ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Fi802 · 1997-10-06 00:00:00 — Översyn av lagen om upphandling Kommuner och landsting måste, när de gör sina upphandlingar, följa reglerna om offentlig upphandling. har granskat 85 fall, där företag eller enskilda ansett sig komma i kläm på grund av främst kommunernas agerande. I 41 fall har kommissionen lyckats komma fram till en slutlig bedömning av fallen. I ca tre fjärdedelar av dessa handlar det om att kommuner, landsting och statliga myndigheter inte följt reglerna för offentlig upphandling. Enligt reglerna ska exempelvis kommunala förvaltningar ta in offerter när de köper upp varor och tjänster och därefter i princip välja det billigaste alternativet. Den egna verksamheten ska inte gynnas vid upphandlingen framför privata företag. Men enligt konkurrenskommissionen är det dåligt ställt med viljan och förmågan att följa reglerna. I lagen om offentlig upphandling står det att beslut om hur en upphandling gått till, kan överklagas till länsrätten. Man kan åberopa att det varit vissa fel i upphandlingsunderlaget i jämförelse med anbudsutvärderingen. Lagen kom till för att vi skulle upprätthålla konkurrensrättsliga regler inom EU. Lagen innehåller en spärr om att i de fall kommunen redan har slutit avtal med en entreprenör så kan inte länsrätten pröva upphandlingen. Lagen blir tandlös i och med att en entreprenör inte kan gå vidare till länsrätten och begära en överprövning om det redan finns ett antaget anbud av den upphandlande enheten. Som entreprenör måste man gå in och begära en sådan prövning innan upphandlingen är gjord och i den fasen vet entreprenören ingenting. Utvärderingen blir oftast inte offentlig förrän anbuden utvärderats och beslut om entreprenör fattats. Ett sätt att förbättra möjligheterna till rättvis upphandling är att komplettera lagen med en tidsfrist där man har på sig att begära överprövning. Ett annat sätt att skärpa reglerna när det gäller offentlig upphandling är att införa sanktioner för de kommuner, landsting och statliga företag som inte följer upphandlingsreglerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att komplettera lagen om offentlig upphandling med en tidsfrist där man har på sig att begära överprövning att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att införa sanktioner mot de kommuner, landsting och statliga företag som inte följer upphandlingsreglerna.
mot · GL02Fi804 · 1997-10-06 00:00:00 — Kammarrätten har i domar tolkat lagen om offentlig upphandling på ett sätt som gör att upphandlare inte kan ta hänsyn till om anbudsgivarna tecknat kollektivavtal eller inte, vid bedömningen av inkomna anbud. Effekten av detta kan bli att oseriösa företag med dåliga villkor för sina anställda kan vinna konkurrensfördelar gentemot seriösa företag. Det vore därför rimligt att lagen om offentlig upphandling ändrades så att hänsyn kan tas till om kollektivavtal finns tecknat eller ej. bör ge regeringen i uppdrag att utreda förutsättningarna för en sådan förändring och komma med förslag i den föreslagna riktningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändring av lagen om offentlig upphandling.
