mot · GK02So46 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen Allmänna utgångspunkteroch förslaget om enutredningSocialtjänsten är en grundläggande del av välfärden. Den ärbåde samhällets yttersta skyddsnät och en central del i vårtvälfärdssystem. Synen på , dess innehåll,funktion och arbetssätt är en spegel av samhällets allmännauppfattning om människans förmåga. Därför har synen påsocialbidragen och dess föregångare varierat över tiden. Frånfattigvårdens skam och skuld till kravlöshet och"glorifiering", dock fortfarande förenat med en känsla avförnedring när man tvingats utnyttja den.Allmänhetens attityd till förändras i takt med att alltflermänniskor kommer i kontakt med den. Och är situationen den attbiståndsgivningen inom alltmer får tjäna som en allmäninkomstgarant för många människor. Fler människor än tidigare kommer ikontakt med , vilket förändrar den avvaktande och negativaattityd många känt till socialbidrag, som det för individen ärförenat med skamkänslor och känslan av personligt misslyckande.Socialtjänsten som samhällets spegel vill vi ta fasta på. Vi ser det somsymtomatiskt att regeringen i propositionen föreslår en ny utredning som skata fasta på de förändringar som skett i välfärdssystemen under de senasteåren och som gjort att många människor fallit utanför de s.k. generellavälfärdssystemen. betänkande som presenterades1994 kunde inte i alla delar förutse de stora förändringar som samhället ochvälfärdssystemen skulle genomgå . ställersig positiv till en ny utredning. Vi anser att en översyn är nödvändig och attutredningen bör få ett ännu vidare uppdrag än det som föreslås ipropositionen.Socialtjänsten får ta över när övriga delar av välfärden brister eller närmänniskor faller mellan de ekonomiska och sociala skyddsnäten. Det är enav huvudsakliga uppgifter, och har denalltmer dominerande uppgiften blivit den ekonomiska biståndsgivningen.Detta är en spegel av att de ekonomiska välfärdssystemen inte är heltäckandeoch att många människor står utanför den generella tryggheten.Det är främst unga människor som drabbas när inte välfärdssystemen ärgenerella och heltäckande. Regeringen konstaterar i propositionen att av registerledaren (den medlem i hushållet som biståndsansökanregistrerats på) är . Om man dessutom räknar in de som är under40 år blir andelen . Antalet bidragshushåll var 1995närmare 390 000 stycken.Under hela 1990-talet har socialförsäkringarna stramats åt och vissa delarhar helt avskaffats. Det har varit nödvändigt av ekonomiska orsaker menockså av att vissa försäkringar har tillkommit i en annan tidsepok än vår ochkunnat avvecklas när medborgarnas levnadsvillkor förändrats. harsedan 1990 ändrat reglerna i socialförsäkringarna mer än 115 gånger. I ettsystem som liknar ett lapptäcke av olika försäkringar och trots att det verkatheltäckande har människor ändå alltid hamnat utanför försäkringarna. I tiderav hög arbetslöshet blir detta extra tydligt. Människor som aldrig varitetablerade på arbetsmarknaden drabbas extra hårt.Kommunerna har genom fått ta ett allt större ansvar förmedborgarnas ekonomiska trygghet. Detta är inte en rimlig utveckling. generella trygghetssystemen är inte generella utan enbart trygga för demsom har rätten att omfattas av dem. Många människor är i stället hänvisadetill individprövat bistånd och därmed har tryggheten blivit alltmer selektiv.Centerpartiet vill istället ha en generell välfärdspolitik som bygger pågrundtrygghetsprincipen och som omfattar alla samhällsmedborgare. Vi har ien motion till presenterat ett förslag om en allmänarbetslivsförsäkring som utgår från grundtrygghetstanken istället för systemdär man enbart kvalificerar sig genom gjorda prestationer. Vårt förslag omen allmän arbetslivsförsäkring skulle lösa många av de problem sommänniskor möter när de inte har någon möjlighet att kvalificera sig tillsocialförsäkringarna och därmed inte omfattas av den ekonomiskatryggheten. Det innebär att betydande grupper av människor, som idaguppbär behovsprövade socialbidrag, istället skulle omfattas av en allmänarbetslivsförsäkring.Centerpartiets förslag om en arbetslivsförsäkring kommer inte att ersättasocialtjänstens uppgift att ge förutsättningar för rimliga levnadsförhållandenoch att ge bistånd till enskilda personer. Men det innebär att socialtjänstenkan ägna mer tid åt dess grundläggande uppgift - att vara ett samhälletsyttersta sociala skyddsnät för människor med svåra sociala problem.Centerpartiet anser att regeringens förslag om en utredning är välkommet.I regeringens direktiv till utredning bör, förutom de uppdrag som föreslås ipropositionen, ligga att göra en bedömning av vilka övergripandeförändringar som bör göras för att skapa ett enklare och mer överskådligttransfereringssystem som bygger på principen om grundtrygghet. Detta börges regeringen till känna.Rätten till biståndSocialbidragens utformningRegeringen föreslår i propositionen att rätten till bistånd ävenfortsättningsvis ska regleras i 6 § i SoL. De tidigarebestämmelserna kompletteras med tilläggsbestämmelser sompreciserar dels rätten till försörjningsstöd, dels rätten tillannat bistånd.Försörjningsstödet ska utformas dels som en riksnorm, dels som skäligakostnader vid behov. Riksnormen ska fastställas av regeringen på grundvalav officiella prisundersökningar. ska i lag precisera innehållet inormen.Centerpartiet riktar starkt kritik mot den av regeringen föreslagnariksnormen. Våra utgångspunkter för kritiken är både av principiell och avpraktisk karaktär.Regeringens förslag innebär att riksnormen blir ett tak istället för ett golv.Socialbidragsnivån kommer, med den utformning som den har i regeringenslagförslag, att sänkas i flera kommuner. Det är bara "om det i ett enskilt fallfinns särskilda skäl" som socialnämnden kan beräkna innehållet i schablonentill en högre nivå. Förslagets utformning kommer att leda till att ivissa delar av landet blir oskäligt låg om levnadsomkostnaderna är höga.Kommunerna kommer inte att ha möjlighet att ha en högre nivå av idessa fall. Vissa kommuner har valt att tillämpa två normer. Den lägrenormen, den s.k. korttidsnormen, tillämpas för dem som bedöms behövabidrag och långtidsnormen tillämpas i de fallbiståndsbehovet är av långvarig karaktär. Regeringens förslag till innehåll inormen har samma omfattning som den i många kommuner tillämpadekorttidsnormen och det kommer inte att vara möjligt för kommunerna atttillämpa en långtidsnorm.Förslaget kommer att leda till en ökad arbetsbelastning för socialtjänsten.Socialbidragen ska prövas i varje enskilt fall. Med en lägre norm, såsom denär utformad i regeringens förslag, kommer prövningen att ställa ytterligarekrav. Endast om särskilda skäl föreligger kan socialnämnden bevilja etthögre eller lägre bistånd. Om socialnämnden istället tillåts ha en generellthögre norm skulle arbetsinsatserna kunna användas för andra angelägnainsatser.Den nuvarande socialtjänstlagens begrepp om "skälig levnadsnivå" hartolkats i domstol och det har i praktiken varit länsrätten som avgjort nivånför socialbidragen i förhållande till den nivå som Socialstyrelsenrekommenderat. De demokratiskt valda har inte haft någon möjlighet att göraavvägningar i förhållande till kostnadsnivån i övrigt. Det är inte rimligt attfortsätta som , men förslaget i propositionen innebär att det inte blirmöjligt att överklaga alls. Regeringen ska fastställa nivån på normenoch regeringsbeslut är inte möjliga att överklaga. Vi anser inte detta vara enrimlig ordning.Regeringens förslag är allvarligt eftersom det undergräver principen om attdet politiska ansvaret ska ligga på olika nivåer. Om regeringen ska bestämmabidragsnivåerna är det enligt vår uppfattning ganska självklart att det ärstaten som ska stå för hela eller i varje fall delar av kostnaderna för detekonomiska biståndet. Regeringens förslag strider mot den vedertagna regelnatt den som står för besluten även ska stå för kostnaden.Vi kan inte ställa oss bakom regeringens förslag till riksnorm. Vi anser attkommunerna ska ges stor frihet att bestämma normer för socialbidragen. Igrunden är det en fråga om tilltron till det kommunala självstyret. Ett avmotiven till att kommunerna ska ha rätten att fastställa normnivån är blandannat att såväl kostnadsnivån som lönenivån för breda löntagargrupperskiljer mellan olika delar av landet. Den nivå på biståndet som ska utbetalasför de i lagen angivna biståndsområdena bör vara i överensstämmelse medvad man i den enskilda kommunen finner rimligt. Detta är grundläggande förden kommunala demokratin. yrkar därför avslag på regeringensförslag om en riksnorm.Socialbidragen -alternativDen sociala omsorgen bör ha sin utgångspunkt i människorsbehov av små, naturliga gemenskaper. Det är därmed centraltför socialpolitiken att se de sociala frågorna utifrån ettnärhetsperspektiv enligt subsidiaritetsprincipen.Socialtjänstens individ- och familjeomsorg ska utgå från enhelhetssyn och inriktas på att utveckla människors egnaresurser.I motivuttalande till socialtjänstlagen har kommunernas bestämmanderättvad gäller socialbidragsnivån starkt betonats. I socialtjänstpropositionen(1979/80:1) framgår bland annat att man överlåter åt kommunerna attfastställa de levnadsnivåer som ska anses skäliga. Vidare sägs attkommunerna ska ha möjlighet att anpassa insatserna efter de lokalaönskemålen och behoven, en uppfattning som även delades av socialutskottetvid behandlingen av propositionen.Centerpartiet vidhåller uppfattningen att det är kommunernas politiker somska ha ansvaret för bedömningarna utifrån de förutsättningar som finns ochde åtgärder som krävs, baserade på de lokala förutsättningarna. Vi vill ocksåunderstryka att ska ses utifrån helhetsbedömningar och attavsikten med socialtjänstlagen vid dess tillkomst var att den enskildes behovskulle ses utifrån en samlad bedömning, där frågan om det ekonomiskabiståndet skulle utgöra en viktig del.I direktiven för översynen av socialtjänstlagen angavs en klar målsättningvad gäller socialbidragen:Det finns ingen anledning att överge den princip, enligt vilken kommunernahar stor frihet att med vissa begränsningar själva bestämma normer försocialbidragen. Det är däremot angeläget att åstadkomma större enhetlighetvad gäller normernas konstruktion och innehåll.Centerpartiet anser att det är angeläget att socialbidragenskonstruktion når en större enhetlighet i dess innehåll och intebara i dess yttre struktur. Den av regeringen konstrueraderiksnormen kommer inte att ge den rättvisa som böreftersträvas. Eftersom den i princip är utformad i kronor ochören kommer den att leda till att biståndet i vissa delar avlandet är otillräckligt medan det i andra delar kan upplevassom allt för generöst. Därför anser vi det vara bättre att ilagtexten ange socialbidragens konstruktion och innehåll,och att kommunerna fastställer beloppets storlek medutgångspunkt från kostnadsnivån i kommunen. Med en sådankonstruktion, där innehåll regleras i lag, uppnåsbättre enhetlighet i landet och en bättre anpassning till derådande levnadsförhållandena. Med vårt förslag blir detockså möjligt att överklaga nivån som fullmäktige fastställer,vilket inte är fallet med regeringens konstruktion.I strävan att nå denna enhetlighet har det för oss varit viktigt att få enuppdelning av 6 § i dels en paragraf som anger preciseringar vad gällerförsörjningsstödet, dels en paragraf som reder ut det som avses med"livsföring i övrigt", nu kallat annat bistånd.Ett begrepp som fått betydelse i tolkningen av nuvarande socialtjänstlag är"skälig levnadsnivå". Enligt vår tolkning innebär detta en socialtjänst somgaranterar alla en social grundtrygghet. Därför vore det naturligt att också ilagen använda begrepp som uttrycker att den enskilde ska genom