mot · GL02U213 · 1997-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier I riktlinjer för den ekonomiska politiken en politik för rättvisa, jobb och tillväxt ingår en strategi för global utveckling och internationell solidaritet. För att utjämna skillnaderna mellan fattiga och rika länder och mellan rika och fattiga människor krävs en politik där ändrade handelsvillkor, skuldavskrivningar, ett ökat internationellt bistånd, ett stärkt FN och nedrustning ingår. Bistånd är alltså inte det enda instrument vi förfogar över för att åstadkomma en rättvisare värld. Det är dock ett väsentligt medel. Genom att återgå till att av BNI satsas på internationell samverkan och bistånd kan visa sin goda vilja till global utjämning av resurser. föreslår att regeringen utarbetar en plan för att återigen vara uppe i av BNI, med början . Vi anslår budget utöver regeringens förslag, samt anger att ytterligare medel får tas ur anslagsbehållningar för att komma av BNI. vill särskilt lyfta fram barnens situation och skuldavskrivningar till tredje världens länder. har i en motion givit uttryck för en rad ståndpunkter när det gäller det internationella utvecklingssamarbetet. Detta med anledning av regeringens skrivelse De fattigas rätt vårt gemensamma ansvar. Fattigdomsbekämpning i utvecklingssamarbete (skr 1996/97:169). Vad gäller specifikt Afrika- och Asienpolitiken aviserar regeringen särskilda skrivelser med motionsrätt. Därför nöjer vi oss med att göra vissa markeringar när det gäller biståndspolitiken och anvisa alternativ i biståndsbudgeten. 3 En plan för att nå enprocentsmålet Regeringen står fast vid vad man beslutade i samband med budget: att biståndet skulle sänkas till av bruttonationalinkomsten. Regeringen förklarade emellertid att man åter skulle höja biståndet med siktet inställt på enprocentsmålet så snart det statsfinansiella läget tillät. Redan i samband med vårbudgeten kunde finansministern skönja bättre tider. I samband med finansdebatten kunde han förutspå rent av lysande tider för . Det statsfinansiella läget var uppenbarligen på väg att förbättras avsevärt. Regeringen har infört flera återställare när det gäller t.ex. barnbidraget, sjuklöneperioden med mera. Någon höjning av biståndet föreslogs dock inte. En sådan skall inte genomföras och då . Av detta kan man inte dra andra slutsatser än att regeringen måste vara säkrare på en positiv ekonomisk utveckling för i nästa årtusende än vad man är när det gäller de två närmaste åren. Regeringen har förklarat att denna höjning från nuvarande till sker stegvis. Frågan är om man kan kalla det stegvis höjning när biståndet kopplas till konjunktursvängningar. Framhärdar man i att det är fråga, om en sådan handlar det i så fall om jättekliv i tiden men om myrsteg när det gäller kvantiteten. Vidare vill vi peka på att inom biståndsramen ryms numera avräkningar för asylkostnader, EU-bistånd och administration. Avräkningarna för asylkostnader, som uppgår till , fördes in i biståndsbudgeten . är kritiskt till denna åtgärd. Det enda rimliga är att upprätta en plan för hur man skall uppnå enprocentsmålet. Att sätta biståndet i relation till det statsfinansiella läget eller ekonomiska utveckling torde göra att det blir svårt att uppnå målet och ännu svårare att hålla fast vid det. Vad man skapat är inte ett mål utan bara en förhoppning relaterad till ekonomiska och politiska konjunktursvängningar. För det första föreslår därför en plan för hur man skall uppnå enprocentsmålet när det gäller biståndet. För det andra föreslår att den svenska biståndsramen skall uppgå till av BNI 1998, till av BNI 1999 och till av BNI . En höjning av biståndsramen till 1998 skulle betyda mer än vad regeringen anger som biståndsram, dvs 14 192 miljoner. En biståndsram på av BNI 1999 skulle betyda en biståndsram på , dvs 3 728 miljoner mer än regeringen anger . En biståndsram på skulle betyda en biståndsram på 19 580 miljoner, dvs mer än vad regeringen anslår . Den stora skillnaden mellan och regeringens förslag torde bero på att söker höja biståndsnivån, medan regeringen inte höjer den alls och för det tredje året endast avser att genomföra en marginell höjning. avsätter i sin budget till en höjning av biståndsramen. Övrig finansiering av utökningen av biståndsramen till måste ske med hjälp av de stora anslagsbehållningar som beräknas finnas /99. 