mot · GL02U415 · 1997-10-06 00:00:00 — På papperet är det svenska regelverket, generellt sett, mycket restriktivt. Export av krigsmateriel till stater där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter bör exempelvis inte godkännas. Men godkändes sådan export till 16 stater där det, enligt , förekommer sådana kränkningar. Denna politik, att man säger en sak och gör en annan, uppfattas av många som hyckleri. har vapenexporten på nytt varit omdiskuterad och ifrågasatt. Regeringen har godkänt en stor krigsmaterielaffär med , en av världens mest totalitära stater. , , har beviljat export av pressar för att tillverka granathylsor till och komponenter till granatgeväret till . De båda staterna befinner sig i en väpnad konflikt med varandra. ISP fortsätter att bevilja export av vapenkomponenter till , trots att fem av partier i slagit fast att sådan export strider mot riktlinjer för krigsmaterielexport. ISP har, enligt uppgift i massmedier, givit klartecken att försöka sälja JAS till , trots det omfattande inbördeskriget i landet. ISP eller regeringen har, enligt både och , öppnat sex gulfstater, alla diktaturer, i för nya affärer med s.k. övrig krigsmateriel. de gröna vill stoppa den svenska krigsmaterielexporten till diktaturer, konfliktområden och till länder där det, enligt Amnesty, förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. vill att förbudet mot vapenexport i den svenska lagen skall följas. Vapenexporten måste upphöra. Så länge som det finns en politisk majoritet som vill fortsätta exportera vapen anser vi att de riktlinjer som majoritet har lagt fast måste följas. Vi anser inte att så är fallet . 2 Den internationella vapenhandeln bidrar till den internationella vapenhandeln, och det finns en rad problem förknippade med denna handel. Export av krigsmateriel till krig leder till att människor dödas eller flyr. av världens 18,2 miljoner externa flyktingar är på flykt undan krig. Export av krigsmateriel till fattiga länder bidrar till fattigdom, till svält, analfabetism och utebliven hälsovård. En tredjedel av befolkningen i lever i djup fattigdom. Export av krigsmateriel till ett konfliktområde kan öka risken för att krig bryter ut. Kapprustningar skapar nämligen ömsesidig misstro, de förstärker en djävulsbild av motsidan och de ökar militärens inflytande. Export av krigsmateriel ingår ofta i en större överenskommelse där säljaren hjälper köparen att bygga upp en egen krigsindustri och tillverka vapnen på licens. Den internationella vapenhandeln har minskat kraftigt , vilket främst beror på den nedrustning som följde i spåren av och upplösning. bör aktivt medverka i arbetet för att få till stånd begränsningar av den internationella vapenhandeln. En del svenska politiker är stolta över att tillhör de främsta vapenproducenterna i världen. Den amerikanska forskaren , har en annan utgångspunkt. När hon framträdde i utrikesutskott föreslog hon att de sju ledande vapentillverkarna i världen, däribland , ska stoppa utvecklingen av nya större vapensystem med offensiv kapacitet. Hennes förslag är realistiskt. Det omfattar bara sju stater, nämligen , och de fem EU-staterna , , , och . Om dessa värstingar tar sitt ansvar, kan i princip all utveckling av nya högteknologiska offensiva vapensystem stoppas. Alla andra stater befinner sig långt efter. skulle kunna gå i spetsen för en sådan nedrustningspolitik. Men alltför stora intressen står på spel. Förslaget skulle nämligen stoppa stridsflygplanet , Ubåt 2000, nya krigsfartyg, haubitsar, bandvagnar och stridsfordon. unika vapentillverkning skulle monteras ned. Regeringen vill inte följa förslag. I stället vill den gå i spetsen och underlätta export av större vapensystem som JAS, ubåtar och nya krigsfartyg. 3 En mer restriktiv vapenexportpolitik Sedan slutet av har det officiellt rått ett principiellt förbud mot krigsmaterielexport. Undantag från förbudet har beviljas av regeringen eller, i mindre ärenden, av utrikeshandelsministern. är det den självständiga myndigheten , , som handlägger stora delar av krigsmaterielexporten. riktlinjer säger att det bör bara medges export av krigsmateriel om denna bedöms erforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd, samt inte står i strid med principerna och målen för svensk utrikespolitik. Och enligt riktlinjerna bör det inte godkännas krigsmaterielexport till stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, stat som har inre väpnade oroligheter, eller till stat där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Ett antal av köparna av svensk krigsmateriel har väpnade konflikter. Några exempel: Det pågår fortfarande strider i det delade Kashmir, som de båda staterna och har inre väpnade oroligheter. har inre väpnade oroligheter och är definitivt inblandat i konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt. I ett ännu större antal köparstater förekommer det, enligt , omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Om regeringen tillämpade riktlinjerna korrekt och restriktivt skulle alltså en mycket stor del av exporten upphöra. Men för att tvinga fram en ökad restriktivitet måste riktlinjerna