mot · GK02So40 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen 1 InledningDet viktigaste i regeringens proposition är införandet av en riksnorm fördet ekonomiska biståndet. har drivit fråganom en riksnorm, och vi är mycket positiva till att denna nu förverkligas.Det är 90-talets ekonomiska kris och sociala nedskärningar som gjort attdet blivit nödvändigt att lagreglera biståndet och på så sätt garantera ettekonomiskt skyddsnät för medborgarna.Däremot blev det ingen ny socialtjänstlag. Det blev en ny utredning.Regeringen anser att det just nu pågår så stora sociala förändringar att detinte är möjligt att göra en helt ny lagstiftning på det sociala området. Våren1998 anser regeringen att utredningen ska kunna lägga fram förslag till en nylag. Därefter kan en ny socialtjänstlag presenteras för riksdagen.Den nya utredningen skall komplettera arbete medatt göra en översyn av hur förändringarna i transfereringssystemet påverkatsocialtjänsten och hur den nya rollen ser ut. Utredningen skall värdera hurden ekonomiska krisen påverkat . Den ska göra en översyn avhela lagens struktur genom att analysera service till inne-vånarna kontra kravet på att sköta vård- och behandlingsinsatserna. Utred-ningen skall också se över socialtjänstlagen avseende avgränsningarnamellan rättighets- och skyldighetslagstiftningen. Vidare skall den se på lag-stiftningen om arbetsmarknadsrelaterade verksamhet ochslutligen skall utredningen se över hur tillsynen av fungerar.Det verkar vara ett tuppfjät mellan fattigvård och socialtjänst. Det ärmånga som tycks bäva inför att förvandla fattighjälpen till en social rättighet.Den fråga som har ställt sig är om regeringens förslag tilländring i socialtjänstlagen är ett steg bort från fattigvården eller om det ärettsteg tillbaka till en svunnen tid då allmosor var det som samhället gav defattiga.Vi kan konstatera att regeringens förslag till revideringar av lagen är ettsteg framåt på en väg och ett steg tillbaka på en annan väg.En listning av rättigheter och därmed sammanhängande möjligheter tillbesvärsrätt är en viktig förändring. Det är positivt att en riksnorm och enekonomisk miniminivå bestäms i socialtjänstlagen.Propositionen präglas därefter av ett kompromisstänkande som kan bli tillmen för helheten när den nya socialtjänstlagen utformas. En av de frågor viställt oss är hur kommunerna kommer att reagera på individens lagliga rätttill bistånd. Kommer kommunerna, med hänvisning till det ekonomiskaläget, att slaviskt följa riksnormen? Kommer det som anses vara en skäligrättighet som exempelvis en egen säng, tandvård, läkemedel m.m. attinkräkta på det som i förslaget anges som försörjningsstöd? Blir det så anserVänsterpartiet att vi är inne på fel väg. Om det som anses ingå som ettskäligt bistånd enbart kan överprövas genom kommunbesvär befarar vi attdet kan få negativa konsekvenser för biståndstagaren.Vänsterpartiet föreslår därför att den aviserade utredningen om en nysocialtjänstlag i sina direktiv ges i uppgift att noggrant följa kommunernasagerande i förhållande till de ändringar i socialtjänstlagen som föreslås.En sådan utvärdering bör prioriteras av kommittén så att hänsyn kan tas tillom en del av det bistånd som ligger under kommunalbesvär måste växlasöver till förvaltningsbesvär.Vänsterpartiet har föreslagit att staten genom en skatteväxling eller påannat sätt övertar ansvaret för kommunernas ekonomiska bistånd till denenskilde. En sådan lösning saknas i propositionen. Vad vi kunnat utläsa omkostnader är att regeringen anser att dess förslag till riksnorm är någorlundakostnadsneutralt.2 Ett steg framEn riksnorm för socialt ekonomiskt bistånd ser vi som ett steg bort frånfattigvårdstänkandet. Det är skönt att vi efter så många års utredande nukommit fram till en i lag angiven miniminivå för försörjning, en nivåsom alla i kan räkna med oberoende av bostadsort. Det är stegetbort från socialbidragets stigmatiserande inverkan och bort från denrädsla och förödmjukelse som det innebär