mot · GL02Ub267 · 1997-10-06 00:00:00 — 1.1 Humanistisk bildningssyn en helhetssyn 1.2 Mer pengar till skolan 2 Ingen ska gå ut med underkända kunskaper 2.1.1 Självstyrande och självförvaltande skolor 2.1.4 Lokal uppföljning och utvärdering 2.1.5 Tidig information om elevens kunskaper 2.2 Ta vara på olika begåvning 2.2.1 Skolan har ansvar för alla elever 2.2.2 Teori och praktik 2.3 Uppvärdera lärarnas roll 2.4 Bra miljö för lärande 2.4.1 Närhet i skolan 2.4.3 IT i skolan 2.4.6 Miljön i skolan 3 Åtaganden för föräldrarna 3.1 Stöd barnens inlärning 3.2 Medverka i skolan 4.1 Decentralisering av gymnasieskolan 4.3 En ny och modern lärlingsutbildning 4.5 Utbildning inriktad på entreprenörskap I skolan tar våra barn viktiga steg in i kunskapssamhället. Och våra förhoppningar och förväntningar på skolan är många. Om skolan ska kunna förbereda eleverna för ett livslångt lärande måste skolan utgå från att alla barn har sin egen personlighet, sina egna förmågor och egenskaper som skolan ska ta vara på och utveckla. Sexåringarna som börjar i skolan kommer att gå i pension . En bra utbildning är avgörande för att våra barn och ungomar ska kunna färdas väl genom kunskapssamhället. Den som bara har grundskoleutbildning löper dubbelt så stor risk att bli arbetslös jämfört med den som har en avslutad gymnasieutbidling. Den som bara har gymnasieutbildning löper i sin tur dubbelt så stor risk att bli arbetslös jämfört med den som har avslutat högskolestudier. Därför är det så viktigt att se till att alla lyckas i skolan för att lägga en bra grund för varje ung människa . I den här motionen beskriver vi hur vill forma 2000-talets skola. I stället för det gamla industrisamhällets centralstyrda skola vill vi skapa det nya kunskapssamhällets lokalt utformade skola. Barn och ungdomar ska ha förmånen att gå i en skola i världsklass. Nuvarande skola är uppbyggd efter principen att kommunerna och skolan ska leverera obligatorisk skola. vill forma en skola där åtagandet inte upphör förrän eleven har godkända kunskaper och betyg. Dagens skola sätter upp en kunskapsribba , och ser hur många som kan hoppa över. Vi menar att skolans åtagande inte ska upphöra, förrän alla kan hoppa över kunskapsribban. Det är dags att göra upp med det felaktiga synsätt som accepterar skolans stora misslyckanden. En del hävdar att det är socialt och demokratiskt acceptabelt att alla elever inte kan klara skolans krav. Ingen ska behöva sluta med underkända betyg, skolans åtagande för en elev skall inte upphöra förrän eleven är godkänd. Därmed läggs också en tillräckligt bra grund för gymnasieskolan och möjligheten att uppnå formell behörighet till högskolestudier. Även om målet är lika för alla, kan vägen till målet se mycket olika ut. Vissa elever lär sig lättare genom att arbeta praktiskt medan andra lär sig genom att studera teoretiskt. Skolan måste bygga på en helhetssyn där lärandet sker i många möjliga former och situationer och där olika inlärningsmetoder används. På gymnasienivå ska man kunna ta sig fram till målet behörighet för högskolestudier på flera olika vägar, t ex genom en stor del lärlingsutbildning i arbetslivet. 1.1 Humanistisk bildningssyn en helhetssyn Det humanistiska bildningsideal vi ansluter oss till bygger på föreställningen att människan är eller borde vara en varelse som bildar sig, skapar sig, gör sig till något som inte är på förhand givet. Det innebär att se bildning som en process och står i motsättning till ett mer statiskt synsätt, som ger ordet bildning innebörden av en uppsättning fasta kunskaper och förhållningssätt som ska vidareförmedlas. Bildningen är något som människan gör med sig själv i ett fritt sökande efter kunskaper styrd av det egna förnuftet. Ordet bildning har starkt samband med betydelsen att forma, att skapa. Människan är oavslutad och äger förmågan att bilda eller forma sig. Människans medfödda nyfikenhet är plattformen för hennes lärande. Om skolan inte förmedlar kunskaper, som är engagerande, meningsfulla och användbara, dör