4 Förändringar i synen på bistånd och internationell samverkan Vad i all sin dar gör DU? frågade jag apan när jag såg honom dra upp en fisk ur floden och lägga den i ett träd. Jag räddar den från att drunkna, blev svaret. (Citerat ur Per föredrag Regeringar, internationella organisationer i samverkan för global utveckling, som citerar ur jesuitprästen bok .) Ovanstående illustrerar väl hur även de bästa intentioner kan slå fel. När det gäller biståndspolitikens allmänna inriktning är vi överens med regeringen på flera viktiga punkter. Vi delar regeringens uppfattning att man måste komma bort från de paternalistiska föreställningar som ibland varit förbundna med biståndet och i stället tala om partnerskap och internationell samverkan. I linje med detta synsätt kan inte biståndet behandlas avskilt från andra områden såsom handelspolitik, kulturutbyte, efterlevnaden när det gäller mänskliga rättigheter, militär upprustning m m. vill dock gå längre när det gäller partnerskapet. Det finns utmärkta exempel när det gäller hur man kan utveckla ett partnerskap mellan i-land och u-land. Ett sådant finns att hämta från ett samarbete mellan och , där det inte bara gäller att man rådgör med varandra om hur man skall utveckla samarbetet i . Representanter från inbjuds också att ge synpunkter på utvecklingen i . Det internationella samarbetets inriktning på de fattigaste länderna, områdena och befolkningsgrupperna är likaså huvudinriktningen i regeringens Afrikapolitik, vilket är logiskt. Det finns dock många beskrivningar av hur bistånd till länder i tredje världen använts ineffektivt och som medel i korruption. Det är av största vikt att varje krona som går till internationellt bistånd används effektivt. Korruption i alla dess former måste bekämpas. Vissa insatser för att skapa exempelvis fungerande förvaltningar och skattesystem har som ett direkt syfte att stoppa korruption. Fattigdomen i världen har sjunkit , men bakslag har också inträffat . Fattigdomen i världen kan mätas på olika sätt. Man kan hålla sig strikt till människors inkomst, men det finns också andra fattigdomsbegrepp. 1,3 miljarder människor tvingas leva på . En miljard människor kan inte läsa. Över en miljard har inte tillgång till rent vatten. 840 miljoner människor får inte tillräckligt med mat. Närmare en tredjedel av världens fattiga lever i . Vidgar man begreppet fattigdom och förutom inkomst räknar in andra sidor av människors levnadsvillkor, såsom grundutbildning och medellivslängd, blir bilden av fattigdomen i världen något annorlunda än den som bara mäter inkomsten. Beräkningen av detta går under namnet Human Poverty Index (HPI). Mätningar av HPI bland 78 gav följande bild: Fattigdomen var lägst i länder som , , , , och . Antalet fattiga enligt HPI var där . Fattigast i världen, där kunde definieras som fattiga inte bara när det gällde inkomst utan också när det gällde livskvalitet, var , , , , , och . Det visar sig att livskvalitetsfattigdomen minskat i . Där ligger den kring . Inkomstfattigdomen ligger däremot på . I , , och m fl länder överstiger antalet livskvalitetsfattiga antalet inkomstfattiga, medan i , , , och så överstiger andelen inkomstfattiga andelen fattiga enligt HPI. Hur man än definierar fattigdomen och även om den minskat i vissa delar av världen så är den oerhört omfattande. Nya hot har uppenbarat sig: ekonomisk stagnation i flera utvecklingsländer, nya visserligen ofta förutsägbara men hastigt uppblossande konflikter, miljöproblem, långsammare framsteg när det gäller livsmedelsförsörjningen samt uppkomsten av aids. Med tanke på att