mot · GK02Bo20 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:108 Ändrad länsindelning och försöksverksamhet i I propositionen 1995/96:38 redovisade regeringen sin syn påhandläggningen av länsindelningsfrågan i . Ipropositionen begärdes inget godkännande.Regeringen skrev:Den närmare utformningen av ett nytt västsvenskt län är emellertid ifrågasattoch därför går det inte nu att lägga fram ett långsiktigt hållbart förslag om nylänsindelning.Vi delade redan då denna bedömning. skrevi sitt betänkande (1995/96:BoU9, sid 12) att dessaöverväganden "kommer att ske förutsättningslöst". Dettainnebär, enligt vår mening, att utredaren borde ha prövatolika tänkbara alternativ innan utredningsförslagenpresenterades.I en skrivelse till kommunstyrelserna i haremellertid den särskilde utredaren ansett att hans uppdrag "inte kan tolkas påannat sätt än att skall vara med i det nya västsvenska länet".Detta är enligt vår mening ett anmärkningsvärt yttrande, eftersom riksdageninte har godkänt - som ovan nämnts - omfattningen av ett nytt västsvensktlän.Att utredaren inte accepterade att majoriteten av kommunerna i Skaraborgslän via sina kommunfullmäktige röstade nej till att ingå i ett västsvensktstorlän framgår av propositionen (bilaga 1, sid 53) där det står att det underhösten 1996 har visat sig attflera av de kommuner i , som enligt juniredovisningen är emot attingå i ett nytt västsvenskt län, anpassat sin inställning till att de räknar medatt det nya länet blir av, och då är det lika bra att vara med på ettkonstruktivtsätt. Den partipolitiska processen i har också verkat i denriktningen.Redovisningen i bilagan ger inte en korrekt bild avkommunernas ställningstaganden, då det till exempel inteframgår att sagt nej till attingå i storlänet.Riksdagens beslut, grundat på bostadsutskottets betänkande med anledningav motionsyrkande, att utredningen skall vara förutsättningslös har alltså inteföljts av utredningsmannen. I har man därför felaktigtbibringats uppfattningen att frågan var "avgjord".Den bakomliggande orsaken till tanken på att bilda ett storlän iVästsverige, där förslagsställarna även vill ha med , är att manvill ha ett storlandsting/regionfullmäktige. Vi som vill avveckla landstingenställer inte upp på dessa tankar, ty då får vi ett ännu större landsting, vilket ärinnebörden med förslaget om att inrätta regionfullmäktige. Anledningen äratt sjukvårdsfrågorna och en del andra frågor kommer att sortera under enpolitiskt vald församling för hela . Med en huvudman blir detsamma skattesats för storlänet - oavsett hur ekonomin ser ut för vartoch ett av dagens nuvarande landsting. Bl.a. inställer sig frågan om vilkenskattenivå det kan bli. varierar landstingsskatten för en vanliginkomsttagare med ca beroende på vilket västsvensktlän man tillhör.Vi säger därför nej till införandet av ett storlandsting/regionfullmäktige. Viföreslår en ny finansiering av sjukvården, baserad på att en allmän ochobligatorisk hälsoförsäkring. Vårt alternativ innebär att vi vill ha en annanorganisationsform för sjukvården och då blir landstingen överflödiga.Det innebär att alla landstingspolitiker och all politisk administration tasbort. De pengar som därmed sparas överförs som en resursförstärkning tillden egentliga sjukvården. Landstingens övriga uppgifter - i den mån de skallfinnas kvar - övertas av staten, kommunerna och det civila samhället. Vidbehov sker samverkan över kommungränser på frivillig väg. Något behov avett regionfullmäktige med beskattningsrätt finns därför inte! Staten ochkommunerna skall således vara de enda två politiska nivåerna i Sverige.En allmän hälsoförsäkring skulle innebära att den striktaavgränsningen mellan sjukvårdens och sjukpenningens finansieringförsvinner. Den helt dominerande delen av dagens landstingsskatt, somfinansierar sjukvården, skulle överföras till som i sin turbetalar patientens vård, oberoende av