor utsträckning analyser av de aktuella projektens samhällskostnader respektive samhällsnytta. Jämförelser mellan samhällskostnaden respektive samhällsnyttan beroende på var investeringarna genomförs saknas också. Det framstår som allt angelägnare att göra sådana analyser där större samhällsinvesteringar prövas i ett nationellt perspektiv avseende kostnad mot nytta, miljökostnaderna givetvis inräknade. Med sådana interregionala samhällskostnadskalkyler underlättas möjligheterna att göra t ex trafik- och miljöinvesteringar där de gör störst nytta. Det är viktigt att sambanden mellan t ex trafik- och miljösatsningar å ena sidan och behoven av regionalpolitiska satsningar å den andra belyses. Regeringen bör till lämna förslag till hur interregionala samhällskostnadskalkyler kan göras till en del av beslutsprocessen vad avser samhälleliga infrastrukturinvesteringar. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av interregionala samhällskostnadskalkyler.
mot · GL02U201 · 1997-10-06 00:00:00 — Svenskt bistånd till epileptiker, m.m. Epilepsi hör till gruppen dolda sjukdomar som är omgivna av myter och missförstånd. Man räknar med att omkring 40 miljoner människor i världen lider av epilepsi. Av dessa får endast 10 miljoner hjälp för sina symtom. Övriga varav de flesta bor i utvecklingsländer får ingen medicinsk behandling alls. Epilepsi förekommer i alla befolkningsgrupper och alla åldrar. Orsakerna kan vara flera. Epilepsi hos barn och ungdom kan bero på någon ärftlig faktor som man inte känner till, förlossningsskada eller infektion. Hos äldre kan orsaken vara hjärntumör, cerebrovaskulär sjukdom eller infektion. Hos av patienterna kan kramperna behandlas framgångsrikt med läkemedel. Dödligheten är förhöjd bland epileptiker och beror på den underliggande sjukdomens art t.ex. tumör eller infektion, i vilken situation kramperna uppträder t ex under bad med drunkning som följd och om andnings- eller cirkulationsstillestånd inträder under krampanfallet. Självmord är också vanligare bland epileptiker. Attityderna till epilepsi och epileptiker varierar från land till land. I tror man fortfarande att bor i människor med epilepsi. I och finns uppfattningen att epileptiker är ansatta av onda andar medan människor i tror att epileptiker besitter speciella andliga egenskaper och de står därför högt i rang. I visade en undersökning att av föräldrarna var emot att deras barn gifte sig med en epileptiker. I anser också att epileptiker inte skall få anställning. I visade en undersökning 1996 att av de intervjuade trodde att epilepsi är en psykisk sjukdom. Vidare var negativa till att deras barn skulle gifta sig med en epileptiker. När det gäller lagstiftning har epileptiker fortfarande omfattats av tvångssteriliseringslagarna i en rad länder. I och anses epilepsi vara skäl för att förbjuda eller upphäva giftermål. Den forskning som pågår om epilepsi följer två linjer. Dels utförs forskning om vilka mekanismer som ligger bakom krampanfallen, i vilka situationer de inträffar, hur länge de pågår och konsekvenserna för hjärnfunktionen av upprepade anfall. Dels utförs klinisk forskning om diagnostiska metoder och behandling med läkemedel eller kirurgi. Behandlingen av ett avsevärt antal av världens epileptiker är inte särskilt dyrbar. () uppskattar att ett avsevärt antal av världens epileptiker skulle kunna befrias från sina anfall med läkemedlet fenemal till en kostnad av per person och år. Mot bakgrund av ovanstående anser jag att inom ramen för sitt internationella biståndsarbete bör verka för att den diskriminering som epileptiker utsätts för elimineras samt att människor med epilepsi skall få sitt behov av läkemedel mot krampanfallen tillgodosett. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser mot diskriminering av epileptiker, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenskt bistånd och tillgång till läkemedel för epileptiker.