det finns oroande tecken på att livsmedelssituationen i världen försämras, exempelvis på ett mycket dramatiskt sätt i , är det knappast rimligt att skära ner anslaget till (WFP) från 200 miljoner till . föreslår i stället en höjning av anslaget till WFP till . Många länder i tredje världen brottas med en väldig skuldbörda som de har svårt att bemästra. har genomdrivit strukturanpassningsprogram som ofta varit utformade efter nyliberala utgångspunkter eller åtminstone präglade av nyliberala uppfattningar. Dessa strukturanpassningsprogram har slagit hårt mot den fattiga befolkningen i olika delar av världen. Förutom att man kan rikta kritik mot delar av de tillämpade strukturanpassningsprogrammen borde man rimligen söka lyfta av en del av de fattiga ländernas skuldbörda. En kampanj för att jubelåret skall bli startår för skuldavskrivningar Jubilee 2000 har initierats av kyrkorna och folkrörelserna. Denna kampanj och dess krav bör få allt tänkbart stöd av regeringen. Därför föreslår att höjer anslaget för skuldavskrivningar med . Vi anser även att det borde vara möjligt att anslå ytterligare medel av anslagsbehållningarna. 7 Det sjätte biståndsmålet kvinnornas situation anser det vara ett viktigt framsteg att antagit ett sjätte biståndsmål. Därmed har könsperspektivet förts in i biståndsverksamheten och det internationella samarbetet. De fattigaste bland fattiga i världen är kvinnor. Deras arbete är ofta mycket tungt, såväl i industri som i jordbruk. Som exempel kan nämnas att av allt som produceras i produceras av kvinnor. Ansvaret för barnens liv, hushållningen och försörjningen är mestadels deras. Deras möjlighet att påverka sin livssituation och sina levnadsvillkor är liten. Kvinnorna i många står för det tunga och svåra arbetet och för den konkreta försörjningen, och de svarar därmed för människosläktets fortbestånd på mer än ett sätt. Det är kvinnorna som på ett mycket påtagligt sätt kämpar mot fattigdomen. Projekt vad gäller reproduktiv hälsa måste särskilt inriktas på unga kvinnor. Det är därför med tillfredsställelse som noterat att regeringen i biståndsbudgeten tagit till sig vad flera partier tidigare motionerat om. Regeringen har anslagit för särskilda jämställdhetsinsatser. Vi föreslår ytterligare 20 miljoner till projekt för kvinnor med funktionshinder. noterar ytterligare en positiv förändring i årets biståndsbudget jämfört med . Regeringen har utifrån uppdrag fört in ett barnperspektiv i budgetpropositionen, en åtgärd som initierats av en flerpartimotion om barnperspektivet i biståndet. Ännu är det dock långt kvar innan detta perspektiv finns med inom alla biståndsområden. Ekonomiska åtgärder för att omsätta barnperspektivet i konkret politik finns med på flera områden. för särskilda insatser för utsatta barn i fattiga länder föreslås i regeringens budgetproposition. välkomnar detta, men vill höja anslaget till , varav 20 miljoner avsätts till barn med funktionshinder. I ett avseende finns en uppenbar motsägelse i regeringens barnperspektiv. Budgeten betonar barnperspektivet, som man sänker anslaget till från till . eftersträvar här en överensstämmelse mellan ord och handling och föreslår i stället en höjning av anslaget till till . 9 Dammbyggen som konfliktorsak I flera sammanhang har bland annat storskaliga projekt fått stark kritik. Det gäller inte minst dammbyggen. Dammar har byggts för att garantera en kontinuerlig elförsörjning i samband med industriutbyggnad och andra moderniseringsprojekt. För att kunna bygga ut dammarna har människor förflyttats, i en del fall har de fördrivits från områden där de levt . Särskilt hårt drabbade är vissa urbefolkningar. Dammbyggen har ibland motiverats också med att i spåren av dammutbyggnaden följer sysselsättning. Men sällan är det de som förflyttats från sina hem som fått sysselsättning. Gamla fungerande kulturer har förstörts, människor har förflyttats till områden där de inte känner sig hemma, kanske har de hamnat i slumområden. Kampen