att be om socialhjälp. Socialtbistånd blir med andra ord realt sett en rättighet. tillstyrkerdetta men vi vill diskutera nivån på detta bistånd och möjligheterna utökad besvärsrätt.2.1 SocialarbetarnaDet finns mycket att göra för att förbättra . Detta måstegöras trots den stora och ökande arbetsbelastningen. införs i lagen enregel om att det ska finnas kompetent personal med en lämplig utbildningoch erfarenhet. ser detta som ett framsteg.Mycket av arbetet inom är fortfarande att beteckna som enräcka av försök-misstag. Vi vet att det finns många bra projekt på det socialaområdet men mycket mer än vad som görs måste göras. Den förnyelsesom behövs måste komma från socialarbetarna själva. Bl.a. måste desystematiskt dokumentera och utvärdera sitt arbete. På så sätt kan utveck-lingsarbeten komma i gång och då inte bara som enskilda projekt vid sidanav kärnverksamheten.Erfaren och välutbildad personal kan också ge bättre förutsättningar förforskningens utveckling på det sociala området. Därtill tror vi att utbildningoch kompetensutveckling leder till ett bättre bemötande mot dem som tvingasöka bistånd. Vår bedömning är att en riksnorm också ger större utrymme åtutvecklingsarbete.Kravet på en god kvalitet skrivs in i lagen. Det ger utrymme för enutveckling mot kvalitetssäkring eller, med ett bättre ord, kvalitetsutveckling.I dag finns inga specifika och säkra metoder för uppföljning, utvärdering ochkvalitetsutveckling. Sådana metoder anser vi måste utvecklas och tillförassocialtjänsten.Vi ser det också som positivt att regeringen understryker samverkan medandra myndigheter och att en ny bestämmelse skrivs in om att socialtjänstenbör stödja frivilliga organisationer, vilket inte innebär att socialtjänstenfråntas sitt huvudansvar.2.2 BarnperspektivetLagens portalparagraf tillförs ett barnperspektiv. Barnen tillförsäkrasrätten att komma till tals i frågor som rör dem personligen. Barn ochunga ska erbjudas stöd och hjälp i samband med adoptions-, vårdnads-och umgängesärenden. Regeringen föreslår att skyldigheten att anmälatill om barn befaras fara illa ska utvidgas. Allayrkeskategorier inom offentlig och privat verksamhet som rör barn ochungdom kommer att omfattas av denna skyldighet. Det gäller ocksåskyldighet att lämna uppgifter till domstol. Utredningsskyldighetentidsbegränsas och förtydligas. När placeringar av barnsker ska det alltid upprättas en vårdplan. Det ges lagliga möjligheter attförbjuda någon att ta mot barn i familjedaghem och feriehem.Socialnämndens skyldighet att ge stöd till barn, föräldrar och familjehemmarkeras, likaså möjligheten att ge ersättning till familjehemsföräldrar.Vänsterpartiet är av den uppfattningen att rätten till umgegängesresor förbarn ska falla under förvaltningsbesvär liksom barns rätt till vård ochbehandling.2.3 Äldre och funktionshindradeSocialtjänstlagen borde göra en boskillnad mellan äldre ochfunktionshindrade. Det görs inte, utan regeringen fortsätter attsammanföra de båda grupperna trots olika behov. anser attregeringen både rubrik- och innehållsmässigt borde särskilja dessagrupper så att inte funktionshinder och äldre alltid görs analogt medvarandra. Det försvårar exempelvis att se unga funktionshindrades behovsom är helt annorlunda än äldres, även i förhållande till äldre medfunktionshinder. När det gäller detta bör regeringen ge den nyautredningen i uppdrag att komma med förslag till en förändring.