mot · GK02K14 · 1997-01-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:67 Digitala TV- sändningar InledningRegeringens förslagI propositionen föreslås att digital marksänd television införspå ett begränsat antal orter i landet. Förslaget motiveras avatt regeringen vill undvika att public service-företagen, dvsSVT 1 och , hamnar på efterkälken inom den tekniskautvecklingen. Public service-kanalerna kommer enligtförslaget att under en övergångstid samsändas i analoga ochdigitala marknät, med sändningsstart tidigast hösten 1997.Under omställningsperioden måste hushållen investera idigitala mottagare, digitalavkodare, till en beräknad kostnadav . Sändningsverksamheten i sin helhetskall bekostas av medverkande företag, vilket innebär attäven kostnaden för eventuell ekonomisk stimulans tillhushållen skall bekostas av dessa företag. Regeringen skallsuccessivt ta ställning till om och på vilket sätt verksamhetenskall fortsätta. En utvärdering skall ske tidigast efter ett årssändningar. skall gällande lagstiftning för TV-medier gälla också för digital-TV. Ett uttalat krav för enpermanentning av verksamheten är att de digitalamarksändningarna bedöms bli ekonomiskt bärkraftiga.Förslaget, som bygger på en trepartiuppgörelse mellanSocialdemokraterna, , sägs syftatill att säkerställa yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald.I linje härmed uppges digitaltekniken användas så att denvidgar yttrandefriheten och mångfalden samt motverkarprivat och offentlig maktkoncentration.Sammanfattning av vårt förslagDet är fel av regeringen att politiskt satsa på ett stolpbundetmarknät för sändning av digital-TV i syfte att utöva politiskkontroll över medierna. Systemet blir dessutom bådeotidsenligt och kostsamt. Eftersom tekniken utvecklas snabbtriskerar marksänd digital-TV snabbt att bli tekniskt förlegad.De stordriftsfördelar som finns i t ex satellit- ochkabelbaserad digital-TV gör att marksändningarna blirmindre betydelsefulla. Kabelanslutning ger dessutom - tillskillnad från mottagning via marknätet - hushållen godtillgång till interaktivitet.Genom den överenskommelse som Socialdemokraterna, ochFolkpartiet ingick , se prop s 23, och som innebär att ett nät avmarksänd digital-TV skall byggas upp, försöker regeringen låsa fast oss i engammalmodig struktur. Eftersom det tekniska utrymmet är begränsat i detmarksända digitala nätet ges också staten möjlighet att sätta upp restriktioner,t ex genom krav av public service-karaktär eller genom formen av urvals-förfarandet.Mot bakgrund av den allt snabbare tekniska utvecklingen och den alltmerpåtagliga multimedieverkligheten framstår regeringens förslag som inskränkt.Gamla kontrollmetoder och styrmedel fungerar inte längre eftersominformationsteknologin blir alltmer överskridande och rum.Regeringens planer på att påbörja uppbyggnaden av ett marknät bör därföromedelbart avskrivas. Propositionen bör avslås. I stället bör SverigesTelevision få tillstånd att sända TV analogt och digitalt via satellit ochkabel.I dag sänder analogt via satellit till våra nordiskagrannländer, men är förhindrad att sända analogt via satellit till . Dethindret bör nu tas bort och bör få börja sändabåde digitalt och analogt över satellit även till de svenska hushållen.Det finns också förutsättningar för ytterligare två marksända nät iSverige. Möjligheten att sända marksänd television bör utnyttjas fullt ut. Nyakanaler och nya aktörer ökar mångfalden. De två kvarvarande näten, M 4 ochM 5, för marksänd television bör därför frigöras för koncession.Digital-TV - moderatautgångspunkter och förslag Satellit, kabel och marknätÖvergången från analog till digital distributionsteknikinnebär att överföringskapaciteten kan mångdubblassamtidigt som den digitala tekniken öppnar upp detinteraktiva mediet. Bl a kommer hushållen att kunna anpassaTV-utbudet efter sina egna behov och önskemål. Vidare gerdigitaliseringen tillgång till en mängd nya multimedialatjänster.Digitala satellitsändningar ger fyra gånger högre överföringskapacitet änanaloga och sker över vissa satelliter. Genom att använda någrahögkapacitetssatelliter kan man nå ut med flera hundra kanaler till hushållen.På motsvarande sätt är det enkelt att digitalisera kabelnätet. Momentant kandigitaltekniken