om vattenanvändningen och vattenförsörjningen har blivit en källa till konflikter och stridigheter. I spåren av en dammutbyggnad har ofta följt förtryck av ursprungsbefolkningen. Att många av de storskaliga dammbyggen som genomförts i flera fall varit katastrofala framgår bland annat av den nyutkomna studien as Aid. A political anatomy of Nordic development thinking. Bokens författare har granskat tre dammbyggen i , och . Resultaten visar på hur projektet i kunde genomföras tack vare usla förundersökningar av människors levnadsförhållanden i de områden där dammarna byggts. (Ett tvåveckorsbesök av en antropolog som intygade att det inte fanns något värt att bevara, varför man kunde sätta stora arealer under vatten.) I var det möjligt att understödja ett dammbygge genom att man med hjälp av en formalistisk fint kunde slingra sig ur . Till råga på allt inleddes projektet under tid vid makten. skriver i sin recension i att över bokens sidor passerar en sorglig parad av biståndsgivarnas osannolika missbedömningar, systematiskt undermåliga konsekvensutredningar, (låtsad) naivitet och vedartad dumhet. har varit inblandat i denna typ av projekt. Det är på intet vis nödvändigt att vara det i fortsättningen. Tvärtom är det rimligt att i internationella sammanhang motsätter sig sådana till synes pampiga men dåligt underbyggda och ineffektiva projekt. 10 Inte så pampigt men effektivt Inom den svenska biståndsramen ryms även det bistånd som går via EU. EU-biståndet avviker till sin inriktning från det svenska biståndets. satsar på de fattigaste länderna. EU däremot satsar främst på länderna kring , särskilt på länderna i . Dessa tillhör inte de fattigaste i världen utan räknas exempelvis av UNDP till de länder som har ett HDI (Human Development Index) på mellannivå. EU:s motiv för sin inriktning torde vara rädslan för en kraftig invandring till . Det vore dock rimligt om genom sitt medlemskap verkade för en annan inriktning på EU-biståndet så att det kom de mest utsatta till del. Genom EU är det också möjligt för den att verka för att större hänsyn tas till de befolkningsgrupper som drabbas av utbyggnaden av storskaliga projekt som stora kraftverksdammar, så att man på ett tidigt stadium förhindrar uppkomsten av konflikter och social förslumning. Biståndsverksamhet i allmänt historiskt perspektiv har inte sällan handlat om storskaliga projekt. har det vuxit fram en stark kritik mot många av dessa projekt. Resultatet har inte överensstämt med avsikterna. Ofta har det i stället varit projekt som in som betytt något för befolkningen i de områden dit biståndet riktats. Ett annat exempel på effektivt bistånd kan hämtas från . gav man bidrag till små aktiva organisationer som var verksamma med juridiskt stöd till åtalade och förföljda, eller till organisationer som dokumenterade övergrepp. Vi vet också att en del länder trots att de får internationellt bistånd anser sig ha råd med att köpa stora mängder krigsmateriel. är ett exempel på en stat som satsar stora summor på militärt försvar som stora grupper i landet lever i djupaste fattigdom. anser att länder med regeringar som bedriver en sådan militär upprustningspolitik inte behöver bistånd i den omfattning som ofta kommer dem till del. Frågan är här om det verkligen handlar om effektiva biståndsinsatser. 11 Människor med funktionshinder WHO uppskattar antalet funktionshindrade i världen till 300 miljoner människor. Denna siffra beräknas öka med 23 200 personer . Funktionshinder har en nära koppling till fattigdom i form av bristande utbildning, fel- och undernäring och bristande hälsovård. De strukturanpassningsprogram som genomfördes har drabbat de mest utsatta grupperna i samhället mycket hårt. Bland de mest drabbade finns de funktionshindrade. De mest utsatta bland de funktionshindrade är kvinnor och barn. Särskilda insatser måste därför göras för dessa grupper. Vi vill erinra om att 1995 antog en resolution om standardregler för att tillförsäkra