snart intresset från elevernas sida. Kunskap är hela människans utveckling. Människan måste få utvecklas genom fantasi och skapande. Varje människa är utrustad med förmågan att vara kreativ och med outtömliga möjligheter till gestaltning. Vi beskriver en skola med stora och växande möjligheter. Men dessa kan bara tas tillvara om skolan ställer mycket klara och tydliga krav på kunskap. På samma sätt ska skolan obevekligt kräva ordning och reda av sina elever. Annars går möjligheterna förlorade. Förändringarna går oerhört snabbt i det framväxande kunskapssamhället. Många av de nu snabbast växande yrkesgrupperna fanns inte för några decennier sedan, och dagens skola ska delvis utbilda för yrken som ännu inte ens finns. Kunskap och innebär att alla behöver goda baskunskaper men också att vi måste lära nytt och att använda och utveckla kunskap för att lösa nya problem vi lär för att lära. Det handlar om ett livslångt lärande, där lärandet kan ske på många olika sätt. 1.2 Mer pengar till skolan När underskottet i statens budget var som högst, lånade staten till ungefär var fjärde krona som betalades ut. Var tredje lärare betalades med lånade pengar, var tredje skolbok betalades med lånade pengar. kan vi ge mer pengar till skolan, och behöver inte låna till en krona av dessa pengar. medverkade till beslut om att tillföra kommmuner och landsting . Vårbudgeten som medverkade till innebär ett tillskott på ytterligare , och en varaktig högning av statsbidragen till kommuner och landsting med 8 miljarder krornor . kommer också framöver att arbeta för mer resurser till skolan. Det är en viktig uppgift för kommunerna att slå vakt om ökade lokala satsningar på skolan. 2 Ingen ska gå ut med underkända kunskaper Tillsammans måste vi lyfta skolan och mobilisera stora delar av samhället för en bättre skola. Lärare, föräldrar, barn, ungdomar, övrig skolpersonal, politiker, fritidsledare, osv alla behöver göra insatser. På så sätt kan vi förverkliga drömmen om att varje barn ska få möjlighet att utvecklas i nivå med sin inneboende förmåga. Vi föreslår ett övergripande kontrakt för kunskap i skolan byggt på principen att ingen ska behöva lämna utan godkända betyg. Det kan utformas som ett ömsesidigt åtagande för å ena sidan stat, kommun och skola och å andra sidan föräldrar. Åtagandet för stat, kommun och skola ska inriktas på att släppa loss lokal utvecklingskraft och självstyrande skolor ta vara på olika begåvningar hos skolans elever ge lärarna bättre möjligheter att verka professionellt i skolan skapa en förstklassig inre och yttre miljö i skolan Åtagandet för föräldrar ska inriktas på att läsa läxor med barnen och skapa gott stöd för deras lärande medverka i skolan när det gäller föräldrainflytande och motverka våld och mobbning Målet ska vara att alla ska kunna sluta med godkända kunskaper. Kontraktets inriktning ska också vara att säkerställa att skolorna erbjuder specialundervisning för de elever som riskerar att inte uppnå godkänd nivå, samt att de skall se till att klasserna inte blir större än att varje enskild elev kan få den hjälp som hon eller han behöver. Det som här sagts om kontrakt ska ligga till grund för regeringens arbete med skolans fortsatta utveckling. Detta bör ges regeringen till känna. De bästa möjligheterna att förverkliga den goda kunskapsskolan finns lokalt där man känner till elevernas behov och kan ta tillvara lärarnas professionalism. För att nå målet att ingen elev ska bli underkänd måste skolsystemet utvecklas till att vara mer flexibelt, mer lokalt utformat och mer målstyrt. Genom att främja lokal frihet, lokal makt över resurserna, möjlighet att lokalt välja undervisningsmetoder, lokal flexibilitet, lokal uppföljning och utvärdering, tror vi att lokal utvecklingskraft kan frigöras så att målet blir möjligt att uppnå. 2.1.1 Självstyrande och självförvaltande skolor Vi vill skapa lokal makt över resurserna. Det uppnås genom att göra skolorna självstyrande och självförvaltande. Kommunen och skolan måste fokusera den lokala nivåns möjligheter. Viktiga beslut om tex budgeten måste decentraliseras till den lokala skolan. Aktiva skolledningar som verkligen förfogar över olika beslut kan också finna många olika lösningar. På så sätt kan förbättringar åstadkommas vad gäller t ex arbetsorganisation, schemaläggning och vikariehantering, läromedel och driftsekonomi. Genom att kombinera det klara målet att ingen ska lämna utan att vara godkänd med mycket större möjligheter att lokalt bestämma över resursernas fördelning, blir det naturligt att rikta mer resurser till de elever som allra bäst behöver dem. Det blir ett ansvar för varje skola att rikta fler resurser till elever med behov av särskilt stöd, annars kan man inte klara sitt åtagande. Det kan också innebära omfördelning av resurser mellan olika skolor i kommunen. Det finns en inbyggd motsättning mellan den målstyrning som vi vill vidareutveckla för skolan och den tidsstyrning som timplanen innebär. Det är inte antalet timmar som ska utgöra grunden för den likvärdiga utbildningen utan målet för undervisningen. Timplanen upplevs fortfarande som ett hinder för ämnesövergripande undervisning och lokal skolutveckling. Timplanens traditionellt styrande roll bör minska och vartefter upphöra. Skolans möjlighet att organisera undervisningen efter lokala behov och önskemål måste öka, som ämnesövergripande undervisning och tematiska studier underlättas. För att anpassa skolan till den enskilde eleven och för att öppna fler vägar att nå skolans mål, måste ansvaret att utforma timplaner helt föras över till den lokala nivån. Det bör bli ett ansvar för ledarna, lärarna, eleverna och föräldrarna. I ett första steg bör den statliga styrningen minskas genom att det lokala jämkningsutrymmet ökas. bör systemet med minsta garanterade undervisningstid och timplaner helt tas bort. Detta ska ges regeringen till känna. Som exempel kan nämnas att de Nya Zeeländska läroplanerna är utformade som ramar. Dessa fastställer klart och tydligt principerna, men ger enskilda skolor stor frihet att utifrån dessa principer utveckla sin egen lokala läroplan. Centralt har man inte fastställt någon timplan som reglerar i detalj utan det är upp till varje enskild skola att ansvara för detta. I läroplanen betraktar man också elevens studieframgång som en process . I det dagliga arbetet ska eleven uppmuntras att se sig själv som kapabel och självständig i ett livslång lärandeförlopp. Detta skapar också trygghet, arbetsro och mindre frustration hos lärarna. har i debatten om flexibel skolstart framhållit behovet av en tioårig grundskola med gemensam skolstart för alla sexåringar. Huvudsyftet har varit en ambitionshöjning för skolan. Dessutom kan en tidigare skolstart ses som en möjlighet att ge varje barn den tid det behöver för att lära och utvecklas. Vi ser nu att en 10-årig grundskola är på väg att växa fram. Men med vår vision av en skola inför 2000-talet vill vi gå ett steg vidare. Skolan måste utgå från varje individs egna förutsättningar till att få en bra utbildning. Det handlar om att se en helhet för den enskilde eleven, som tar hänsyn till att elever behöver olika på sig för att bli godkänd. Vissa kommer att gå snabbare fram medan andra ges möjlighet att ta på sig. Det kan alltså ta olika för olika elever att gå igenom . Det viktiga är att skolans åtagande inte ska upphöra innan eleven är godkänd. Vi förordar att skollagen ses över i det syftet. Det bör ges regeringen till känna. Det finns rena undantagsfall där det kan behöva vara möjligt för bl a läströtta elever, att göra uppehåll från , t ex för att delta i praktikprogrammet på gymnasiskolan, och senare avsluta godkänd grundskoleutbildning. Det gäller att finna tillämpbara lösningar, utan att göra avkall på principen att alla ska uppnå godkända kunskaper. I en åldersblandad och sammanhållen grundskola är det naturligt att organisera undervisningen i olika grupper. Eleverna kan delta i varierande grupper beroende på vilka behov eller önskemål de har. Med åldersblandad undervisning öppnas möjligheten att ta olika på sig för olika moment. Eleven behöver inte i alla moment följa sina jämngamla kamrater utan kan, då det är motiverat, delta i undervisning eller aktiviteter bland äldre eller yngre kamrater. 