mot · GL02Fi903 · 1997-10-06 00:00:00 — har många skandaler uppdagats där politiker och offentliga tjänstemän på ett oansvarigt sätt låtit skattebetalarna stå för privat konsumtion. Den socialdemokratiska rörelsen har mer än andra haft problem med detta. Dock har man valt att skylla ifrån sig. Politiker och offentliga tjänstemän lär ha inspirerats av näringslivet under det besynnerliga 80-talet. Den socialdemokratiska etikgrupp som presenterade sin rapport om hur Socialdemokraterna vill komma tillrätta med problemen hävdade att alla problem hade sin grund i ett oansvarigt näringsliv. För höga löner i det privata näringslivet var egentligen det allvarligaste och därför krävdes omfattande skattehöjningar. Det perspektivet är dock högst tveksamt. Om en chef i näringslivet felaktigt tillskansar sig pengar finns det en ledning över honom som har till uppgift att ställa detta tillrätta. Om däremot chefer i offentliga sektorn beter sig illa så finns det ingen annan än ytterst regering och riksdag som kan ta initiativ för att stävja detta. Av någon anledning har det aldrig hörts kritik från regeringen mot av samma kaliber som den som riktade mot när hon ansåg att han som chef för ett helt privatägt bolag hade för hög lön. Detta är kvalificerat hyckleri. Slutsatsen när det gäller de symboliskt viktiga kreditkorten är att staten som huvudregel bör avskaffa alla offentliga kreditkort, där staten bär betalningsansvar. Staten bör göra som många företag redan gör. Man bör lämna in kvitto på all representation, alla utlägg, för att få tillbaka pengar från arbetsgivaren. Sålunda kan ingen glömma kvitton. Bevisbördan ligger i stället på den enskilde tjänstemannen. Fusket minskar, eller försvinner. Ingen kan ta fel kort. Hur man betalar, om man använder, kort, check eller kontanter, är resandens ensak. Arbetsgivaren bryr sig bara om kvittot. Visst kan en tjänsteman fortfarande medvetet skriva in fler deltagare eller fel anledning, men det vore medveten urkundsförfalskning, vilket är avskräckande. Om man betalar med sitt eget kreditkort och lämnar in kvittot får man pengarna från myndigheten innan fakturan till kreditkortsföretaget skall betalas. Företaget/myndigheten kan betala årsavgiften på kreditkortet, och t.o.m. beställa kortet åt medarbetaren. Detta system fungerar utmärkt också för de allra högsta cheferna i många stora svenska företag där man har fler internationella kontakter än landshövdingar eller ministrar. Systemet bör börja uppifrån i den statliga hierarkin, alltså med regeringen och de statliga cheferna. Om det sker undantag från denna huvudregel så skall de motiveras individuellt och alla motiveringar skall vara offentliga. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att grundregeln för statlig personal skall vara att medarbetare bär betalningsansvar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att alla undantag från huvudregeln skall motiveras individuellt och att motiveringarna skall vara offentliga.
mot · GL02Fi904 · 1997-10-06 00:00:00 — Det statligt ägda spelbolaget gjorde en kraftig neddragning av sina online-ombud hos lanthandlarna i gledbygd. Detta har givit till resultat att omsättningen har sjunkit oroväckande för handlarna. De särskilda villkor för online-ombudskap i glesbygd är stelbenta och otidsenliga t.ex. att man inte skall ha närmare än till närmaste online-ombud. Dagens lanthandlare har att kämpa mot de stora varuhusen i tätbefolkade orter och städer om sin kunder. Som kund i glesbygden är det en diskriminering av äldre människor som inte har bil, de kunde tidigare lämna in sin tipskupong i samband med annat varuinköp i butiken. Det rimmar illa när staten i vissa fall går in och ger bidrag till glesbygdsbutiker som det statligt ägda spelbolaget slår undan möjligheten för många lanthandlare i glesbygd att kunna leva vidare. I det läge som råder bör staten som ägare av AB Tipstjänst göra en översyn av det regelverk som ligger till grund för att vara ombud åt AB Tipstjänst i glesbygd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om on line-ombudskap i glesbygd.
mot · GL02Fi905 · 1997-10-06 00:00:00 — Trots avregleringen av statliga betalningar 1994 har fortfarande en ställning av monopolkaraktär gentemot de statliga myndigheterna. I () senaste utredning (Dnr 30930353) om fortsatt vidareutveckling av statens betalningssystem har RRV föreslagit att CassaNova även fortsättningsvis skall fungera som statens koncernkontosystem. Postgirots monopol som betalningsförmedlare innebär bland annat följande: svarar för all informationshantering i CassaNova. Eftersom CassaNova i egenskap av statens koncernkontosystem är en integrerad del av slussas alla myndigheters betalningsflöden genom Postgirot. Detta oavsett om en myndighet är kund hos eller bankerna/Bankgirot. Betalningar mellan myndigheter får ske endast inom CassaNova. En effekt av detta är att myndigheterna är tvingade att ha en relation till . har rätt att debitera och kreditera på statsverkets checkräkning i . Enligt vår mening är det inte förenligt med konkurrens på lika villkor att har en fullständig och mycket detaljerad information om det betalningsflöde som bankerna/Bankgirot hanterar för statliga myndigheters räkning. Detta ger en insyn i andra bankers kunder som strider mot normal sekretess. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av översyn av förordningen 1994:14 om statliga myndigheters betalning och medelsförvaltning.