sju- till åttadubbla överföringskapaciteten i kabelnätet, som idagsläget kan överföra 30-40 kanaler. kan den tekniska utvecklingenytterligare öka överföringskapaciteten i kabelnätet. Det finns inte heller någotsom hindrar att det sänds både analogt och digitalt i samma kabelnät. Destordriftsfördelar som ligger i satellit- och kabelbaserad digital-TV gör attmarknätssändningarna förlorar i betydelse.Mot denna bakgrund anser vi att regeringen har gjort en felsatsning närman politiskt satsar på ett stolpbundet marknät för sändning av digital-TV.För oss framstår marknätet som både otidsenligt och onödigt kostsamt.Varför har då regeringen valt denna modell?Till skillnad från t ex satellitsändningar, ger marknätet regeringen möj-lighet att utöva politisk kontroll och makt över medierna. Marksänd TV, lik-som kabelsändningar, omfattas av svensk lagstiftning och det torde såledesvara regeringens ambition att kunna kontrollera TV-distributionen - inne-hållet - som ligger bakom. I det marksända nätet är det tekniska utrymmetbegränsat, vilket möjliggör för staten att sätta upp restriktioner. I 3 kap. 2 §första stycket yttrandefrihetsgrundlagen föreskrivs att rätten att sändaljudradio- och televisionsprogram till allmänheten på annat sätt än genomtråd får regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd ochvillkor att sända. Staten kan härigenom ställa krav av public service-karaktär,eller - i likhet med vad som föreslagits av Lokal- och när-radiokommittén - ersätta auktionsförfarandet med ett urvalsförfarande, s kskönhetstävlingar, som styrs av ägarförhållanden och programverksamhetensinriktning. En sådan strävan hos regeringen är inte bara uttryck förinskränkthet och maktfullkomlighet utan ter sig också fruktlös med tanke påen alltmer påtaglig multimediaverklighet. Gamla kontrollmetoder ochstyrmedel tappar i legitimitet allteftersom informationsteknologin och övrigteknik blir alltmer överskridande och rum. Skärskådar vi regeringensförslag så finner vi att regeringen försöker låsa fast oss i en överspeladstruktur. Ett begränsat antal hushåll skall erbjudas att få ta del av en stats-kontrollerad digital-TV med ett i förhållande till satellit- och/eller kabel-anslutna hushåll betydligt mindre program- och tjänsteutbud. Kabelanslutningger dessutom - till skillnad från mottagning via marknätet - hushållentillgång till hög interaktiv kapacitet, vilket fordras för att hushållen skallkunna ta del av utbudet av interaktiva tjänster och t ex kommunicera medavsändaren genom Internet.Regeringens val av distributionsteknik ställer hushållen och public service-företagen vid sidan om den informationsteknologiska utvecklingen ochdärmed en vital del av samhällsutvecklingen i stort. Regeringen tycks intevilja acceptera att vi lever i där användningsområdet och nyttan avteknik-, medie- och informationsutvecklingen endast begränsas av vår fantasi.Enligt vår uppfattning bör regeringens planer att påbörja uppbyggnaden avett marknät avskrivas . Nästa steg för regeringen bör i stället varaatt låta få tillstånd att sända TV analogt ochdigitalt via satellit och kabel. sänder analogtöver satellit till våra nordiska grannländer, framfört allt till , men ärförhindrad att sända analogt via satellit i . Enligt vår uppfattning ärdet nu hög tid att det nuvarande hindret tas bort och att SVT får börjasända både digitalt och analogt över satellit även till de svenska hushållen. Detekniska förutsättningarna finns redan och en verksamhet med såväl analogasom digitala sändningar skulle kunna påbörjas tämligen omgående.Dessförinnan krävs dock att de legala svårigheterna att upprätthålla "must-carry"-skyldigheten, dvs skyldigheten för kabelföretag att vidaresända SVT1, och , får sin lösning. Enligt vår mening framstår det somorimligt att kabelföretagen skall vara skyldiga att vidaresända upp till 20digitala kanaler kostnadsfritt. Den nuvarande sändningsplikten måste därförändras, och det innan digitala sändningar över huvud taget påbörjas.Regeringens förslag till marknätslösning kommer inte bara att bli kostsamutan framstår dessutom som irrelevant för hushållen. har uppskatt-ningsvis av alla svenska TV-hushåll tillgång till kabel-TV. 88procent av alla svenska TV-hushåll har tillgång till antingen