ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GK02T89 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:160 Långsiktigt hållbara trafiklösningar i och I propositionen föreslår regeringen en förändring iDennisöverenskommelsens vägdel i riktning mot enlångsiktigt hållbar trafiklösning för Stockholmsregionen.Förslaget innefattar en förändrad omfattning och en ändradfinansiering. Österleden och Västerleden med anslutningarmellan väg E 4 söder om och väg E 4 norr omStockholm utgår ur trafiklösningen. Beslut om Västerledenfattas mot bakgrund av trafikutvecklingen och värderas i dennormala infrastrukturplaneringen. Det planerade vägtullssy-stemet med vägtullar utanför Ringen genomförs inte.Det är positivt att regeringen lyfter ut några av de värsta projekten urtrafikplaneringen, bl a Västerleden och sträckan överJärvafältets känsligaste avsnitt. Att placera Västerleden i den nationellavägplanen innebär att projektet sannolikt aldrig kommer att genomföras pågrund av sin låga lönsamhet.Riksdagen har beslutat om en ny infrastrukturpolitik sombygger på de prioriteringsprinciper som och Banverketgemensamt har utarbetat. Verkens slutsats är att man per satsad hundralappbör kräva en samhällsekonomisk avkastning på (nettonuvärde-kvot 0,68).Trots att de ekonomiska motiven för många av projekten i ärobefintliga föreslår regeringen likväl att den lånegaranti som Dennispaketettidigare beviljades nu skall utvidgas så att de redovisade projekten kanförverkligas.När 1994 beviljade den ursprungliga kreditgarantin var villkoretdels att biltullar skulle införas i regionen , dels atttullarnaskulle betala vägarnas drift och underhåll.Nu backar regeringen och skriver att det föreslagna vägtullssystemet inteskall införas samt att drift och underhåll för de nya vägarna skall bekostasgenom ordinarie anslag för drift och underhåll av statliga vägar. Detta är förall del positivt, eftersom förslaget inte var bra, bl a gav det inte denmiljöstyrande effekt som man måste kunna kräva. Att de som åker runtinnerstaden skulle vara skyldiga att erlägga vägtull var feltänkt från början.Däremot kan jag tänka mig att de som åker bil i innerstaden skall få betalanågon form av områdesavgift. Jag efterlyser konkreta besked om och i så fallhur regeringen planerar införa bilavgifter i Stockholm.Det finns i propositionen några vägprojekt som är sämre än de övriga vadgäller samhällsnytta och miljöingrepp. Det är de tre delarna på (, och Kyrkby-Rosenkälla).Dessa projekt innebär oerhörda ingrepp i värdefulla natur- och kulturmiljöeroch skulle innebära mycket stora och permanenta förluster från rekreations-och naturvårdssynpunkt i en region där den oexploaterade arealen beräknaskrympa med som befolkningen växermed 15 000-20 000 personer.Mitt förslag är att Norrortsleden, i likhet med Västerleden, utgår urtrafiklösningen och förs in i den statliga ordinarie vägplaneringen. Då får denstå på sina egna meriter och värderas samhällsekonomiskt i likhet med allaandra vägprojekt runt om i landet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att lyfta ut Norrortsleden ur trafiklösningen för .
mot · GK02T94 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/1997:160 Långsiktigt hållbara trafiklösningar i och Flera av vägprojekten i saknar fortfarandefinansiering. Jag utgår dock ifrån att finansieringen kommeratt ske över statsbudgeten.Haningeleden (Södertörnsleden) är indelad i ett antal etapper. Ett paretapper är redan byggda och garantier finns för etapp 2. Garantier saknas idagsläget för etapp 1 och Botkyrkaleden mellan och Masmo.En led är precis som en kedja- inte starkare än sin svagaste länk. Saknas enlänk är kedjan inte mycket värd. Det är därför mycket angeläget attregeringen så fort som möjligt återkommer till medgarantier/finansiering av Haningeleden 1 och Botkyrkaleden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om garantier/finansiering av Haningeleden 1 och Botkyrkaleden.
mot · GK02Ub31 · 1997-06-11 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett ökat studentinflytande inom högskolan,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en fördjupad analys av frågan om en särskild myndighetsform förhögskola och universitet,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättande av professurer och tillsättning av nyaprofessorstjänster,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det statliga resursfördelningssystemet,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högskolestyrelsernas uppgifter,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att rektor skall utses av styrelsen,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringens tillsättning av ordföranden i universitetens ochhögskolornas styrelser,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om varierade styrsystem vid olika lärosäten,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tidsbegränsade professorstjänster av ,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om omprövning av gällande bestämmelser för professorernasundervisningsskyldighet.