mot · GL02U203 · 1997-10-06 00:00:00 — De flesta flyktingar har en dröm om att en gång kunna återvända till sitt hemland. Frivillig återvandring när detta är möjligt är i regel den bästa lösningen. Erfarenheten visar också att de flyktingar som funnit sig tillrätta är de som har de bästa förutsättningarna för en framgångsrik återvandring. har den höga arbetslösheten i varit en bidragande orsak till att de som har möjlighet vill återvända till sina hemländer. Arbetslösheten bland invandrare och flyktingar är högre än bland andra invånare i vårt land. Flyktingar som vill återvända hem och som saknat arbete har inte något sparkapital att ta av för de kostnader som hänger ihop med återvändandet. Det vore för övrigt inte möjligt att spara pengar eftersom de då enligt gällande regler inte skulle vara berättigade till socialbidrag. Även om de kan få resan betald samt ett kontantbidrag för att klara den hemma så tvekar många. Många länder som flyktingar kommer ifrån är inte länder som ger bistånd till i någon större omfattning. Det är omöjligt för en person som återvänder som individ att få stöd till mindre projekt. Många som vill återvända har också idéer och planer för vad de vill arbeta med i sitt hemland. Många vill starta egna små företag men behöver ekonomisk hjälp och stöd . Vi anser att det borde vara möjligt att avsätta visst biståndsmedel som får användas på ett otraditionellt sätt. Vi anser att det arbetet bör ske inom ramen för ett försöksprojekt att av t.ex. ge ekonomiskt stöd/lån åt ett antal individer/familjer i deras återvändande. Det är viktigt att projekten noga bedöms och undersöks innan bidrag ges och att en utvärdering av projekten sker. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om biståndsmedel till försöksprojekt som innebär att , till exempel , ge ekonomiskt stöd/lån till ett antal individer/familjer i deras återvändande.
mot · GL02U205 · 1997-10-06 00:00:00 — Homosexuellas mänskliga rättigheter i biståndet Homosexuella utgör, med sin sexuella läggning, en minoritet. Liksom andra minoriteter har de tvingats att skapa egna subkulturer vid sidan av samhällets rådande dito. Svårigheten att leva öppet i en kultur vars grundsyn och hegemoni tydligt talar mot ens identitet är uppenbar. I väst har det betytt att det är den borgerliga tvåsamheten och kärnfamiljen som har fått stå modell för det accepterade. Många bögar och lesbiska har levat och lever kamouflerat i heterosexuella relationer på det heterosexuella samhällets villkor. Att man låter ens identitet avgöras av vem man har sex med, är en företeelse typisk för väst. Situationen för homosexuella skiljer mycket från land till land. I vissa länder råder totalförbud mot manlig homosexualitet. Anledningen till att kvinnlig homosexualitet inte omnämns är att kvinnor oftast inte anses ha någon egen sexualitet. Ofta används inte termen homosexualitet för att beskriva en homosexuell relation, i stället heter det i lagar förargelseväckande beteende (), brott mot naturens ordning (, , ), sodomi (, , ), hor (), sexuell perversion () etc. I länder som inte är fungerande rättsstater behövs inte stöd i lagstiftningen för att förtrycka och förfölja homosexuella. I använder man administrativa frihetsberövanden som medel i förföljelsen av homosexuella. Det är ett problem att de rättigheter som har åtagit sig att följa inte alltid införlivas i politiken. Framför allt i biståndspolitiken. Det strider mot de mänskliga rättigheterna att människor ska behöva underordna sig på grund av sin sexuella läggning. FN:s konvention om mänskliga rättigheter härstammar . The artikel 1 lyder: All human beings are born free and equal in dignity and rights. finns till för att bevaka arbetet kring de mänskliga rättigheterna. Det måste vara en självklarhet att applicera de mänskliga rättigheterna på Sexuell och Reproduktiv Hälsa. IPPF, , har visat på just detta och påpekar att ens sexuella och reproduktiva rättigheter ska vara desamma oavsett i vilket politiskt, ekonomiskt eller kulturellt system man lever. Det finns rättigheter, fastslagna i dokument från fyra olika FN-konferenser, som tydligt påpekar att homosexuella har rätt att stå fria från diskriminering. The to Privacy slås fast i dokumenten både från ICPD, International Conference on Population and Development, i och från FWCW, the on Women, i . Denna rättighet innebär att man som människa ska stå fri att uttrycka sin sexuella läggning utan att för den sakens skull behöva riskera sin trygghet eller rättssäkerhet. I 96 § från FWCW slås det fast att kvinnor ska ha rätt att ha kontroll över och fritt och ansvarsfullt få bestämma över frågor relaterade till deras egen sexualitet. The to Equality, and to be free from all Forms of Discrimination, är formulerad både på ICPD och FWCW. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bevakning av homosexuellas mänskliga rättigheter.