mot · GL02Fi906 · 1997-10-06 00:00:00 — Regeringen föreslår under utgiftsområde 2 att 70 miljoner avsätts för att genomföra en registerbaserad folk-och bostadsräkning (FoB) . Den totala kostnaden för genomförandet av FoB:en uppskattas till . Den registerbaserade FoB:en tillkom som en följd av det stora bortfallet i den senaste till hushållen utskickade blankettuppbyggda FoB:en. Den tydliga folkliga motviljan mot denna form av integritetskränkande informationsinhämtning har alltså inte respekterats. Enligt regeringen krävs dessutom nu flera register för att fullfölja denna registerbaserade FoB. Det krävs ett lägenhetsregister med ett därtill hörande heltäckande adressregister för att kunna genomföra FoB:en. För att det i sin tur skall vara möjligt att bygga upp ett heltäckande adressregister menar regeringen att staten måste överta regleringen av postnummersystemet. Regeringen föreslår att en särskild utredning tillsätts med uppgift att se över postnummersystemet. Regeringen vill därutöver bilda ett särskilt yrkesregister. Enligt känt handlingsmönster legitimerar den politiska makten varje ny kontrollåtgärd med behovet att göra en tidigare kontrollåtgärd rättvisande. Den personliga integriteten får stå tillbaka. Regeringen anger som skäl för att förorda en registerbaserad folk- och bostadsräkning att det krävs av EU och följer av andra internationella ingångna avtal. Det sägs också underlätta viss typ av forskning, och räkningen utgör ett viktigt faktaunderlag för mycket av samhällsplaneringen. Regeringen för i budgeten inga resonemang om integritetsfrågor. har i olika sammanhang slagit vakt om den enskildes integritet gentemot den offentliga maktutövningen. Den alltmer utbyggda och genomplanerade välfärdsstaten har i takt med att den byggts ut allt oftare tillåtits granska och kartlägga den enskildes vardag. Vi menar att detta är en farlig och, i belysningen av marknadsekonomins överlägsna förmåga att på bästa sätt hushålla med knappa resurser, dessutom onödig utveckling. Grunden för ett fungerande välfärdssamhälle kan aldrig vara att i möjligaste mån tillfredsställa olika planeringsmyndigheters ständigt växande behov av kontroll och information om medborgarna. Det samhälle vi vill utveckla bygger på helt andra utgångspunkter. Välstånd och välbefinnande för medborgarna byggs bäst när största möjliga individuella frihet möjliggörs. Folk- och bostadsräkningarna har tillkommit för att försöka restaurera en allt sämre fungerande svensk planhushållning inom några kvardröjande offentliga monopolområden. Att har internationella förpliktelser som styr oss i detta är inget argument för att försvara en felaktig åtgärd. bör verka för att folk- och bostadsräkningar inte görs tvingande i något internationellt samarbete. Regeringen bör därutöver avbryta arbetet med den registerbaserade folk- och bostadsräkningen som är tänkt till 2001. På det sättet kan dessutom staten totalt sett spara . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att avbryta förberedelserna för den registerbaserade folk- och bostadsräkningen .
mot · GL02Fi907 · 1997-10-06 00:00:00 — har den socialdemokratiska regeringen bedrivit en framgångsrik politik för att komma tillrätta med den svenska ekonomin. Inflationstakten i är både historiskt och internationellt sett mycket låg. har stora och växande överskott i utrikeshandeln och i bytesbalansen. Saneringen av de offentliga finanserna har gått snabbare än vad som förutspåddes. som detta skett så har många beslut tagits som påverkar det svenska samhället på alla nivåer. Som ett resultat har stora förändringar skett på det sociala området. Säkert har varje förändring och nedskärning varit motiverad enskilt, men sammantaget har det ofta blivit fel. Kortsiktiga nedskärningar för t.ex. vård och rehabilitering, hjälpmedel och mediciner kan få svåra långsiktiga konsekvenser. För en reumatiker kan exempelvis uteblivna regelbundna längre rehabiliteringsperioder bli förödande med svårare sjukdom, större medicinintag, mer kvalificerat vårdbehov, större personligt hjälpbehov, långstidssjukskrivning och kanske förtidspension. Ett annat exempel är nedskärningar i administrationen hos försäkringskassor, kronofogdemyndigheter, skattemyndigheter m.fl. Resultatet blir med stor sannolikhet större försäkringsutgifter respektive mindre skatteinkomster. Samhällsekonomiskt kan därför vissa nedskärningar var helt förkastliga. måste ha en bättre helhetssyn genom att alltid göra konsekvensanalyser både beträffande effekterna för den enskilde och för samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återkommande information om de fördelningspolitiska, sociala och administrativa konsekvenserna av riksdagsbesluten.