Ålderdom, funktionshinder eller om någon har en allvarlig sjukdom och äri behov av särskild vård och omsorg ska inte längre kunna vara hinder för attflytta till en annan kommun. I anslutning till 6 § socialtjänstlagen införs enregel om att det förhållandet att sökandes behov är tillgodosett i hem-kommunen inte ska beaktas vid prövningen.Det införs helt nya bestämmelser som säger att genom stöd och avlösningska underlätta för anhöriga som vårdar långvarigt sjuka, äldreoch människor med funktionshinder. Tyvärr sägs i kommentaren till lagen attdetta ska vara ett frivilligt åtagande från kommunens sida.Utvecklingen på avgiftsområdet uppmärksammas genom att tillsynsmyn-digheten ska göra uppföljningar. Det gäller rättssäkerhetsaspekter och denenskildes rätt till en skälig levnadsnivå även om behov av vård och omsorgfinns. Vad som ytterligare behöver markeras är att färdtjänst och hemtjänsttill äldre och funktionshindrade inte skall prövas mot den enskildes ekonomiutan ha en generell prägel.3 Ett steg tillbakaDet är främst försämringarna i prövningsrätten som vi anser var ett stegtillbaka i förhållande till nuvarande regler som i stort har styrts avSocialstyrelsens rekommendationer och som utvecklats som rättspraxis.Nu bryter ändringarna i socialtjänstlagen denna rättspraxis. Detta görsgenom uppräkningen av vilken sorts bistånd som får pröras genomförvaltningsbesvär, dvs. att få rätt till ett bistånd och en lista över vilketbistånd som enbart kan ställas under en laglighetsprövning, dvs.kommunalbesvär.3.1 Möbler m.m.Att ha en egen säng borde tillhöra de mänskliga rättigheterna. TV ärockså numera något som ingår i varje hems standardutrustning.Vänsterpartiet anser att möbler, husgeråd, TV m.m. skall ingå i detbistånd som skall kunna prövas efter behov, en bedömning som hittillshar delats av länsrätterna. vill inte genom en förändring avbesvärsrätten, vilket nu regeringen föreslår, ändra till något som vi anservara sämre. Det kan resultera i hembesök för att göra översyn av sängaroch andra möblers beskaffenhet och huruvida personen ifråga kan levautan TV. Det är mycket problemfyllt och nästan omöjliga avgörandensom uppstår. Vetskapen om att saken kan överprövas medförvaltningsbesvär tror vi eliminerar sådant beteende.3.2 TandvårdVänsterpartiet anser att all tandvård ska sortera under rubriken skäligkostnad och preciseras i lag. Detta innebär att det kan bli en prövninggenom förvaltningsbesvär. Vi tror att gränsdragningsproblemen annarsblir alltför svåra. En självklarhet borde vara att årlig kontroll avtandstatus och åtgärder i samband med denna kontroll ska finnas medsom en skälig kostnad och ingå i den omsorg och vård som den enskildehar rätt till. Förebyggande tandvård eller annan nödvändig tandvårdförefaller inte finnas med i den listning av akut tandvård som regeringengjort.Tandvårdsförsäkringen har urholkats på ett sådantsätt att det i praktiken är omöjligt för en person som får bistånd att betala entandläkarräkning utan att det gröper ett stort hål i hushållskassan. Vänster-partiet anser därför att all tandvård, även förebyggande tandvård som tand-hygienundersökningar och saneringar, skall preciseras i lag och att avslagdärmed ska kunna överklagas.3.3 PsykoterapiPå samma sätt som när det gäller tandvård hävdar vi att psykiatriskbehandling ska kunna tillhöra den omsorg och vård som den enskilde skaha rätt att vid behov få och vid avslag få prövad i form avförvaltningsbesvär. Alla och envar vet att psykiska besvär i olika formerkan leda till att en människa får sådana svårigheter i sin livsföring att detkan bli till ett svårt handikapp. Den människan kan hamna helt utanför enarbets- och samhällsgemenskap. Att ge psykologiskbehandling/psykoterapi kan öppna för en fullständig rehabilitering av enperson. Denna behandlingsform ska, enligt regeringens förslag, inte ingåsom en del av den enskildes skäliga rätt som vid behov ska ges avkommunen. vill att detta införs i den del av omsorgs- ochvårdbiståndet som den enskilde har rätt att få prövad genomförvaltningsbesvär.3.4 Avlösar- och ledsagarserviceAvlösar- och ledsagarservice tas i propositionen upp som frivilligainsatser för kommunerna. När det gäller avlösarservicen kommer dettaatt drabba föräldrar till funktionshindrade barn och anhöriga som bistårsina nära. När det gäller ledsagarservicen drabbas alla som behöverdenna insats men inte tillhör LSS personkrets. Detta kommer antagligenatt innebära att man som enskild inte ens kan få frågan laglighetsprövadeftersom det varken är en rättighet för den enskilde eller en skyldighetför kommunen