mot · GL02Sk681 · 1997-10-06 00:00:00 — En bokhandel är snart en raritet i många svenska småstäder. Ett av de senaste offren i landsortens bokhandelsdöd kunde man läsa om för någon vecka sedan. Det var den sista boklådan som måste läggas ned i , en stad känd som barndomsstad. Till skillnad från finns det bokhandlare i de flesta mindre städer i kulturländer som , och . Våra svenska förlag har allt svårare att klara sig och deras utgivning måste i ökad utsträckning inriktas på breda titlar. Att de som skulle blivit efterföljare till , , . , eller har växande svårigheter att hitta förläggare, som vill satsa på debutboken, tillhör dagens karga verklighet. Färre förlag har helt enkelt allt sämre råd att ta risker och en ny författare utgör alltid en stor affärsrisk. Det är de säkra titlarna som ges ut. är det utländska bestsellers i översättning. Författarna kan räkna med allt sämre ersättning för sitt skrivande. Få grupper i har kunnat notera en så omfattande löneminskning som författarna . Royaltyberäkningarna har blivit allt mer ofördelaktiga. Det tidigare bruttopriset har numera av nödtvång för förlagen ersatts av alltmer rabatterade förlagspriser. Arbetsgivaravgifternas motsvarighet för egenföretagare har höjts drastiskt . Höjningarna drabbar författaren både direkt och indirekt, indirekt därför att den förhållandevis arbetskrävande bokbranschen måste höja sina utpriser med åtföljande försäljningsminskningar. Att en 25-procentig moms på redan dyra böcker gör dem än dyrare säger sig självt. Den svenska allmänheten lägger ner mindre och mindre pengar på litteratur. köpte svenskarna böcker för endast ca och capita. Tyskar, belgare, schweizare och österrikare köper mer än dubbelt så mycket böcker. Deras köp uppgår genomsnittligen till mellan 800 och nästan , och norrmän läser för hela och capita. Vad är orsaken till den stora skillnaden i litteraturintresse mellan svenskar och norrmän och länderna nere på kontinenten? Vad beror det låga intresset för svensk litteratur på? Regeringen tycks faktiskt vara medveten om att här finns ett problem. Detta framgår av budgetpropositionen utgiftsområde 17 litteratur 6 C bibliotek, litteratur och kulturtidskrifter. I propositionen konstateras att bibliotekens inköp och utlåning av barnböcker har minskat samt att barnboksförlagen redovisar sämre försäljningssiffror. Denna utveckling borde uppfattats som allvarlig av regeringen, eftersom man sagt sig vilja prioritera barns läsande av kvalitetslitteratur. I budgetpropositionen tillstår också regeringen att av kulturvaneundersökningar framgår att kvalitetsförfattarna inom barn- och ungdomslitteraturen tappar mark samt att kvalitetslitteraturen allmänt läses mest i de tre storstäderna. Denna utveckling är utomordentligt lätt att förklara och fordrar ingen mer omfattande utredningsverksamhet. På landsorten har bokhandeln nästan blivit en sällsynt företeelse. En alltmer uttunnad bokdistribution, dvs ett minskande utbud, leder till färre köp, färre utgivna titlar och färre barn som äger egna böcker, allra minst egna s k kvalitetsböcker. Populära seriemagasin blir naturliga ersättningar för god barn- och ungdomslitteratur. Regeringen tror att en satsning på biblioteken kan ersätta egna böcker och stimulera till större litteraturintresse. Detta är feltänkt ur många synvinklar. För det första: biblioteken kan aldrig erbjuda en tillräcklig marknad för svensk förlagsutgivning. Tankegången med bibliotek är att väldigt många personer skall läsa samma bokexemplar. Detta innebär självklart (allt annat lika) att den bokupplaga som går att sälja minskar. Mindre upplaga leder till radikalt höjda priser beroende på att marginalkostnaden för ytterligare ett exemplar av en bok är liten, medan de fasta kostnaderna, framställningskostnaderna, är i stort sett desamma oberoende om man trycker 100 eller 100 000 böcker. För det andra: bokhandeln behövs i princip inte för distributionen till biblioteken. Samma har gällt läroböcker som betalas av kommunerna och vars inköp i ökande utsträckning sker genom mycket omfattande upphandlingsförfarande under samverkan från många kommuner. Den här utvecklingen har ytterligare drivit upp kostnaderna för att distribuera böcker genom bokhandeln och eftersom kapacitetskostnaderna, de fasta kostnaderna, är betydande har (allt annat lika) distributionskostnaden per bok ökat väsentligt. Detta leder till höjda bokpriser för allmänheten och givetvis minskande bokköp. För det tredje: färre bokhandlare, dyrare böcker, färre nya titlar leder till att litteraturintresset bland vuxna minskar. Finns det inget utbud, ett bekvämt tillgängligt utbud, blir det oftast inga köp av. Läser inte de vuxna, lär sig inte heller barnen att läsa. Litteratur, läsandet, blir inte den glädje den tidigare varit för många generationer svenskar. För det fjärde: den process som beskrivits ovan leder till att de som fortfarande