människor med funktionshinder jämställdhet och full delaktighet. FN:s medlemsstater och däribland är alltså skyldiga att vidta åtgärder för att människor med funktionshinder skall kunna fungera i samhället. har inte råd att behandla sina handikappade som ett ekonomiskt och socialt problem. Om de får utbildning, hjälpmedel och startkapital kan de förvandlas till en tillgång i samhället. Detta är en insikt som vunnit mark, inte minst tack vare SHIA:s samarbete med . Handikapporganisationerna har en unik kompetens som måste tas till vara när det gäller de funktionshindrade i . För att stärka de funktionshindrades ställning , , och krävs att handikappaspekten finns med i alla delar av det svenska utvecklingssamarbetet. Vidare måste strategier och metoder utarbetas för att handikappfrågorna införlivas både i det bilaterala och det multilaterala internationella utvecklingssamarbetet. När det gäller barn med funktionshinder föreslår att anslaget till utsatta barn i fattiga länder (Övrigt multilateralt samarbete utgiftsområde 7, s. 19) höjs från till och att dessa ytterligare går till funktionshindrade barn i fattiga länder. När det gäller kvinnor med funktionshinder föreslår att anslaget till särskilda jämställdhetsinsatser (Övrigt multilateralt samarbete utgiftsområde 7, s. 19) höjs och att dessa ytterligare går till funktionshindrade kvinnor i fattiga länder. 12 UNHCR och flyktingarna i världen Det innebar en våldsam kapprustning och ett enormt resursslöseri. Det har följts av en omfattande destabilisering i en rad länder, framför allt i och , med uppblossande konflikter, massakrer, folkmord och stora flyktingströmmar som följd. Det är uppenbart att , , har att hantera oerhört stora problem som inte minskat . Med tanke på dessa nya förhållanden torde regeringens anslag till UNHCR vara alltför magert. föreslår därför att man höjer anslaget till UNHCR från regeringens till . I UNDP:s (United Nations Development Program) pekar man på nya typer av konflikter som ett av hoten när det gäller ökande fattigdom i världen. Ett annat hot är de växande miljöproblemen världen över. föreslår därför ytterligare till konfliktförebyggande åtgärder. Frivilligorganisationerna spelar stor roll i det internationella utvecklingsarbetet, såväl när det gäller kortsiktiga insatser som när det gäller att arbeta för mer långsiktiga mål. Dessa organisationer kan vara verksamma i länder med vilka regeringssamarbete inte är möjligt. På annat håll utgör de ett viktigt komplement till statligt samarbete. Dessa organisationer behöver ett ökat stöd för att utveckla sin verksamhet. vill därför föreslå ytterligare till konfliktförebyggande åtgärder. Regeringen föreslår i biståndsbudgeten en minskning av insatserna i från till 190 miljoner. Det är oacceptabelt. Det förefaller som om regeringen gjort bedömningen att förhållandena i uppnått ett tillstånd av stabil fred. Är detta antagande bevekelsegrund för regeringens politik för anser vi det vara en klar felbedömning. Förhållandena är fortfarande svåra och våldet fortfarande utbrett, inte minst som politiskt maktmedel. Det tillstånd av relativ fred som inträtt i exempelvis och är mycket bräckligt. Det är nu när läget skall stabiliseras på allvar som biståndet behövs. Skjuter inte den ekonomiska och sociala utvecklingen fart så att människors levnadsvillkor förbättras förlorar den bräckliga freden och den ännu bräckligare demokratin sin trovärdighet. föreslår därför en höjning av biståndet till till . För övriga insatser i anslås 40 miljoner. (I övrigt se särskild motion med anledning av regeringens skrivelse De fattigas rätt vårt gemensamma ansvar. Fattigdomsbekämpning i utvecklingssamarbete /97:167.) 