mot · GK02T63 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:61 Översyn av telelagen (1993:597) m.m. SammanfattningMed anledning av de senaste årens snabba utveckling påteleområdet är en klar och tydlig, men flexibel, lagstiftningnödvändig. Regeringens avvägningar i proposition1996/97:61 Översyn av telelagen (1993:597) m.m. kan ansessom väl genomtänkta och lämnar öppet för såväl tekniskasom marknadsmässiga förändringar . Post- ochtelestyrelsens roll förtydligas på ett önskvärt sätt, och det ärpositivt att PTS får en ökad tillsynsroll samt ett övergripandesektorsansvar. invånare har en ledande standard närdet gäller tillgång till teletjänster, såväl taltelefoni, IT-tjänsteroch mobiltelefoni. Det är viktigt att alla människor i Sverigefår fortsätta att ha en mycket bra service och tillgång tillteletjänster och därför måste vissa förtydliganden ske iförhållande till vad regeringen föreslår. Detta gällerbegreppet "samhällsomfattande tjänster" samt regeringensavvägning beträffande olönsamma telefonautomater.Vidarebör konsumentintressena utredas närmare. degröna har tidigare motionerat om att den s.k. ansvars- ochfinansieringsprincipen införs för utveckling ochtillhandahållande av tjänster för personer medfunktionshinder. Detta krav återupprepas. Beträffande TeliaAB:s ägarförhållande så bör en översyn av detta också ske,och regeringen bör återkomma med ett förslag på förändradeägarförhållanden angående de verksamheter inom somligger långt ifrån kärnverksamheten.GlesbygdenRegeringen för i propositionen en diskussion kringglesbygdens tillgång till teletjänster. Det konstateras att deinvesteringar som genomförts, liksom den ökadekonkurrensen, förbättrat många glesbygdsbors tillgång tillteletjänster. Emellertid finns ännu några viktiga luckor.Ambitionsnivån bör vara sådan att även dessa fylls.Miljöpartiet de gröna har tidigare motionerat om enhetstaxapå ISDN-nätet. Regeringen har anfört att priserna på detta nätsjunkit kraftigt . Vidare har regeringen påflera ställen i propositionen fört ett allmänt resonemang kringnackdelarna med att peka ut någon speciell teknik ilagstiftningen och därmed låsa sig vid ett alternativ som straxkan komma att vara föråldrat. Eftersom ISDN ärden avancerade teknik som finns tillgänglig och kan innebärastora fördelar för inte minst företag i glesbygd anser vi att enenhetstaxa bör införas. Vidare är det tveksamt om deprisskillnader som finns verkligen är motiverade. Dettainnebär att regeringens förslag angående taxesättning pådenna punkt bör modifieras i enlighet med vad som anförts.När det gäller statens avtal med angående särskilda åtaganden, är detlämpligt att, liksom regeringen föreslår, dessa åtaganden ombesörjs vialagstiftning och inte via avtal. Detta torde långsiktigt kunna ge stabilitet ochrättvisa i systemet. Dock delar vi inte regeringens bedömning att behovetantalet telefonautomater i glesbygd kan komma att minska med anledning avdet ökande antalet mobiltelefoner. Det är, i samband med de villkor somoperatörer måste underkasta sig angående tillhandahållande av (även)olönsamma telefonautomater, mycket viktigt att antalet telefonautomater iförhållande till inte minskar. Den ökade mobiltelefonin är inte på någotsätt en garanterad ersättning för behovet av en telefon i till exempelnödsituationer. Vidare är det just i glesbygd som det mobila nätet ännu ärbristfälligt. Detta bör ges regeringen tillkänna.SamhällsomfattandetjänsterRegeringen anför att telefonitjänst med fasta nätanslutningarbör omfattas av begreppet. Med anledning av de telepolitiskamål som regeringen anger, att alla ska ha tillgång tillteletjänster på likvärdiga villkor, måste det uppfattas som attäven de tjänster som funktionshindrade är i behov av, t.ex.syn- och hörselskadade, måste omfattas. Regeringen har ävenanfört: "Det är emellertid viktigt att framhålla att desamhällsomfattande tjänsterna skall gälla alla och inte riktasig mot någon särskild grupp (s. 44)." Mot detta kan anförasatt särskilda hänsyn just bör tas till de grupper somerfarenheten lärt oss kan hamna i kläm eller få sina intressenoch behov eftersatta. Detta bör ges regeringen till känna.Ansvars- ochfinansieringsprincipenEn stor nackdel med den avtalslösning som regeringenföreslår för finansiering av utveckling och tillhandahållandeav teletjänster för funktionshindrade är att ett utbud somborde vara självklart i alla lägen kan äventyras på grund avdåliga statsfinanser. Vi har tidigare sett exempel på hur vissupphandling