mot · GK02Fi44 · 1997-05-02 00:00:00 — Generellt sett har kvinnor otryggareanställningsförhållanden i sina tidsbegränsade anställningar. Vikariat och"kallas vid behov" dominerar bilden.Regeringens åtstramning inom socialförsäkringssystemet medför att minsta"restarbetsförmåga" hos den enskilde stänger möjligheten till förtidspension.Med tanke på att anpassade "restarbetstillfällen" knappast längre erbjuds avvare sig privata eller offentliga arbetsgivare riktas ett allt starkare tryckmotpersoner drabbade av arbetsskador och arbetssjukdomar. En modifieradäldreregel vid förtidspension måste återskapas vid sidan om kompletterandeåtgärder. Enligt mening måste arbetsgivarna ta ett mycketstörre ansvar för rehabilitering, anpassade arbetsplatser och företagshälso-vård än . Alla måste få plats i ett solidariskt arbetsliv.Inom ramen för ett socialt ansvar måste arbetsgivarna även axla ettfinansiellt åtagande för löntagarnas fortlöpande kompetensutveckling och förden investering i framtida arbetskraft som lärlings- och praktikplatserinnebär. I detta perspektiv skall man se förslag om framtids-fonder och obligatoriska praktikplatser i näringslivet. Vi menar sammanfatt-ningsvis att dagens fördelning av arbetslivets och arbetslöshetens kostnadermellan näringslivet och den offentliga ekonomin i grunden måste förändras.En förstärkt arbetsrätt, förbättrad arbetslöshetsersättning och insatser förjämställdhet är tillsammans med åtgärder mot diskriminering viktiga inslag ien strukturell förnyelse av arbetslivet. förslag tillstrukturellförnyelse i arbetslivet går på tvärs mot de marknadsliberala incitaments-resonemang som ligger bakom den borgerliga strukturpolitiken och som såstarkt påverkat regeringens förslag under flera år.Vänsterpartiet menar att arbetsmarknadspolitiken inte får överlastas. Denkan i sig inte skapa några jobb men vara en aktiv del i konjunkturpolitiken.Med hög kvalitet kan den också verka tillväxtfrämjande genom effektivförmedlingsverksamhet och kompetenshöjning. Den bidrar till att stärka denenskildes ställning på arbetsmarknaden och har en viktig fördelningspolitiskroll för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. Regeringensinriktning har alltmer fått en passiv socialpolitisk karaktär som vi vänder ossemot. Alltfler rapporter om gratis arbetskraft, undanträngningseffekter ochmeningslösa projekt som endast leder till rundgång visar att regeringen måstetänka om. De nya signaler som ges om att minska arbetskraftsutbudet ochinrätta tillfälliga icke reguljära sysselsättningstillfällen baserat påarbetslös-hetsersättning kan endast accepteras som marginella och tillfälliga undantag.Ökat lokalt inflytande står inte i motsats till ett övergripande nationelltansvar för kampen mot arbetslösheten. Med större resurser och färredetaljregleringar kan det kommunala ansvaret öka. Det viktiga är dock att deordinarie offentliga medlen kan justeras upp. Det får inte handla om attersätta personalminskningar i den offentliga sektorn med lågavlönadetjänster finansierade över a-kassa och arbetsmarknadspolitik. Inte heller attendast försörja/förvara arbetslösa i syfte att undvika socialbidragsberoende.Vänsterpartiet menar att den förvirrade debatten om det statliga ochkommunala ansvaret för att bekämpa massarbetslösheten till stor del äreffekter av regeringens misslyckade sysselsättningspolitik.Det är endast inom ramen för en ekonomisk politik som prioriterar hållbartillväxt, offentlig välfärd och nyskapande strukturella förändringar i arbets-livet som en aktiv arbetsmarknadspolitik kan spela en viktig roll för att ökasysselsättningen. Det är i detta perspektiv förstärkningar avarbetsmarknadspolitiken skall ses. Vi avvisar det pågående systemskiftet somfördjupar klassamhället och kan inte heller acceptera att målet att halveraarbetslösheten uppnås genom minskat arbetskraftsdeltagande. Politikenmåste kraftfullt inriktas på att höja sysselsättningsgraden. Vi