mot · GL02Jo414 · 1997-10-06 00:00:00 — InledningVattenbruk - akvakultur - omfattar odling av alla slags djuroch växter i vatten. I handlar vattenbruket ihuvudsak om att producera sättfisk, matfisk, musslor ochkräftor för utsättning i vattendrag och för konsumtion.Motionen handlar främst om odling av konsumtionsfisk ochde risker och möjligheter som ett utökat vattenbruk innebär.I producerades knappt fisk och skaldjur i442 företag. av fiskproduktionen utgörs av regnbågslax. Övrigaprodukter är lax, öring, ål, , musslor och kräftor. Knappt hälften avregnbågslaxen producerades i de sju Norrlandslänen. Odling av matfisk skervanligen i s k kassodling, dvs stora "behållare" av nät som ligger i vattnet.Genomsnittsstorleken per kasse är c:a 335 kubikmeter.I den strukturplan för vattenbruk som utarbetat inom ramen förEU-stöd enligt mål 5a sägs att har unika möjligheter att utvecklavattenbruk i olika former. Regeringen föreslår en ökad satsning på odling avregnbåge i såväl insjöar som hav, liksom en breddning av verksamheten tillför vattenbruket nya arter.Det är utan tvekan så att har stor tillgång på vatten och på så sättunika möjligheter att utveckla vattenbruket. I vissa miljöer och med säkraproduktionsmetoder kan vattenbruk bidra till en regional livsmedelsproduk-tion utan miljöstörningar. Men de odlingsmetoder och de problem som finnsi dag gör att frågan om vattenbrukets utveckling inte är okontroversiell. Detfinns många exempel på negativ miljöpåverkan, både på den fysiska miljönoch för olika fiskarter. Användningen av kemikalier och antibiotika medförrisker som inte är tillräckligt klarlagda, riskerna för spridning av sjukdomar,främmande arter och uppkomsten av vilda hybrider är inte heller tillräckligtkända. I ett internationellt perspektiv utgör också det växande vattenbruketett hot mot de ekologiska systemen. Vattenbruket beräknas utgöra 25 procentav de globala fiskfångsterna . Stora områden som utgör barnkammareoch uppväxtområden för havets fiskar skövlas för bland annat produktion avså kallade tigerräkor och skaldjur på konstlad väg. Havsområden fiskas ut ijakt på "skräpfisk" som sedan blir foder i fiskodlingar. De långsiktigakonsekvenserna av en fortsatt rovdrift i havsmiljöerna kan bli förödande.Risker och olösta problemDet finns många risker och olösta problem när det gällervattenbruk. De viktigaste är risken för näringsläckage,eutrofiering, på grund av att foder tillförs samt kemikalie-och antibiotikaanvändningen. Men också risker medintroduktion av främmande arter, rymlingar frånkassodlingar, sjukdomsspridning och genetiskt modifieradeorganismers inverkan i ekosystemen måste lösas innanvattenbruket kan växa.EutrofieringRent generellt kan sägas att vattenbruk där foder tillförs geren negativ miljöpåverkan. Föroreningarna bestårhuvudsakligen av att tillförsel av fosfor, kväve och organisktmaterial ökar. Det är ämnen som bidrar till övergödning avsjöar och vattendrag. Men det är inte så enkelt. Vattenbruk ivissa miljöer kan också ha en renande effekt på vattnet. Detär framför allt odling av alger och skaldjur, men ävenextensiv fiskodling eller odling av kräftor, som kan bidra tillminskad eutrofiering. Det beror på att organismerna ihuvudsak lever på den naturliga näringen och att denproducerade biomassan tas upp för konsumtion. Hur utfalletblir beror på det enskilda vattendraget och hur odlingenbedrivs. Lokalt kan fiskodling dock orsaka en stor del avnäringsläckaget. På beräknas utsläppen frånodlingarna vara mer än dubbelt så stora som utsläppen frånjordbruk och samhällen tillsammans. Det är framför allt sjöaroch vattendrag i samt vissa kustområden somär olämpliga för fiskodling eftersom dessa vatten redan haren hög belastning av näringsämnen. Men också i naturligtnäringsfattiga vatten bidrar fiskodling till