att tillhandahålla dessa serviceinsatser.Vänsterpartiet anser att avlösar- och ledsagarservice måste kunna prövaspå samma sätt som hemtjänst och färdtjänst, dvs. genom förvaltningsbesvär.3.5 Vård och behandling av missbrukareVänsterpartiet avslår regeringens förslag om att den enskilde inte ska fåöverklaga den vård och behandling som kommunen erbjuder. Denvårdinsats som erbjuds ska kunna överklagas. Detta ska kunna jämförasmed den överklagningsrätt som äldre har om de inte är nöjda med denboendeinsats som kommunen vill ge dem.Regeringens förslag innebär att den som vill komma bort från sitt beroendeoch önskar plats på ett behandlingshem berövas sin rätt att överklaga omkommunen i stället erbjuder en öppenvårdsbehandling. Vi förstår interegeringens argumentation för att biståndet till den enskilde med missbruks-problem inte skulle prövas genom förvaltningsbesvär. Regeringen säger ipropositionen: "Vad den enskilde och kommunen kan ha olika uppfattningarom är i första hand valet av insatser och utformningen av insatsen. Detta ärknappast en fråga som lämpar sig för juridisk överprövning." (Se propo-sitionen sidan 93.) Detta ger och inte den enskilde tolknings-företräde när det gäller valet av behandlingsmetod.När det gäller att upphöra med ett missbruk är det viktigaste att miss-brukaren själv kommit till insikt och vill sluta med droger. Även efter ettsådant beslut krävs stora ansträngningar och stöd för att lyckas. En lyckadrehabilitering grundar sig oftast på den enskildes erfarenheter där önskemåletav behandlingsform är avgörande. Framgången ligger i att detta respekteras.Socialtjänsten arbetar med ett stort mått av frivillighet. Tvång tillhör enförfluten tid utom när det gäller missbrukare. Med det perspektivet är detrimligt att ta hänsyn till missbrukarens val och vilja. Denna rättighet måstekunna överklagas om ställer sig negativ och avslår önskemåletom vård- och behandlingsinsats. En motsättning om "insatser ellerutformningen av insatser" anser vi i allra högsta grad vara en juridisk fråga,och anser att enbart en laglighetsprövning kommer att försvårarehabiliteringen. Vi anser också att det strider mot socialtjänstlagensportalparagraf om att verksamheten "ska bygga på respekt för människorssjälvbestämmande och integritet".Beträffande 11 § socialtjänstlagen anser att den har enallvarlig brist när den inte tar upp stöd åt anhöriga till missbrukare. Det kanvara genom ett aktivt stöd från personkretsen kring en missbrukare somrehabiliteringen blir framgångsrik. Särskilt gäller detta efter en behandlings-insats. föreslår att den nya utredningen får till uppgift att seöver möjligheten att ålägga socialnämnderna att aktivt stödja den närmastepersonkretsen till en missbrukare.3.6 AdoptionVänsterpartiet har motionerat om en förändring isocialtjänstlagen så att det blir enklare med internationella adoptioner.I socialtjänstlagens 25 § regleras nämndens handläggning. Där sägs: "Närett visst barn har föreslagits för adoption, skall socialnämnden skyndsamtpröva om den skall ge samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta." Vimenar att detta är för oprecist. Vi håller med adoptionsorganisationerna sombefarar att med en sådan formulering kan det ta tid att få ett samtycke. För ensocialnämnd eller handläggare kan skyndsamt vara när tid ges, och vi vet attsocialnämnderna har en stor arbetsbelastning. Trots detta tycker vi att dettaska ha en hög prioritet och få förtur framför andra viktiga göromål.Vänsterpartiet föreslår därför att lagtexten skyndsamt byts ut mot attsocialnämnden ska pröva om det ska ges samtycke till attadoptionsförfarandet får fortsätta.3.7 MormorsupproretRegeringen tycks helt ha undgått att upptäcka att det förekommit ettmormorsuppror i landet. Det är mormödrar (och även farmödrar) somslutit sig samman. Mormödrarna anser att de nästan undantagslöst blirförbigångna när det görs ett omhändertagande av deras barnbarn.Vänsterpartiet anser det vara naturligt att det första som bör göras