är medvetna omatt uppgiften är gigantisk och att inga enskilda enkla lösningar står tillförfogande.En sysselsättningspolitik för2000-taletSysselsättningspolitiken är hörnstenen i Vänsterpartietsbudgetalternativ. En högre sysselsättningsnivå, fler reguljärajobb och ett ökat antal arbetstimmar totalt sett, är några avförutsättningarna för att vi skall kunna motverka klassklyftor,könsorättvisor och nedskärningar i den offentligaverksamheten. accepterar inte ett socialttudelat . Vi redovisar en politik för social ochekonomisk upprustning, för fler arbetstillfällen i såväloffentlig som privat sektor.Som socialister och feminister inser vi att sysselsättningsfrågorna igrunden handlar om makt. I grunden handlar det om maktbalansen mellanarbete och kapital. Huvudfrågan är om resurserna som skapas i samhälletskall fördelas solidariskt eller efter godtyckliga marknadsprinciper, omföretagens vinster skall gå till produktiva investeringar i produktion ochsysselsättning eller till finansiell spekulation. I ökardet politiska och demokratiska inflytandet över viktiga makroekonomiskabeslut, det fackliga inflytandet stärks över investeringar och arbetsliv iföretagen och småföretagens villkor förbättras. Politiken måste stärkas påmarknadens bekostnad. Det är i sin tur nödvändigt för att vi skall kunnahävda den offentliga sektorns omfattning och kvalitet. Fler privata jobbskapar utrymme för fler jobb i kommuner och landsting.Fördelningspolitik för rättvisa ochjobbEn grundläggande förutsättning för att skapa fler jobb är atttrygga efterfrågan. En orättvis skattepolitik tillsammans meden rad försämringar av de sociala trygghetssystemen har letttill en allt svagare hemmamarknad. Sparandet ökar hos devälbeställda medan ekonomiskt allt svagare grupper ser sinköpkraft reduceras. Denna tudelning av den svenskaekonomin med en stark exportsektor och en svaghemmamarknad måste brytas.I avsnittet ovan och i skattedelen i denna motion har vi därför ställt krav påen röd skatteväxling. Våra förslag om ökad rättvisa och stabilitet i trygg-hetssystemen kommer på samma sätt att öka den effektiva efterfrågan. Attdriva krav på en bättre fördelningspolitik handlar inte bara om krav pårättvisa utan det handlar också om att öka efterfrågan och trygga syssel-sättningen. Vi talar därför om den produktiva rättvisan.Högerideologi tycks tvärtom se krav på rättvisa som ett hot mot jobbenoch tillväxt. Men växande klyftor är ingen uthållig väg till jobb. Kortsiktigtkan en del jobb skapas genom sänkta löner, men priset i form av växandesamhällsproblem, ett tvåtredjedelssamhälle där människor inte kan försörjasig på sitt arbete är alltför högt. väg är den motsatta, en vägdär vi genom att fördela köpkraften på ett rättvist sätt ser till att det lönarsigbättre att arbeta än att spekulera.Lönebildning och vinster är en del av fördelningspolitiken.Regeringen fäster stora förhoppningar vid att lönebildningen i Sverigeskall länkas in i mer återhållsamma och stabila banor. Sysselsättning ochvälfärd beror i stor utsträckning på ekonomins konkurrenskraft, och arbets-kraftskostnaderna utgör naturligtvis en viktig faktor bakom inflationen. Närnu monetarismen är förhärskande doktrin i alla viktiga konkurrentländer harman i praktiken låtit den höga arbetslösheten fungera som en "prispressar-fabrik". LO har skrivit till regeringen om det så kallade ochvi begriper resonemanget. Genom att låta lönebildningen ta över ansvaret i"prispressarfabriken" skulle man kunna skapa ett utrymme för en politik somökar sysselsättningen.Vänsterpartiet delar regeringens och LO:s bedömning att lönebildningen ären strategisk fråga för svensk ekonomi, men menar att den inte kanses isolerad. Vi välkomnar en utredning om lönebildningen, men detta fårinte tolkas så att vi därmed skulle ha godtagit de ekonomiska doktriner somnu är förhärskande i nästan alla länder. Kampen mot högerpolitiken måsteföras parallellt med sökandet efter en