kabel-TV elleren egen satellitmottagare. av hushåll är såledeshelt beroende av marknätet för att ta emot TV-sändningar. Av landets TV-hushåll får tillgång till de marksända kanalerna , ochTV 4 genom kabelnätverk. Det marksända nätet drivs att statliga Terracomoch sänder sina tre kanaler till av befolkningen. Bara 12 procenthar Terracom som sin enda möjlighet att ta emot TV, dvs de hushåll somsaknar tillgång till både kabel och satellit. skulle kunnasända sina två kanaler via satellit men regeringen vill inte tillåta detta. Detärbl a mot dessa uppskattade beräkningar som regeringens förslag skall ses.Som framgått ovan utgör digital-TV bara en del i den nya mediemiljö somnu växer fram. I takt med den informationsteknologiska utvecklingen kom-mer gränserna mellan nuvarande medier - radio, TV, datakommunikation,telefoni m m - att suddas ut. I stället kommer medierna att integreras i en ochsamma distributionsform med möjlighet till interaktivitet. Dessa nätverk kansåledes användas till betydligt mer än vanliga TV-sändningar, t ex infor-mationssökning, elektronisk post, utbildning och Internet. Denna möjlighetges inte med regeringens förslag eftersom marknätet har en mycket begränsadinteraktiv kapacitet. En annan svaghet med regeringens förslag är att det utgårfrån en ännu inte existerande konstruktion. Enligt vår uppfattning borderegeringen ha utnyttjat de distributionssystem som redan finns eller som ärunder snabb uppbyggnad och på vilka stora ekonomiska resurser redansatsats. På grund härav och på de skäl som tidigare angetts kan vi inte ställaoss bakom regeringens förslag i någon del. Propositionen bör därför avslås.Finansieringsformen reser frågorVad gäller kostnaderna för regeringens föreslagnasändningsverksamhet så behövs ytterligare klarlägganden.Sändningsverksamheten skall enligt regeringen i sin helhetbekostas av medverkande företag. Frågan som reses är vilkaföretag som är att betrakta som "medverkande". är ett monopolföretag. Om Terracomtillåts att delta i finansieringen av stimulanserna tillhushållen riskerar regeringen att konkurrensen på marknadensnedvrids. Vi ställer oss därför tveksamma till om Terracom,med hjälp av vinsterna från sitt distributionsmonopol av SVT1, och , skall tillåtas konkurrera med kabel-satellitdistributörer. Härutöver måste också ifrågasättas omdet är lämpligt att över sinstatsfinansierade budget skall vara med och bekosta denstimulans som hushållen förmodas behöva för att anskaffaerforderlig mottagarutrustning. Enligt vår mening börSveriges Television i sin funktion av public service-företagstå neutral till de olika alternativa distributionsformerna. Iannat fall kan förtroendet för opartiskheten ochobjektiviteten hos undergrävas. Medhänsyn till landets svåra ekonomiska situation och alla denedskärningar som genomförts inom såväloffentlig som privat verksamhet, måste man också fråga sigom det är rimligt och lämpligt att skallmedverka till att stimulera hushållens inköp avmottagarutrustning för den distributionsform som medför dehögsta kostnaderna. Från moderat håll kan vi inte accepteraen sådan lösning av finansieringsfrågan. Vid bifall tillmoderaternas huvudyrkande, avslag på propositionen,bortfaller naturligtvis denna fråga av sig självt.Fria medier ger ökadmångfald och vidgadyttrandefrihetDet förhärskande monopol- ochförbudstänkandet på medieområdet fick genom enomfattande opinionsbildning för frihet i etern och till följd avden tekniska utvecklingen ge vika för en avregleringinom radio och TV. Det började med närradion, och fortsattemed satellit- och kabel-TV, reklamfinansierad marksänd TVoch privat lokalradio. Utvecklingen mot fria medier är ettresultat av att den mediepolitik som den borgerligaregeringen förde och som radikalt har förändrat Sverigesmediemiljö. Socialdemokraterna har dock sedanregeringsskiftet försökt återställa och begränsafriheten på medieområdet, vilket närmare beskrivs i detföljande.Den privata lokalradionDen privata lokalradion infördes för att främjamångfald, konkurrens och yttrandefrihet runt om i landet.Syftet var att skapa en radioform som stod fri från politiskstyrning av programinnehållet och som gav fler aktörermöjlighet att vara med och utveckla radion. När de privatalokalradiotillstånden