mot · GK02Ub33 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:141 Högskolans ledning, lärare och organisation Utbildning och forskning hör till de prioriterade områdenainom det nordiska samarbetet. Utbildnings- ochforskningssektorn är resursmässigt sett det störstasamarbetsområdet. disponerade utbildning ochforskning i runda tal nära , d.v.s.mer än en fjärdedel av totala budget. Sektornhar setts över ett flertal gånger, senast isamband med institutionsöversynen . Detövergripande målet är att utveckla och stärka den nordiskautbildnings- och forskningsgemenskapen. Detta framförs iregeringens skrivelse 1996/97:149 om nordiskt samarbete.Mot denna bakgrund är det förvånande att regeringen i sin proposition omhögskolans ledning, lärare och organisation (1996/97:141) föreslår attlärarkategorierna nordisk respektive utländsk lektor bör avskaffas.Under lång tid har det funnits tidsbegränsade anställningar som utländskrespektive nordisk lektor. I propositionen anför regeringen att det ärangeläget att högskolorna även i fortsättningen skall kunna få impulser frånandra länder och språkområden genom att rekrytera lärare därifrån. Motivenför tidsbegränsningen - att man härigenom försäkrar sig om personer medhelt aktuell kunskap i det berörda språket - har emellertid försvagats meddagens kommunikationsmöjligheter. Som ett led i en strävan att förenklalärarorganisationen bör därför de ovannämnda anställningarna avskaffas ochsamma regler gälla för nordiska och andra utländska lärare som för övrigalärare i högskolan. Ett ytterligare skäl som anförs för denna förändring är dekrav som EG-rätten ställer. har i tre rättsfall slagit fast att enregel som ger generell möjlighet att tidsbegränsa anställningsavtal förutländska lärare, när en sådan möjlighet inte finns för andra lärarkategorier,är att anse som otillåten diskriminering.Vid session i tillstyrkte ettministerrådsförslag om handlingsprogram för språkligt samarbete i (B 103/k). Handlingsprogrammet fastställdes slutgiltigt av ministerrådet den8 maj i överensstämmelse med ministerrådsförslaget och med beaktande avde synpunkter på genomförandet som anfört.I detta program anförs att "lektorater er en forutsetning for åopprettholde et faglig forsvarlig tilbud i grannespråk ved universiteter" och isjälva rekommendationstexten anförs att ministerrådet vid genomförandet avhandlingsprogrammet särskilt skall arbeta för att stärka nordiskalektoratstjänster inom Norden.Mot denna bakgrund är det djupt otillfredsställande att lektoraten vid vårauniversitet nedprioriteras eller läggs ned. De nordiska lektorerna spelar enviktig roll som förmedlare av kunskaper om språk, kultur ochsamhällsförhållanden i de nordiska länderna. Särskilt vill jag understryka denordiska språklektorernas centrala ställning i arbetet för en nordiskspråkförståelse, ett av fundamenten i den nordiska samhörigheten. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att stärka och säkra nordiska lektoratstjänster i .
