mot · GK02T62 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:61 Översyn av telelagen (1993:597) m.m. I propositionen föreslås att de telepolitiska målen förtydligasgenom att det i lagen anges att telefonitjänsten skalltillhandahållas till ett rimligt pris och att alla skall få tillgångtill teletjänster på lika villkor. Statliga myndigheter är till förallmänheten. De bör därför kunna nås på likvärdiga villkoroch till samma låga pris oavsett var i landet man bor. Ettsystem med 020-nummer bör därför införas för statligamyndigheter.Det övergripande målet för telepolitiken skall enligt propositionen alltjämtvara att enskilda och myndigheter i landets olika delar skall ha tillgång tilleffektiva telekommunikationer. De förtydliganden som ges berör till-gänglighet och pris på teletjänsterna.God service, valfrihet och likvärdiga möjligheter att utnyttja teletjänsternamåste vara utgångspunkten för telepolitiken. Inte minst ur ett jämlikhets-perspektiv såväl som ur regionalpolitisk synpunkt är det viktigt att dennagrundläggande målsättning ges verklig innebörd. De förslag om för-tydligande vad gäller priser och tillgänglighet som föreslås införas ilagstiftningen uppfyller inte huvudmålsättningen. En differentiering avteletaxorna fjärmar snarare målet om tillgänglighet på lika villkor och tillrimliga priser. De prisdifferentieringar som föreslås kommer att innebära attglesbygdsområdena i landet kommer att få förhållandevis dyrare teletjänster iframtiden. Utvecklingen bör istället gå den motsatta vägen mot en enhetstaxaöver hela landet. Propositionen bör därför i den del som gäller förslagen omdifferentieringen av priserna på teletjänster avslås. bör istället iden delen ge regeringen tillkänna nödvändigheten av att en enhetstaxa överhela landet införs för att uppfylla målsättningen om pris och tillgänglighet pålika villkor.En viktig förutsättning för likvärdighet och pris vad gäller teletjänste är påvilket sätt den enskilde kan nå statliga myndigheter och statliga service-tjänster. Staten bör ha som utgångspunkt att tillhandahålla åtkomlighet ochservice på exakt samma sätt och på lika villkor oavsett var i landetmedborgarna bor. Många myndigheter har en rådgivande funktion ut motallmänheten. Det gäller t.ex. konsumentverksamheten. Skatteförvaltningaroch försäkringskassor är andra typiska servicefunktioner som har direkt-kontakt med medborgarna. har också mycket avkonsultation, rådgivning och kontaktverksamhet i sin verksamhet. Regering och riksdag är de ytterstademokratiska institutionerna i landet som bör vara möjliga att nå för allamedborgare på likvärdiga villkor. I det senare fallet blir ett system med 020-nummer den yttersta säkerhetsventilen för demokratin.Det system med 020-nummer som utvecklats innebär att alla som ringer ett020-nummer får göra det till en kostnad motsvarande en tidsmarkering. Merenhetligt och likvärdigt kan det inte bli. Ett system med 020-nummer för destatliga myndigheterna skulle eliminera de ojämlikheter som det är attnå statliga myndigheter beroende på var i landet de finns och varmedborgarna befinner sig. Regeringen bör därför undersöka förutsätt-ningarna för att införa ett system med 020-nummer för statliga myndighetersom i sin verksamhet har en bred kontaktyta hos allmänheten på det sätt somhär anförs och återkomma till med förslag. Inriktningen skall varaatt alla oavsett var i landet medborgarna bor skall kunna nå statligamyndigheter och institutioner på likvärdiga villkor och till samma kostnad.Av förslaget skall också framgå vilka myndigheter som skall omfattas avmotsvarande 020-nummerfunktionen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1996/97:61 med avseende på deföreslagna principerna för prissättning på teletjänster,2.3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om enhetstaxa,4.5. att hos regeringen begär förslag om införande av ett20-nummersystem för statliga myndigheter i linje med vad somanförts i motionen. .11FStockholm den 3 april 1997Agne ()