mot · GL02A458 · 1997-10-06 00:00:00 — med sina 1,7 miljoner invånare utgör ett naturligt centrum i och för företagande, kultur, forskning och utveckling. Här finns en blandning av storstadens puls, frihet i val av livsstil, närhet till natur, vatten och en god miljö. Många är de som uppmärksammat de värden som erbjuder. I när barnafödandet går ner och de flesta svenska tätorterna och den svenska glesbygden minskar befolkningsmässigt är trenden den motsatta i . Regionen växer till med mellan 20 000 och 25 000 invånare . tillförs på detta sätt en ökad befolkning motsvarande hela . Det är i grunden något positivt att vår region växer och utvecklas. Med vår kunskap och vårt miljötänkande har vi lärt oss att städer och regioner kan växa befolkningsmässigt som natur- och kulturvärden skyddas. Befolkningstillväxten är en följd av den öppenhet som visat mot omvärlden. Till flyttar människor från hela . Störst är inflyttningen från länen närmast . Till regionen söker sig också många invandrare. Födelseöverskottet har också positivt bidragit till befolkningsökningen. Skälen för att vilja bo i är flera. Många får arbete här, även om arbetslösheten för vissa grupper även i har vuxit . Många uppskattar mångfalden. Det rika utbudet av allt som en människa kan tänkas behöva i olika faser av livet skapar en känsla av att möjligheten att forma sitt eget liv är större i än i andra delar av landet. Det vore lönlöst att försöka påtvinga stockholmarna en enda lösning för hur de skulle handla, arbeta, välja skola eller barnomsorg, spendera eller välja sjukvård. Ändå har det försökts. pulserar av liv. Mångfalden skapar idérikedom och försökslusta. Det är mer accepterat att misslyckas i en miljö där inte svaren på alla livets frågor upplevs som lika givna. Det lägger grunden för en företagsamhet i som kan saknas i andra delar av landet. De flesta stockholmarna har en idé för sig själva och för sina närmaste gällande vart de vill komma och vilket liv de vill leva. I kan därför av flera skäl inte politiska makthavare resa samma krav på att likrikta mänskliga beteenden eller hävda att vissa livsval är oönskade. Det är oftast en misslyckad politik varhelst den drivs, men dess negativa konsekvenser och medföljande klyfta mellan väljare och politiker uppträder alltid tydligast i storstadsregioner. I fungerar därför det bäst som skapats av enskilda initiativ och som låtit anpassa sig till medborgarnas föränderliga krav. Detaljhandeln, bankerna, biograferna och restaurangerna är bara några exempel på detta. Motsatsen gäller för det som styrs av politiska dogmer, där förlegade föreställningar om vad som är ideologiskt önskvärt ställs före det som medborgarna egentligen önskar. Det ger oss en sjukvård med köer, en barnomsorg och äldrevård med bristande flexibilitet och avsaknad av goda alternativ. Vi vill se en som tillåts fortsätta växa. bör vara den naturliga knutpunkten för en framväxande stark . Vår ambition är inte att styra medborgarnas vardagsliv i detalj. Vi vill istället skapa grund för en utveckling som leder till fler arbeten, en bättre välfärd med fler valmöjligheter och en större individuell frihet för den enskilde via sänkta skatter. En strategi för nya arbeten har landets högsta grad av marknadsförsörjning. Fler som andel av hela befolkningen arbetar i privat sektor än någon annanstans. I är den andelen . När samtliga partier numera bekänner sig till att nya arbeten måste komma i privata företag finns det därför anledning att fråga sig vad som gjorts rätt i , men som inte fungerat på andra ställen. En företagsskapande miljö uppstår via en blandning av kreativa medborgare, kvalitativ utbildning, god tillgång på riskvilligt kapital, bra kundunderlag och en i största allmänhet företagarvänlig politik från olika myndigheter. I har i högre utsträckning än i andra delar av landet närvaron av dessa faktorer funnits . Än fler företag hade kunnat finnas om därutöver skatterna varit lägre och intresset från företagare att växa med sina företag hade förstärkts via borttagande av de skatter som straffbeskattar ägande av företag i . Flera stora företag har startat i och sedan spridit sig ut i landet och även där skapat arbetstillfällen. Exempel på detta är VM-data, Hennes & , och . När det förs en politik på riksplanet som skapar en motsättning mellan växtkraft i kontra övriga landet leder det till en jobbförstörande politik. Arbeten kan inte kommenderas ut ur och förväntas klara sig lika bra på andra orter, när inte förutsättningarna för företagande i övrigt finns. Idéer om att riktat höja skatterna i får samma effekt. Det förstör befintliga jobb och förhindrar nya från att komma till. Det leder också till att potentiella arbeten utanför inte heller kommer till. En politik för att skapa bästa möjliga förutsättningar för företagande i är därför en politik för nya arbeten och tillväxt i hela landet. Det som är bra för är bra för hela . För att möjliggöra detta krävs inte bara sänkta skatter. Svensk arbetsmarknadslagstiftning och svenska lönerörelser har utgått från vanföreställningen att förutsättningarna för företagande ser likadana ut i hela landet. Utifrån föreställningen att de arbeten som en gång funnits alltid skall finnas kvar har lagstiftningen inrättats för att trygga enskildas anställningar. Perspektivet har varit det stora företagets och medarbetarna har förutsatts vilja stanna kvar på samma arbetsplats hela livet. Det har givit ett regelverk som är extremt dåligt på att anpassa sig till strukturförändringar och en allt rörligare arbetsmarknad. Tydligast syns detta i . I en dynamisk storstadsregion är föränderlighet en styrka. Det behöver inte innebära några men för den enskilde, bara tillgången till en rörlig arbetsmarknad finns och den enskilde har haft fullgoda möjligheter att kvalitativt utveckla sitt eget kunnande. Som det nu ser ut utnyttjas inte potentialen för framväxten av nya arbeten på långa vägar. Bristen på kvalificerad arbetskraft, den dåliga anpassningsförmågan generellt sett i svensk ekonomi och den höga individbeskattningen skapar flaskhalsar i regionen. Trots betydande arbetslöshet i landet och inom vissa sektorer i upplever många ändå att det är svårt att finna kvalificerad arbetskraft. Effekten har blivit att flera stora företag har börjat söka nya medarbetare utomlands. Följden blir att den potentiella växtkraften riskerar flytta utomlands. konkurrerar inte med eller , utan med och . Vår strategi för nya arbeten innebär att dubbelbeskattningen på aktier och förmögenhetsskatten avskaffas. Fåmansbolagsreglerna lindras och reavinstskatten sänks. Vi vill därutöver övergå till individuella avtal mellan arbetstagare och arbetsgivare för att skapa den flexibilitet som ytterst är den bästa garanten för att dagens jobb skall kunna omvandlas till morgondagens arbetstillfällen. I vår strategi ingår också satsningar på den högre utbildningen, sänkta skatter för den enskilde och en ny satsning på infrastrukturen. En utbildningspolitik för förkovran och tillväxt Den tilltagande internationaliseringen, tillsammans med informationsteknologins genombrott, kommer att få djupgående konsekvenser. Själva kunskapen och kompetensen blir en allt viktigare produktionsfaktor och människor kommer att få allt lättare att röra sig mellan olika länder. Länder med god tillgång på kompetent och välutbildad arbetskraft har större möjligheter att utveckla sitt eget kunnande och egna innovationer, men också att ta till sig teknologi som utvecklats i andra länder. Investeringar i fysiskt kapital får de önskade effekterna först om investeringarna i kompetensutveckling, d.v.s. främst utbildning och forskning, är tillräckliga. har halkat efter i internationella jämförelser när det gäller andelen av varje ungdomsgrupp som genomgår högre utbildning. I påbörjar av varje ungdomsgeneration någon form av eftergymnasial utbildning. I länder som och genomgår av ungdomskullarna college- eller universitetsutbildning. I har flera av landets storföretag stora forsknings- och utvecklingsenheter. Här finns också en koncentration av högt specialiserade kunskapsföretag. Sammantaget har näringsliv ett utomordentligt stort behov av kunskap och kontinuerlig kompetensutveckling. Trots detta har regionen en låg andel högskoleplatser i förhållande till folkmängden. Utökningen av antalet högskoleplatser har koncentrerats till de mindre och medelstora högskolorna utanför . Detta sker trots att det finns flera indikatorer som visar på ett mycket stort behov av fler högskoleplatser i . Länet har landets näst största lokala rekrytering till högre utbildning och dessutom flest sökande per plats i landet. Vid årets höstintagning konkurrerade 50 000 sökande om 15 000 platser. Bristen på platser driver upp antagningskraven i . Studenterna vill studera i men tvingas till andra orter till följd av brist på platser och höga antagningskrav. Som vi tidigare påpekat har rena bristsituationer i sökandet efter kvalificerad arbetskraft börjat synas trots den generellt höga arbetslösheten. Att då föra en politik som driver lässugna ungdomar ut ur är kontraproduktivt. har landets lägsta andel högskoleplatser ställt i förhållande till antal unga. Rent demografiskt kommer också andelen högskoleutbildade att gå ner i eftersom de relativt bättre utbildade fyrtiotalisterna successivt kommer att börja lämna arbetsmarknaden. Bristsituationen ser därför ut att förvärras när det gäller högutbildade. Vi välkomnar tillkomsten av . Vi tror att det skapar en bättre regional balans i utbudet av högre utbildning. Det har också visat sig att tillkomsten av en högskola på har lett till att fler ungdomar i söderförort har sökt sig vidare till högre utbildning. Vi vill dock se en satsning på fler högskoleplatser till . Vi är kraftigt underförsörjda och regeringens satsning på att lägga merparten av nytillkomna platser utanför förvärrar vår bristsituation. kan till följd av den förda högskolepolitiken inte utnyttja sin tillväxtpotential fullt ut. I bor av landets befolkning. Regionen svarar för av BNP och för av statens inkomster av inkomst-, företags-, fastighets- och förmögenhetsskatterna. En skattehöjningssanering likt den som regeringen genomfört sedan valet slår alltså hårdare i än i andra delar av landet. Relativt fler har drabbats av skattehöjningar, läggs därtill dessutom det faktum att ekonomin är som mest kapitaliserad och vit i förstärker detta intrycket. Det kostar mer att köpa och äga bostad i . De höga priserna driver upp taxeringsvärdena vilket i sin tur fördyrar fastighetsskatten. Bilanvändandet i är lika utbrett och lika nödvändigt som i andra delar av landet. Därför slår bensinskattehöjningar hårt även i . Tankar på att regionalt införa höjda bensinskatter alternativt höjda arbetsgivaravgifter visar att regeringen ingenting förstått. betraktas som en mjölkkossa, där aldrig någon analys över vilka undanträngningseffekter som ständigt höjda skatter får på arbete och företagande presenteras. och stockholmarna behöver sänkta skatter för att kunna leva på sina löner och för att möjliggöra för fler arbeten att utvecklas i privata företag. Stockholmarna har drabbats av höjda kommunalskatter i många (s)-styrda kommuner sedan valet . Inkomstskatten, fastighetsskatten, bensinskatten och en lång rad andra skatter har införts eller höjts. Ett högt skatteuttag beskär friheten. Det får störst konsekvenser i en storstad där utrymmet för olika livsstilar alltid varit störst. De skattemedel som tas in används mycket sällan till att berika mångfald eller uppmuntra olikheter. När skatterna höjs förstörs därför en del av storstadens mångfald. Därutöver leder de höga skatterna för dem som har ambitionen att leva livet hederligt till omöjliga avvägningar. En lång rad tjänster som medborgarna skulle vilja se utförda blir antingen inte gjorda alls, eller utförs svart eller får göras av den enskilde själv. En av marknadsekonomins grundidéer, att vi skall vara verksamma med det vi kan bäst, försvåras därför. Våra mänskliga resurser används ineffektivt. Några stressar ihjäl sig för att hinna med hem och arbete, andra har ingening att göra. Det finns andra Stockholmsfientliga skatter. Det kommunala skatteutjämningssystem som Socialdemokraterna och drivit igenom i strid med formuleringarna om det kommunala självbestämmandet i grundlagen är ett exempel. God skattekraft görs till ett problem. Effekten av att fler får arbete och att mycket av tillväxten skapas i bestraffas. Stora resurser tas direkt från kommuner i och delas ut i landet. Utjämningssystemet är så beskaffat att det i sina mest extrema tillämpningsfall leder till rena Pomperipossaeffekter. Några av länskommunerna tjänar på att fler blir arbetslösa. I viktigaste tillväxtområde har regeringen infört ett regelsystem som verkar direkt återhållande på tillväxten. Vi vill sänka inkomstskatterna, fastighetsskatten och bensinskatten. Vi vill göra om utjämningssystemet till att bli ett renodlat statligt kostnadsutjämningssystem. Inga indragningar grundade på skattekraft skall ske. Vi avvisar alla tankar på regional straffbeskattning av vår region. En fungerande infrastruktur är en av de viktigaste delarna för att skapa grogrunden för goda tillväxtmöjligheter. trafikproblem måste därför lösas. Dagens brist på sammanhållen politik för infrastrukturen i gör att det är stor risk för att vår region stagnerar. Om vi vill vara motorn i måste vi ha en fungerande infrastruktur. Det gäller såväl för flyg-, tåg- som vägtrafik. När det gäller flyget råder stor enighet i hela om att flygtrafiken mellan större städer kommer att fördubblas inom en tio- till femtonårsperiod. Det finns också enighet kring att utvecklingen går mot mindre flygplan och därmed fler turer och tätare trafik. Ovanpå det ser man en mycket snabb ökning av fraktflyget över hela världen. I den situationen är det orimligt att lägga ner och därmed i stort sett omgående fylla samtliga banor på , inklusive den tredje som är under uppförande. Om utvecklingen blir ungefär som man bedömer måste i stället staten, luftfartsverket, på allvar börja söka lokalisering för en ny flygplats i regionen. När det gäller järnvägen och vanliga vägar är Stockholmregionens stora strukturella problem att staden delas av vatten. Det måste komma till ny kapacitet över Saltsjö/Mälarsnittet. Grunden för en fungerande järnvägstrafik är tillkomsten av ett tredje järnvägsspår över . Frågan om det tredje spåret är inte bara en regional fråga. Det är i allra största grad en nationell fråga. Det har hävdats att nuvarande två spår skulle räcka i sju till till. Teoretiskt sett räcker två spår för dagens trafik och en viss liten ökning. Vi vill dock ha en kapacitet som garanterar resenärerna att komma fram , och som möjliggör för succén med att fortsätta och som också möjliggör för tåget att på allvar konkurrera med flyget på sträckor . Då behövs det tredje spåret . pendeltågstrafik har en mycket stor potential att värva nya resenärer från bilismen. För att lyckas gäller även här att ett nytt tredje spår byggs, så att pendeltågstrafiken kan framföras med en jämn femtonminuterstrafik. är som nämnts redan en succé. Om trafiklösningen i regionen då möjliggör för resande från hela södra att med snabbtåg åka upp till och kommer trycket på tredje spåret att ytterligare öka. Eftersom knappt någon bor vid måste därför alla södergående snabbtåg gå från Nord (Häggvik) och plocka upp folk vid Centralen och syd. På motsvarande sätt måste alla nordgående tåg starta i eller syd. Med ett sådant koncept går det att på allvar konkurrera med flyget men det är helt omöjligt utan det tredje spåret. Kopplingen mellan rivning av en fungerande vägbro och byggande av det tredje spåret som gjorts, blockerar alla möjligheter till vettiga lösningar. Det hänger inte ihop. Utredningar visar att det tredje spår regeringen nu förordar går att bygga genom att ianspråkta en bilfil av sex på . Det beslutet måste regeringen ta . Eventuella beslut om att av miljö/skönhetsskäl till en kostnad av uppskattningsvis 5 000 miljoner riva en fungerande bro och bygga en tunnel måste tas som ett separat ärende. Det mest akuta problemet i infrastruktur är trots allt att komma fram till lösningar för vägtrafiken. När regeringen bröt rev man också upp grunden för en fungerande vägtrafik. till struktur är förbättrad kapacitet förbi /viktigast. Ringen runt är nödvändig liksom en förbifart som knyter ihop E 4 i norr vid , med E 4 i söder vid . Beslut om detta kan inte vänta till, vilket är vad regeringen skriver i sitt budgetförslag. Så gott som varje stad och varje större ort från till har en förbifart bekostad av staten, utom . Vi är öppna för att diskutera den direkta dragningen av Ringen runt , det viktiga för oss är att den byggs. Annars får vi aldrig bort trafiken ur . kan man endast passera /på tre ställen. Det första är Essingeleden där vi har cirka 121 000 fordon i medeldygnstrafik. Det är precis under vad Essingeleden tål innan trafiken får infarkt och stannar. Det andra är där vi har en trafik på cirka 33 000 fordon och det tredje är genom där vi har cirka 159 000 dygnsfordon. Genom fördelar det sig så att har cirka 25 000 fordon, cirka 17 000 och ca 117 000. Vi har samma åsikt nu som i tidigare överenskommelse. Det viktigaste är att i stort sett ta bort trafiken från och kraftigt minska den på . Detta är endast möjligt om en komplett ring byggs runt staden. Förutom det strategiska i ökad kapacitet förbi vattnen finns det också stora problem med förbindelser på tvären, såväl norr som söder om tullarna. De länkarna måste anpassas till hur en komplett ring skall se ut och till vilken kapacitet den skall ha. Att planera och bygga länkar som lösryckta delar ur en trafiklösning är inte seriöst. Vi är beredda att samverka kring en kapacitetshöjande trafikpolitik som förbereder för bättre tider och en större befolkning. En politik som enbart syftar till att ställa till det för bilisterna och göra det dyrare för stockholmarna att leva kommer aldrig att få vårt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en politik som låter växa, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en ny strategi för nya arbeten i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att förlägga fler högskoleutbildningsplatser till ,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av sänkta skatter för att få fart på tillväxten och utöka den enskildes frihet,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en ny politik för utbyggnaden av infrastruktur, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att inte genomföra några regionala bensinskattehöjningar eller arbetsgivaravgiftshöjningar,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att förändra dagens kommunala inkomstutjämningssystem till ett enbart statligt kostnadsutjämnande system.3 1 Yrkande 3 hänvisat till UbU. 2 Yrkandena 4 och 6 hänvisade till SkU. 3 Yrkande 7 hänvisat till FiU.