mot · GK02Fi42 · 1997-05-02 00:00:00 — Denna omfördelning får dockinte vara så långtgående att incitamenten till att spara, arbetaoch förkovra sig går förlorade. I finns dessaincitament fortfarande kvar, men de har försvagats av olikasocialdemokratiska regeringar, inklusive den nuvarande. Detär därför den ekonomiska tillväxten halkatefter den genomsnittliga i och det är därför somframväxten av riktiga betalda arbeten har avstannat sedanregeringsskiftet.En förutsättning för långsiktig tillväxt är sunda offentliga finanser. Ensanering av statsfinanserna är därför nödvändig. På det sätt som regeringenåstadkommit den, till genom skattehöjningar och 30 procentgenom utgiftsminskningar, har dock de nödvändiga incitamenten för attspara, arbeta och förkovra sig försämrats.Vi förordar en politik där incitamenten förbättras, både genom att skatternapå arbete, företagande och sparande sänks och genom att transfereringarnafrån den offentliga sektorn minskas. Ett skyddsnät skall naturligtvis finnasför dem som inte klarar sig själva, men normalfallet skall vara att man hararbete och att man kan försörja sig på detta utan bidrag från det offentliga.I socialdemokraternas är det politikerna som bestämmer vadhushållen skall använda sina pengar till genom att ta in dem i skatt ochportionera ut dem i form av subventioner och bidrag. I Sverigefår hushållen större valfrihet att själva bestämma, vilket innebär att vikommer att få se en större skillnad i vad folk lägger sina pengar på. En delfamiljer vill kanske satsa mer på boende, andra på barnomsorg och åter andrapå fritidsaktiviteter.Genom att den offentliga sektorns omfång minskas med en moderatbudgetpolitik förbättras även den makroekonomiska stabiliteten. ärstorleken på den offentliga sektorn, genom de svängningar som uppkommernär konjunkturen ändras, en destabiliserande faktor för samhällsekonomin.Det räcker inte med bra ekonomiska incitament för att företa sig saker omolika regleringar ändå omöjliggör eller försvårar det. Den svenska ekonominoch framför allt den offentliga sektorn måste därför avregleras och öppnasför konkurrens från privata aktörer.Även arbetsmarknaden måste avregleras. Såväl arbetsrätten som löne-bildningen behöver reformeras så att företagarna vågar och har råd attanställa ny personal. Endast så kan vi få till stånd alla de nya betaldaarbetstillfällen som behövs för att få bukt med massarbetslösheten.Penning- och valutapolitikUnder 1996 föll såväl inflationen sominflationsförväntningarna vilket föranledde attsänka reporäntan 25 gånger från till 4,1procent . De långa nominella räntorna föll någotsnabbare än i omvärlden och jämfört med inflationen, varförsåväl räntemarginalen till exempelvis den tyska räntan somrealräntan (nominell ränta minus inflation) sjönk något.Sedan årsskiftet har situationen dock ändrats. Kronan har försvagats ochde långa räntorna stigit, delvis p.g.a. dollarns förstärkning respektive eninternationell ränteuppgång, men framför allt som en följd av regeringensoklarhet beträffande EMU och signaler om att det skulle finnas utrymme förnya utgiftsökningar. Således har räntemarginalen gentemot ökatliksom realräntan. har därmed inte kunnat genomföra någraytterligare reposänkningar.Diagram 4Diagram 5Regeringen räknar i sin kortsiktiga prognos liksom i denmedelfristiga kalkylen med att inflationen skall kunna hållasunder mål på utan att Riksbankenskall behöva genomföra några större reporäntehöjningar.Detta förutsätter att lönebildningen fungerar bättre än idagsamt att budgetsaneringen uppfattas som trovärdig. Det gåratt sätta frågetecken för båda delarna vilket diskuteratstidigare.Riksbankens trovärdighet i inflationsbekämpningen skulle dock kunnaunderlättas genom åtgärder från regeringens sida. Såsom (SOU 1997:66) har påpekat skulle trovärdigheten i inflations-målet förbättras om en större del av statsskulden finansierades genom s.k.realränteobligationer. Sådana