mot · GL02Ju904 · 1997-10-06 00:00:00 — De säkerhetshöjande åtgärder som den föregående regeringen investerade i har således gett god utdelning i form av ökad säkerhet för framför allt allmänheten. Det är angeläget att säkerheten bibehålls och även ligger på en hög nivå. Allmänhetens skyddsintresse måste alltid sättas i främsta rummet. Reglerna om permission måste vara restriktiva i den bemärkelsen att det måste vara den intagnes individuella vårdplan som styr tilldelningen av permissioner. När det är fråga om återfallsförbrytare finns det anledning att vara särskilt återhållsam med permissioner. Vid bedömningen av om obevakad permission skall beviljas i dessa fall måste den intagnes intresse av att få permission vägas mot medborgarnas berättigade krav på skydd och säkerhet. Vi anser att skyddsintresset måste vara det primära vid denna avvägning. Det allmänna får aldrig väja undan från sitt ansvar för att enskilda inte utsätts för brott i samband med permissioner. Medborgarna måste kunna lita på staten i detta avseende. 9.7 Disciplinåtgärder även för livstidsdömda Livstidsdömda brottslingar behöver inte riskera någon direkt kännbar disciplinär bestraffning om de uppför sig illa eller begår brott de sitter i fängelse. Endast varning kan komma i fråga för dessa fall. Övriga fängelsedömda som bryter mot ordningen kan däremot åläggas både varning och tidstillägg. För livstidsdömda har tidstillägg ansetts omotiverat i och med att den intagne ådömts livstidsstraff. Det finns till och med fall där åklagare avstått från att väcka åtal för brott med motiveringen att den misstänkte redan avtjänar livstidsstraff. Enligt Moderata samlingspartiet är detta en oacceptabel ordning som bör rättas till. Framför allt är det inte ett uttryck för human kriminalvård att frånta människor ansvaret för deras handlingar. Även den som är dömd till livstidsstaff och som begår brott eller missköter sig på annat sätt i anstalt måste enligt vår mening mötas av en reaktion som står i proportion till vad han gjort sig skyldig till. Varning och tidstillägg behöver enligt vår mening inte som utgöra de enda alternativen till disciplinåtgärder. Ungefär en 1/3 av alla livstidsdömda beviljas permission. Även livstidsdömda tar emot besök och har möjlighet att utföra t.ex. förtroendearbete inom ramen för Förtroenderådens (de intagnas motsvarighet till fackförening) verksamhet. Redan härigenom finns enligt vår mening möjligheter att skapa adekvata disciplinåtgärder även för livstidsdömda. Ett annat alternativ till disciplinåtgärd skulle kunna vara att under viss bestämd tid höja nuvarande 20-procentiga avdrag på den intagnes ersättning och förslagsvis överföra frigjorda medel till Brottsofferfonden. Grundläggande moraliska och etiska regler om hur människor bör bete sig mot varandra skall inte och får inte vara annorlunda inom kriminalvården än vad som gäller för samhällslivet i stort. Enligt Moderata samlingspartiet är det angeläget att nuvarande system med disciplinåtgärder för livstidsdömda blir föremål för utredning. Regeringen bör således få i uppdrag att ta initiativ till en sådan utredning. 9.8 Medicinsk behandling och terapi för sexualbrottslingar Sexualbrottslingar kan som ett led i behandlingen av sitt brottsliga beteende frivilligt genomgå medicinsk behandling, s.k. kemisk kastrering. Kriminalvården har dock ingen möjlighet att ensam besluta om sådan behandling utan den bestäms och utförs inom ramen för hälso- och sjukvården och det oavsett om den medicinska behandlingen påbörjats i frihet eller . Enligt Moderata samlingspartiet kan det finnas skäl att närmare överväga om inte medicinsk behandling bör användas mer frekvent inom kriminalvården, särskilt för de fall sexualbrottslingen tidigare avböjt behandling och därefter återfallit i brott av samma slag. En grundförutsättning måste dock vara uppfylld, nämligen att den dömde samtycker till behandling . För att den medicinska behandlingen skall vara meningsfull förutsätts att den kombineras med erforderlig terapeutisk behandling i syfte att bearbeta de starka känslor som vid en förlust av sexualdriften kan komma att kanaliseras på annat våldsamt sätt. Det terapeutiska inslaget måste således utgöra en central del parallellt med den rent medicinska behandlingen av sexualbrottslingen. Enligt vår uppfattning bör regeringen i enlighet med vad som här anförts överväga hur den framtida användningen av medicinsk behandling av sexualbrottslingar skall kunna utvecklas. 