fördelades användes ettöppet auktionsförfarande. Den då nytillträddasocialdemokratiska regeringen gjorde allt som stod i dessmakt för att stoppa auktionen men lyckades inte. Några nyalokalradiotillstånd har emellertid inte upplåtits sedan hösten1995, då riksdagsminoriteten inte längre kunde förhindraikraftträdandet av den s k stopplagen, som gäller t o mutgången av juni månad 1997 - och som Socialdemokraternamed största sannolikhet kommer att vilja förlänga.Regeringen bör dock i det sammanhanget betänka atttillkomsten av fler, privata radiostationer inte bara leder tillökad mångfald och större yttrandefrihet utan attavregleringen och den tidigare fördelningen avsändningstillstånd dessutom har skapat en stor antal nyaarbetstillfällen. För att öka mångfalden och yttrandefriheten,liksom för att kunna skapa fler nya jobb på detta område,krävs att stopplagen upphävs.I dag kan vi konstatera att den privata lokalradion utvecklats till enlyssnarsuccé. Över två miljoner människor lyssnar på lokalradio.Lokalradion har dessutom blivit ett värdefullt reklammedium på många orter,vilket kommit små och medelstora företag till del och därmed även bidragittill en värdefull konkurrens till redan etablerade medier. Den fortsattautbyggnaden av lokalradion riskerar nu att gå i stå. Det finns en klart uttaladmotvilja till privat lokalradio hos socialdemokratin. Inte minst framgår dettaav Lokal- och närradiokommitténs majortitetsförslag, som den moderateledamoten reserverade sig emot, om ändrade regler för lokalaljudradiosändingar, som presenterades i betänkandet Den lokalaradion, SOU 1996:176.Med en osaklig verklighetsbeskrivning som grund föreslår utrednings-majoriteten att ett nytt fördelningsförfarande skall ersätta det fria auktions-förfarandet fr o m . Förutsättningar för nuvarande tillståndsinnehavarekommer då också att radikalt förändras. Enligt nuvarande regler hartillståndsinnehavaren kunnat planera för och inrätta sig efter en förlängningav tillståndsperioden . Om förslagetrealiseras ersätts auktionsförfarandet med ett urvalsförfarande därägarförhållanden och programverksamhetens inriktning blir avgörande för omen intressent skall få sändningstillstånd eller inte. Detta innebär attnuvarandetillståndsinnehavare riskerar att stå utan tillstånd efter 2001, med allt vaddetinnebär i form av förlorade personella och ekonomiska satsningar.Tillståndsinnehavet kommer dessutom att omgärdas med en radinskränkningar, såsom att tillståndet inte skall få överlåtas och att ägar-förändringar endast skall få äga rum i begränsadomfattning och efter godkännande från en nyinrättad tillståndsnämnd. Denmoderata ledamoten i utredningen har i en reservation pekat på att majori-tetens förslag i denna del vid en prövning kan visa sig stå konflikt med såvälgrundlagens som rättighetsskydd. När regeringen nuhar att ta ställning till lokal- och närradiolagens förslag utgår vi från attframförda invändningar mot förslaget kommer att tillmätas stor betydelse,inte minst med anledning av de tveksamheter som förslaget rymmer av rentkonstitutionell karaktär. I stället för att genomföra kommitténs förslag börstopplagen avvecklas och tillkommande frekvenser fördelas enligt dettidigare auktionsförfarandet. Den allmänna strävan måste vara att ta vara pånya möjligheter inom medieområdet och bejaka utvecklingen mot ökadyttrandefrihet och mångfald. Inte tvärtom.Frigör M 4 och M 5 för koncessionEnligt moderata utgångspunkter är statens viktigaste uppgiftpå medieområdet att garantera etableringsfrihet så långttekniken och frekvensutrymmet förmår. Det är redan utrettoch klarlagt att det finns förutsättningar för att etablera tvånya nät för marksänd television i . För oss är detsjälvklart att möjligheterna att sända marksänd TV börutnyttjas fullt ut. Nya kanaler och nya aktörer ökarmångfalden och vidgar yttrandefriheten. I linje härmed anservi att de två kvarvarande näten, M 4 och M 5, för marksändtelevision skall frigöras för koncession.Det fjärde nätet, M 4, kan börja sända efter fattat beslut. Närnätet är fullt uppbyggt kommer sändningarna att nå avbefolkningen. Det femte nätet, M 5, kan - under förutsättning att frekvenseräven i den översta delen av UHF-bandet tas i anspråk - uppnå en täckning . M 5 kan börja