mot · GL02Jo722 · 1997-10-06 00:00:00 — I krävs en långtgående miljöomställningsprocessförenad med fördjupad demokrati om de löften om ettuthålligt samhälle som givits skall infrias. harvarit och är ett strategiskt instrument för denna process, ochden nationalrapport som presenterats ger en mängd uppslagtill det fortsatta arbetet.Det är nödvändigt med nya insikter och värderingar; tanken att människanbehärskar naturen måste ersättas med en insikt där naturens gränserrespekteras. Den bärande tanken att ekonomisk tillväxt är måletoch naturen är ett medel måste ersättas med en syn där kretslopp ochresursbevarande är målet och ekonomin ett medel. Den mentalaförvissningen att inga restriktioner skall finnas för marknadskrafterna måsteersättas med grundläggande kunskaper och utbildning om kretsloppsvillkor.För ett fåtal år sedan handlade miljödebatten främst om industrins utsläppoch dess miljöproblem. talas allt oftare om att miljöproblemen härrörfrån livsstil och de resursflöden som är kopplade till denna. Agenda 21-arbetet runt om i hela landet medverkar till att förtydliga miljöfrågansförändrade karaktär.Agenda 21-arbetet påinternationell nivåVid undertecknade Agenda21, klimatkonventionen och konventionen om biologiskmångfald. I följdes besluten upp ien (UNGASS) och förhoppningen var attprocessen skulle accelereras och nya steg tas på vägen motlångsiktigt hållbar utveckling. Skillnaderna mellan rikaländer i nord och fattiga i syd har förstärkts och de storaglobala hoten om klimatförändringar och vattenbrist harförstärkts i stället för att minska.I de flesta anföranden av regeringschefer betonades vikten av miljöfrågor,biståndsfrågor och klimatfrågan. Skillnaden mellan vad som sades isessionssalen och vad som beslutades var betydande. De förhållandeviskonkreta och avgränsade förslag som presenterades desarmerades snabbt avfrämst . ovilja bidrog bl a till att förslag om av BNP tillbistånd , bindande löften om begränsningar av utsläpp avväxthusgaser, en skogskonvention, krav på s.k. ekoeffektivitet och miljöskattpå flygbränsle förvandlades till allmänt hållna formuleringar. Även de s.k. G-77- ländernas inställning att hållbar utveckling i praktiken handlar om ökatbistånd från rika länder var föga konstruktivt. Antalet kvinnor i talarstolenvar påfallande lågt. var endast tre talare av 80kvinnor.Positiva inslag vid Generalförsamlingens extra möte var trots allt presidentClintons tal, där han slog fast att växthuseffekten beror på fossilbränslen,vilket är ett steg framåt för . Någon skogskonvention vill man inte höratalas om och om biståndsnivåer sade intet. gav löften omtekniköverföring till världens fattiga länder, en viktig markering från etthögteknologiskt land.Den stora förändringen internationellt var annars nyapolitik som innebär att utlovade att nu går längreän EU i sina förpliktelser på växthusgasområdet, vilket har betydelse förförsurningssituationen i . Även på trafikområdet redogjorde den nyetrafik- och miljöministern för ett nytänkande som bygger påannat än nya motorvägar. En inriktning som påminner om de förslag sompresenterats av i Sverige.Agenda 21 i SverigeFör del finns inga nya begränsningar för initiativunderifrån, vilket ändå är själva drivkraften i . Enviktig fråga är nu om och världens rika länderverkligen är trovärdiga och hur det blir med den politiskaviljan till nytänkande när deklarationerna tystnat ochvardagskonflikterna fortsätter. Vad har att bidramed?Den nationalrapport som presenterats och som utarbetats av den svenskanationalkommittèn för är ett gediget utgångsmaterial för Sverigesfortsatta arbete med . I nationalrapporten finns en stor mängdgoda och helt nödvändiga förslag och uppdrag. De har dessutom försetts medtydlig adresslapp vad avser politisk ansvarsnivå på lokal eller central nivå,vilket är bra.Av underlagen till Nationalrapporten framgår att av Sverigesbefolkning har hört talas om . Av vår befolkning har 20 %fått skriftlig information och har själva medverkat i något projekt somsker inom ramen för . Faktum kvarstår att inte känner tillvad är och detta är oroande. Siffrorna visar också att Agenda 21-processen så här långt endast kan ses som en början på omställningspro-cessen. De största bristerna på nationell nivå avser bristen på samladeinformationsinsatser och vad som uppfattas som avsaknad av en konsekventnationell politik för en hållbar utveckling. Därför finns ett stort behov av ennationell . En sådan Agenda bör innehålla en analys av hurhotbilden ser ut, en beskrivning av de villkor som måste uppfyllas för