mot · GK02Ub37 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:162 Utbildning i teckenspråk för vissa föräldrar m.m. Sedan (Teckenspråksutbildning förföräldrar) avgivit sitt betänkande harregeringen avlämnat ovanstående proposition.Meningen är att den skall behandlas i utskottet under hösten1997.Regeringen föreslår att föräldrar till barn som är beroende av teckenspråkför sin kommunikation skall kunna erhålla 240 timmars undervisning iteckenspråk. kan vissa grupper få undervisning i teckenspråk,t.ex. hörande arbetskamrater till döva, genom AMS.Propositionen är välkommen och vi har inga invändningar mot förslaget.Kommunikation inom familjen är naturligtvis väsentlig, både för familje-gemenskapen och för att det döva barnet skall få en någorlunda normalutveckling. Vi anser emellertid - i likhet med en del av remissinstanserna -att ett par frågor återstår att utreda. Den viktigaste frågan handlar ommålgruppens storlek. CSN menar exempelvis att målgruppen bör utökas tillatt gälla alla personer som har en bestående kontakt med ett dövt ellerhörselskadat barn och att kostnaderna ryms inom tillgänglig medelsram. Detråder en tydlig lärarbrist inom detta område. Förslagen kanmedföra att utökade medel blir nödvändiga. Eftersom dessa frågor ärofullständigt belysta i regeringens förslag bör regeringen återkomma med enkompletterande utredning för att senare eventuellt utvidga kretsenberättigade till denna utbildning. Detta är en viktig fråga om familje-gemenskap och den döves förmåga att upprätthålla sitt familjenätverk.Många barn har sin övervägande familjekontakt med mor- eller farföräldrar.Syskonens roll i dessa sammanhang är stor. Ofta får de en viktig roll ikontakten mellan den hörselskadade och andra barn och ungdomar.Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av att den socialdemokratiskaregeringen föreslår omfattande nedskärningar i stimulansbidragen till bl.a.tolkhjälp. Behovet av anhöriga och nära som kan bistå döva och hörsel-skadade barn kommer att öka som en konsekvens av regeringsförslaget. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en utredning bör genomföras om behoven av ochförutsättningarna för att vidga den krets av närstående till hörselskadade ochdöva barn som kan ges utbildning i teckenspråk.
mot · GK02Ub38 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:162 Utbildning i teckenspråk för vissa föräldrar m.m. Regeringen föreslår utbildning för föräldrar till barn som förkommunikation är beroende av teckenspåk i form av statligtstöd till TUFF-utbildning. Utbildningens syfte skall vara attge föräldrarna sådana färdigheter att de på ett funktionelltsätt kan använda teckenspråk i kontakt med sina barn ochdärmed främja barnets utveckling.Vänsterpartiet är positivt till förslaget men anser att det finns fler frågor pådet här området som behöver lösas.Vi instämmer i att alla föräldrar skall ha möjlighet att ge sina barn godvård, omsorg och stöd i deras utveckling. Detta innebär också att föräldraroch barn måste kunna kommunicera med varandra på ett språk som bådeföräldrar och barn förstår. Vi vill uppmärksamma frågan om barn ochföräldrar vars situation är den motsatta, dvs. hörande barn till döva föräldrar.Teckenspråk finns som b- eller c-språk i vissa kommuner men det ärinte tillräckligt, menar vi. Frågan om teckenspråk på fler sätt bör jämställasmed andra språk behöver utredas. anser att det är särskiltangeläget att frågan utreds om teckenspråk skall finnas inom ramen förmodersmålsundervisning.Modersmålsundervisning har betydelse för kunskapsinhämtandet också iandra ämnen visar forskning.Hörande barn som har döva föräldrar och även syskon till döva barnbehöver kunskaper i teckenspråk. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om teckenspråk som modersmål.