biståndettillförsäkras en "social grundtrygghet". Ingen i vårt land ska behöva saknabostad, kläder, livsmedel, etc.När andra skyddsnät inte klarar uppgiften att ge människor inkomster somkan täcka dessa dagliga vardagsutgifter ska vi i välfärdssamhället ha ensocialtjänst som garanterar de medel som behövs för att nå en socialgrundtrygghet. Att slå vakt om detta sociala skyddsnät som en medborgerligrättighet är viktigt för att behålla kvaliteten i välfärdssamhället. Men dennagrundinställning får inte förskjuta det faktum att hela socialtjänstensförsörjningsstöd bygger på att förvärvsinkomster och övriga social-försäkringssystem i normala situationer ska klara de utgifter som en enskildeller familj har för sin försörjning. försörjningsstöd ska inteta över andra trygghetssystem inom socialpolitiken. Syftet med socialtjänstenvar, och bör fortfarande vara, att bidra till att fler människor blir oberoendeav ekonomiskt bistånd och inte tvärtom.Vi anser att i regeringens förslag i 6 a §, om att biståndet ska utformas såatt det stärker biståndstagarens resurser att leva ett självständigt liv, saknaren viktig aspekt. För att kunna leva ett självständigt liv krävs också att manhar möjlighet att ta eget ansvar. Ett passivt utbetalande av socialbidrag kan ivissa fall vara destruktivt för den enskilde. uppgift i sådanasituationer måste vara att genom planmässiga insatser försöka motivera denenskilde till åtgärder som förbättrar dennes förmåga att själv svara för denegna försörjningen och ta ansvar. Det gör det möjligt att leva ett självständigtliv. utgångspunkt är att begreppen "ansvar" och "själv-ständighet" är starkt förknippade.Vi anser att det, utifrån synen på den enskildes ansvar, finns skäl attmarkera detta direkt i lagtexten. Det torde också ligga i linje med mångamänniskors uppfattning och syn på socialtjänsten.Förslag till ny 6 §:Den enskilde har rätt till bistånd av försörjningsstöd) och sin livsföring i övrigt(annat bistånd), om hans eller hennes behov inte kantillgodoses på annat sätt.Närmare föreskrifter om försörjningsstödet meddelas i 6 b och 6 c §§ samtom annat bistånd i 6 f §.Grunderna för biståndets nivå fastställs av kommunfullmäktige.6 a §Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras social grundtrygghet.Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes resurser att taansvar och leva ett självständigt liv.6 b §Försörjningsstödet lämnas för skäliga kostnader för1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa ochhygien samt dagstidning, telefon och TV-avgift,2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring, läkarvård, akut tandvård,glasögon samt medlemskap i arbetslöshetskassa.Aktiva åtgärderI det nuvarande läget på arbetsmarknaden, med extra storasvårigheter för ungdomar att etablera sig påarbetsmarknaden, är det viktigt att förhindra attförsörjningsstödet är passivt. Det finns en risk att människorpassiviseras om det inte finns något alternativ att försörja sigoch att socialbidraget då blir ett långsiktigtförsörjningsalternativ. Därför är regeringens förslag om attungdomar , som uppbär försörjningsstöd, skalldelta i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet bra.Socialtjänsten får med förslaget en aktivare roll i arbetsmarknadspolitikengenom att kunna ställa krav på praktik och kompetenshöjande verksamhet.Detta förutsätter att kommunerna får ett större ansvar för arbetsmarknads-politiken och att samarbete över sektorsgränserna möjliggörs.Regeringens lagförslag 6 c § SoL punkt 3 innebär att studenter som uppbärstudiemedel och enbart behöver socialbidrag under ferierna, ska delta ipraktik eller viss kompetenshöjande verksamhet. delaruppfattningen att det är rimligt att även studenter omfattas av 6 c §. Vi villpåpeka att kompetenshöjande verksamhet kan ha ett annat innehåll än förövriga grupper. Detta kan vara skäligt då är hårt belastad viduniversitet- och högskoleorterna . Det kommerockså att vara svårt att med nuvarande arbetsmarknadssituation uppfylla dekrav som lagen ställer.Centerpartiet vill uppmärksamma det omfattande problem som studenterställs inför under nuvarande arbetsmarknadssituation. Studenter har oftaingen möjlighet att få ett arbete under ferierna, och eftersom studiemedel inteutgår är de hänvisade till föräldrar och anhörigaoch i sista hand till . Köerna är långa vid socialkontoren iuniversitetsstäderna under ferierna.Vid terminsstarten har studenter inte rätt till socialbidrag eftersom deuppbär studiemedel och inte står till arbetsmarknadens förfogande. Samtidigttar det uppemot en månad innan studiemedel betalas ut. Detta är ganskaomfattande problem för många studenter. Problemet torde kunna lösasgenom att studiemedel förskotteras i de fall som studenter uppburitsocialbidrag under sommaren.Barns bästa vidfamiljehemsplaceringarSocialtjänsten har fått stark kritik från olika håll för att intevara tillräckligt lyhörd för möjligheterna att placera barn hossläktingar. Ändå visar både internationell och svenskforskning att sådana placeringar kan vara att föredra om manser placeringen ur ett livsperspektiv. Regeringen väljer ändåinte att föreskriva i lagförslaget att släktingar, mor- ochfarföräldrar inbegripna, bör ha ett försteg. De skriver iställetatt principerna i socialtjänstlagstiftningen,kontinuitetsprincipen, bör tolkas så att nämnden inte förbisermöjligheten att hitta en placering i barnets närmiljö.Centerpartiets utgångspunkt är att barnets bästa ska sättas i första hand.Det innebär kontinuitet och trygghet. Barn som måste omhändertas förplacering får inte ryckas upp från den eventuella trygghet som finns. Därförär det ofta bäst för många barn att bli placerade hos släktingar eller hos andranärstående. Detta bör ges regeringen till känna.Föreskrifter om enskildverksamhetSocialtjänstkommittén har gjort en omfattande genomgångav de förändringar som krävs på grund av att den kommunalaverksamheten har förändrats sedan socialtjänstlagen tillkom.Det gäller bland annat förändringarna kring den enskildaverksamheten. I vissa fall har det uppkommit oklarheterkring ansvaret och om huruvida tillstånd för verksamhetenkrävs. anser att regeringens förslag, som ihuvudsak följer kommitténs förslag, är bra. Det är bra attkraven för tillstånd preciseras. I förslaget till 69 § omtillståndsgivning föreslår regeringen att även "hem elleröppen verksamhet för vård under en begränsad del avdygnet" ska kräva tillstånd från . Detta kaninnebära vissa avgränsningsproblem, som också kommitténredovisat. Även om inte tillstånd krävs ska det utföras tillsyn.Detta bör vara tillräckligt för verksamhet som bedrivs underen begränsad del av dygnet. Detta bör ges regeringen tillkänna.Valfrihet inomäldreomsorgenRegeringen skriver i propositionen att socialnämnden skallverka för att äldre människor får möjlighet att leva och bosjälvständigt under trygga förhållanden och med respekt förderas självbestämmande och integritet. Det saknas ett viktigtmoment i regeringens förslag för att målformuleringen skallkunna uppfyllas. Det gäller rätten att välja var och hur manvill bo.Centerpartiet anser att de äldre ska ges samma lagstadgade rätt till valfrihetför hemtjänst, dagverksamhet och särskilda boendeformer som finns inombarnomsorgen. företrädare måste, inom ramen för sinmyndighetsutövning, bedöma huruvida den sökande är berättigad tillserviceinsatser utifrån de bestämmelser som gäller inom respektive kommuneller enligt socialtjänstlagens biståndsbestämmelser. När behovetdokumenterats ska den enskilde själv enligt vårt förslag ha lagstadgad rättatt, inom ramen för tilldelade resurser, få välja vårdgivare på samma sätt somnu sker inom barnomsorgen. Den kommunala ekonomiska ersättningen kangrundas på liknande principer. Vi är medvetna om att förutsättningarna förvalfriheten är att det finns alternativ att tillgå, men vi anser attalternativenkommer att öka om rätten att välja lagregleras. Rätten till valfrihet inomäldreomsorgen bör ges regeringen till känna.