tillhör en bokläsande allmänhet i växande utsträckning köper utländska böcker, först i översättning men allt oftare på originalspråket. I första hand är det engelskan som gäller. Det blir mycket billigare och de utländska förlagen kan erbjuda ett helt annat utbud. Att köpa utländska böcker från utlandet blir också lättare. Beställningar kan ske över Internet, betalningarna har blivit allt säkrare med kort, momsen är 0 vid köp från och portot till är billigt. (Det ligger på en helt annan nivå än det svenska!) Bokens snara undergång har förutspåtts . Den nya informationstekniken utmålas som det senaste hotet. och tillhör de länder som ligger längst framme på IT-området. Men boken fyller fortfarande sin plats i dessa länder. De minskade bokköpen i beror inte på konkurrensen från den nya tekniken, de beror på en helt ohållbar skattepolitik från regeringens sida. Redan det höga skattetrycket på arbete gör det svårt att vidmakthålla arbetsintensiv verksamhet. Att skriva böcker och att sälja böcker kräver mycken mänsklig arbetskraft. Glöm inte att . , en författare som mästerligt behandlade vårt svenska språk, brukade ägna varje sida minst en arbetsdag! Att den svenska staten numera anser det lämpligt att beskatta böcker moms hotar den svenska bokens överlevnad. och har i moms. , och har moms. som av dessa sist nämnda tre länder har högst moms (), har också lägst konsumtion per capita: 100 $ per invånare mot moms och konsumtion på nästan och capita. Men spelar det någon roll om den svenska bokläsningen minskar? Betyder svenska böcker något för vårt lands utveckling? Att språket är ett sammanhållande kitt för ett land, för vår nation såväl som andra, är uppenbart. Det skrivna språket är väsentligt för att skapa en språklig kontinuitet. Det skrivna språket behövs för att förmedla kunskaper och idéer mellan människor. Kvalificerad kommunikation kräver ofta framställningar av komplicerad natur. Dålig känsla för det egna språket skapar lätt missförstånd och hindrar en effektiv kommunikation mellan olika människor, mellan olika specialister, mellan beslutsfattare i företag och offentlig förvaltning och mellan företag, myndigheter och konsumenter och allmänhet. Dåliga kunskaper i det egna språket, litet ordförråd och förenklad och stereotyp meningsbildning gör det dessutom svårare att behärska utländska språk, kanske med undantag för en begränsad vardagsvokabulär. Kort sagt, den ogenomtänkta litteraturpolitik som regeringen har gjort till sin kommer att leda till betydande skadeverkningar och om det vill sig illa stora klasskillnader. En mer internationell elit kommer att i växande utsträckning använda sig av engelska i stället för svenska, i forskning och i arbetslivet och när det gäller kulturella aktiviteter, medan svenskan alltmer blir ett talspråk. En sådan utveckling kan ta decennier, men har vi väl kommit dit är det svårt, om inte omöjligt, att återskapa det språk som förstörts. Vilka slutsatser drar då regeringen av sin litteraturpolitik? Man hoppas på att den nya bibliotekslagen skall bära frukt i form av fler läsande barn och man lämnar ett oförändrat stöd till bokhandeln på för kreditstöd, sortimentsstöd och stöd till rådgivning och katalogdatorstöd och så har man tillsatt en utredning Boken och kulturtidskriften. Detta är allt! Ett gammalt svenskt ordspråk säger: medan gräset gror dör kon. I en mer aktuell tappning skulle det kunna heta: Medan regeringen hoppas och utreder bokens vara eller icke vara, packar bokförlag och bokhandlare ihop. Kulturskymningen hotar att breda ut sig över landet. Att hålla fast vid en skattesats, en momsnivå på , kan leda till kulturella skadeverkningar som inte är önskade av någon. Att sänka skattesatsen till är skattemässigt logiskt. har redan en kulturmoms på för konserter, teater-, opera-, filmföreställningar etc. Förändringen av kulturstödet kan lätt finansieras genom omfördelning inom utgiftsområde 17. En momssänkning är i ordets egentliga bemärkelse inget stöd. Det innebär endast att staten måste begränsa sina inte självklara krav på bokmarknadens intäkter. De regelrätta stöd som staten har inrättat på Kuturområdet bör lämpligen minskas. I första hand bör då egen verksamhet bantas. Att inte sänka momsen på böcker till , allra helst att ta bort den helt leder till att vårt kulturarv i vid bemärkelse urholkas alltmer. Att sänka momsen till 0 på böcker, konserter, teaterföreställningar, cirkus m. m. skulle sannolikt göra mer för att skapa ett blomstrande kulturliv än alla de stödaktiviteter anser bör få stödpengar från staten. En framåtsyftande kulturpolitik skall som första steg bygga på en enhetlig kulturmoms på . I ett andra steg bör momsen sänkas till precis som i och . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts att den viktigaste åtgärden för att främja kulturklimatet i är att införa en gemensam kulturmoms, även innefattande böcker, på .