mot · GL02U206 · 1997-10-06 00:00:00 — Avräkning från biståndsramen av kostnader för flyktingmottagandet Biståndsramen omfattar utöver anslaget till biståndsverksamhet respektive biståndsförvaltning avräkningar för del av UD:s administration, andel i EU:s medlemsavgift (som kan hänföras till EU:s biståndsverksamhet) och asylkostnader (omkostnader för flyktingar som mottas från utvecklingsländerna). har tillströmningen av flyktingar kraftigt minskat, inte minst från tredjevärlden-länder. Mot denna bakgrund uttalade utrikesutskottet redan i betänkande 1994/95:UU15 att avräkningen av asylkostnader borde minska. Så skedde också i budgetförslaget . Avräkningen minskade med från 965 till 765 miljoner, medel som således tillfördes den direkta biståndsverksamheten. I vårproposition 1996/97:150, som gav riktlinjerna för den nu aktuella budgetpropositionen skrev regeringen under utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar: Antalet asylsökande i har minskat sedan förhållandena stabiliserats i det . Detta minskar utgifterna inom utgiftsområdet. I föreliggande budgetproposition 1997/98:1 föreslås däremot avräkningen öka till . Detta trots att regeringen återigen noterar att sedan antalet asylsökande minskat har kostnaderna gått ner. I budgetpropositionens avsnitt utgiftsområde 8 hävdar regeringen: Antalet asylsökande är nu förhållandevis lågt och ligger på samma nivå som , dvs 8 00010 000 asylsökande . beräknas drygt 8 000 personer komma att söka asyl i . I budgetpropositionen sägs emellertid också: Snabba omvärldsförändringar kan dock inträffa och planeringsnivån för mottagandet av asylsökanden och prövningen av asylärenden bestäms till 13 350 asylsökande för . istället för att beräkna budgeten efter det troligaste utfallet görs en gardering på nästan det dubbla. Summan framstår i relation till föreslagna utgifter för migrationspolitiken och integrationspolitiken den senare berörs möjligen också i begränsad utsträckning som anmärkningsvärt hög mot bakgrund av de definitioner som DAC ställer upp. Avräkningsmedlen återförs inte till biståndsverksamheten om asylmottagandet visar sig bli så lågt som det varit och således långt ifrån når upp till planeringstalet. Det betyder att den biståndsram, som DAC räknar med inte når upp till de av BNI som förutsatts i budgeten. Det är olyckligt att biståndsramens innehåll på detta sätt kan ifrågasättas. Önskvärt vore att det råder full klarhet i vad som avräkningen avseende asylkostnader verkligen omfattar och hur det verkliga utfallet blir. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en redovisning av hur avräkningen från biståndsramen av asylkostnaderna beräknas och hur dessa överensstämmer med DAC regelverk, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den i budgeten prognostiserade avräkningen i efterhand justeras mot det verkliga utfallet.
mot · GL02U208 · 1997-10-06 00:00:00 — Sexuell och reproduktiv hälsa som mål i biståndsarbetet Dagens biståndsarbete omfattar många olika områden och det som senast tillkommit med att kvinnors situation särskilt skall beaktas i biståndsarbetet är en viktig framgång. Ett område som ännu är tabu i många biståndsländer är hur man ska bedriva upplysning för att förbättra människors hälsa och välbefinnande på det sexuella och reproduktiva området. Regeringarna i många länder vågar inte erkänna att frågan är viktig men kan ibland acceptera det genom att man låter NGO:er arbeta med dessa frågor. I ett senare skede när verksamheten blivit accepterad av befolkningen kan verksamheten tas över av regeringen. Flickors och kvinnors status är låg i många biståndsländer. Det innebär att de inte har kunskap om och tillgång till preventivmedel. Många, både flickor och pojkar, drabbas av sexuellt överförbara sjukdomar, inte minst hiv/aids. Flickor under riskerar att drabbas av komplikationer under graviditeten och att deras barn föds underviktiga och med skador. Därför är det viktigt att insatser görs direkt riktade mot ungdomar i och utanför skolan. Sidas verksamhet bör i ännu större utsträckning än fokuseras på problemen med sexuell och reproduktiv hälsa. Inte bara i hälsopolicyn är dessa frågor viktiga utan även när det är fråga om utbildning och demokrati skall dessa frågor tas upp. För att uppnå positiva resultat behövs dels starkare profilering, dels att material lämpligt att använda i upplysnings- och rådgivningsverksamhet tas fram. Även inom EU:s biståndsverksamhet bör aktivt driva frågor om sexuell och reproduktiv hälsa. Stödet till NGO:er och andra organisationer som bedriver verksamhet på detta område bör ökas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade och förbättrade aktiviteter inom området sexuell och reproduktiv hälsa i biståndsarbetet.