10.1 Fängelse inte allenarådande Fängelse är och kommer även att vara den mest väsentliga delen i påföljdssystemet vid allvarlig brottslighet. Enligt Moderata samlingspartiet finns det dock ett stort behov av nya, alternativa påföljder såväl för ungdomsbrottslingar som för vuxna brottslingar. Tre exempel är elektronisk övervakning, samhällstjänst och villkorligt fängelse. Som redan nämnts ovan motsatte sig Socialdemokraterna av hänsyn till den dömdes integritet den borgerliga regeringens initiativ att påbörja en försöksverksamhet med elektronisk övervakning. har riksdagsmajoriteten i enlighet med regeringens förslag beslutat att den pågående försöksverksamheten med intensivövervakning med elektronisk kontroll skall förlängas till utgången av 1998 och utvidgas till att omfatta hela landet. Av bl.a. ekonomiska skäl dygnskostnaden för straffverkställighet i det egna hemmet är bara en tiondel av en fängelseplats har försöksverksamheten dessutom utvidgats till att avse även personer som döms till fängelsestraff , mot tidigare . Av skäl som framgår nedan motsatte sig Moderata samlingspartiet denna utvidgning. Enligt vår mening går det inte att bortse från det faktum att brottslighet som renderar tre månaders fängelse ofta är av betydligt allvarligare beskaffenhet än brottslighet som leder till två månaders fängelse. Det är fråga om en 50-procentig höjning av strafftiden. Särskild hänsyn måste fästas vid att cirka hälften av de personer som dömdes till fängelse hade gjort sig skyldiga till våldsbrott () och tillgreppsbrott (). Motsvarande siffror för dem som dömts till två månaders fängelse var för våldsbrott och för tillgreppsbrott (se kriminalvårdens statistik avseende intagna på kriminalvårdsanstalt ). I den tidigare försöksgruppen ligger tyngdpunkten på rattfylleribrott (). Med den nya gruppen ökar både andelen våldsbrott och tillgreppsbrott, brottslighet som ofta medför ett stort fysiskt och psykiskt lidande för den som drabbas av brottet. Även när det gäller den nya gruppens belastning jämfört med den tidigare gruppens, dvs. om de har varit dömda till fängelse tidigare, kan stora skillnader påvisas. I den nya gruppen är det som har varit intagna i anstalt . I den tidigare gruppen var det som inte har någon tidigare anstaltsvistelse bakom sig. Det är också fler med upprepade anstaltsvistelser i den nya gruppen, vilket i sin tur innebär ökade risker för verksamheten som sådan. I den utvidgade försöksverksamheten kan således ett betydligt tyngre belastat klientel komma att ingå. Med beaktande av detta och med hänsyn till brottsoffrens situation och allmänhetens berättigade krav på rättstrygghet måste man, enligt vår uppfattning, vara mer restriktiv när det gäller att ge även dessa brottslingar möjlighet att avtjäna sitt straff utanför anstalt. I annat fall kan en framtida permanentning av försöksverksamheten riskeras på grund av alltför många misslyckanden, vilket vore mycket beklagligt för den framtida utvecklingen av svensk kriminalvård. Som redan berörts i motionen överväger regeringen nu att använda elektronisk övervakning under sista delen av ett fängelsestraff, dvs. den period som närmast föregår villkorlig frigivning, back-door-system. Från moderat håll vi vill redan nu markera vårt avståndstagande till en sådan ordning. Den elektroniska övervakningen bör ha sin plats i systemet som en ersättning för verkställighet i anstalt, dvs. Allmänhetens tilltro till straffsystemet skadas om den nuvarande fakultativa tvåtredjedelsfrigivningen urholkas med ett back-door-system. På samma sätt kommer förtroendet för straffsystemet att minska om regeringens aviserade förslag om hårdare tag för långtidsdömda brottslingar i praktiken kommer att innebära att den dömde friges lika snabbt som tidigare, om än med elektronisk övervakning. En försöksverksamhet med samhällstjänst påbörjades . Försöksverksamheten har därefter utvidgats till att omfatta hela landet och successivt förlängts till att pågå till utgången av 1998. Samhällstjänst utgör ett alternativ till fängelse och är utformat som en speciell föreskrift vid skyddstillsyn. För att en domstol skall kunna döma till skyddstillsyn med föreskrifter om samhällstjänst i stället för till fängelse måste domstolen bedöma att föreskrifterna om samhällstjänst är av avgörande betydelse. I praktiken har detta kommit att innebära att de unga brottslingarna inte har nåtts i den utsträckning som försöksverksamheten åsyftade. Skälet är att det är ovanligt att ungdomsbrottslingar begår så pass grova brott att fängelse kan komma i fråga, då det krävs synnerliga skäl för att kunna döma en person till en frihetsberövande påföljd. De ungdomsbrottslingar som ådöms fängelsestraff är å andra