vid enplacering av ett omhändertaget barn är att se om det går att göra detta iden närmaste personkretsen. Så här skriver regeringen: "Ändå visarinternationell och svensk forskning att sådana placeringar kan vara attföredra om man ser till ett livsperspektiv. Det finns många skildringar avhur barn, som varit placerade i ett 'främmande'familjehem, känner sig övergivna av både familjehemmet och av debiologiska föräldrarna när de närmar sig vuxenlivet." Mot bakgrund avdenna skrivning finner vi det obegripligt att regeringen inte kan slå fastatt släktingplaceringar och andra placeringar i ett nära nätverk först skaprövas. Prövning innebär inte placering. Är denna olämplig ska dengivetvis inte genomföras.Vänsterpartiet ser det som självklart att a) i varje läge ska habarns bästa för ögonen vid en placering, b) först ska söka en familjehems-placering hos anhöriga och i det nära nätverket.Vi anser att den utredning som ska komma med förslag till en ny social-tjänstlag även bör få i uppdrag att se över så att en första prövning görs avsådana familjehemsplaceringar.3.8 -25 årRegeringen föreslår att nya bestämmelser införs i socialtjänstlagen vilkager kommunerna rätt att begära att ungdomar som är , ochsom får försörjningsstöd, ska delta i praktik eller annankompetenshöjande verksamhet. Den enskilde ska därmed få bättremöjligheter att försörja sig själv . Om den enskilde avböjerska han eller hon kunna vägras försörjningsstöd. Beslutet att inte ge utförsörjningsstöd vid vägran ska enligt regeringen kunna överklagas medförvaltningsbesvär.Regeringen har givit och i upp-drag att utreda och lämna förslag till åtgärder som syftar till att öka arbets-lösa ungdomars förutsättningar att ta sig in på den reguljära arbetsmarknadeneller utbildningssystemet. Det ska gälla ungdomar i åldrarna 20-24 år.Ungdomarna ska ges möjlighet till meningsfull sysselsättning i form avarbete, arbetsträning, utbildning eller annan kompetensutveckling.Vänsterpartiet ser positivt på regeringens förslag att göra satsningar för attge arbetslösa ungdomar meningsfull sysselsättning. Vi är också positiva tillregeringens skrivningar i propositionen om ett ökat behov av samverkanmellan och arbetsförmedlingen. Det skapar en bättre helhets-syn och underlättar insatser till gagn för den enskilde.Redan nu föreslår regeringen att nya bestämmelser införs i socialtjänst-lagen som ger kommunerna rätt att begära att den som är och fårförsörjningsstöd ska delta i ovanstående verksamhet. anserdock att ska avvakta med beslut om en sådan lagstiftning avföljande skäl:För att få ett i alla avseenden väl avvägt beslut bör man invänta redovis-ningen av och uppdrag att ta framförslag på sysselsättnings- och kompetenshöjande åtgärder. Kostnadsfördel-ningen mellan staten och kommunerna för denna typ av verksamhet måsteklargöras.Det bör klart och tydligt anges att den ersättning som ungdomarna får förutfört arbete ska betraktas som lön och att den lagstiftning som gäller påarbetsmarknaden därmed ska gälla. Ersättningen bör sättas till en sådan nivåså att den enskilde ges rimlig möjlighet till försörjning och därmed skapaytterligare stimulans för ungdomarna att delta i kompetenshöjande verk-samhet eller praktik.Skrivningen i 6 c § "- - - men av särskilda skäl är i behov av - - -" börförtydligas. Enligt mening bör det tolkas som att exempelvispåbörjad utbildning ska kunna avslutas även om den enskilde fyllt 25 år.Vidare bör det ytterligare utredas om försörjningsstöd ska kunna villkoraspå det sätt som regeringen föreslår. är av den uppfattningen atti det här fallet avsedd verksamhet, sysselsättnings- och kompetenshöjandeåtgärder, bör ske inom ramen för arbetsförmedlingarnas verksamhetsområde.Därmed behåller också socialbidraget sitt ursprungliga syfte att vara etttillfälligt ekonomiskt stöd.3.9 Villkor för försörjningsstödSom en följd av att vill avvakta med beslutet om åtgärderför ungdomar upp till , föreslår vi att 6 § c slopas. Då vidärtill inte vill införa en "arbetsplikt" i