sända efter fattat beslut.M 4-nätet bör användas för regional-TV. Därmed skapas utrymme för femnya över landet (Syd, Väst, Öst, Central och Nord). Denregionala televisionen och programproduktionen kommer härigenom attvitaliseras, bl a genom att också kan samverka i nationellanätverk och ge programproduktion och kulturliv nya scener med nationellräckvidd. Programplanering och programutveckling skulle också kunnabyggas upp utifrån skilda regionala utgångspunkter. Redan befintligarikstäckande kanaler skulle utsättas för effektiv konkurrens.Koncessionsgivningen till M 4 och M 5 bör ske samtidigt.De nya regionala stationerna skall ha möjlighet till samsändningar. De nyakanalerna skulle därmed kunna konkurrera med rikskanalerna, både vadgäller dyrare produktioner och på den nationella reklammarknaden.Om det finns fler intressenter för samma frekvens bör det öppnaauktionsförfarandet tillämpas på samma sätt som vid fördelningen av denprivata lokalradions frekvenser. För att förebygga att innehavet av sändnings-frekvenser missbrukas skall outnyttjade sändningstillstånd kunna dras in. Föratt motverka uppkomsten av en monopolsituation bör rätten att äga fler i samma spridningsområde begränsas.Regeringen bör få i uppdrag att skyndsamt påbörja beredningen av ärendetom att frigöra M 4 och M 5 för koncession med siktet inställt på att ettauktionsförfarande kan äga rum före mandatperiodens utgång.TeknikoberoendemultimedielagstiftningTryckfrihetens- och yttrandefrihetensprinciper skall vara gällandeYttrandefriheten liksom tryckfriheten grundas på enövertygelse om att mångfalden bäst skyddas och stärks avetableringsfrihet. Det skall råda stor frihet att ge ut ochdistribuera medieprodukter och pröva deras ekonomiskabärkraft. Det bör vara hushållen som genom sina val avgörvilka produkter som skall ha förutsättningar att distribueras isåväl etern som i tryckt form.Yttrandefriheten och rätten till fri opinionsbildning utgör det grund-läggande fundamentet i ett fritt, allsidigt och demokratiskt samhälle. Ettsedan länge eftersträvat mål för oss moderater har därför varit att skapa friaoch oberoende medier, vilka inte skall begränsas av något annat äntryckfrihets- och yttrandefrihetsgrundlagstiftningen. Vad gäller kommandelagstiftningsarbete på medieområdet måste numera även den informations-teknologiska utvecklingen vägas in. Informationstekniken får allt störregenomslag och ingår redan som en självklar del i vår mediemiljö. Dentraditionella uppdelningen av medier kommer att upphöra, i stället närmar vioss en multimediemiljö. En sådan utveckling ställer helt andra krav på vårlagstiftning. Teknikberoende lagstiftning blir snabbt föråldrad. Gränslösamedier blir mindre nåbara med nationell lagstiftning. Från moderat håll ser vidärför ett behov av en multimedielagstiftning som, i stället för att regleramediernas eller teknikens enskildheter, utgår från generalitet och teknik-oberoende och som rättar sig efter regeringsformens, tryckfrihetens, yttrande-frihetens och principer.Även måstebeaktasEnligt artikel 10 i , som sedan den 1januari 1995 gäller som svensk lag, skall envar äga rätt tillyttrandefrihet, dvs frihet att mottaga och sprida uppgifter ochtankar utan inblandning av offentlig myndighet ochoberoende av territoriella gränser. Mot bakgrund härav har vimoderater framhållit nödvändigheten av att staten avstår frånatt agera smakdomare över innehållet i etermedierna, påsamma sätt som tryckta medier. Staten måste över huvudtaget avhålla sig från att göra bedömningar utifrån rentinnehållsmässiga principer. Den s k (JU1994:13, dir. 1994:104), som har i uppdrag att analyseratryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagenstillämplighet på nya medier, kommer attpresentera sina förslag. Vi förutsätter att det efterföljandeberedningsarbetet inom kommer attbedrivas skyndsamt och att de ovan anförda synpunkternabeaktas i det sammanhanget. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att ändra "must-carry"-skyldigheten innan digitalasändningar påbörjas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ge tillstånd att påbörja analoga ochdigitala sändningar via satellit,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om finansieringsformen för utbyggnaden av marknätet.