sidan oftast så hårt belastade att de inte kan visa den stabilitet som är nödvändig för att genomföra samhällstjänst. Målsättningen med samhällstjänst, dvs. att främst vara avsedd för unga lagöverträdare, har enligt vår uppfattning inte kunnat uppnås främst beroende på den lagtekniska konstruktion som valts. I avsikt att bättre ta till vara samhällstjänstens förtjänster genom att den dömde åläggs att utföra visst samhällsnyttigt arbete får påföljdsformen även ett tydligt reparativt inslag och potential som påföljdsform anser Moderata samlingspartiet att samhällstjänst bör införas som en självständig påföljdsform. Detta var också vad den s.k. kom fram till (SOU 1995:91). Mot denna bakgrund bör regeringen uppdra åt regeringen att lämna förslag till en reformerad samhällstjänst med ovan angivna inriktning. hade bl.a. i uppdrag att närmare överväga om någon form av villkorligt fängelse borde införas. Enligt direktiven skulle ett införande av villkorligt fängelse i första hand inriktas på att de olika icke frihetsberövande påföljdsalternativen, med undantag för böter och överlämnande till särskild vård, inordnades under villkorligt fängelse, en s.k. hattmodell under vilken en rad olika påföljdsalternativ skulle kunna rymmas. Ett närmande till ett system med villkorligt fängelse har för övrigt redan skett genom att domstolen när den dömer till kontraktsvård eller samhällstjänst skall ange hur långt fängelsestraff som skulle ha dömts ut, om påföljden i stället skulle ha varit fängelse. Efter en summarisk utredning av frågan avvisade majoriteten tanken på att införa villkorligt fängelse. Enligt majoriteten var förslaget bl.a. behäftat med tekniska svårigheter och hade enbart skenbara fördelar, en uppfattning som Moderata samlingspartiets ledamot reserverade sig emot. Enligt vår uppfattning är det eftersträvansvärt med ett varierat utbud av olika påföljder så att en så lämplig påföljd som möjligt kan väljas i varje enskilt fall. Särskilt angeläget är detta när det gäller valet av påföljder för unga brottslingar. Å andra sidan är det viktigt att påföljdssystemet är klart och överskådligt uppbyggt. Enligt vår uppfattning skulle införandet av villkorligt fängelse enligt hattmodellen, med en möjlighet att kombinera med ett icke frihetsberövande påföljdsalternativ, kunna utgöra ett viktigt bidrag till vårt påföljdssystem. Inte minst skulle det vara värt att pröva avseende unga vanekriminella, som återfaller i relativt sett mindre allvarliga brott, som t.ex. bostads- och bilinbrott, stölder och kanske ringa misshandel och liknande. En liknande påföljdsmodell har lanserats av psykiatriprofessor . Påföljden villkorligt frihetsstraff, vilket är benämning, kombineras med en normalpåföljd, t.ex. skyddstillsyn. När den unge begått ett brott dömer domstolen till skyddstillsyn men med tillägg av ett villkorligt frihetsstraff, vars längd anpassas efter den brottslighet den unge gjort sig skyldig till. Den unge bär sedan tiden med sig som en ryggsäck under en löptid på t.ex. . Döms den unge på nytt till skyddstillsyn förlängs löptiden . När den unge kommit upp i t.ex. ryggsäckstid, dvs. den samlade tilläggsstrafftiden för de olika brotten, realiseras frihetsstraffet som då också kommer att vara tillräckligt långt för att kunna göra något meningsfullt vad gäller den unges rehabilitering. En variant av denna modell skulle kunna vara att när en ung brottsling döms till exempelvis åtta månaders frihetsberövande straff fastställer domstol att en månad skall avtjänas för att ge den unge en föraning om hur obehagligt det är att vara frihetsberövad och resterande stoppas i ryggsäcken. eller större delen av den torde redan vara avtjänad i form av anhållning och häktningstid. Poängen med ett villkorligt frihetsstraff för denna grupp av återfallsförbrytare ligger framför allt i tydligheten. Det finns ett reellt hot som den unge genom att sköta sig kan undvika att se realiserat. vet han att om han fortsätter att begå brott så kommer han att frihetsberövas förr eller senare och då för avsevärd tid. Enligt vår mening bör regeringen nu gå vidare med förslaget att införa villkorligt fängelse, antingen inom ramen för det pågående arbetet avseende påföljdssystemet för unga brottslingar eller i det fortsatta beredningsarbetet med anledning av förslag. 