mot · GL02A431 · 1997-10-06 00:00:00 — När regionalpolitiken infördes och fram till och med åttiotalet tillhörde hela stödområdet för regionalpolitiskt företagsstöd, dvs. Länet ingick därmed i stödområdet i likhet med övriga inlandsområden i de så kallade skogslänen. gjordes en genomgripande ändring i den nya förordningen om regionalpolitiskt företagsstöd, SFS 1990:642, som i huvudsak innebar att maximal stödnivå minskades i alla stödområden. Stödområde A och B minskade från respektive till respektive och bytte namn till stödområde 1 och 2. Stödområde C, där stödnivån varit maximalt , togs bort. Detta inträffade som vi fick en konjunkturnedgång i landet. Eftersom kommun och fyra församlingar i tidigare tillhört stödområde C, hamnade dessa med automatik utanför stödområdet genom dessa ändringar. kommun och delar av kom därmed att bli en ensam ö mitt inne i stödområdet. Trots de uppenbara geografiska nackdelarna, jämfört med mer centrala delar av landet, jämställdes förhållandena "i denna ö" med mer centralt belägna orter i landet. Den djupa lågkonjunkturen har resulterat i en rad förändringar av stödområdena. Vissa församlingar i stödområde 2 har flyttats till stödområde 1. De kommuner i som tillhörde stödområde 2 har permanent tilldelats förhöjd stödnivå, . Vissa församlingar i och kommuner har förts in i stödområde 2. Utanför länet har ett flertal kommuner proklamerats som tillfälliga stödområden. Dessa kommuner finns i huvudsak längs och innefattar även en kommun med residensstad. Det synes därvid svårförståeligt att inte även de centrala delarna av placerats in i stödområdet. Det beskrivna visar det ständigt föränderliga i förutsättningarna att bedriva en konstruktiv regionalpolitik. Ständiga detaljförändringar ger uppsummerat intrycket av en osäkerhet på centralt håll. Nittiotalets utveckling i inland visar på brister i förutsättningarna trots regionalpolitiken. Ett uttryck för behovet av samlade och koncentrerade insatser är t.ex. att samma förutsättningar gäller i det geografiskt sammanhållna stödområdet för strukturfondsmedel inom mål 6, ett stödområde i inlandet dit medlen prioriteras. Utvecklingen i med stora neddragningar inom den offentliga sektorn har slagit särskilt hårt, då den sektorn traditionellt varit stor i länet. Det är därvid inte bara vissa delar av länet som drabbas, utan länet som helhet. Därför är det viktigt att även i regionalpolitiskt sammanhang se länet som en helhet. Förändringar i omvärlden sker snabbt och förutsättningar ändras ständigt. Att i detalj styra de väsentliga villkoren för regionalpolitiska insatser ter sig därför föråldrat. En metod som är mer anpassad till en operativ regionalpolitik är att införa regler som utgör ett ramverk och där prioriteringar kan göras regionalt inom ramen för länsanslaget. bör få pröva en modell där, inom ramen för maximala nivåer, hela länet utgör ett stödområde. Det ankommer sedan på att göra prioriteringar så att, inom ramen för tilldelat länsanslag, medlen används på ett för länet optimalt sätt. kan på ett mer operativt sätt styra medel till prioriterade områden beroende på förhållanden i länet. Exempel på prioriteringar kan vara geografiska, stödnivåer, tidsbegränsningar, branscher, storlek på företag, utvecklingsbenägenhet, exportpotential, nyetableringar etc. etc. För att inte "neutralisera" insatta resurser är det viktigt med prioriteringar och koncentration av insatserna. Utifrån motivet om prioritering och koncentration av regionalpolitiska insatser följer som en konsekvens därav, att en utvidgning av mål 6-området till att omfatta även skulle innebära en avsevärd försvagning av de insatser som ska göras i de regionalpolitiskt prioriterade områdena i inlandet. I det scenariot bedöms det nuvarande mål 6-området vara det som drabbas mest negativt om mål 6-området utvidgas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitiska stödområden i .