för krigsmaterielexport skärpas på flera punkter. Export av så kallad övrig krigsmateriel bör, enligt riktlinjerna, godkännas så länge köparen uppfyller människorättskriteriet och inte är i strid. Enligt riktlinjerna får export av övrig krigsmateriel alltså godkännas även om mottagaren är indragen i konflikt som kan befaras leda till krig. Enligt uppgifter i massmedierna har samtliga sex västra gulfstater i öppnats för export av helt nya affärer med övrig krigsmateriel. Frågan är om verkligen bör exportera övrig krigsmateriel, exempelvis spaningsradar, bandvagnar, lysbomber och vapensimulatorer, till stater som kan befaras hamna i krig? Vårt svar är ett otvetydigt nej. Om exportvillkoren hade reglerats i lag skulle det bli betydligt svårare för regeringen att godkänna export av krigsmateriel till diktaturer och stater i oroshärdar. Eftersom regeringen inte följer tämligen restriktiva riktlinjer för krigsmaterielexport, har det blivit nödvändigt att dessa lagfästs. 1993 vidgade krigsmaterielbegreppet, så att fler produkter kom att klassas som krigsmateriel. Men fortfarande exporteras stora mängder militär materiel som civilt gods. 1995 var den officiella svenska krigsmaterielexporten värd , men enligt uppgick de fjorton medlemsföretagens export av försvarsmateriel till . Det betyder att det exporterades svensk försvarsmateriel, som civilt gods och utan exporttillstånd, till ett värde av . Det är bland annat militära broar och militär kamouflageutrustning, som inte klassas som krigsmateriel av svenska myndigheter. Krigsmaterielbegreppet bör breddas så att åtminstone sådan materiel som de största exportföretagen själva anser vara försvarsmateriel täcks in. Det blir allt vanligare att svenska och utländska företag samarbetar om utveckling och tillverkning av nya vapensystem. När regeringen väl godkänt ett samarbetsprojekt ska exporten få fullföljas även om samarbetslandet kommer i krig (så länge inte FN inför ett vapenembargo). Ett vapensystem som vid samarbetsprojekt fått övervägande utländsk identitet får enligt riktlinjerna säljas vidare till tredje land, i enlighet med de regler som gäller i samarbetslandet. Och även om systemet har svensk identitet kan det, under vissa omständigheter, få säljas vidare till stater som är förbjudna för export från . Efter initiativ från de gröna har konstitutionsutskott granskat samarbetsavtal mellan svenska och utländska vapentillverkare. Samtillverkning av vapensystem kan innebära att svenskdesignade system, med svenska komponenter, i större och större utsträckning säljs vidare till i förbjudna stater. Det borde vara en självklarhet att alla länder som deltar i ett samarbetsprojekt om att utveckla nya vapensystem har vetorätt över eventuell export. bör gå i spetsen för en sådan politik. Och det kan ske genom att de s.k. OPD-intygen avskaffas. I kölvattnet av Bofors-affären infördes obligatoriska intyg från köparen för att garantera att svensk krigsmateriel inte såldes vidare till förbjudna stater. Det finns två olika varianter. EUC, End Users Certificate/slutanvändarintyg, som alltid används vid export av hela system. Och OPD, Declaration, som kan användas vid komponentleveranser. Där sägs bara att köparen inte får sälja vidare produkten i obearbetat skick. Men om den svenska komponenten ingår i ett vapensystem som inte har svensk identitet, så kan detta system exporteras till stater dit inte medger export. Sannolikt kommer en växande del av krigsmaterielexporten att ske med stöd av OPD-intyg och alltså få säljas vidare till förbjudna stater. de gröna vill införa slutanvändarintyg för all svensk krigsmaterielexport, också komponenter. 9 Produktutveckling för export Den statliga (KMU) föreslog att det inte bör få förekomma någon utveckling och tillverkning enbart inriktad på utländska marknader. Det var en viktig markering som refererades i regeringens proposition om krigsmaterielexport 1992 (prop 1991/92:174, sid 143). Det finns en klar tendens att denna politik håller på att motsättas, men produktutveckling enbart för exportmarknaden skall enligt vår mening inte tillåtas. Enligt riktlinjer är det inte bara export av reservdelar som bör fullföljas trots krig, utan också andra leveranser, t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd. , , anser att det till och med är möjligt att fortsätta att exportera hela vapensystem, av samma typ som tidigare levererats. Regeringen gick på samma linje och godkände export av fartygskanoner till , med hänvisning till att dessa utgjordes av följdleveranser. Vapenföretagen har alltså fått en liberal skrivning i riktlinjerna som gör att framstår som en trovärdig vapenleverantör. Men efter hård kritik mot förslaget beslöt också att de föreslagna riktlinjerna för följdleveranser inte innebär någon given rätt för en köpare att erhålla följdleveranser, utan varje ärende behandlas för sig vid regeringens avgörande. Om omständigheterna så motiverar, finns det således möjligheter för regeringen att i det enskilda fallet frångå de generella riktlinjerna. (1992/93:UU1, sid 20.) Vi anser det vara mycket viktigt att hela krigsmaterielsystem aldrig får betraktas och exporteras som följdleveranser. Vi vill också stoppa all export, också av ammunition och reservdelar, till stater som kommer i krig eller som av andra orsaker inte uppfyller riktlinjernas exportvillkor. 11 Skriftliga leveransgarantier, MoU har den utfärdat skriftliga garantier till köparen att alla leveranser och underhåll ska fortsätta även om landet kommer i krig (och så länge inte FN förbjudet det). 1985 gällde det 70 till , 1986 haubitsar till och 1987 ubåtar till . Den medborgarkommission som utredde vapenbyken var mycket kritisk till de leveransgarantier som gavs . Men gav regeringen liknande garantier till fiende som var intresserat av att köpa ubåtar från . Det är sannolikt omöjligt att få kontrakt på exempelvis ubåtar och stridsflygplan om inte regeringen är bredd att lämna långtgående leveransgarantier. Det är också ett mycket starkt argument mot sådana affärer. Vi anser inte att det ska upprättas avtal med leveransgarantier om köparen kommer i krig. 12 Ökad restriktivitet i landbedömningen Det är några stater/områden dit det är särskilt viktigt att stoppa alla export av svensk krigsmateriel: De båda staterna har varit i konflikt med varandra, har inre väpnade oroligheter och kränker mänskliga rättigheter både omfattande och grovt. Båda staterna är stora köpare av svensk krigsmateriel. ockuperar och förtrycker och dessutom förekommer det omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter i landet. har uppmanat alla medlemsstater, däribland , att inte exportera militär materiel till . har regeringen godkänt export av både fartygskanoner och luftvärnsrobotar till . har tillåtits att exportera ytterligare vapenkomponenter till , trots att fem av partier motsatt sig sådan export i utrikesutskottet. ISP och regeringen borde stoppa all svensk krigsmaterielexport till . De sex i är alla diktaturer, och de befinner sig i ett konfliktområde. öppnade den borgerliga regeringen dessa stater, dvs , , , , och , för export av Övrig krigsmateriel. Men slog utrikesutskottet enhälligt fast att situationen för mänskliga rättigheter i samtliga gulfstater ger anledning till betydande oro. Utskottet utgick från att regeringen delade denna bedömning och att den skulle fästa stor vikt därvid i samband med eventuellt nya ansökningar om krigsmaterielexport (1994/95:UU1, sid 23). Ändå har ISP eller regeringen på nytt öppnat för nya affärer med övrig krigsmateriel. avslöjade Svenska Freds att lämnat en offert avseende reservdelar till smugglade luftvärnsrobotar i . Statsrådet sade i en kommentar i att smugglade vapen skall ha en kort livslängd och han annonserade en översyn av regelverket. Det är enligt vår mening viktigt att regeringen finner vägar att förhindra export av komponenter och reservdelar till smugglade vapen samt service av dessa vapen. Därför välkomnar vi att nu föreslår en lagändring som ska omöjliggöra export av civila komponenter till vapen som smugglats eller vidareexporterats till förbjudna stater. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en avvecklingsplan för den svenska exporten av krigsmateriel, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall öka sitt engagemang för att begränsa den internationella vapenhandeln, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall följa den amerikanska forskaren förslag om att stoppa utvecklingen av nya större vapensystem med offensiv kapacitet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det bör tillsättas en utredning med direktiv om att skärpa riktlinjer för krigsmaterielexport, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att riktlinjernas exportvillkor skall lagfästas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att krigsmaterielbegreppet skall breddas så att åtminstone sådan materiel som de största exportföretagen själva anser vara försvarsmateriel omfattas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att slutanvändarintyg skall användas vid all svensk krigsmaterielexport, också vid export av komponenter, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det inte skall vara tillåtet med produktutveckling enbart för exportmarknaden, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att hela krigsmaterielsystem aldrig får betraktas och exporteras som följdleveranser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att all export av krigsmateriel skall stoppas om en stat kommer i krig eller av andra orsaker inte uppfyller riktlinjernas exportvillkor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det inte skall upprättas avtal med leveransgarantier som medger fortsatt export om köparen kommer i krig, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det inte skall ske någon svensk krigsmaterielexport till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det inte skall ske någon svensk krigsmaterielexport till och , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det inte skall ske någon svensk krigsmaterielexport till i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att finna vägar för att förhindra service och export av komponenter och reservdelar till smugglade krigsmateriel- system.