16 Den svenska Afrikapolitiken Vi instämmer i regeringens allmänna inriktning på . Inriktningen på världens fattigaste länder är befogad, men vi finner på en punkt en uppenbar inkonsekvens. Regeringen aviserar att beslut om det fortsatta utvecklingssamarbetet med efter 1998 kommer att beredas . Formuleringen har en underton som gör att vi blir oroliga för att samarbetet skall avbrytas. Det kan tolkas så att samarbetet inte fungerat särskilt bra. Den slutsats man bör dra av detta torde vara att undersöka på vilket sätt det kan förändras och förbättras, inte att det avbryts. Att det inte fungerat kan bero lika mycket på biståndsgivaren som på biståndsmottagaren. skall inte fly från problem i biståndsverksamheten utan i stället ta itu med dem. Till saken hör att detta land, trots att det är ett av världens fattigaste (och därmed skulle passa väl in i regeringens politik för bistånd och internationell samverkan) haft en viss ekonomisk tillväxt om än ganska liten. Landet har också lyckats följa de strukturomvandlingsprogram det ålagts och betalat delar av sin skuld enligt överenskommelse med . anser att regeringen mycket väl kan utreda samarbetet med , men då på ett konstruktivt sätt. har haft ett långvarigt samarbete med och är en väl sedd partner i landet. Ett avbrytande av samarbetet skulle vara destruktivt och strida mot regeringens egna proklamationer om att satsa på de fattigaste. Konflikten mellan den israeliska staten och det palestinska folket har fördjupats sedan premiärminister maktövertagande. Att utsättas för den israeliska statens brott mot folkrätten hör till den palestinska vardagen. De ständigt återkommande avspärrningarna av de palestinska områdena har inneburit allvarliga ekonomiska störningar i palestiniernas ekonomiska möjligheter. Den destruktiva israeliska avspärrningspolitiken är så omfattande att den åstadkommer så stor ekonomisk förlust för som EU-biståndet tillför landet. Självfallet vore ett slut på den israeliska avspärrningspolitiken det effektivaste medlet för att åstadkomma drägliga levnadsvillkor för palestinierna, men en kraftfullare ökning av biståndet till för Palestinaflyktingar (UNWRA) än regeringen föreslår skulle utgöra en markering av hållning gentemot israelernas förtryck av palestinierna. (Se särskild motion.) föreslår därför att anslaget till UNWRA höjs med 20 miljoner mer än vad regeringen föreslår, dvs till 165 miljoner. 18 Internationellt samarbete för demokrati Allmänt sett är satsningarna på försvaret av de mänskliga rättigheterna och på att understödja demokratiutveckling mycket bra. Regeringen genomförde sitt förslag om särskilda anslag till riksdagspartierna för internationellt samarbete för att understödja utvecklingen av demokratiska förhållanden i Öst- och och i . förhöll sig försiktigt kritiskt till förslaget. Men vi kan konstatera att försöksverksamheten för del fungerat väl. Vad vi kan bedöma har andra partier samma erfarenheter. välkomnar därför regeringens avisering om att inte bara låta verksamheten fortsätta utan också höja anslagen till denna typ av verksamhet. När det gäller dessa områden i det internationella utvecklingssamarbetet finns en särskild motion som handlar om Öst- och och en som handlar om samarbetet i . När det gäller Öst- och samt har regeringen föreslagit ett anslag på . föreslår dvs 200 miljoner mer. Budgetstöd till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet 1998 - Utsatta barn i fattiga länder Anslagsposter för det bilaterala utvecklingssamarbetet Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hur enprocentsmålet för biståndsramen skall uppnås, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen bör anta en treårsplan för att stegvis öka biståndet till av BNI 1998, av BNI 1999 och av BNI , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att för anslå mer än regeringen till internationellt utvecklingssamarbete, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att under Övrigt multilateralt samarbete anslå till särskilt utsatta fattiga barn, varav anslås för funktionshindrade barn, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att under Övrigt multilateralt samarbete anslå till särskilda jämställdhetsinsatser, varav anslås för funktionshindrade kvinnor,