lagen föreslår vi också attriksdagen även avslår 6 § d och e, där det bl.a. sägs: "Om den enskildeutan godtagbara skäl avböjer att delta i praktik eller annankompetenshöjande verksamhet som anvisas - - - får fortsattförsörjningsstöd vägras eller nedsättas." Vi anser att detta strider motsocialtjänstlagens portalparagraf om respekt för människornassjälvbestämmanderätt och integritet.3.10 Vem har försörjningsskyldigheten?Vänsterpartiet anser att försörjningsskyldigheten måste klargörastydligare främst i förhållande till . SoL 6 a § säger: "Denenskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå.Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes resurser attleva ett självständigt liv." 7 kap. 1 § andra stycket sägeratt föräldrarnas underhållsskyldighet gentemot barnet upphör när barnetfyller om inte barnet går i skolan då underhållsskyldighetenutsträcks, dock längst till dess barnet fyller . Vissa kommunertillämpar lägre norm för livsmedel, kläder, hygien och fritid förhemmaboende ungdomar mellan och för hemmaboendevuxna och uppåt. En 25-åring som p.g.a. arbetslöshet hyr ett rumhos sina föräldrar får lägre bistånd än om han eller hon hyrt ett rum hosen granne. Andra kommuner anser att ungdomar och vuxna som av eneller annan anledning tvingas flytta hem till föräldrarna för att minskasina fasta kostnader - eller p.g.a. arbetslöshet inte kan få egen bostad -ska betraktas som inneboende, vilket innebär att man delar kostnadernaför tidning, telefon, hyra, el hemförsäkring m.m. medan man betraktassom ensamstående vad gäller livsmedel, kläder, hygien och fritid. Detsistnämnda förefaller mer korrekt.Sverige ses som ett av de ledande länderna i världen vad gäller jämställd-het. En bra familjepolitik har varit helt avgörande för kvinnors frigörelse.När den ömsesidiga underhållsskyldigheten mellan föräldrar och vuxna barntogs bort ur 1978 gjordes det med hänvisning till existerandesocialförsäkringsförmåner. Mödrar - liksom fäder - har haft ekonomisktansvar för sina barns försörjning till dess de fyllt . Därefter har bådeföräldrar och det vuxna barnet betraktats som enskilda individer i ekono-miskt hänseende. När socialnämnderna i vissa kommuner förutsätter att t exen mor skall dela kostnader för livsmedel, kläder, hygien, fritid och vissaförbrukningsvaror med sitt i lagens mening vuxna barn, förutsätts indirekt attde två sköter matlagning, tvätt och städning tillsammans. bygger påatt en moder som sluppit det ekonomiska försörjningsansvaret för ett vuxetbarn återigen måste planera sin middag och matlagning tillsammans med detvuxna barnet. Först då blir det möjligt med de kostnadsinbesparingargenerellt som t ex en lägre livsmedelsnorm för vuxna barn innebär.Vänsterpartiet anser att det är av största vikt att samtliga kommunerbetraktar vuxna barn och föräldrar som enskilda individer i ekonomiskt hän-seende vad gäller livsmedel, kläder, hygien och fritid så som det är sagt iföräldrabalkens 7 kap. 1 § andra stycket och så som det är sagt i SoL 6 a §.Detta bör ge regeringen till känna.3.11 Aktiv och meningsfull tillvaroNär det gäller de äldres situation i samhället har regeringen i 19 § SoLtagit bort formuleringen "en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskapmed andra". I stället menar regeringen att det moderniserats till "att levaoch bo självständigt och under trygga förhållanden och med respekt förderas självbestämmande och integritet".Vänsterpartiet anser att detta är en mycket stor försämring. Vi delar interegeringens föreställning om att uttrycket frammanar en bild av en passiv ochömkansvärd åldring i behov av aktivering och sällskap. anseratt skrivningen om en aktiv och meningsfull tillvaro är ett uttryck för densträvan vi har efter en god samhällsgemenskap för äldre människor.Vänsterpartiet föreslår att till den av regeringen föreslagna formuleringenäven läggs en formulering om "en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskapmed andra" som mål för arbetet med äldre människor.