mot · GL02Fi908 · 1997-10-06 00:00:00 — Vid föregående lämnade vi in var sin motion med förslag om lagstiftning som skulle möjliggöra bildande av fastighetsinvesteringsbolag (motionerna 1996/97:Fi209 och L215). Tyvärr skedde en mycket summarisk behandling av motionerna i finansutskottet. Utskottets majoritet hänvisade till att regeringen behandlat frågan vid sitt sammanträde med anledning av till inkomna skrivelser i samma ärende. Regeringen hade då beslutat att inte vidta någon åtgärd med hänvisning till att en av effekterna som åsyftas genom fastighetsinvesteringsbolag, d.v.s. enkelbeskattning, skulle kunna uppnås genom att fastighetsbolag ger ut speciella lånebevis. Vi finner regeringens ställningtagande egendomligt. Det är inte rimligt att på detta sätt hänvisa till en komplicerad och för småsparare i praktiken helt otillgänglig metod. Regeringens beslut innebär de facto att man inte vill åstadkomma de fördelar som fastighetsinvesteringsbolag kan åstadkomma för fastighetsmarknaden och de småsparare som vill investera i fastigheter. Vi vill med hänvisning till vad vi i våra motioner åberopade återkomma med vårt förslag. Vi finner det vara av stort allmänt intresse att fastighetsmarknaden blir mer likvid . Det kommer att ta mycket att skapa effektiva och anpassade fastighetsinnehav om ingenting görs för att underlätta denna process. Inte minst även mot bakgrund av det stora omstrukteringsbehov som föreligger för de kommunla bostadsbolagen är de av oss föreslagna fastighetsinvesteringsbolagen en angelägen reform. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om fastighetsinvesteringsbolag i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02Fi909 · 1997-10-06 00:00:00 — Administration av statliga pensioner Administration av de statsanställdas pensioner har lagts i händerna på Statens löne- och pensionsverk (SPV). Verket har med stöd av författning monopol på pensionsadministration inom den statliga sektorn. Lagen om offentlig upphandling gäller inte utan myndigheterna måste använda sig av och betala för SPV:s tjänster. Priserna beslutas av regeringen. Utöver detta erbjuder SPV motsvarande tjänster till bolag och kommuner. Ett statligt serviceorgan med monopol bör icke konkurrera på den fria marknaden. Risken finns att intäkterna från den statliga verksamheten används som bas för affärsverksamheten. Det skulle innebära att statens pengar riskeras som övriga bolag på marknaden missgynnas. Kravet att externa uppdrag redovisas separat under egna resultatområden är icke tillfyllest för att med säkerhet förhindra detta. RRV har också kritiserat hur SPV sköter redovisningen. Även har uppmärksammat monopolet. I en skrivelse (Dnr 994/96) säger man att SPV:s monopolställning leder till att statliga myndigheter riskerar att få betala ett alltför högt pris för de tjänster som tillhandahålls samt till en allvarlig snedvridning av konkurrensförutsättningarna på övriga marknader där SPV är verksamt. Marknaden för administrationen av statliga tjänstepensioner bör utsättas för konkurrens. En konkurrensutsättning skulle innebära kostnadsbesparingar för staten. Vidare skulle en konkurrensutsättning på ett effektivt sätt, eliminera, eller åtminstone minska, riskerna för korssubventionering mellan konkurrensskyddad och konkurrensutsatt verksamhet. Detta skulle i sin tur förbättra förutsättningarna för en effektiv konkurrens även inom den del av marknaden som riktar sig till den kommunala sektorn. När en motion om avveckling av SPVs monopol från mig under förra riksdagsåret behandlades sade ett enigt arbetsmarknadsutskott att den nuvarande ordningen inte är tillfredsställande. Majoriteten ansåg då att det fanns skäl att avvakta prövning. När nu resultatet kommit och är så entydigt finns alla skäl att gå vidare med denna fråga. SPV:s monopol bör avskaffas och ersättas av konkurrens, i vilken marknadens samtliga bolag kan delta. Varje myndighet ska ges möjlighet att upphandla sina pensions- och försäkringslösningar. Enskilda statliga myndigheter bör omfattas av lagen om offentlig upphandling, även på de tjänster som rör pensionsutbetalningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fri konkurrens vad gäller administration och upphandling av tjänster rörande de statsanställdas pensioner, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillämpandet av lagen om offentlig upphandling vid statliga myndigheters upphandling av pensionstjänster.