attsamhällsutvecklingen skall vara långsiktigt hållbar, ett förslag till de mål somär avgörande för att utvecklingen skall leda till uppfyllande av kretslopps-villkoren och ett förslag till vilka åtgärder som måste vidtas för att målenskall bli uppfyllda. Åtgärdsprogrammet måste ha en tydlig ansvarsfördelningoch en tydlig tidsplan.Utbildning har en nyckelroll i såväl miljöomställningsprocessen som idemokratiprocessen. Agenda 21:s principer måste ges en framträdande rollpå alla nivåer och integreras i de flesta ämnen. Det är viktigt att Agenda 21inte separeras från andra samhällsprocesser utan att utbildningsinsatser blirsektorsövergripande och ligger till grund för annan kunskapsförmedling.Även näringslivet har en viktig roll att spela. Företagen styrs till stor del avaktiebolagslagen, vilken ur ett Agenda 21-perspektiv framstår som föråldrad.Aktiebolag styrs med ekonomisk avkastning som enda ledstjärna. Om dennya underordnas annan lagstiftning, vilket föreslås,så är det viktigt att annan lagstiftning miljöanpassas till dagenssamhällsvärderingar. Miljö- och naturresursbevarande ges allt störrebetydelse och då är det viktigt att den lagstiftning som reglerar näringsliv ochstörre delen av samhällets resursutnyttjande också anpassas till dessa krav.Dessa viktiga aspekter bör inarbetas i aktiebolagslagens och näringslivetsfundamentala regler. Frågan bör studeras närmare och en särskild utredarebör ges i uppdrag att föreslå nödvändiga förändringar.För att inte skall tappa tempo och för att påskynda Agenda 21-processen så finns några beslut av strategisk natur där det måste geskonkreta och tydliga signaler. Att invänta miljöproposition och framtidaofinansierade budgetar räcker inte. En del signaler och beslut bör snarastinitieras för att Agenda 21-processen inte skall tappa tempo i Sverige.I flera avseenden framgår det att det finns målkonflikter mellan såvälöverstatliga regelverk och olika specifikt svenska företeelser. Några exempelpå detta är motorvägssatsningar, broprojekt och subventioner tillförmånsbilar som helt saknar koppling till miljöprestanda. Vid upphandlingav varor och tjänster kolliderar miljökrav med fundament omfri rörlighet för varor.Även statens egen organisation måste komma till uttryck iAgenda 21-arbetet. Det förslag om att regeringen efter UNGASS tarställning till hur det fortsatta arbetet på central nivå skall bedrivas ärmycketangeläget och kan inte vänta. Målet måste vara att finna en balans mellanrisken att institutionalisera en "underifrånprocess" och viljan att låta nyakrafter och idéer komma till tals.Nationell Agenda 21I är kommunerna bärare av Agenda 21-processen.Arbetet med lokala har slutförts eller pågår nuintensivt i landets kommuner. Den avgörande frågan är hurdessa lokala Agendor omsätts i handling, vilka processersom dessa ger upphov till. Vilka signaler regering ochriksdag kommer att ge till lokala aktörer såväl genomregelverk som rent ekonomiskt vet ingen i dag.Huvudansvaret för miljöomställningen har i lagts på kommunernaoch de signaler som getts om 5,4 miljarder för ekologisk omställning samt 9miljarder till hållbar energiförsörjning som givits samt den s.k.kretsloppsmiljarden berör huvudsakligen kommunala verksamhetsområden.Av nationalrapporten framgår att det i hela landet råder storosäkerhet om kommunernas fortsatta engagemang i Agenda 21-processen.De flesta kommuner driver de lokala Agenda 21-projekten med tillfälligtanställda och i projektform. Kontinuiteten har blivit lidande och storosäkerhet råder om vad som skall hända när de lokala Agenda 21-planerna antagits. Risken är uppenbar att dugliga och kompetenta personerförsvinner samt att de lokala Agenda 21-planer som antas enbart blirdokument utan styrkraft.Det är av mycket stor vikt att centrala instanser ger signaler om vilkaprioriteringar och vilken status det kommande Agenda 21-arbetet ges iSverige. Helt klart är emellertid att hela processen i burits upp avlandets kommuner och utan deras engagemang hade den Agenda 21-processsom nu pågår inte kommit till stånd. För att undvika en negativ utveckling ärdet viktigt att regering och riksdag ger tydliga signaler att SverigesAgenda 21-insatser även fortsättningsvis skall ha minst samma omfattningsom och dessutom accelereras. Här räcker det inte med hänvisningar tillframtida beslut. Det behövs beslut nu om en nationell Agenda 21-organisation, om inte hela processen i skall avstanna p.g.a. attregeringen avstår sitt ekonomiska och moraliska ansvar.Bristande ekonomiska resurser och tidsbrist bland korttidsanställda är