mot · GL02A201 · 1997-10-06 00:00:00 — Ersättningsrätt för anställda vid personluthyrningsföretag är tillåten i . Personaluthyrning och icke-offentlig arbetsförmedling har begränsad omfattning i , men marknaden för dem är betydligt större. Både stora och små företag har behov av tillfällig hjälp som sekreterare, telefonist, försäljare, chaufför och mycket annat. Det är särskilt för små företag en trygghet att kunna anlita tillfällig personal i samband med sjukfrånvaro o.d. I ett meddelande förklarade AMS (nr 5/1996) att man ansåg att anställda vid uthyrningsföretag inte var ersättningsberättigade för a-kassa som de på ett eller annat sätt var knutna till ett personaluthyrningsföretag och väntade på uppdrag. Detta innebär att reglerna för s.k. fyllnadsstämpling tillämpas strängare för anställda inom sådana företag än för andra anställda med motsvarande arbetsvillkor t.ex. för s.k. springvikarier inom sjukvården. De som drabbades av AMS-åtgärden var främst deltidsarbetande kvinnor inom kontor och administration. Det är enligt vår mening inte acceptabelt att anställda inom personaluthyrningsföretag skall behandlas sämre än anställda inom andra företag. För att exemplifiera problemet: En kund önskar hyra in en receptionist på halvtid . Personaluthyrningsföretaget hyr ut en person som kunden önskar, men har ingen kund som efterfrågar passande tjänst för resten av dagen. På grund av a-kassornas regler får den anställde då inte lyfta arbetslöshetsersättning för den resterande tiden . Lösningen blir att personen i fråga antingen tackar nej till uppdraget och går arbetslös och på a-kassa eller tackar ja till anställningen men då för den arbetade erhåller en lön som är betydligt lägre än arbetslöshetsersättningen. Det anmärkningsvärda är dessutom att AMS bygger upp en verksamhet med personaluthyrning i offentlig regi genom olika projekt som anammat uthyrningsföretagens affärsidé men vilka tillkommer genom arbetsmarknadsåtgärder. Tjänsterna är de samma, men i dessa fall betalar staten praktikanternas hela uppehälle i form av utbildningsbidrag, en ersättning som är identisk med den ersättning som den arbetslöse skulle ha fått via a-kassan. I skenet av de riktlinjer som AMS slagit fast rörande ersättning till anställda i privata personaluthyrningsföretag är detta naturligtvis både orättvist och konkurrenssnedvridande. I det av massarbetslöshet drabbade borde alla goda krafter enas om att inte dra undan benen för personaluthyrningsföretag vilka fyller ett behov av en smidig och fungerande arbetsmarknad. Uthyrningsverksamheten främjar dessutom tillkomsten av nya jobb. Reglerna måste vara sådana att det alltid skall löna sig att arbeta och att det alltid skall löna sig bättre att arbeta något än inte alls. Regeringen bör lägga fram förslag som rättar till dessa skevheter och där personer som fyllnadsstämplar behandlas lika. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättningsrätten för anställda vid personaluthyrningsföretag.
mot · GL02A202 · 1997-10-06 00:00:00 — Trots stora statliga insatser och engagemang har en del inlandskommuner i dubbelt så hög arbetslöshet som riksgenomsnittet. Det är därför angeläget att pröva nya möjligheter och metoder. I vid finns en kommun som heter . Arbetslösheten i var lika hög som den vi har i inland. Jantelagen frodades och statens insatser ledde enbart till en kritiserad bidragskarusell. Under temat Hur överlever vi samlades bygdens innevånare och diskuterade de gemensamma problemen. Man var överens om att det inte gick att överlåta problemen till kommunen och staten, utan det krävdes insatser av hela bygden. En organisation bildades med namnet (kultur, arbete och miljö). Under det paraplyet skapades sedan idéer och projekt. All verksamhet skulle vara lönsam och organiserades därför privat så att vinst skulle kunna uppstå och bygden överleva. fick efter hård press på statliga myndigheter handha del av de medel som annars spenderades på kommunen. finns ingen arbetsgivaravgift. lokaliseringsmedel sköts av och även länsarbetsnämndens insatser. Studielånen för dem som är mantalsskrivna i avskrivs med om de väljer att arbeta i bygden. Dessa förändringar gjorde att människorna själva fick ta ansvaret för bygdens överlevnad och ingen kunde förvänta sig att få ett bidrag utan att göra en insats. Ett stort antal små företag startades på område efter område. har en total arbetslöshet på , vilket skall jämföras med de svenska inlandskommunernas . En befolknings idéer och vilja att besegra arbetslösheten har med stöd och hjälp från staten visat sig framgångsrik. Modellen borde kunna prövas på någon svensk inlandskommun. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att på försök pröva den norska modellen för att minska arbetslösheten i inland.