11 Psykiskt störda brottslingar Brottslingar som lider av allvarlig psykisk störning får inte dömas till fängelse. De överlämnas i stället till rättspsykiatrisk vård. Om det finns risk för att brottslingen återfaller i brottslighet kan rätten besluta om särskild utskrivningsprövning. Moderata samlingspartiet är starkt kritiskt till denna ordning. Många av de allra farligaste brottslingarna finns bland dem som överlämnas till psykiatrisk vård. Till saken hör att det är mycket svårt att bedöma om en psykiskt störd brottsling kommer att återfalla i brottslighet. Beslut om särskild utskrivningsprövning grundas i realiteten på mer eller mindre kvalificerade gissningar. Mot denna bakgrund och med beaktande av medborgarnas skyddsintressen anser vi att det nuvarande förbudet mot att döma psykiskt störda brottslingar till fängelse bör avskaffas. Det är bara i ett fåtal fall som gärningsmannen är så allvarligt störd att han över huvud taget inte är medveten om vad han gör sig skyldig till. Endast i dessa fall anser vi att det är berättigat att straffriförklara och inte utdöma fängelsestraff. Vård måste vid straffriförklaring dock alltid ges under sådana former att allmänhetens skyddsintresse tillgodoses. Övriga psykiskt störda brottslingar, dvs. det stora flertalet, bör i stället dömas till straff. Denna effekt har till viss del uppnåtts genom den lagstiftning som trädde i kraft med lagen om rättspsykiatrisk vård (LRV). Andelen personer som överlämnas till psykiatrisk vård har de facto minskat och fler psykiskt störda brottslingar sitter i fängelse jämfört . Om de som döms till straff är i behov av psykisk vård skall de kunna avtjäna en del eller hela straffet på psykiatrisk vårdinrättning under kriminalvårdens ansvar. När vårdbehov inte längre föreligger skall den dömde avtjäna eventuell resterande del av straffet i vanligt fängelse. På motsvarande sätt skall den som är psykiskt sjuk vid tiden för frigivning med tvång kunna överföras till psykiatrisk vårdinrättning för att där vårdas och bli frisk innan det kan bli aktuellt med ett liv i frihet. En sådan ordning skulle gagna såväl den psykiskt sjuke som den allmänna tryggheten i samhället. Mot denna bakgrund bör regeringen lämna förslag till erforderliga lagändringar. 12 Åtgärder mot internationell brottslighet Den internationella brottsligheten narkotikabrottslighet, ekonomisk brottslighet, illegal handel med utrotningshotade djur och växter m.m. omsätter oerhörda kapitalsummor. Den är dessutom välorganiserad. För att möta detta hot måste bl.a. åklagarnas och polisens arbetsmetoder effektiviseras. Det räcker inte med vad som görs i utan svenska brottsbekämpande myndigheter måste utveckla samarbetet med sina motsvarigheter i EU-länderna och inte minst med motsvarande myndigheter i de östeuropeiska länderna. 12.2 Narkotikabrottslighet och ekonomisk brottslighet Så gott som all narkotika i smugglas in. Därför har också tullen en stor betydelse för narkotikabekämpningen. Den traditionella tullbevakningen motsvarar emellertid inte kraven på effektiv bekämpning i ett framtida samhälle, där smugglingsmetoderna blir alltmer raffinerade. Mot denna bakgrund är det enligt Moderata samlingspartiet angeläget att reformering av de nuvarande myndighetsstrukturerna kommer till stånd. Vårt förslag, som närmare utvecklas i en kommittémotion av (m.fl.), innebär att tullkriminalen och tullens bevakningspersonal integreras med polisorganisationen på de platser och inom de områden där en inre gränskontroll kommer i fråga, dvs. i , , samt de övriga hamnar och flygplatser där trafik till och från EU-land förekommer. Formellt skulle tullens verksamhet vid den inre gränsen upphöra med en sådan ordning, men endast för att ersättas av en utbyggd brottsbekämpning, under polis- och åklagaransvar med inriktning på de varor som är undantagna från kravet på fri rörlighet enligt (artikel 36 i ), bl.a. narkotika, vapen, krigsmaterial, djur, alkohol och kulturföremål. Den gränsöverskridande narkotikabrottsligheten har ofta starka kopplingar till den internationella ekonomiska brottsligheten. Insatser mot narkotika träffar således också den ekonomiska brottsligheten. Vårt främsta vapen mot den internationella brottsligheten är en effektiv myndighetssamverkan på såväl nationell som internationell nivå. Mot den bakgrunden är det särskilt angeläget att inrättandet av den nya inte leder till splittring av nuvarande myndighetssamverkan mellan polis- och åklagarväsendet och övriga inblandade myndigheter. Enligt Moderata samlingspartiet får det därför inte råda några tvivel om var skall placeras in i myndighetsstrukturen, nämligen under Riksåklagaren. Svensk tull och polis måste ha både ekonomiska och kunskapsmässiga förutsättningar för att aktivt kunna delta och driva på det internationella brottsbekämpningssamarbete som är under uppbyggnad inom ramen för Schengen och EU:s tredje pelare. 