mot · GL02Kr305 · 1997-10-06 00:00:00 — Den enskilda människan är utgångspunkt. Målet är hennes frihet och livschanser. Vi har alla vår egen personlighet och våra drömmar om framtiden. Vi är utrustade med förnuft, känsla, samvete, förmåga att ta ansvar och att utvecklas. Oavsett bakgrund, begåvning, fysisk och mental styrka måste alla människor få många livschanser, många möjligheter att växa och utvecklas. Det som benämns KULTUR har en viktig roll i den personliga utvecklingen. Även om varje människa är unik förenas vi av vissa gemensamma andliga och materiella behov. Vi har alla rätt till liv, frihet och sökande efter lycka. har vi ansvar för att dessa rättigheter omfattar alla. Liberal individualism är därför oförenlig med en egoism där man bara ser till sig själv. betraktar alla människor som jämlikar - men inte som lika. Kraven på jämlikhet betyder inte att alla skall leva likadant, utan att alla skall ha möjligheter att utvecklas som självständiga människor. Även i den utvecklingen erbjuder det som benämns KULTUR en mångfald i vilken var och en av oss kan finna sin del. Kulturpolitiken skall uppmuntra och underlätta den individuella processen. 1.3 Tilltro till människans möjligheter verkar för ett samhälle där den kulturella och moraliska traditionen präglas av tilltro till den enskilda människans möjligheter, medkänsla med de svaga och beredskap att ta strid för öppenhet, mångfald och tolerans. Humanismens och demokratins ideal kan endast hållas levande genom att ständigt hävdas i en öppen kamp om människornas övertygelser. En sådan tradition behöver ofta för att växa sig stark. lär oss historien att det som vuxit fram snabbt kan förloras. Kulturpolitikens uppgift är att stärka förutsättningarna för humanismens ideal att leva vidare och utvecklas. Våra moraliska val kan aldrig göras i ett tomrum. De förutsätter en bakgrund av erfarenheter, tolkningsmönster och problemställningar som kulturen gör levande. Kulturarvet får aldrig betraktas som något statiskt eller musealt. Grunden för idé- och normbildningen måste vara en omfattande andlig frihet. Rätten att fritt skildra verkligheten och fritt uttrycka åsikter, erfarenheter och värderingar skall ha starkt grundlagsskydd. Endast då kan människor i fredliga former påverka och låta sig påverkas av andra. Ett utbyte av tanker, idéer och argument är grunden för varje samhälle som präglas av växande. En levande kultur förutsätter många fria kulturskapare. är medier, organisationer, konstnärer och forskare ofta direkt beroende av bidrag från den offentliga sektorn. För att minska beroendet av den offentliga makten bör kulturlivet i större utsträckning stimuleras genom generella metoder som avdragsrätt för gåvor till kulturella ändamål och gynnsamma skattevillkor för kulturutövare. Kristendomen har varit den dominerande religionen i . Kunskapen om och förståelse för detta arv och humanismens betydelse för vår kultur är en viktig grund i det svenska samhällets utveckling. Staten har ett ansvar för att säkra en fri religionsutövning men skall inte ta ställning för en viss religion eller ett visst samfund. Politiken måste respektera den religiösa mångfalden i dagens . Staten har ett ansvar för att kulturhistoriskt värdefulla kyrkobyggnader bevaras. 1.6 Arv för alla Vetenskapen och den humanistiska kulturtraditionen bygger ytterst på samma grundvärden - respekt för den enskilde och tilltro till fritt skapande och fritt sökande efter sanningen. Våra kunskaper kan alltid öka och vårt synsätt alltid förändras genom att var och en fritt får pröva olika lösningar på gamla och nya problem. Forskningens frihet är en omistlig del av den andliga friheten. Genom skola, folkbildning och ett rikt kulturliv skall vårt kulturella och vetenskapliga arv vara tillgängligt för alla. verkar för ett samhälle som är en kunskapens och kulturens demokrati. 1.7 Mångfald och tradition Internationella kontakter berikar och förnyar kulturen. Världen i all sin mångfald erbjuder ständigt nya möjligheter till nytänkande och utveckling som vi kan ta tillvara genom internationella kontakter och den etniska mångfald som präglar . är det en viktig uppgift för kulturpolitiken att värna om egna kulturella traditioner. Att vårda kulturarvet innebär att bevara kunskap, idéer föremål och miljöer som speglar äldre tiders livs- och samhällsformer. Inte minst gäller detta det kulturlandskap som människor under generationer har skapat. Kulturarvet ger perspektiv på vår samtid och nya idéer om hur vi kan forma vår framtid. har länge brustit i vården av detta arv. I då landet förvandlats från etnisk enhetlighet till etnisk mångfald, är det viktigt att den enskilde lär känna sina egna rötter. Det