bättre modell för lönebildningen.Lönebildningen måste också ses i ljuset av de växande inkomstklyftornaoch de enorma finansiella förmögenheterna som skapats under senare år.Dessa avspeglar i sin tur vinstvolymerna i de stora företagen. Höga vinster ärinflationsdrivande lika väl som höga löner. Vi menar att övervinsterna och deväxande inkomst- och samhällsklyftorna måste angripas parallellt medinsatserna för en hållbar lönebildning. Vidare måste en hållbar lönebildninginnebära att man bekämpar alla former av lönediskriminering.Bilden av det svenska samhället blir alltmer kluven: förmögenhetsbildningoch välståndsökning sker parallellt med växande ofärd och utarmning.Samtidigt som den offentliga verksamheten skärs ned ökar hushållensförmögenheter. Hushållens finansiella förmögenheter uppgick till drygt 800miljarder kronor netto (ett värde som motsvarar ungefärhälften av årliga BNP). Hushållens finansiella förmögenheter stegmed ca 200 miljarder . av förmögenheterna var placerade påbank och i aktier (uppgifterna avser 1995). varplacerade i olika former av försäkringar.Börsen har slagit rekord på rekord . Totalt uppgår börs-värdet till runt . Den dagliga omsättningen har legat påca 5 miljarder, vilket är en mycket hög siffra. Börsen har under de senastemånaderna stimulerats av en svagare krona och en stark dollar. Såväl skogs-bolagen som och gynnas av en starkare dollar. Bara ochEricsson representerar tillsammans av det samlade börsvärdet. Detär i sig ett mått på den starka makt- och storföretagskoncentrationen i detsvenska näringslivet.127 företag finns registrerade på börsens A-lista. Deras sammanlagda vinstför uppgick till 177 miljarder och utdelningarna till aktieägarnakommer att uppgå till 35 miljarder. Vinstökningen 1996 ligger i snitt på13 %. 1993 redovisade A-listeföretagen en vinst på 35 miljarder, 1994 på111 miljarder och 1995 på 157 miljarder. Prognosen och1998 är också mycket positiv för de exportinriktade företagen.Dessa förhållanden påverkar lönebildningen i allmänhet och samhället istort. Vi menar att det är orimligt att begära ett ensidigt ansvarstagande frånlöntagarna, när arbetsgivarna beviljar sig själva skyhöga vinster och alle-handa fallskärmsavtal. Lönebildningen måste således ses i ljuset av deväxande samhällsklyftorna. skall vi kunna begära återhållsamhet frånlöntagarna måste vi också vara förvissade om att företagen använder vinster-na till framåtsyftande investeringar, inte bara till utdelningar till aktieägareoch extra förmåner för företagens ledningsgrupper. Det förutsätter ettdemokratiskt inflytande över viktiga ekonomiska beslut.Vi menar att parterna bör fortsätta med att ta initiativ för att skapaförutsättningar för en balanserad lönebildning. Vi ser också positivt på en nysvensk modell, med företrädare från partsintressen och staten, somsamverkar i lönebildningsfrågor. Men parterna och staten bör också ges iuppgift att utveckla ett program för hur de senaste årens samhällsklyftor skallkunna motverkas, och hur samhällsinflytandet skall kunna öka på fördelningav samhällets resurser, dvs. på löner, vinster och investeringar.Den nuvarande uppdelningen av ekonomin med extremt lönsammaexportföretag och hemmamarknadsföretag och kommuner med finansiellaproblem försvårar för en solidarisk lönepolitik. Staten och näringslivet måstegöra något åt övervinsterna och direktörslönerna, först då kan man utkrävaansvar av LO:s låglönegrupper.Vänsterpartiet har länge föreslagit en framtidsfond, där de vinstrikaföretagen får avsätta pengar till att höja kunskapsnivån för de anställda efteröverenskommelser med facket. LO:s förslag till företagsavsättningar tillspeciella kompetensfonder är ett annat förslag i samma riktning. Det ärviktigt att de lokala fackliga organisationerna ges ett påtagligt inflytandeöverdisponeringen av dessa fonder. bör ge regeringen detta till känna.Ny näringspolitik och utbildning förförnyelse och ekologisk omställning -grön skatteväxlingFör att klara målet om den fulla sysselsättningen behövsekonomisk tillväxt, men inte gårdagens traditionella tillväxtsom ödslat både med natur och mänskliga resurser. I dagkrävs en ekologiskt uthållig tillväxt som brukar utan attförbruka. har dragit upp riktlinjerna för ensådan uthållig tillväxt i ett näringspolitiskt program. Ettprogram som tar fasta på behovet av att utveckla de svenskabasnäringarna men stärka satsningarna inom de nyatillväxtbranscherna.I programmet föreslår omfattande skattelindringar förmindre företag och tjänstesektorn liksom åtgärder för att trygga etttillräckligtinvesteringskapital. pekar vidare på behovet av åtgärder motkarteller, monopol och annan konkurrensbegränsning liksom mot den osundakonkurrens som följer av ekonomisk brottslighet. Vi föreslår dessutomriktade stöd till kvinnligt företagande, och kooperativa utvecklingscentrum.Grundläggande för Vänsterns näringspolitik är vår insikt om att miljökravenär en positiv förändringsfaktor som ger nya möjligheter.EnergiomställningenGenom energiöverenskommelsen har äntligen det avgörandesteget tagits mot att avveckla kärnkraften i enlighet med vadsvenska folket bestämde i folkomröstningen . Dettatrots en massiv propagandakampanj frånkärnkraftsintressenterna. menar attenergiomställningen är en viktig del av den strukturellaförnyelse som skall skapa fler arbetstillfällen i Sverige.I propositionen om en uthållig energiförsörjning har regeringen föreslagitriktlinjer för energipolitiken och i vårpropositionen föreslår regeringenförändrade och utökade anslag i tilläggsbudgeten , i enlighet medenergiöverenskommelsen. instämmer med regeringens förslagtill ökade anslag för detta ändamål. Användningen av kärnkraft medför t.ex.att stora mängder radioaktivitet släpps ut vid urangruvor, en produktion medrisk för förödande skador för människor vid ett reaktorhaveri, en produktionav ett växande berg med radioaktivt avfall, som måste isoleras underoöverskådliga tidsrymder.Omställning till ett långsiktigt och förnybart energisystem syftar till atttrygga tillgången på el. Den är ett led i omställningen till ett ekologiskthållbart samhälle. Den ger möjlighet till en framskjuten ställning vadgäller ny energi- och miljöteknik, där framtidens nya arbeten kommer attfinnas. Genom de av regeringen föreslagna anslagen skapas incitament ochmöjlighet för industrin att utvecklas. Genom detta kommer därför attkunna öka sysselsättningen och på lång sikt trygga tillgången till el frånförnybara energikällor.Miljöomställning och skatteväxlingEnergiuppgörelsen är en nödvändig men inte tillräckligförutsättning för den ekologiska förnyelse som krävs omSverige skall klara en uthållig utveckling. För att klarmiljöomställningen krävs att energipolitiken samordnas medandra politiska områden. Det gäller trafikpolitiken därutsläppen måste minska och nya miljövänliga trafiksystembyggas upp. Ett omfattande arbete krävs på ochlokal nivå där Agenda 21-arbetet ger en god grund för vidareutveckling. På bostadssidan krävs energieffektivisering ochmiljöanpassning. Detta är åtgärder som är nödvändiga ochsom aktivt och ekonomiskt måste stödjas av stat ochsamhälle. Som vi angett ovan är miljöomställningen basen iden nya näringspolitik som krävs för att möta framtiden.En miljöomställning för arbete som skall stödjas av en grön skatteväxling.Vänsterpartiet har länge drivit kravet på en grön skatteväxling. Våra förslaghar mött kritik och skepsis. Det är därför desto mer glädjande att den s.k.Skatteväxlingskommittén kunde presentera ett utrednings-betänkande där man redovisar en mycket bred uppslutning kring principenom en grön skatteväxling.Samtliga riksdagspartier förutom har i utredningen ställt sigbakom rekommendationer som säger att bör gå vidare med enskatteväxling med höjd skatt på sådant som skadar miljön och sänkt skatt påarbete. Kommittén anser att skatten på arbete bör sänkas så att det ger destörsta