mot · GL02U215 · 1997-10-06 00:00:00 — På nytt har avslöjats att fartyg utan rättsliga påföljder kan göra oljeutsläpp. Detta är förödande för miljön i men också för tilltron till rättssystemet. Trots att man kunnat dokumentera utsläpp på film och vet att den som tagits på bar gärning är skyldig har man inte förmått lagföra och ställa till svars. Trots ett antal polisanmälningar har ännu ingen fällande dom avkunnats för oljeutsläpp till sjöss. Denna fråga har tagits upp i ett flertal gånger . Riksdagsmajoriteten har hitintills inte tagit beslut som lett till att en förbättring har skett på detta område. Frågan är varför inte agerar med större handlingskraft när det handlar om vårt innanhav som förenar många länder och som för framtiden är en viktig länk i utvecklingarbetet i hela . Trots de beslut som tagits av Östersjöstaterna i samband med och i andra gemensamma Östersjöfora finns det anledning att befara att problemen kommer att växa. Så länge man inte har finansierat uppbyggnaden av mottagningsanläggningar runt hela för oljespill och annat avfall från fartyg kommer utsläppen att fortsätta. För det finns stora vinster att göra, främst i form av besparad tid för redarna, om man dumpar oljan rätt ut i istället för att sköta rengöringen av sina tankar i hamn. fraktas olja på . En ökning till förväntas och längre fram tror man på en volym om . Effekterna för kommer att bli närmast mardrömslika om inte åtgärder omgående vidtas. Att regeringen tillsatte en oljeutsläppsutredning innebär de facto att konkreta insatser inte vidtas. Detta trots att man redan nu vet vilka åtgärder som kan sättas in . Mot bakgrund av den allvarliga situation som råder i , med mer än ett oljeutsläpp , måste nu extraordinära åtgärder vidtas. Detta kan ske på flera sätt. För det första bör svenska resurser anslås ur de två miljarder som regeringen avsatt för östersjösamarbete respektive investeringsbidrag för omställning till hållbar utveckling, för att man skall påbörja iordningställandet av mottagningsanläggningar för oljespill och annat avfall. Med anledning av motsvarande synpunkter i en tidigare motion skriver utrikesutskottet i sitt betänkande (1996/97:UU16) att man är förvissad om att regeringen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt vattenmiljö varefter kraven anses besvarade. Detta är inte att visa nödvändig handlingskraft i en fråga som blir allt mer akut. För det andra bör och åklagarmyndigheten från samma medel som ovan angivits tilldelas resurser för ökad övervakning och ökade möjligheter att beivra brott. I anknytning till motsvarande motionskrav gjorde justitieutskottet ett tillkännagivande till regeringen (1996/97:JuU1) vilket antogs av . Det innebar att trycket ökade på regeringen att agera men några synliga resultat av detta har ännu inte märkts. Därför finns det anledning att på nytt aktualisera detta. bör också ta initiativ till förändringar av internationella konventioner syftande till betydligt skärpta straff för miljömarodörer som släpper ut olja i sjöar och hav samt till ökade möjligheter att beivra brott. har i betänkande (1996/97:UU15) avvisat initiativ i denna riktning. Detta gjordes också året innan. utesluter inte utskottet att man i ett längre tidsperspektiv skulle kunna väcka frågan. Denna frågas dignitet gör att man också på detta område måste agera handlingskraftigt och så fort det är möjligt. bör på pröva om inte denna fråga nu på nytt ska prövas i de internationella fora som är relevanta. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om iordningställande av mottagningsanläggningar för oljespill och annat avfall, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om och åklagarmyndigheten i syfte att beivra miljöbrott,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpta internationella konventioner avseende att beivra och straffa miljöbrott i form av oljeutsläpp i sjöar och hav. 1 Yrkande 2 hänvisat till JuU.