Övriga synpunkterCenterpartiet vill avslutningsvis poängtera några frågor somregeringen föreslagit i propositionen och som vi anser varaklara förbättringar i förhållande till nuvarande lagstiftning.Barns rättigheter stärks i förslaget till lagstiftning. hartidigare i en motion till påpekat behovet av att barns rättigheterstärks i lagstiftningen. Förstärkningen av barns rätt görs bland annat genomatt portalparagrafen kompletteras med en ny bestämmelse som syftar till attstärka barnens ställning inom . Det är också positivt att enbestämmelse införs som ger barnet rätt att komma till tals beträffandeåtgärder som berör barnet. Det föreslås också en lagstiftning som innebär attvar och en som får kännedom om något som kan innebära att socialnämndenbehöver ingripa till en underårings skydd bör anmäla detta till nämnden.Dessutom utvidgas anmälningsplikten. I detta sammanhang är det viktigt attunderstryka att det behövs utbildning om barns rättigheter och om denförstärkta anmälningsplikten.I regeringens proposition föreslås ett sammanhållet vårdansvar för denkommun som fattar beslut om vistelse i familjehem, hem för vård ellerboende eller särskild boendeform i annan kommun. Förslaget är i enlighetmed vad socialtjänstkommittén föreslog. Det har varit ett problem attansvarsförhållandet varit oklart, men med förslaget till ny lagstiftningkommer ansvarsfrågan att klargöras.Regeringen föreslår inga förändringar i 11 § SoL som behandlar åtgärdermot missbruk. anser inte heller det vara nödvändigt att göranågra förändringar och vill, liksom regeringen, poängtera vikten av attsocialtjänsten ägnar dessa frågor ökad uppmärksamhet. I det sammanhangetvill vi också understryka vikten av innebörden i förslaget till ny regel, enregel som säger att om en utredning, som avser vård av missbrukare, harinletts ska den avslutas även om den enskilde byter vistelsekommun. Inommissbrukarvården är det också av betydelse att kommunen har en möjlighetatt avgöra angående rätten till vård- och behandlingsinsatser imissbrukarvården. Förslaget om att "bistånd i andra fall" inte kan överklagasgenom förvaltningsbesvär innebär att kommunerna har bättre möjligheter attavgöra behovet av insatser.Regeringen föreslår i propositionen att det i anslutning till 6 § Sol införsen ny bestämmelse som innebär att en person, trots ålderdom,funktionshinder eller allvarlig sjukdom och ett varaktigt behov avomfattande vård- och omsorgsinsatser, ges rätt att flytta till en annankommun. Kommunerna har, trots en överenskommelse, inte uppfyllt denrättighet som alla medborgare anser som självklar. Vissa kommuner har intetagit emot eller har fördröjt mottagandet. har tidigare i enmotion till uttalat kravet om en lagstiftning för att åtgärdaproblemet. Det är bra att regeringen föreslår att rätten att flytta skrivs in ilagen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ny utredning,2. att yrkar avslag på regeringens förslag om en riksnorm,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av 6 § SoL vad gäller den enskildes rätt till biståndoch grunderna för hur biståndets nivå skall fastställas,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om 6 a § SoL om att den enskilde skall tillförsäkras socialgrundtrygghet och att biståndet skall utformas så att det stärker hans ellerhennes resurser att ta ansvar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om 6 b § SoL om försörjningsstödets innehåll,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om aktiva åtgärder,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om barns bästa vid familjehemsplaceringar,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om föreskrifter vid enskild verksamhet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om valfrihet inom äldreomsorgen.