positiva effekterna på sysselsättningen. Därför bör enligt kommitténnågon form av selektiv skatteväxling väljas. kan konstatera attdenna analys överensstämmer med krav om riktadeskattesänkningar till offentlig och privat tjänstesektor med 10 miljarderkronor.Kommittén anser vidare att utrymmet för skatteväxling i ett 15-års-perspektiv är minst lika stort som det utrymme som utnyttjats under 1980-och 1990-talen. Kommittén konstaterar att man höjdeenergiskatterna inklusive momseffekt med totalt 27 miljarder.Skatteväxlingskommitténs arbete remissbehandlas ochriksdagens bör därför dröja med mer precisa ställningstaganden till utred-ningen. har dock sin mening klar och kommer att föreslå attriksdagen ställer sig bakom utredningens principiella förord för en grönskatteväxling.Sysselsättning och utbildningVänsterpartiet har tidigare markerat att det är angeläget medkompetensutveckling även för vuxna som vill läsa ingrundskolekompetens. Detta har tidigare inte observerats. Viär glada att regeringen nu ämnar vidta åtgärder för attsäkerställa att även dessa grupper får ta del avutbildningssatsningen.Generella och grundläggande utbildningsinsatser är nödvändiga om viskall kunna hävda sysselsättning och välfärd . Enligt regeringensberäkningar skall en halv miljon människor sättas i utbildning under enfemårsperiod i det nationella för vuxna som startar . Samtliga kommuner i landet har anmält intresse för dettaprogram. Syftet är att ge treårig gymnasiekompetens till kortutbildade. Drygttvå miljoner vuxna personer i har kortare utbildning än treårigtgymnasium. Genom de här åtgärderna stärks de grupper som riskerar atthamna utanför den snabba förändringen i samhället och i arbetslivet. Menavgörande för att vuxna skall våga investera i sin utbildning är att deekonomiska förutsättningarna är rimliga. Detta harregeringen inte tagit på allvar.Det är en stor brist att det aviserade förslaget till nytt studiestödssysteminte på ett bättre sätt samordnats med den kraftiga utbyggnaden av antaletutbildningsplatser. Om inte möjligheterna att finansiera studierna förbättrasriskerar den stora satsningen att bli ett misslyckande.Det särskilda utbildningsbidraget som motsvarar a-kassa kommer att underett år ge möjlighet för arbetslösa mellan 25 och 55 att läsa. Men vi vet attefterfrågan på utbildning är nära sammanbunden med de ekonomiskamöjligheter som kan erbjudas och då måste vi selängre fram än . Studieovana vuxna med kort utbildning behöver i regelmer tid för att uppnå den avsedda gymnasiekompetensen i kärnämnena.Eftersom ersättningen minskar drastiskt så är risken stor attkunskapslyftet för många framstår som ett ur ekonomisk synpunkt orealis-tiskt alternativ och att många avbryter studierna . Studie-finansieringen måste lösas så att människor som påbörjar en utbildning intemåste sluta av ekonomiska skäl.Vi vill se ett nytt studiestödssystem som uppmuntrar till livslångt lärande,minskar social snedrekrytering och underlättar kompetensutveckling.Kunskapsutveckling handlar inte bara om akademiska studier eller gymnasie-kompetens. Möjligheterna till återkommande kunskapsinhämtande är enstrategisk faktor.Studiestödet är en del av den generella välfärden. När tarställning till det nya studiestödssystemet blir det därför också viktigt attdiskutera hur det förhåller sig till andra bidrag, rättigheter och förmåner somt.ex. bostadsbidrag, socialbidrag och pensionsregler.Satsningen på fler högskoleplatser är angelägen men fler lärare, flerstudentbostäder och utbyggd studenthälsovård måste följa. Under 1990-talethar universitet och högskolor byggts ut kraftigt. Antalet platser harfördubblats. läser en fjärdedel av en årskull vidare efter gymnasiet. Påsikt måste andelen närma sig och för att nå dit är satsningar på mindreoch medelstora högskolor väsentliga. Närhet till högre utbildning ger bättrerekrytering från gymnasierna, bättre geografisk och social spridning avrekryteringen och därmed