storaproblem på lokal nivå. Medel för tvärsektoriellt arbete saknas, liksomförmedling av nya erfarenheter och forskning. På central nivå saknas tydligasignaler om att arbetet för en hållbar utveckling är prioriterat. Den nationellapolitiken upplevs som inkonsekvent. Det är svårt för kommunerna att ageraför en hållbar utveckling när beslut inom nationell politik, exempelvis påtrafikområdet upplevs gå i motsatt riktning. Det saknas ett samlat nationellthandlingsprogram. bör anta ett sådant, samt avsättaekonomiska resurser med direkt destination för Agenda 21-verksamhet. Iårets budgetmotion har avsatt medel till Agenda 21-arbetet ikommunerna.Agenda 21 och upplevs också som ett hinder liksom skatter ochavgifter som inte miljöanpassats. Det saknas också enstarkare nationell samordning. Nationalrapportens förslagskulle kunna utgöra en grund för ett sådant nationellthandlingsprogram.I slutrapporten beskrivs EU i såväl visionära som dagspolitiska delar somen hävstång och vikten att via EU påverka utvecklingen betonas. EU är irealiteten en konstruktion vars grundfördrag motverkar en utveckling iAgenda 21-anda. I och med att fri rörlighet överordnats kretsloppskrav ochandra miljökrav, vilket bl.a. inneburit att möjligheter att ställa krav på såvältransporter som produkter begränsas ur ett "underifrånperspektiv". Devisioner och förhoppningar som i rapporten tillskrivs EU måste betraktassom närmast utopiska och orealistiska. Ett talande exempel är de resonemangom krav på varor och transporter som återkommer i rapporten. Där visas medall önskvärd tydlighet hur överstatliga bestämmelser motverkar berättigademiljökrav vid bl.a. offentlig upphandling. Ett utanför EU, har störremöjligheter att såväl påverka som självständigt fatta beslut som gynnar enutveckling i Agenda 21-anda. Att knyta förhoppningar till förändringar igrundläggande Romfördrag kan inte kallas visionärt utan snarare naivt.InformationAv nationalrapporten framgår att de informationsinsatserfrån central nivå som genomförts i syfte att nå nya grupperoch de som över huvud taget inte känner till Agenda21-begreppet varit i stort sett obefintliga. Viljan att utnyttjamedier och reklam har mycket övrigt att önska. För Sverigesdel är problemet en total avsaknad av informationsinsatser påcentral nivå och sådant kostar pengar. utnyttjasmiljöbegreppet i en rad tveksamma kommersiellareklamkampanjer och hela Agenda 21-processen riskerar attfläckas om inte centrala prioriteringar görs. Därför och motbakgrund av att av befolkning inte ens kännertill Agendabegreppet bör en storskalig insats påinformationsområdet genomföras.Konsumtion ochresursförbrukningI samband med utarbetandet av har det nyabegreppet faktor 10 getts aktualitet. Det innebär att vi skallminska vår resursförbrukning och effektivisera vårtutnyttjande av energi, råvaror m m , och dennaambition är lovvärd och sannolikt helt nödvändig.I används tillväxtbegreppet på ett sådant sätt att faktor 10-resonemanget saknar långsiktig verkan. Motsättningen mellan traditionellekonomisk teori och en mer resursbevarande ekonomi består i att vår välfärdsägs bero på en årlig tillväxt på . Ökad tillväxt sätts sällan in i ettkvalitetsresonemang utan förutsätter också en konsumtionsökning avmotsvarande grad. De tillväxtökningar man baserar samhällsekonominpå är inte långsiktigt hållbara.En strategi för ett långsiktigt hållbart samhälle måste förbereda och banavägen för ett trendbrott och våga ifrågasätta sambandet mellan välfärd ochtillväxt i ett högutvecklat industrisamhälle. Såväl arbetarrörelsens somnäringslivets traditionellt tillväxtinriktade syn måste förändras om faktor 10-resonemanget skall ha någon långsiktig betydelse. Till dess måste det ha hänt mycket mer.För att påskynda miljöomställningen och uppfylla de nationella åtagandensom utfäst måste regering och riksdag fatta en rad beslut av såvälakut som långsiktig karaktär. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillsätta en utredning i syfte att införa naturresurs- ochkretsloppsprinciper i aktiebolagslagen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att besluta om en nationell Agenda 21-organisation,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör anta ett nationellt handlingsprogram förAgenda 21,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att anslå resurser för nationella informationsinsatser för attbekantgöra och accelerera Agenda 21-processen i ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att initiera en grundläggande diskussion om tillväxt, välfärd ochuthållig utveckling.