attnäringssammansättningen påverkas. Med modernutfodringsteknik kan många av dessa problem minskas.KemikalierEtt större problem är användningen av kemikalier ochantibiotika. En hel del kemikalier används i dagensvattenbruk för bland annat förbättrad vattenkvalitet,vegetationskontroll, impregnering, desinficering, sköljningoch bedövning. Formalin är det vanligaste ämnet fördesinficering. Formalin anses ha både mutagena ochcarcinogena egenskaper, men bryts snabbt ner i naturen.Malakitgrönoxalat är ett medel mot svamp som främstanvänds på rom och yngel. Ämnet är förbjudet i , då detmisstänks ha fosterskadliga effekter, men används ändåeftersom det är svårt att hitta ersättningsmedel. Klorbutol,benzokain och metokain används liksom koldioxid vidbedövning av fisk. Bortsett från koldioxid kan ämnena spårasi fisken efter behandling. Kopparpreparatanvänds för att minska påväxt på kassarna. Effekter på faunaoch flora är okända.Hur stor omfattning användningen av dessa kemikalier har är inte känd dådet inte förekommer någon registrering, men genom enkäter till odlare ochtillverkare har man uppskattat att det bland annat användes c:a 20-25 tonformalin och malakitgrönoxalat i det svenska vattenbruket 1989.Ovanstående redovisning visar på behovet av ökad kontroll av dekemikalier som används vid vattenbruk. Dels bör ett centralt registerupprättas, dels bör Kemikalieinspektionen få i uppdrag att se överanvändningen så att användningen minskar och försiktighetsprincipenfungerar, dvs att farliga kemikalier ersätts med mindre farliga.AntibiotikaÄven när det gäller användningen av antibiotika saknas engod kontroll av hur stora mängder och vilka ämnen somanvänds. De medel som används mest är mycketsvårnedbrytbara och lagras upp i bottensediment eller i andramarina organismer. Antibiotika har spårats i blåmussla,krabba och olika vildfiskar. Ett av de största hoten från enokontrollerad användning av antibiotika är risken förresistens och man har funnit resistenta bakterier i sedimentoch i tarmen från vildfisk.Bruk av antibiotika anses vara ett nödvändigt medel vid intensiv-odling av fisk och skaldjur. I svenska odlingar bör därför riktlinjer förminskad täthet i odlingarna tas fram då det kan vara ett sätt att minska be-hovet av antibiotika. Vidare bör system för sluten sjukdomsbekämpningutvecklas, så att risken för spridning i den miljön minimeras. Sverigebör också skynda på utvecklingen mot internationella överenskommelser föranvändning av antibiotika. Användning av antibiotika till annat än akutsjukdomsbekämpning bör inte tillåtas.De ökade transporterna av fisk mellan olika odlingar och mellan länder harmedfört att olika sjukdomar och parasiter spritts mellan odlingar och frånodlingar till vilda bestånd. Ett problem i sammanhanget är att ett stopp förinförsel av fisk som är smittad med sjukdomar betraktas som ett handels-hinder enligt . Detta gäller särskilt för de risker för smitta somvilda öringsstammar utsätts för från förrymd regnbågslax, eftersom vildastammar av öring inte ingår i EU:s begreppsvärld.En nationell miljöpolicy förvattenbrukDet saknas en nationell miljöpolicy för vattenbruk. som finns behöver förstärkas. krävs tillståndav och av kommun och länsstyrelse för att fåstarta vattenbruk, men enligt uppgift finns mycket övrigt attönska. Den förprövning som sker enligtMiljöskyddslagen är inte tillräcklig. Bland annat saknas enhelhetssyn. Varje ansökan behandlas för sig utan hänsyn tillhelheten. De miljökonsekvensbeskrivningar (MKB) somkrävs är alltför ofta otillräckliga och uppfyller inte kravet påatt vara ett tillräckligt underlag för bedömning. En studie börgöras för att utvärdera dagens MKB och föreslå förbättringar.I en svensk miljöpolicy för vattenbruk bör dessamissförhållanden rättas till. Dessutom bör en miljöpolicybland annat