en högre kompetens i regionerna. Närheten tillnäringslivet underlättar teknikspridning och kan ge impulser till okon-ventionell forskning och innovationer.Kortare arbetstid för fler i arbeteUnder har vi sett arbetstiderna förkortas i stora delarav . I de länder där förkortningen är mest uttalad, dvs.Danmark, , och , ser manden som en bidragande orsak till att arbetslösheten dämpatseller förhindrats att stiga till följd av 1990-talets ekonomiskakris. var ett av de länder som drabbadesallvarligast av krisen på grund av sitt starka beroende avhandel med utlandet och sin industristruktur. Under dessa årförlorade man av sina arbetstillfällen inomindustrin. förkortades den genomsnittligaarbetstiden och ärnu ett av de länder där arbetslösheten var lägre 1994 än 1985.I dag pågår en konkret diskussion om att ytterligare förkorta arbetstiden imånga europeiska länder. Så här skriver i sin resolution18/9 1996:En förkortning och anpassning av arbetstiden skulle kunna leda till enavsevärd minskning av arbetslösheten genom direkta nyanställningar ochgenom att uppsägningar undviks, vilket skulle minska medlemsstaternasutgifter betydligt.I har sysselsättningen inom industrin halverats underde , som produktivitetenfyrdubblats. Produktiviteten har ökat inom alla sektorer ochbranscher, så har t.ex. datoriseringen inneburit att en personskriver, arkiverar och skickar sitt material via datorn, dvs.utför tre personers arbete. Vi har ett alltmer produktivtarbetsliv. Vi producerar alltmer med allt färre anställda. Denhär utvecklingen kommer inte att brytas. Det kommer attkrävas allt färre arbetstimmar för att producera det sombehövs för att åstadkomma ett rimligt materiellt välstånd.I dag är arbetstiderna fördelade på så sätt att ca 3 miljoner människor finnspå arbetsmarknaden och 1 miljon är placerade utanför arbetsmarknaden iolika försörjningssystem. Arbetstiderna är också fördelade så att männenlönearbetar och kvinnor lönearbetar 27 timmar i veckan.På fyra år har antalet arbetade timmar ökat med 400 miljoner. Om de tagitsut genom fler människor i arbete i stället för genom ökad arbetstid hade enkvarts miljon fler varit i arbete. Arbetstiderna måste därför fördelas jämnare.Regeringen föreslår i sin proposition en rad punktinsatser för att minskaden öppna arbetslösheten. Det handlar i första hand om konjunkturpolitiskainsatser. Vi menar emellertid att förslagen inte räcker. Den massarbetslöshetsom bitit sig fast i är till stora delar strukturell och kommer inte attutplånas vid en högkonjunktur. Inte heller kommer tillväxten ensamt att taned arbetslösheten till en rimlig nivå. Enligt AMS skulle en tillväxt på 2,6 %innebära att den totala sysselsättningen ökade med 30 000 personer/år. Medden takten tar det innan arbetslösheten når en rimlig nivå.Det krävs en arbetstidsförkortning för dem som redan arbetar samtidigtmed en större ökning av förvärvsarbetstiden för de arbetslösa och deofrivilligt deltidsarbetande. En omfördelning kan också ske inom ramen förett växande totalantal arbetstimmar. Den motsättning mellan en arbets-tidsförkortning och ökad sysselsättning som en del ekonomer målar upp ärfalsk. Skattesystemet och arbetsmarknadslagstiftningen måste utformas så attdet lönar sig bättre för ett företag att ersätta de redan anställdas kortarearbetstid med nyrekryterad arbetskraft, eller med att öka de ofrivilligadeltidsarbetslösas arbetstid, än att öka på övertidsarbetet. Självklart måsteockså utbildningspolitiken och studiemedelssystemet utformas så att rekryte-ringen till bristyrken underlättas.Vi menar att det måste till en lagstiftning för att sänka förheltidsarbete. Det handlar om att fördela arbetstiden så att alla kan finnas påarbetsmarknaden. Det handlar också om att fördela arbetstiden så att bådemän och kvinnor får en reell möjlighet att arbeta heltid och försörja sigsjälva. I ett första steg skall för heltidsarbete sänkas iveckan , för att sedan nå på andra .