mot · GL02A205 · 1997-10-06 00:00:00 — Obalansen är stor mellan dem som har arbete och arbetar för mycket, och de som inget arbete har och känner sig utanför samhällsgemenskapen. Många skäl talar för att möjliggöra ett sabbatsår för människor . Det skulle öka livskvaliteten för de människor som vill få en paus i sitt yrkesverksamma liv för resor, vidareutbildning och andra personliga projekt. Ett sabbatsår skulle också lätta trycket på arbetsmarknaden och ge tillfälle för arbetslösa att få vikariat, och därmed få praktik. Ofta är det just bristen på praktik, eller yrkesverksamhet i närtiden, som hindrar främst arbetslösa ungdomar och kvinnor att komma ut på arbetsmarknaden. Ett sabbatsår skulle ge möjlighet att hjälpa barn och barnbarn med barntillsyn när man verkligen behövs och ännu är i en ålder då man fortfarande orkar, liksom att hinna och orka ha omsorg om sina åldrande föräldrar. Det skulle kunna ge möjlighet att under en ettårig försöksperiod få tillfälle att pröva ett nytt yrke, t.ex. som konstnär, författare eller annan kulturarbetare, yrken som kan vara svåra att försörja sig på innan man blivit etablerad. Ett sabbatsår, taget åren närmast pensioneringen, skulle kunna vara en förberedelse för ett meningsfullt och kreativt liv som pensionär. En utredning bör skyndsamt tillsättas för att kartlägga alternativa finansieringsmöjligheter. Bland alternativen kan beaktas att överföra pengar från a-kassan till den som tar sabbatsår och därmed ge tillfälle för en arbetslös att få arbete, eller genom förtida uttag ur den egna ATP:n och folkpensionen. Utredningen bör också överväga de dynamiska effekterna genom minskad arbetslöshet och de samhällsekonomiska vinster som därmed kan göras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skyndsamt tillsätta en utredning om sabbatsår. Skånberg (kd)
mot · GL02A206 · 1997-10-06 00:00:00 — Dansare tvingas ofta att byta yrke . Det är den socialt instabila yrkessituationen med dåligt försäkringsskydd, den höga yrkesskadefrekvensen, den höga arbetslösheten och den korta karriären koncentrerad till åldrarna som tvingar dansare att lämna sitt dansaryrke. Detta faktum är mycket litet uppmärksammat, i både inom dansarutbildningarna och inom dansvärldens olika arbetsmiljöer. Ändå måste nästan alla dansare i omkring 600 stycken byta yrke. Dansare är dåligt utrustade psykiskt och kunskapsmässigt inför detta nödvändiga yrkesbyte. Utbildningen har t ex i hög utsträckning inriktats på dansen, och den teoretiska undervisningen har därför eftersatts. Dansare har också oftast byggt upp hela sin identitet och existens kring dansen. Det betyder att en dansare förlorar både sitt tidigare yrke och sin identitet vid yrkesbytet. Enligt yrkesrådgivaren forskning upplevde inte av dansarna att de fick fysiska och psykiska problem vid sitt yrkesbyte. Det vanligaste problemet var dock känslan av att förlora sin identitet vid yrkesbytet upplevde detta. Dansare slutar ofta sin aktiva dansarkarriär när de är . Eftersom dansare tvingas sluta dansa finns det kvar för annat yrke. Med tålamod, psykologiska och ekonomiska insatser finns det stora chanser att hitta ett bra fortsättningsyrke för dansare. Det mest effektiva stödet ges av personer med speciell kunskap om dansares särskilda behov men också om vilka erfarenheter dansare med fördel kan ta med sig från sitt gamla yrke. I många länder finns speciella centrum där dansare får hjälp vid yrkesbyte. I finns ännu inte någon sådan speciell rådgivning. Ett speciellt rådgivningscentrum för dansare som står inför yrkesbyte borde inrättas. Ett sådant centrum kunde bl a ha till syfte att ge yrkesrådgivning, vara tillgängligt för dansare från institutionsteatrar som frilansare, förmedla juridisk, psykologisk och ekonomisk rådgivning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om ett centrum för rådgivning för dansare som står inför yrkesbyte.
mot · GL02A207 · 1997-10-06 00:00:00 — Kompetensutveckling man är yrkesverksam har fått allt större betydelse. Vanligast är att de som redan har en hög utbildning är den grupp som sen i sitt arbetsliv får mest kompetensutveckling. Under många avtalsrörelser har det diskuterats att avsätta en del av löneutrymmet till kompetensutveckling, men är det inget bra resultat. Vi vet att vissa grupper slås ut från arbetsmarknaden just på grund av att deras kunskaper inte längre motsvarar behovet. Alltfler som sägs upp från sitt arbete är . Detta visar väldigt bra på behovet av ta fram åtgärder som kan stimulera till kompetensutveckling för alla yrkesverksamma. Vi satsar nu rejält på att höja kompetensen totalt sett i genom och det är positivt, men detta kan inte komma alla till godo utan vi måste bygga på detta med andra åtgärder. Ett förslag kan vara att de företag som satsar på kompetensutveckling för alla sina anställda skulle premieras för detta genom t.ex. avdrag på arbetsgivaravgiften. För att inte utslagning av de med lägre utbildning skall fortsätta att öka borde man tillsätta en utredning som tar fram förslag på hur man skall stimulera till att ge alla kompetenshöjning under sitt yrkesverksamma liv. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att ta fram stimulansåtgärder för att alla skall få kompetensutveckling under sitt yrkesverksamma liv.