2.1.4 Lokal uppföljning och utvärdering anser att utvärdering och kvalitetsfrågor är viktiga i ett decentraliserat system. Synen på bildning och kunskap får konsekvenser för hur vi mäter kvalitet och gör våra utvärderingar. Om vi har uppfattningen att bildning är en uppsättning fasta kunskaper då mäter vi kvalitet på ett sätt. Har vi däremot förhållningssättet att bildning är att vi lär för att använda och utveckla kunskap för att lösa nya problem, så får det också konsekvenser för hur vi utvärderar och mäter kvalitet. är mycket skeptiskt till att bygga upp en verksamhet med statliga utbildningsinspektörer. Vi anser istället att arbetet med utvärdering och kvalitetsutveckling görs bäst lokalt, därför vill vi vidareutveckla kommunernas och skolornas egna ansvar för att kvalitén är bra. Detta ska ges regeringen till känna. 2.1.5 Tidig information om elevens kunskaper Ingen ska behöva lämna med underkänt. Ska det lyckas måste stödinsatser, eventuell specialundervisning och andra särskilda resurser kunna sättas in . För att få information om elevens prestation, och som hjälp i skolarbetet, anser vi det viktigt att ge informationen om elevens utveckling. Den grundläggande kontaktformen mellan hem och skola ska vara muntlig information genom utvecklingssamtal mellan lärare, elev och föräldrar. Från årskurs 5 ges en obligatorisk, skriftlig information som inte ska ha karaktären av betyg om elevernas kunskaper och utveckling utifrån läroplanens kravnivå. Från höstterminen i årskurs 7 bör betyg ges. Vad som ovan anförts om utvecklingssamtal och betyg ska ges regeringen till känna. 2.2 Ta vara på olika begåvning 2.2.1 Skolan har ansvar för alla elever Skolan har ett stort ansvar som ska ta vara på all begåvning hela eleven ska gå i skolan, inte bara huvudet. Vissa elever lär sig lättare och mer genom att arbeta praktiskt medan andra lär sig genom att teoretiskt studera något. Vi anser inte att det är acceptabelt med synsättet att vissa elever inte kan lära sig. I princip alla barn kan tillgodogöra sig undervisning och införskaffa sig baskunskaper. Alla känner vi till barns nyfikenhet, spänning och lust till att få börja skolan och vi kan säkert själva komma ihåg hur det var . En väntan och förväntan med pirr i magen på vad skolan hade att erbjuda. Skolan har ett stort ansvar som ska ta vara på all begåvning. Undervisning som sätter fokus på vad som är bäst för barnen utgår från en helhetssyn på människan där lärandet kan och måste ske i alla möjliga olika situationer. som är rektor vid en skola i har varit i för att presentera hur man har lyckats i sitt arbetssätt. Skolan är ett mycket bra exempel på hur man genom att driva en individinriktad undervisning kan lyfta eleverna och skolan till oanade höjder. menar att den sociala bakgrunden inte är avgörande för framgång i skolan. Däremot spelar rektors och lärares inställning en viktig roll liksom vad som faktiskt händer i klassrummet. 2.2.2 Teori och praktik Bildning behöver inte bara ske genom teoretisk undervisning. Barnens behov av motorisk utveckling och träning hänger nära samman med bl.a. läs- och skrivprocessens utveckling. Att kunna koppla vad man läst eller hört till ord, bilder eller dramatiseringar ger en ökad förståelse och motivation att söka vidare. Att arbeta med både motorisk, emotionell och kunskapsmässig utveckling är viktigt för elevernas mognads- och utvecklingsprocess. Nödvändigheten av handens och hjärnans samspel, av teori och praktik, av skapande och inlärning, är en förutsättning för att kunna utvecklas som individ. Genom att kombinera ämnen som t ex engelska med musik eller hemkunskap och matematik med slöjd, ges större förutsättningarna för vissa elever att ta till sig kunskaper och lättare lära sig. har argumenterat