mot · GL02U212 · 1997-10-06 00:00:00 — Olika slags katastrofer kan drabba våra barn. Naturkatastrofer är vi hjälplösa emot och kan åtgärda oftast först när de inträffat. Men det finns också ett slags katastrofer orsakade av mänsklig aktivitet, som dessutom har en tendens att aldrig riktigt ta slut. Krig tar slut men katastrofen fortsätter, t ex med minor som drabbar barn . Svältkatastroferna i är till en del orsakade av naturen men till stor del av ett politiskt system, vars konstruktion inte är flexibelt i förhållande till de lidanden det förorsakar och som måste åtgärdas. Och olyckan i Tjernobyl skördar fortfarande sina offer. Katastrofen är inte slut, den pågår fortfarande för de människor som bebor de drabbade områdena. Det är fattiga områden där man är tvungen att odla sin mat på radioaktiva åkrar. På ängarna betar boskapen. går invånarna till byns kommunalhus med mjölken för att kontrollera radioaktiviteten och för att få veta om man den dagen kan ta den till kommunens skolor och daghem. vistades en grupp barn från Tjernobylområdet i nordvästra , som ej är drabbat område. Man upptäckte då att efter tre månaders vistelse där hade radioaktiviteten i barnens kroppar sjunkit därför att de ätit frisk mat. Om man kunde förse en bys barn med mat t.ex. skolor och daghem i byn som inte växt på de radioaktiva markerna, tillsammans med speciella kosttillskott och gjorde detta skulle man genom regelbundna provtagningar få se hur radioaktiviteten i barnen förändrades. Om man räknar en verksamhet av det slaget som steg 1 i ett Sidaprojekt, skulle steg 2 kunna vara att man går in och stödjer andra odlingar som ej är livsmedel i de drabbade områdena och skiftar dessa med livsmedel från annat håll. De drabbade områdena skulle t.ex. kunna odla energiskog för användning inom det drabbade området med omhändertagandet av askan. Eller t.ex. oljeväxter, vars olja kan säljas vidare som motorbränsle pressåterstoden kan också användas som bränsle (obs, ej foder!). Man kunde i förlängningen av detta på lämpliga platser stötta alternativt jordbruk som producerar livsmedel. Detta skulle förslagsvis kunna göras i form av ett utvecklingssamarbete/bistånd mellan och . Det ligger i världens intresse att få kunskaper om hur man på ett resurssnålt sätt kan tackla de stora försörjningsproblem som följer efter en reaktorolycka, och det ligger i världens intresse att ta hand om de redan drabbade barnen och förskona kommande generationer från dessa olyckor. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Sida undersöker möjligheterna till ett livsmedelsprojekt i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att humanitärt stöd ges till byn med frisk mat och speciella kosttillskott , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en medicinsk och social utvärdering görs av detta projekt, som om den är positiv resulterar i ett alternativt jordbruksprojekt plus energiodlingsprojekt.
mot · GL02U213 · 1997-10-06 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att under Övrigt multilateralt samarbete anslå till miljöinsatser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att under Övrigt multilateralt samarbete anslå till konfliktförebyggande insatser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anslå till UNHCR, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anslå till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anslå till WFP, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anslå till UNWRA, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att anslå till internationellt utvecklingssamarbete i , varav avser samarbete med , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i det bilaterala utvecklingssamarbetet anslå till särskilda utvecklingsprogram, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i det bilaterala utvecklingssamarbetet anslå till enskilda organisationer, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i det bilaterala utvecklingssamarbetet anslå till humanitärt bistånd, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i det bilaterala utvecklingssamarbetet anslå till ekonomiska reformer, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om biståndet till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dammbyggen, storskaliga och småskaliga projekt, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvecklingssamarbetet i Öst- och och i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen skall verka för en inriktning av EU:s bistånd som kommer de fattigaste länderna till del, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att snabbt utreda utformningen av ett firande av som ger uttryck för internationell solidaritet och samhörighet, att med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anvisar anslagen under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt uppställning: Summa för utgiftsområdet: