mot · GL02K715 · 1997-10-06 00:00:00 — Det är olyckligt att så inte skett i det nya fördraget. Denna juridiska identitet ska endast gälla inom de områden där EU har kompetens att agera. bör tydligt definieras och klart framgå av fördragen. Subsidiaritetsprincipen måste också preciseras så att EU bara vidtar åtgärder när målen man vill uppfylla inte uppnås bättre på medlemsländernas lokala, regionala eller nationella nivåer. Det har delvis skett i Amsterdamfördraget, som i ett protokoll förtydligar subsidiaritetsprincipens tillämpning. Detta ämne har debatterats livligt under regeringskonferensens gång och det är därför en stor framgång att man funnit en lösning i det nya fördraget. Flexibiliteten innebär att ett antal länder kan gå vidare i ett fördjupat samarbete även då inte alla medlemsländer vill vara med. Denna form av samarbete är begränsad genom en rad villkor som slår vakt om unionens mål och intressen. Villkoren legitimerar flexibiliteten som måste ses som en nödvändighet inför kommande utvidgningar. Framför allt måste välkomnas de former av flexibilitet som finns i andra och tredje pelaren: konstruktiv röstnedläggning respektive ikraftträdande av konventioner då en majoritet av medlemsländerna antagit dem. förordade flexibel integration under förhandlingarna i IGC, med ett antal förbehåll. Bland annat förespråkade vi strikta villkor och att den nya samarbetsformen (en viss form av flexibilitet har tillämpats tidigare beträffande EMU och Schengen) ska vara en sista utväg. Vi fick gott gehör för våra villkor, inklusive vad som sagts om sista utväg och välkomnar därför reformen. Från start har EU:s verksamhet finansierats genom avgifter som erhålls från medlemsländerna. Medlemsavgiften utgår från varje medlemslands betalningsförmåga och ska därmed representera ett solidariskt åtagande. Denna modell främjar medlemsländernas deltagande och känsla av samhörighet. EU ska inte ha egen beskattningsrätt. Det är mycket angeläget att EU:s finansiering balanseras med en effektiv administration och kontroll av budget och utfall av gemensamma medel. Den ekonomiska effektiviteten måste öka såväl inom organisationen som i de ekonomiska projekt som EU ansvarar för. 8.4 Meddelarfrihet och offentlighetsprincip För att EU ska kunna vidareutvecklas med ett brett folkligt stöd krävs reformer för ökad öppenhet mellan medborgarna och de beslutande församlingarna. Först då kan medborgarna delta i och förstå vikten av europeiskt samarbete. Amsterdamfördraget lovar offentlighet kring rådets omröstningar och ökad tillgänglighet till institutionernas handlingar. Detta är nödvändigt men inte tillräckligt för att öka den demokratiska insynen i EU. Vi kristdemokrater anser att rådets möten måste vara öppna då man beslutar om gemensam lagstiftning och att meddelarfrihet och offentlighetsprincipen måste införas. Officiella EU-dokument ska som princip vara offentliga och lättillgängliga. 8.5 Ett stärkt Europaparlament EU:s demokratiska legitimitet vilar på att tillförsäkras större möjligheter att delta i den gemensamma lagstiftningsprocessen samt på medborgarnas engagemang i europeisk politik. I den lagstiftande processen måste därför roll stärkas för att göra denna institution mera jämställd med rådet. Amsterdamfördraget har förenklat parlamentets beslutsprocedurer och stärkt parlamentets inflytande, vilket är en demokratisk framgång. Även i mellanstatliga frågor bör parlamentets roll utvecklas för ett ökat deltagande. Ändringar i fördragstexten ska dock inte kräva parlamentets godkännande. måste även ha en sådan utformning att även de mindre ländernas politiska landskap får fullgod representation. Det är därför beklagligt att antalet ledamöter permanent begränsas till maximalt 700, oavsett utvidgningar av medlemskretsen. Dock påpekas i fördraget att antalet ledamöter från ett land måste säkerställa skälig representation. De svenska EU-valen ska företas på grundval av strikt proportionalitet och utan spärr. Domstolens starka position ska bibehållas för att EU ska präglas av fasta rättsliga principer. Domarna i bör utses av medlemsländernas regeringar efter det att har uttryckt sin åsikt om utnämningsförslagen. välkomnar att det nya fördraget ger möjlighet till tillfällig indragning av rättigheter i EU, bland annat rösträtt i rådet, för ett medlemsland som allvarligt och ihållande bryter mot unionens principer. 8.7 Garantera små länders inflytande De mindre ländernas ställning i rådet och förmåga att utöva ett betydelsefullt inflytande måste värnas. Ett välfungerande EU förutsätter att även de mindre länderna finner det värt att bidra med kreativa lösningar på gemensamma problem och att dessa länders medborgare upplever delaktighet i europeisk politik. Det är därför en angelägen uppgift för att föra fram krav på att nuvarande proportioner när det gäller viktningen av röster i rådet bevaras. 