innehålla krav på restriktivitet för nya arter,utveckla möjligheten att utveckla odling i slutna system,samt innehålla ett förbud för odling av GMO-fisk.Forskning och utvecklingVattenbruk är en växande näring i och i världen. Detär därför nödvändigt med forsknings- och utvecklingsinsatserför att ta fram ekologiskt hållbara system för vattenbruk. Detsaknas fortfarande säkra kunskaper om vattenbruketssamlade effekter. Utveckling av metoder för flerartssystemvid odling bör utvecklas liksom metoder för utfodring ochsjukdomsbekämpning som minimerar riskerna för denomgivande miljön. Risker för introduktion av främmandearter liksom konsekvenser av den ökande mängden hybriderär också ett område som behöver belysas bättre.Metoder för sluten odling liksom utvecklande av redskap för odling isötvatten är ytterligare exempel på områden där det behövs mer forsknings-och utvecklingsinsatser.Goda exempelSom redovisats ovan finns det många hot och risker medvattenbruk. Det är också mycket svårare att kontrollera vadsom sker i vatten, på sjö-, älv- och havsbottnar än på land.Det finns dock även positiva tendenser i vattenbruket, som ärvärda att stödja. Dels pågår utarbetandet av regler förekologisk fiskodling inom KRAV, dels pågår projekt medfiskodling i slutna tankar. Fördelarna med detta äruppenbara. Utfodring och sjukdomsbekämpning kankontrolleras, övergödning och hybridisering med vild fiskkan undvikas. Dessutom kan vattnet från odlingarnaanvändas som gödningsmedel. Det finns därför all anledningatt stödja utvecklingsprojekt som går ut på att hitta systemför landbaserat vattenbruk.Vattenbruk i reglerade vattendragMånga svenska älvar är reglerade, vattenfallen är utbyggdaoch stora regleringsmagasin med stora variationer ivattenmängd har ersatt det strömmande vattnet, selen ochsjöarna som fanns före utbyggnaden. Detta har inneburit attekosystemen har förändrats och sammansättningen av fiskoch andra organismer har ändrats. De nya ekosystemen haroftast gett ett sämre fiske än det tidigare. Vissa av dessavattenmagasin kan kanske användas för vattenbruk. Man bördå satsa på svenska produkter som , öring, sik ellervarför inte abborre och gös, dvs odling av naturliga fiskarteroch stammar. Odling får inte ske i vatten med skyddsvärdabestånd av laxfisk p.g.a. sjukdomsrisken, vilket gör attantalet vatten blir begränsat. Största potentialen för odlingfinns i reglerade, redan förstörda system, t ex i fjällområdet,men man måste då tänka på vad som kan finnas nedströms ivattendraget. I reglerade sjöar och i sjöar med storauppströms belägna dammar (t ex Siljan) är produktionenskadad och närsalttillförsel möjligen t o m lägre än förr ivärlden. I dessa sjöar bör det kunna ske en odling av älvegnarödingbestånd. Om denna odling sker i lagom omfattningkommer inte fosfortillförseln att resultera i ökat läckage avfosfor till nedströms belägna vatten, utan all fosfor hamnar irödingen och i det akvatiska ekosystemet i övrigt. Detta kant o m leda till förbättrat fiske på frilevande och öring.Det har gjorts få studier inom området - man vet till exempelinte om vattenregleringen verkligen lett till sänktanärsalthalter. Därför måste förutsättningarna studeras innanverksamhet startar. Regeringen bör ge iuppdrag att undersöka förutsättningarna för vattenbruk iregleringsmagasin. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att användningen av kemikalier skall registreras och minimeras,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om antibiotika i fiskodlingar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en nationell miljöpolicy för vattenbruk,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av forskning och utveckling inom vattenbruk,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förutsättningarna för vattenbruk i regleringsmagasin.