för vikten av att ge idrott och slöjd större vikt på skolschemat. Detta arbete har lett till framgång när regeringen föreslår ökad tid på timplanen för dessa ämnen. Vi välkomnar detta och stödjer förslaget att öka det lokala jämkningsutrymmet i timplanen. På motsvarande sätt har arbetat för en modern lärlingsutbildning inom gymnasieskolan, vilket utvecklas längre fram i motionen. Vi ser det också som en viktig väg att förstärka sambandet mellan teori och praktik i undervisningen. Pedagogik handlar om människan och hennes förhållanden till kunskapsinhämtning. I förmedlingspedagogiken är det läraren som dominerar eleven i val av stoff, arbetssätt etc. Synen på bildning och kunskap får konsekvenser för synen på läraren och lärarrollen. Om vi i stället ser den aktiva eleven som den forskande eleven, som själv söker kunskap genom att ställa frågor och strävar efter att besvara dem, då ändras också lärarrollen. Då behövs i första hand en handledare och en vägledare i stället för en föreläsare. roll blir då att stimulera eleverna och ge utrymme för det oförutsägbara, elevernas fantasi, frågor och nyfikenhet. Läraren ska tända eldar hos eleverna som väcker deras nyfikenhet i stället för att se eleverna som tomma hinkar som ska fyllas med kunskap. Kunskap är att vara nyfiken och vilja lära sig. Det är inget statiskt, utan en process. Lärarens uppgift är att lära barnen att ta ansvar för sitt eget lärande. De lär inte för frökens eller mammas eller pappas skull, utan för sin egen skull. Detta förhållningssätt måste finnas med insikten om lärarens ansvar att förmedla grundläggande kunskaper till eleverna. Undervisningsformerna måste förändras så att hänsyn tas till flickors och pojkars olikheter, behov och intressen. Flickors och pojkars självupfattning och omvärldsuppfattning är präglade av deras erfarenheter och villkor såväl i skolan som utanför. Vid skolstarten har flickor och pojkar olika erfarenheter med sig. Efter rådande genusmönster är de genom lek och uppfostran tränade i och uppmuntrade till olika förmågor. I skolan är skillnaderna påvisbara bland annat i sättet att vara i klassrummet, att kommunicera och hantera språket vid val av innehåll, kurser och arbetsformer. 2.3 Uppvärdera lärarnas roll Skolan behöver åstadkomma kvalitativ utveckling, flexibla arbetsformer och ett stimulerande arbetsklimat. upplever många lärare en arbetsplats med mycket stress och små resurser. Man tycker sig möta låg uppskattning och liten respekt för sin professionalism. Många lärare säger sig sakna kvalitet i fortbildnigen och framför allt för lite ansvar och frihet. Läraryrket måste uppvärderas. Att vara lärare är en av samhällets absolut viktigaste arbetsuppgifter. Det måste märkas också i lönekuvertet. Det är viktigt att fortsätta den utveckling som inletts i och med Avtal 2000, som stärker lärarnas ansvar och utvecklingsmöjligheter som utrymme skapas för en bättre löneutveckling. Läraryrket är ett låglöneyrke, vilket bland annat medfört att många män inte söker sig till läraryrket. Skolan ska vara en arbetsplats som attraherar, stöder och befordar en kompetent personal. Skolan måste självklart ta vara på den kompetens och professionalism som lärarna har, och framförallt ge större ansvar och frihet. För detta behövs ett systematiskt, långsiktigt och uthålligt arbete med samordnade insatser för organisationsutveckling, verksamhetsutveckling och kompetensutveckling. En tydligare ansvarsfördelning mellan den politiska nivån och skolan ska ge ett klarare utrymme för skolans anställda när det gäller att ansvara för verksamheten och dess utveckling. Det förutsätter att fler beslut får avgöras inom skolans egna väggar. Skolledningar som förfogar över viktiga beslut som gäller den egna skolan, kan finna många lösningar lokalt, som ger bra kvalitet trots begränsade resurser. Det finns redan exempel runt om i på hur man klarat att skapa små undervisningsgrupper, gott elevstöd och bra undervisning genom nya kreativa lösningar. Det är viktigt att skapa