8.8 Fler majoritetsbeslut och färre beslutsformer För att unionen ska fungera med ett utökat medlemsantal måste majoritetsbeslut användas i större utsträckning. Amsterdamfördraget innebär att beslut kommer att fattas med kvalificerad majoritet inom ett visst antal nya områden, men dock inte så många som vi kristdemokrater hade hoppats på. En framgång är dock att antalet olika beslutsprocedurer begränsas till tre i stället för ett drygt tjugotal som var fallet. Det förenklar och effektiviserar samarbetet. Den utökade användningen av den så kallade medbeslutandeproceduren ger ökat inflytande och en mer jämbördig ställning med rådet. Vad som däremot kan beklagas är att man i inte kunde komma överens om en ny röstviktning i rådet och kommissionens framtida sammansättning. Oro och missnöje har uttryckts från flera håll över att dessa problem inte funnit sin lösning. Bland annat kräver ytterligare reformer innan det kan bli fråga om utvidgning. Kommissionären för institutionella frågor, , är starkt kritisk och talar om bristande ambitioner och en omedvetenhet om hur akuta de institutionella reformerna är. Det finns också en klar risk att nya medlemskap fördröjs av att regeringschefer inte kommer överens om en institutionell lösning. Den alltför begränsade utökningen av beslutsfattande med kvalificerad majoritet i rådet är ett stort hinder för en effektiv union efter utvidgning. Beslutsfattande med enhällighet är inte alltid effektivt i en union med 15 medlemmar, men med 27 blir risken för handlingsförlamning betydande. Inom ramen för unionens fördrag bör en större andel av besluten kunna tas med enkel eller kvalificerad majoritet, medan fördragsändringar, utvidgningar med nya medlemsländer, ökning av de egna ekonomiska åtagandena samt frågor som rör medlemsländernas vitala säkerhetspolitiska intressen även i fortsättningen ska fattas med enhällighet. När det gäller kommissionens framtida sammansättning välkomnar att man ändå slagit fast att varje medlemsland har rätt till en kommissionär även . EU:s regionala och lokala organ är ett uttryck för kulturella, ekonomiska och politiska mångfald. har därför anfört att den av skapade bör ges ökat inflytande i frågor som rör dess intresseområden. Amsterdamfördraget tillgodoser detta krav. Regionala och lokala organ kan p.g.a. deras närhet till medborgarna bidra till en bättre fungerande subsidiaritet och ge bättre demokratisk legitimitet till EU. Deras existens och agerande är därför av stor betydelse för EU:s fortsatta utveckling. En modell bör finnas som innebär att medlemsländernas nationella parlament systematiskt och omgående rådfrågas av sina regeringar inför lagstiftningsbeslut i rådet. Kommissionen bör sända sina viktigare lagstiftningsförslag på remiss till de nationella parlamenten för yttrande. Amsterdamfördraget går till mötes på den senare punkten. Det fastslås nämligen att de nationella parlamenten ska få bättre och tidigare information inför nya EU-beslut, så att frågorna hinner behandlas i ländernas EU-nämnder och . 8.11 Frågan om utträdesparagraf När det gäller frågan om utträdesparagraf anser att den har fått en tillfredsställande lösning. och har olika seminarier och offentliga utfrågningar arrangerats i för att belysa olika aspekter på EU. Bland annat har det framkommit att det finns legala möjligheter inom ramen för det nuvarande samarbetet för ett medlemsland att utträda ur EU. Enligt SOU 1996:16 ger oss folkrättens regelverk och artikel N i den möjligheten. konstitutionsutskott och utrikesutskott har därför ansett att någon ytterligare reglering av utträdesfrågan inte behövs. konstitutionella utskott arbetade fram ett betänkande som redogjorde för ståndpunkter inför regeringskonferensen (IGC). I betänkandet slogs fast att medlemsstaterna har rätt att utträda ur Europeiska unionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införlivande av konvention om mänskliga rättigheter i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillämpningen av Europeiska rådets sysselsättningsinitiativ,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att införa hårdare miljöregler,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en stärkt miljögaranti med omvänd bevisföring,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att beslut om miniminivåer för miljöavgifter på koldioxid och andra miljöskadliga utsläpp skall kunna fattas med kvalificerad majoritet,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny energipolitik,3 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om och EMU,4 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall hävda fortsatt undantag för reglerna om införsel av alkoholdrycker från andra medlemsländer,5 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om målen för det europeiska jordbruket,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade djurskyddskrav,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i ministerrådet skall verka för att förslaget om patent på bioteknologiska uppfinningar stoppas,6 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att aktivt skall förhindra att EU disponerar gemensamma kärnvapen,7 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör gå i täten för upprättandet av en uppförandekod för europeisk vapenexport,7 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att EU-biståndet i högre grad skall koncentreras till de fattigaste länderna,7 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en gemensam asylpolitik,8 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade resurser till den svenska tullen,5 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den svenska alkoholpolitiken,9 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de mindre ländernas relativt starka ställning i rådet skall bibehållas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fullgod representation i för mindre länders politiska landskap, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de svenska EU-valen skall företas på grundval av strikt proportionalitet och utan spärr. 1 Yrkande 2 hänvisat till AU. 2 Yrkandena 35, 9 och 10 hänvisade till JoU. 3 Yrkande 6 hänvisat till NU. 4 Yrkande 7 hänvisat till FiU 5 Yrkandena 8 och 16 hänvisade till SkU. 6 Yrkande 11 hänvisat till LU. 7 Yrkandena hänvisade till UU. 8 Yrkande 15 hänvisat till SfU. 9 Yrkande 17 hänvisat till SoU.