av samhällsekonomiskt motiverad trafikminskat på grund av dåliga statsfinanser. Detta får inte händamed denna form av tjänster. Tillhandahållandet börlångsiktigt säkerställas och ansvars- och finansierings-principen bör noggrannare utredas. De argument somregeringen anför mot denna finansieringslösning är att enkontrollapparat måste uppstå eller att operatörerna ikläder sigen myndighetsroll genom att de avgör vilka tjänster som skatillhandahållas till vilka personer. Denna reglering börrimligen kunna utarbetas av PTS. Med anledning av detanförda avstyrks regeringens förslag i detta avseende.Ansvars- och finansieringsprincipen bör utredas, ochregeringen bör återkomma med ett förslag till riksdagen.Telia ABTelia bör i huvudsak kvarstå i statlig ägo. Dels på grund avden dominerande ställning som har i , dels pågrund av de investeringar som förutsett sig attgenomföra som är av stor betydelse för som helhet.Vidare bör de skäl som trafikutskottet tidigare anfört (bet.1994/95:TU25) med hänsyn till att alla delar av landet ska hatillgång till god teleservice, samt de påpekanden om att insynoch kontroll från statsmakterna måste ske på etttillfredsställande sätt, fortfarande gälla. Med dominerandeställning avses den betydelse som huvudsaklig operatör somTelia har. Eventuellt skulle en fullständig utförsäljningkunna skapa en mycket underlig marknadssituation. I ettframtida perspektiv är det mycket viktigt att beakta en godkonkurrens som inte får hämmas av att en operatör i Teliasstorlek, med statligt ägande, i allvarlig mån försämrar demindre operatörernas möjligheter. Detta bör dock kunnamotverkas via en lämplig lagstiftning på området. Dock hardet statliga ägandet skapat oklarheter och misstro från deprivata operatörerna beträffandeKommunikationsdepartementets avvägningar med tanke påde olika rollerna som ägare och reglerare. Om en operatör avTelias storlek däremot övergick i privat ägo, skulle en destokonstigare marknadssituation kunna uppstå, och det är inteomöjligt att konkurrensen gentemot de små operatörernaskulle hämmas ytterligare. Dock är det tveksamt om alla deverksamheter som företaget ägnar sig åt i olikadotterbolag måste kvarstå i statlig ägo. Det är till och meddirekt olämpligt att vissa verksamheter, där fullgodkonkurrens råder och man arbetar efter heltmarknadsmässiga principer, kvarstår i statlig ägo. Det måstevara möjligt att diskutera omfattningen av det statligaägandet. Detta gäller till exempel Telias expansion påmedieområdet, där en viss expansion i enlighet med vadpromemorian anför är nödvändig, men inte sådant som liggermycket långt ifrån "kärnverksamheten", dvs telefonitjänster.En översyn av statens ägande i till exempel deaffärsutvecklande verksamheterna inom börgenomföras, och regeringen bör därefter redovisa ett förslagtill om fortsatt ägarsituation. Vidare bör detifrågasättas om lönsamheten bör vara tongivande för statensägarstyrning av . Med detta menas inte att självalönsamhetskravet på företaget ifrågasätts, men enägarspridning av vissa verksamheter skulle kunna varaaktuell inte minst för konsumentintressets skull, även om detskulle minska bolagets totala värde. Det anförda bör gesregeringen till känna.KonsumentintressenKonsumentperspektivet på teleområdet har inte belyststillräckligt i regeringens proposition. Inom ramen för EU-samarbetet regleras konsumentfrågorna separat för varjeområde. Med tanke på den karaktär som teletjänster har, ochpå den ökande konkurrensen, finns det anledning att närmaretitta på konsumentens ställning i förhållande till operatörernaoch möjligheterna att föra talan mot en operatör. Vidare bören standard för vad en konsument har rätt till beträffandeproduktbeskrivning och konsumentupplysning närmareutredas. Om så blir nödvändigt, kan ett behov uppstå attkomplettera telelagen med specifik lagstiftning angåendekonsumentintressen, om övrig lagstiftning visar sigotillräcklig. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om enhetstaxa på ISDN-nätet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om telefonautomater i glesbygd,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om begreppet samhällsomfattande tjänster,4. att avslår regeringens förslag om avtalslösning förtillhandahållande av teletjänster för funktionshindrade,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utreda ansvars- och finansieringsprincipen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utreda konsumentperspektivet på telemarknaden.