karriärvägar inom läraryrket och inrätta karriärtjänster i skolorna. anser att skolans tjänstestruktur ska utvecklas så att den stimulerar lärarna att satsa mer på utvecklings- och förnyelsearbete. Karriärtjänster kan avse handledning av lärarkandidater, eget forskningsarbete och deltagande i kvalificerat utvecklingsarbete. Vi vill också pröva att återinrätta disputerade lektorer som en möjlig karriärtjänst inom gymnasieskolan. Vad som här anförts om karriärtjänster ska ges regeringen till känna. Uppvärdering och ökad legitimitet för läraryrket hänger också i hög grad samman med lärarutbildningen. Den behöver förstärkas som lärarna ges möjlighet till egen kompetensutveckling. Detta skulle påverka hela undervisningssystemet i positiv riktning. Därför är det viktigt att en parlamentarisk utredning om lärarutbildningen kommit igång. För att stödja lärarnas professionella utveckling är det är viktigt att erbjuda lärarna fortbildning och andra utvecklingsmöjligheter. Lärarhögskolorna skulle kunna erbjuda olika kurser, olika utbildningsanordnare skulle kunna skräddarsy kurser till lärarna. Konsultation och handledning är andra exempel på vad som kan behövas. förordar en mer sammanhållen lärarutbildning med en förstärkning av både forskningsanknytning och yrkespraktik. Pedagogik, metodik och didaktik måste återfå positionen som den sammanhållande kompetensen i alla lärarutbildningar. Vi förordar dessutom en ökad möjlighet till forskning för redan yrkesverksamma lärare där undervisningserfarenhet räknas som en merit. Den engelska s.k. Greenwich-modellen kan tjäna som intressant exempel. I en master-utbildning får lärarna där tillgodoräkna sig extra kurser och undervisningserfarenhet . Försök i den riktningen pågår vid . Det är också viktigt att ge läraryrket en mer professionell definition och status. fanns vetenskapliga kriterier för vad som anses höra hemma under begreppet lärarprofession. Där ingår ett antal specifika områden: ämneskunskap och bred allmänbildning psykologisk kunskap om bl.a. barns och ungdomars utveckling kunskap inom pedagogik, didaktik och metodik, d.v.s. lärarämnena social kompetens med utvecklad förmåga till samarbete förmåga till utvärdering av sig själv och skolan, självlärande ledarskap och arbetsledande kompetens Dessa yrkesspecifika kompetenskrav måste tydliggöras och stärkas i lärarutbildningen. 2.4 Bra miljö för lärande 2.4.1 Närhet i skolan Undervisningen måste individanpassas. Det finns många olika sätt att lära. Alla lär sig inte på samma sätt. Istället för att dela in elever i klasser där alla förutsätts lära på lika sätt, arbetar man på många skolor i utbildningsgrupper. I utbildningsgruppen blir elever indelade i grupper efter t.ex kunskapsnivå, utbildningshastighet och arbetssätt. I dessa blir bl.a. ålder, kön, bakgrund och intresse blandade. Detta skapar en spännande dynamik i gruppen. Små utbildningsgrupper skapar förutsättningar för en individanpassad skola, där läraren har större möjlighet att ta sig för enskilda elever. Det gemensamma blir elevernas individuella val av undervisning. Alla är olika och därför måste även utbildningen anpassas därefter. I en utbildningsgrupp får läraren mer tid för alla elever. anser att det är viktigt med små skolor såväl i glesbygden som i tätorterna. I en rapport från och redovisas att 20 av landets 600 skolor i gles- och landsbygd ska läggas ner. Ytterligare 90 hotas. Nedläggning av skolan i byn påskyndar med all säkerhet den negativa utvecklingen med befolkningsminskning på landsbygden. Detta är något vi måste vända. Ska företag i glesbygd kunna rekrytera kompetent personal är tillgången till skola mycket avgörande. Ingen barnfamilj flyttar till en bygd utan skola och de som bor där tenderar att flytta därifrån om skolan försvinner. Samma roll spelar ofta en liten skola i en förort eller stadsdel. Kommunerna beslutar själva om skolan. Trots detta vill ändå understryka vikten av att behålla de små skolorna. Nedläggning av skolor är ofta en kortsiktig lösning.