mot · GL02Fi913 · 1997-10-06 00:00:00 — Regeringen föreslår i budgetpropositionen att AP-fondernas förstatredje fondstyrelser endast tillåts investera i (förvärva) fastigheter genom bolag eller andel i utländsk fastighetsfond. Genom att fondstyrelserna endast tillåts placera i fastigheter indirekt kommer vinsterna i fastighetsrörelsen att bli föremål för beskattning i fastighetsbolaget innan vinsterna kan föras till fondstyrelserna. Beskattningen kommer att ske enligt de vanliga reglerna för beskattning av inkomst av näringsverksamhet på samma sätt som sker för andra fastighetsförvaltande företag. Detta kan synas rätt och riktigt, men därmed bortser man ifrån att fastighetsplaceringar kommer att bli ointressanta för fondstyrelserna eftersom den relativa lönsamheten i förhållande till andra placeringar försämras på ett påtagligt sätt. Det finns en uppenbar risk för att en massiv utförsäljning stör stabiliteten på fastighetsmarknaden, vilken i sin tur är en viktig förutsättning för nyproduktion. Det är därför angeläget att inte godtar regeringens förslag i denna del. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en ytterligare utvärdering görs innan definitivt beslut fattas om att AP-fondernas förstatredje fondstyrelser endast tillåts investera i fastigheter genom bolag eller andel i utländsk fastighetsfond.
mot · GL02Fi914 · 1997-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 26, Statsskuldräntor m.m. Utgiftsområdet omfattar utgifter för räntorna på statsskulden, oförutsedda utgifter samt provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. På grund av statsskuldens storlek och de därmed tillhörande räntorna är statsbudgeten mycket konjunktur- och räntekänslig. Lånebehovets utveckling är naturligtvis också avgörande för hur utgifterna för statsskulden påverkas. föreslår utförsäljningar av statliga företag för ett belopp av . Detta leder till att lånebehovet, korrigerat för engångseffekter, elimineras . Räntevinsten till följd av detta beräknas till . föreslår också att momsinbetalningstidpunkten ska flyttas fram till den tidpunkt som tidigare gällde. Den varaktiga ränteintäktsförsämringen inom upplåningsverksamheten till följd av detta beräknas till 1998. Med hänvisning till det anförda hemställs att till A 1 Räntor på statsskulden för anvisar mindre än vad regeringen föreslagit eller således 107 .
mot · GL02Fi915 · 1997-10-06 00:00:00 — När tog beslutet om en sammanslagning av och AB Tipstjänst poängterades att hänsyn måste tas till de regionalpolitiska effekterna för där var lokaliserat. uttalade att huvudkontoret med dess funktioner för den samlade verksamheten borde lokaliseras till och att en betydande del av den totala verksamheten i övrigt skulle bedrivas därifrån. Vid sammanslagningen skulle sysselsättningen på bevaras och förstärkas. Risken för en utveckling i motsatt riktning var ett av flera skäl till att motsatte sig en sammanslagning av de båda bolagen. Liksom befarade vi att sysselsättningen på skulle hotas. Tyvärr finns det anledning att starkt ifrågasätta huruvida det nya bolaget lever upp till uttalanden. Av bolagets 450 anställda arbetar 175 personer i , cirka 240 finns på tidigare Tipstjänst i och övriga på andra platser i landet. Också när man ser till ledningsfunktionen finns huvuddelen av verksamheten i . Detsamma gäller för marknadsföring, försäljning och IT. Bland argumenten för en sammanslagning fanns också förväntade samordningsvinster. Det sammanlagda antalet anställda kan alltså komma att minska. Dagens fördelning av verksamheterna mellan och tyder på att en sådan nedskärning skulle omfatta också personal i . Det skulle i så fall betyda ett ytterligare avlägsnande från riksdagsbeslutets intentioner. Mot bakgrund av att den faktiska utvecklingen således tycks stå i strid med riksdagsbeslutet bör regeringen skyndsamt utvärdera sammanslagningens regionalpolitiska effekter och därefter vidtaga erforderliga åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam utvärdering av sammanslagningen mellan vad beträffar de regionalpolitiska effekterna.