vårdgivare. Försäkringen skulle skapaeffektivitet genom konkurrens på alla nivåer. Patienten sätts i centrum ochkvaliteten blir ett konkurrensmedel. Ett högkostnadsskydd utformat som entrappstegsmodell skall finnas. Ett ökat inslag av avgiftsfinansieringgaranterar en god kostnadskontroll.En fri etableringsrätt för läkare, tandläkare och sjukgymnaster böråterinföras. Andra grupper, t.ex. barnmorskor och sjuksköterskor, bör gessamma rätt. Effekterna av etableringsfrihet blir dels att patienterna fårmöjlighet att välja mellan flera vårdgivare, dels att sjukvårdsanställda kanvälja mellan flera arbetsgivare, offentliga såväl som enskilda.Konkurrenssituationen innebär vinster i form av bättre kvalitet i vården,större möjligheter till kostnadsjämförelser och större möjligheter för personalinom vården att förverkliga sina idéer.Som svar på en fråga (Skriftlig fråga 1996/97:129) om regeringen villesända betänkandet från utredningen om länsindelningen i påremiss till berörda folkvalda församlingar, ansåg inrikesministern i ett skriftligt frågesvar i (protokoll1996/97:42) att detta "inte är nödvändigt". Inrikesministern ansåg, attutredaren genom underhandssamtal med ett antal kommunalråd eller andraföreträdare för parterna har kommit överens om vad som skall gälla. Dåbehöver inte regeringen fråga de folkvalda församlingarna om vad som ärderas mening. Ännu mindre är regeringen intresserad av folkmeningen istort, eftersom enskilda medborgare överhuvudtaget inte får komma till tals.Det klargjordes redan från början att det aldrig kan bli tal om någonfolkomröstning.Ett område som har lyfts ur försöksverksamheten är kulturfrågorna. Somsvar på en fråga i angav inrikesminister somskäl till detta att man skall bedriva försöksverksamhet med kulturen i Skånelän och län där det "finns teatrar, bibliotek och konsthallar och därfinns musik." Därför skall man alltså lämna kulturen utanför försöks-verksamheten i . (snabbprotokoll 1996/97:78 den 13mars, anf. 71 och 73).Man kan onekligen fråga sig varför det överhuvudtaget behövs någonförsöksverksamhet i inom sjukvården, arbete m.m.eftersom sådan verksamhet ändå sker på försök i andra län.Tydligen har man så bråttom med att skapa detta storlän att regeringen intehinner med demokratin. Trots att detta är århundradets mest genomgripandeförändring och förflyttning av länsgränser och institutioner ges de berördamedborgarna ingen möjlighet till inflytande. Här råder - under social-demokratisk ledning med stöd från vissa andra partier - ett totaltdemokratiskt underskott, som vi moderater aldrig kan medverka till. Däremotfick väljarna i och kommuner säga sin mening. En kraftfullmajoritet protesterade mot storlänet genom att förorda en övergång tillJönköpings län för deras del. Men väljarna i länets övriga kommuner fårenligt regeringens uppläggning inte komma till tals.Regeringen har alltså sagt att det "inte är nödvändigt" att skicka utförslaget på remiss till berörda kommuner. Vi kan inte acceptera ett sådantsynsätt. Ett beslut om ett nytt storlän är en av de viktigaste frågorna i moderntid, som dessutom berör alla medborgare.Vi kräver därför att läns invånare som helhet får säga sinmening i en folkomröstning och att denna således inte begränsas tillinvånarna i och kommuner.En dag som redan är inbokad för allmänna val är dåkyrkoval äger rum. Kostnad och administration skulle bli begränsade om enfolkomröstning skedde . Beslutet om ett eventuellt storlän medSkaraborgs medverkan finge då senareläggas något. Fördelen vore attbeslutet fick en demokratisk förankring.Vi anser att läns invånare i en folkomröstning skall fåmöjlighet att säga sin mening om länstillhörighet och regionfullmäktige,samt förordar att folkomröstningen äger rum i samband med kyrkovalet den21 september. bör göra ett uttalande med denna innebörd. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om anordnandet av folkomröstning i .