obligationer innebär en högre kostnad förstaten om inflationen vid förfallotillfället visar sig högre än vad som förut-spåddes vid emissionstillfället. Det minskar incitamenten för regeringen attdriva upp inflationen.Trovärdigheten i inflationsmålet skulle även understödjas av att regeringenföreslog de förändringar i lagstiftningen för en mer självständigriksbank som vi förpliktat oss att genomföra innan EMU:s tredje fas träder ikraft den 1 januari 1999.För att vår ambition att gå med i EMU:s tredje fas skall bli trovärdig krävsdessutom att vi går med i den europeiska växelkurs-mekanismen (). Enligt krävs det för att gå med iEMU att man deltagit i och hållit valutan stabil gentemot övrigadeltagande valutor. Regeringens uppfattning är dock att det inte äraktuellt att delta i ERM.I detta sammanhang har även diskuterats en överflyttning av ansvaret förvalutapolitiken från till regeringen. Vi har i tidigare motioneruttalat att vi finner det naturligt med en ordning där regeringen beslutar omval av valutaregim (och att fattar beslut om ett deltagande i EMU:stredje fas), vilket (SOU 1997:10) därefterföreslagit. Däremot motsätter vi oss utredningens förslag att regeringen skallges ansvar för att fastställa centralkurs och bandbredder i regimer med fastväxelkurs samt utfärda allmänna riktlinjer för valutapolitiken vid en flytandeväxelkurs.Balans i de offentliga finanserna överkonjunkturcykelnSedan ett kvartssekel har de offentliga finanserna med kortaavbrott uppvisat underskott. Det har inneburit att en storoffentlig skuld byggts upp. Denna skuld tar, genom de räntorsom måste betalas, resurser i anspråk som hade kunnatanvändas till angelägna offentliga utgifter. (Sannolikt höjerden även själva räntenivån, eftersom vår ekonomi inte ärfullständigt integrerad med omvärldens.) Sedan något årväxer inte skulden längre i förhållande till BNP, och endiskussion har uppstått huruvida den bör betalas tillbakaför att inte belasta kommande generationer. Regeringen villfastställa ett mål om ett överskott i de offentliga finansernapå av BNP i genomsnitt över konjunkturcykeln.Ett sådant mål skulle dock innebära en onödigt stram finanspolitik ochdärmed hålla tillbaka tillväxten. Det vore kontraproduktivt, eftersom tillväxtär det enklaste sättet att få till stånd en minskning av skulden i förhållandetill BNP. Med nuvarande bruttoskuld på skulleskuldkvoten minska vid en årligtillväxt på och med vid en tillväxt på 2,5procent utan att någon nettoamortering sker. Då skulle vi i det närmaste varanere vid krav om en bruttoskuld på högst avBNP.Tabell 7Skuldkvotens utveckling vid budgetbalans och olikatillväxt199719981999200020012002Bruttoskulden, mdr kr135213521352135213521352% av BNP vid 1,5 %real tillväxt*77,174,572,069,567,264,av BNP vid 2,5 %real tillväxt*77,173,870,667,564,661,9* 2 procents inflationMot denna bakgrund har vi redan tidigare motionerat om attbalans i de offentliga finanserna över konjunkturcykeln skallvara ett mål för regeringens och beslut angåendestatsbudgeten. Det skulle innebära att skulden gradvisminskar i förhållande till BNP.Regeringen anger bland annat som skäl för sitt tvåprocentsmål att resurserdå byggs upp som innebär att de automatiska stabilisatorerna kan tillåtasverka vid en konjunkturnedgång utan att tak för detoffentliga underskottet på av BNP bryts, samt att regeringen ävenkan bedriva en aktiv stabiliseringspolitik i form av utgiftsökningar ochskattesänkningar i lågkonjunkturer.Att de automatiska stabilisatorerna (förändringar av offentliga utgifter ochinkomster p.g.a. konjunkturen, utan att politiska beslut fattas) är så stora idesvenska offentliga finanserna (störst i ) är mycket problematiskt,eftersom de snarare har verkat destabiliserande än stabiliserande på dentotala ekonomin. Det försvårar även ett deltagande i eftersom ettsådant inte tillåter budgetunderskott större än av BNP. En positivbieffekt av den moderata ambitionen att minska den offentliga sektorn för attöka utrymmet för den privata är emellertid att även de automatiskastabilisatorerna minskas. Då även aktiv stabiliseringspolitik - i enlighet medkeynesiansk teori - visat sig vara mer destabiliserande än stabiliserande finnsdet heller inget behov av att bygga upp offentliga överskott för att kunnabedriva en sådan politik i konjunkturnedgångar.Ett minskat offentligt sparandeskapar utrymme för privat sparandeBalans, i stället för överskott, i de offentliga finanserna över konjunktur-cykeln behöver inte betyda ett lägre totalt sparande i ekonomin, snararetvärtom. Vår politik innebär lägre skatter på arbete. Det betyder att folk fårpengar över till att spara själva när skatten är betald. Vår politik innebärävenlägre skatter på sparande varför det kommer att bli mer attraktivt att sparasjälv, såväl på banken och i privata pensionsförsäkringar som i aktier.Individen har dessutom möjlighet att välja risknivå och därmed potentiellavkastning på sina investeringar, exempelvis aktier i början av arbetslivetoch banksparande när pensionen närmar sig. Staten måste däremot alltidvälja det säkraste alternativet, vilket innebär att avkastningen i genomsnittblir lägre. Ett privat sparande ger därmed individen både möjlighet till bättreavkastning och större trygghet än det statliga sparandet, vilket ju visat siginte räcka till de utfästelser staten gjort exempelvis i form av pensions-åtaganden. Det är dessutom det privata sparandet och risktagandet som måsteutgöra basen för näringslivets riskkapitalförsörjning och därmed förinvesteringarna och tillväxten i ekonomin.Tillämpningen av den nyabudgetprocessen måste förbättrasDen nya budgetprocessen har varit viktig för saneringen avstatsfinanserna. När regeringen i sina kalkyler börjat skymtaett överskott i statsbudgeten har tillämpningen av de nyareglerna tyvärr blivit slappare. Redan i behandlingen av förraårets vårproposition motsatte vi oss att regeringen ville ha ens.k. budgeteringsmarginal, på 1997 och18 respektive 1998 och 1999 (som lagtsin mellan summan för de olika utgiftsområdena och taket förde totala utgifterna för staten och socialförsäkringssektorn).Regeringens motivering till marginalen var att den inte skallbehöva gå till för beslut om överskridande avutgiftstaket som har skett utan politiska beslut men somenligt reglerna måste finansieras genom beslut om andrautgiftsminskningar inom två år.I budgetpropositionen hade dock regeringen utnyttjat av1997 års marginal och 4 miljarder av marginal för vilka det intefinns någon finansiering i årets vårproposition. Tvärtom vill regeringen nu taytterligare av marginal som är nere i 10miljarder samt 8,5 miljarder av marginal som är nere i 13,5miljarder kronor för nya ofinansierade utgifter. Det är helt i strid med tankenbakom den nya budgetprocessen och även med vad regeringen själv angav ibudgetpropositionen där det står: "Den (budgeteringsmarginalen) ingår alltsåinte i saldoberäkningen och liknande och kan inte heller tas i anspråk för nyautgifter utan att finansieringen garanteras i särskild ordning. "Budgetsaldot försämras visserligen inte av att regeringen utnyttjar budgete-ringsmarginalen eftersom skatteintäkterna ökat oväntat mycket. Problemet ärdock att intäktsökningen kan visa sig vara tillfällig, och om den är det, börutrymmet användas till att sänka skattesatserna. Regeringen har i ställetanvänt budgeteringsmarginalen till en fortsatt expansion av den offentligasektorn. Vi vidhåller att någon budgeteringsmarginal inte skall förekommasamt motsätter oss regeringens användande av den i just detta fall.Precis som regeringen själv konstaterar gäller som grundprincip att statensinfrastrukturinvesteringar inte skall lånefinansieras. I tilläggsbudgeten före-slår regeringen ändå att skall bemyndigas ta upp ett lån i Riks-gäldskontoret om för att kunna finansiera entidigareläggning av ett antal projekt. Vi moderater är kritiska till dettaförfarande, eftersom kostnaderna för framtida räntor och amorteringarkommer att innebära att andra projekt i stället måste senareläggas. Budget-lagen är menad att förhindra åtgärder som inte är finansierade av stats-inkomster under det år utgifterna inträffar. Tidigareläggningen av infra-strukturinvesteringarna är ännu ett exempel på hur tillämpningen av det nyabudgetsystemet har förslappats.Förslag till utgiftstak ochpreliminära utgiftsramarBudgetstrategiVår budgetstrategi syftar till balans i de offentliga finansernaöver konjunkturcykeln, balans mellan privat och offentligsektor samt till att stat och kommun skall prioritera sinakärnuppgifter och utföra dem väl.Grunden är att skapa utrymme för rejäla skattesänkningar på arbets-inkomster för främst låg- och medelinkomsttagare samt att prioritera deutgifter som är viktigast för medborgarna och tryggheten. Sänkta skatter gör det lättare att leva på den egna lönen. Då minskarbehovet av bidrag. Därför föreslår vi bland annat införande av en andrakarensdag och bibehållna ersättningsnivåer i socialförsäkrings-systemen. De medborgare som är beroende av offentligt stöd för att klara sinvardag måste värnas inom ramen för en socialt genomtänkt besparings-profil. Därför motsätter vi oss besparingar som exempelvis drabbaränkor, föräldralösa barn och handikappade. Besparingar skall genom-föras på områden där skattesänkningarna gör det möjligt att hantera deförändrade ekonomiska villkoren. Sjukvård, omsorg och skola skall prioriteras inom ramen för deomfattande resurser som finns i kommuner och landsting. På dessaområden föreslår vi inga statliga besparingar.En stram finanspolitik som bäddar för en högre tillväxt och fler människori arbete medger lägre skatter i kommunerna. För låg- och medelinkomst-tagare är sådana skattesänkningar centrala för att dessa stora medborgar-grupper skall kunna få det bättre. De lägre levnadsomkostnader som desänkta skatterna medger gör att tillvaron känns tryggare.Vi moderater har en tydlig strategi för en starkare svensk ekonomi. Det är iföretagen som de nya arbetstillfällena måste komma. Det leder till envaraktigt sänkt arbetslöshet i landet och stärker därmed statsfinanserna på ettsätt som långsiktigt skapar förutsättningar för en stabilare politik.Vi har en budgetstrategi som väsentligen sänker känsligheten i deoffentliga finanserna. Resultatet av en sådan politik är lägre räntor, enlångsiktigt hållbar och hög tillväxttakt och ett starkare förtroende för svenskekonomi. Vår inriktning på budgetpolitiken är att genom utgiftsminskningaroch skattesänkningar öka den privata och minska den offentliga sektornsandel av svensk samhällsekonomi.Stramheten i budgetprocessen är mycket central för förtroendet. Vi avvisarregeringens användning av en budgeteringsmarginal. Det är dennaregeringen nu utnyttjar för att kunna genomföra bl.a. fempunktsprogrammetför arbete och utbildning. Budgeteringsmarginalen medger att regeringenianspråktar medel som de lägre utgifterna för statsskulden medför ellermedel som tillförs statsbudgeten pga. högre skatteinkomster. Den motivera-des i regeringens proposition 1995/96:150 framför allt vad gäller osäkerhet ivissa makroekonomiska variabler som inflation, räntenivå och arbetslöshet.Avsikten var inte, enligt propositionen, att skapa utrymme för ofinansieradeutgiftsökningar. Vi moderater kritiserade i motion 1995/96:Fi78 förfarandet.Detta föranledde regeringen att i proposition 1996/97:1 ytterligare argumen-tera för en marginal. Då hette det att budgeteringsmarginalen inte kunde tas ianspråk för nya utgifter utan att finansieringen garanterats i särskild ordning.Den finanspolitiska slappheten har trots intentionerna fortsatt även i propo-sition 1996/97:150. I tabellen nedan framgår hur budgeteringsmarginalenförbrukas 1997-2000.Tabell 8Budgeteringsmarginal enligt regeringen, mdr kronorlöpande priser1997199819992000Anslagen marginal15 00018 00022 49620 000Utnyttjad del9 8237 9648 9980Kvarvarandemarginal5 17710 03613 49820 000Offentligt sparande i det moderata alternativetEnligt regeringens kalkyler kommer den offentliga sektornsfinanser att vara i balans 1998, för att åren 1999 och 2000uppvisa växande överskott enligt tabell 9. Exklusiveinbetalningarna till premiereserven som tillhör pensionärernaoch inte staten är dock de offentliga finanserna fortfarande iunderskott 1998 och överskottet betydligt mindre 1999 ochår 2000.Tabell 9Den offentliga sektorns finanser, mdr kr löpande priser199819992000Finansiellt sparande enligtregeringens kalkyl före"överföring" till privata sektorn-12556Minus inbetalning tillpremiereserven-11-12-12Egentligt sparande=-12=13=44Våra utgiftsminskningar jämförtmed regeringens+50+71+83Utrymme för skattesänkningar-38-74-97Vårt budgeterade finansiellasparande för balans överkonjunkturcykeln=0=10=30Eftersom tillväxten kan bli snabbare än normalt 1999 och2000 budgeterar vi för ett visst överskott, på 10 respektive 30miljarder kronor, . Vid en något lägre tillväxttaktåren direkt kan därmed balans uppnås i deoffentliga finanserna över konjunkturcykeln. Det kalkyleradeöverskottet utgör en säkerhet, ifall tillväxten skullebli lägre än väntat 1999 och 2000.Eftersom vi föreslår betydligt lägre offentliga utgifter än regeringen - 50,71 respektive 83 miljarder lägre 1998, 1999 och 2000 - ger kalkylen ossutrymme att sänka skatterna med 38, 74 respektive 1998,1999 och 2000.PremiereservenDet nya pensionssystemet innehåller en premiereserv, sominte kan betraktas som ingående i det offentliga sparandet.För närvarande räknar regeringen in inkomsterna från de tvåprocentenheter som betalas in i det nya systemet utan att imotsvarande mån kostnadsföra dessa medel. Vi är starktkritiska till förfarandet. förvaltarRiksgäldskontoret , bokförda somoffentliga tillgångar, men som rätteligen borde överföras tillkontohavarna i enlighet med fempartiöverenskommelsen omdet nya, reformerade pensionssystemet.Vi tar ansvar för pensionsuppgörelsen. för vi över de medelsom inbetalas enligt det nya pensionssystemet till dem som betalar inpremien. kommer de dryga 30 miljarder som förvaltas avRiksgäldskontoret att föras över till ägarna. Vi finansierar detta genomprivatiseringar, varför ingen utgiftseffekt finns. I tabellen nedan framgår hurdetta går till.Tabell 10Premiereserven199519961997199819992000Inbetalningar9 1101046210600110001150012000Överföring000110004167212000Statens skuld9 11019572301723017200I vårpropositionen anges ett utrymme för överföring tillprivat sektor om 14,7 miljarder och 25,8 miljarder år2000. Avgifterna i det nya systemet kan väntas uppgå tillomkring 12 miljarder respektive år. 1999 uppgår statensskuld till kontohavarna till omkring 40 miljarder kronor.Regeringen anvisar inga åtgärder för att överföra dessamedel.Våra skatteförslagI avsnitt 5 och 6 har vi redovisat våra förslag tillskattesänkningar för . och2000 utnyttjas inte det utrymme som skapas genombesparingar och prognoser om budgetutvecklingen fullt ut.De finansiella effekterna för den offentliga sektorn återfinns iföljande tabell:Tabell 11Effekter för de offentliga finanserna av våraskatteförslag (miljarder kronor)199819992000Att kunna leva på sin lön(avsnitt 5)Egenavgifterna sänks med 2%1998 och med ytterligare 3,95%1999-8,6-26,5-28,0Statlig finansiering av sänktkommunalskatt, 1999 och2000 ytterligare --14,4-28,8Höjt grundavdrag (till )-2,6-2,8-2,8Grundavdrag för barn (,beskattning)-5,7-6,2-6,2Avdrag för barnomsorgskostnader-0,8-0,9-0,9Bättre villkor förpensionssparande-0,8-2,5-3,5Återställd moms på livsmedel-3,97,8Statlig inkomstskatt 20%-5,6-0,50Fullt inflationsskydd-0,5-0,5-0,5Sänkt fastighetsskatt-3,5-4,9-6,3Höjd elskatt avvisas-1,1-1,0-1,0Delsumma-28,7-56,3-70,2Ett i arbete (avsnitt 6)Slopad allmän löneavgift(näringslivet)-- 3,2-6,4Slopad dubbelbeskattning-3,5-4,0-4,0Avvisad förmögenhetsskatt-1,7-3,5-3,5Sänkt kapitalinkomsskatt0,10,10,1Lindrade regler, fåmansbolag-0,3-0,5-0,5Sänkt bränsleskatt, arbetsredskap-0,4-0,5-0,5Längre inbetalningstid, moms-0,5-0,5-0,5Skattereduktion, renahushållstjänster000Skattereduktion, övriga tjänster-1,0-2,0-2,0Representationsavdrag återställs-0,5-0,5-0,5Socialavgiftsavdrag slopassuccessivt-1,43,0Slopad löneskatt på vinstandelar-0,1-0,1-0,1Avvisad höjning avkoldioxidskatten-0,1-0,1-0,1Ytterligare sänkt produktionsskattpå el-0,8-0,8-0,8Slopad reklamskatt, neutraltidningsmoms-0,2-0,2-0,2Delsumma-9,0-14,4-16,0Totalt-37,7-70,7-86,2Kvarståendeskattesänkningsutrymme0,33,310,8Utgiftstak och utgiftsramarDe utgiftsminskningar vi föreslår för de kommande trebudgetåren leder till att det statliga utgiftstaket kanbestämmas till belopp som är i motsvarande mån lägre. Viavvisar budgeteringsmarginalen eftersom den påverkarbudgetdisciplinen negativt. Om de föreslagna taken förstatens utgifter behöver överskridas, får regeringenåterkomma till med redovisning av varför detökade resursbehovet uppstått samt förslag till åtgärder för attuppfylla det ursprungligen fastställda taket för de statligautgifterna.Mot denna bakgrund föreslår vi att det statliga utgiftstaket bestäms till 660miljarder kronor 1998, 1999 och 640 miljarder kronorår 2000. Det är en minskning med 60, 85 respektive 103 miljarder kronorjämfört med regeringens förslag för de tre åren.Tabell 12Våra förslag till utgiftsramar och jämförelse med regeringens förslag, mkrlöpande priser1998(förändr)1999(förändr)2000(förändr)UO1Rikets styrelse3 479-5093 210-7433 150-758UO2Samhällsekonomi ochfinansförvaltning2 81002 83702 6570UO3Skatteförvaltning och uppbörd5 69805 86705 9650UO4Rättsväsendet21 44034122 37865723 008684UO5Utrikesförvaltning och internationellsamverkan2 857502 922502 99350UO6Totalförsvar43 4042 27547 2393 57748 5063 193UO7Internationellt bistånd10 628-8719 957-2 16110 208-2 920UO8Invandrare och flyktingar2 803-9572 899-8742 872-788UO9Hälsovård, sjukvård och socialomsorg17 547-3 89018 113-4 81418 795-5 223UO10Ekonomisk trygghet vid sjukdomoch handikapp26 533-8 86126 649-10 12927 071-10 872UO11Ekonomisk trygghet vid ålderdom62 88256563 43457664 178588UO12Ekonomisk trygghet för familjer ochbarn32 097-1 20031 488-2 24431 844-2 289UO13Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet53 36112 73035 57613 30627 79411 861Egenavgift till a-kassan0-9 400-9 400UO14Arbetsmarknad och arbetsliv25 929-23 28027 140-23 02726 498-22 322UO15Studiestöd18 687-2 13019 628-2 63020 016-3 470UO16Utbildning och universitetsforskning24 787-1 92825 513-2 54626 401-2 988UO17Kultur, medier, trossamfund ochfritid6 859-4656 962-5157 062-570UO18Samhällsplanering,bostadsförsörjning och byggande20 410-2 38916 124-4 28910 547-6 902UO19Regional utjämning och utveckling2 967-6352 758-7952 328-1 045UO20Allmän miljö- och naturvård1 2501001 2131001 224100UO21Energi702-867860-952787-703UO22Kommunikationer22 086-1 87122 537-3 92220 977-6 160UO23Jord- och skogsbruk, fiske medanslutande näringar13 938014 014014 0840UO24Näringsliv2 6721002 6551002 702100UO25Allmänna bidrag till kommuner80 680-7 55081 113-9 85081 273-7 550Neutraliseringar av kommunsektorn(tabell 7)-5 025-5 025-5 025UO26Statsskuldsräntor m.m.99 910091 210089 4100UO27Avgiften till Europeiskagemenskapen20 006021 169021 8640Summa utgiftsområden626 422-46 267605 464-65 550594 214-72 409Summa utgiftsområden exklstatsskuldsräntor526 512514 254504 804Minskning av anslagsbehållningar400030003000Socialförsäkringar vid sidan avstatsbudgeten129 047-4 000132 350-5 800133 062-10 100Budgeteringsmarginal0-10 0360-13 4980-20 000Utgiftstak för staten659 559-60 303649 604-84 848640 866-102509UO1 Rikets styrelseAv samma skäl som avvisade regeringensförslag att höja partistödet motsätter vi oss nuförslaget om en fortsatt höjd nivå avseende 1998. Enligt vårtförslag reduceras i stället partistödet till entredjedel av det nuvarande.