12.3 Brott mot miljön I detta sammanhang bör även brott mot miljön och den illegala hanteringen av växter och djur tas upp. Både dessa brottstyper är intimt förknippade med internationell brottslighet. Miljöbrottsligheten har inte sällan kopplingar till internationell ekonomisk brottslighet. Illegal handel av växter och djur har visat sig ha förgreningar till bl.a. narkotikabranschen. Även om miljöbrott och illegal handel med växter och djur hos oss inte blivit föremål för polisiära insatser i någon större utsträckning så är inte förskonat från denna typ av brottslighet. Svensk tull och polis bör därför av samma skäl som gäller för annan gränsöverskridande brottslighet ges en fastare organisation för bekämpningen av miljöbrott och den illegala handeln med växter och djur. För detta krävs som vid bekämpandet av alla annan brottslighet både tillräckliga ekonomiska resurser och förstärkta utbildningsinsatser. Moderata samlingspartiets samlade förslag avseende den ekonomiska brottsligheten, med koppling till såväl narkotikabrottslighet som miljöbrottslighet, utvecklas närmare i en särskild motion av m.fl. (m). Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förutsättningarna för en kriminalpolitisk samsyn, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utgångspunkter för kriminalpolitiken, att hos regeringen begär en kartläggning om hur lagstiftningen kan förbättras i syfte att förtydliga vårdnadshavares ansvar i rollen som normöverförare och brottsförebyggare i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om föräldrars rätt till polisstöd, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skolans roll som brottsförebyggare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om närpolisverksamhetens betydelse, att hos regeringen begär förslag till nytt påföljdssystem för unga brottslingar i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag som möjliggör registrering av minderåriga lagöverträdare i enlighet med vad som anförts i motionen, att beslutar om ändring i sekretesslagen i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om familjegruppskonferenser och medlingsverksamhet, att beslutar att försöksverksamheten med fria sprutor till narkotikamissbrukare skall avbrytas i enlighet med vad som anförts i motionen,1 att hos regeringen begär förslag som möjliggör för polisen att ta blod- och urinprov även på personer i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag som möjliggör användning av kräkmedel i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag om livstids fängelse för grov narkotikabrottslighet i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag som möjliggör för polisen att använda hemlig teknisk avlyssning vid spaning om grov narkotikabrottslighet och brott mot rikets säkerhet i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär en utredning om polisens rätt att använda hemlig teknisk avlyssning vid spaning även mot andra mycket allvarliga brottstyper i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om polisväsendet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åklagarväsendet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om domstolsväsendet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regeringens neddragning av kriminalvården, att hos regeringen begär förslag som innebär att manliga och kvinnliga fängelsedömda skall avtjäna fängelsestraff åtskilda i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om narkotikafria fängelser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kriminalvården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fängelsetidens utnyttjande, permissioner och utbildning för de intagna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rymningar från slutna anstalter, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om strikta permissionsregler, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om disciplinåtgärder för livstidsdömda, att hos regeringen begär en utredning om hur medicinsk behandling för sexualbrottslingar skall kunna utvecklas i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag om alternativa påföljder, som elektronisk övervakning, samhällstjänst och villkorligt fängelse i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag om psykiskt störda brottslingar i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot internationell brottslighet avseende narkotikabrottslighet och ekonomisk brottslighet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot internationell brottslighet avseende brott mot miljön, växter och djur. 1 Yrkande 11 hänvisat till SoU.