ger oss den identitet som vi behöver för att känna trygghet och värdighet i tillvaron. Kulturarvet är också en viktig grund för den kulturella utvecklingen Den som känner sin egen tradition blir mer öppen inför det främmande. En mängd organisationer liksom enskilda personer till exempel hembygdsföreningar, byalag, slöjdare, släktforskningsföreningar, folkbildningsorganisationer, vänföreningar för museer, institutioner och ensembler av olika slag liksom andra traditionsvårdande grupper håller gamla kunskaper levande i det svenska samhället. Sådan verksamhet skall uppmuntras. Väsentliga delar av kulturarvet kan göras tillgängligt på elektroniska nätverk. läggs nya delar till vårt gemensamma kulturarv. Därför är det viktigt att bevara och dokumentera sådant som kan vara till glädje för framtida generationer. Arkitektur och stadsbyggnad vittnar om olika epokers estetiska värderingar. Det är därför viktigt för varje generation att ställa krav på den offentliga arkitekturen, på stadsrummets gestaltning, på den estetiska utformningen av infrastrukturen och andra anläggningar. Människors engagemang och arbete i föreningar och samfund är en viktig kraft för ett gott samhälle. Politiken bör bidra till att föreningslivet får goda förutsättningar. En jämnare fördelning av hemarbetet är en förutsättning för att både kvinnor och män skall ha goda möjligheter till föreningsaktiviteter. Politiken bör uppmuntra människor till ett ökat medborgerligt ansvarstagande genom att överföra verksamheter från centrala till lokala nivåer, från offentliga förvaltningar till frivilliga sammanslutningar. Stat och kommun bör till exempel till idella föreningar överföra drift av vissa anläggningar och viss verksamhet. Utrymmet för ideella insatser i vård och omsorg, utbildning och kultur, bistånd och totalförsvar måste öka. Det kan ge människor ökad makt över sin vardag men också stimulera till det aktiva medborgarskap som är en förutsättning för ansvarstagandet i en demokrati. 1.11 Radio/TV Den tekniska utvecklingen förändrar snabbt villkoren för radio och television. Mångfalden ökar och tidigare begränsningar i etableringsmöjligheterna försvinner. Så länge tillgången på frekvenser är begränsad bör de frekvenser som inte används av de statligt ägda kanalerna fördelas genom regelbundet återkommande auktioner. Särskilt viktigt är att tillåta nya rikstäckande radiokanaler som kan konkurrera med det statliga riksradiomonopolet. Staten har även i fortsättningen ett ansvar för att det finns en svensk reklamfri kvalitetsproduktion av radio- och TV-program. utvecklar synen på mediepolitiken i en särskild motion. Konsten i form av texter, bilder, ljud, föremål och gestaltningar är en stark samhällsförändrande kraft. I tider av politiskt förtryck har frihetskampen ofta hållits levande just genom konsten. Politiker kan inte skapa kreativitet eller kommendera fram nyskapande konst, men politiken kan underlätta för människor att pröva nya idéer. Politiken skall understödja konstnärlig mångfald och utveckling som äldre tiders skapande hålls levande. Ytterst handlar det om att öka den enskildes möjligheter till personlig utveckling, att ständigt ge möjligheter till nya upplevlser och ny förståelse av sig själv och sin omgivning. En engagerad och kritisk publik är konstens viktigaste stöd. Konstens värde kan dock inte mätas enbart i marknadstermer eller publiksiffror. Utan ett offentligt kulturstöd skulle många konstyttringar inte överleva och färre människor skulle då få möjlighet att möta konsten. Stödet till konsten skall ske i former som garanterar mångfald och oberoende av den politiska makten. Konststödet skall främja sådan kvalitet som bygger på kunskap om respektive konstforms uttrycksmedel. 1.13 Proffs och amatörer Ett aktivt kulturliv förutsätter både professionella yrkesutövare och amatörer både djup och bredd. Ett rikt konstliv måste vara tillgängligt för alla medborgare, oavsett bostadsort, utbildning, ekonomi och etnisk tillhörighet. Ett brett regionalt kulturutbud också utanför storstadsregionerna behövs. Verksamheter med nationellt ansvar som till exempel våra nationalscener skall garanteras ett ekonomiskt stöd av staten. 1.14 Kultur för barn och ungdom Kultur för barn och ungdom bör ha särskilt stöd. Förskolan och skolan skall ge alla barn tillgång till kulturupplevelser. Musik- och kulturskolorna är viktiga för barns och ungdomars möjligheter till kulturutövande. De har också avgörande betydelse för rekryteringen till professionell utbildning av musiker och andra konstskapare. Högskolor med kulturell utbildning, liksom de ideella folkrörelserna och folkbildningen bidrar till ett omfattande och mångsidigt kulturliv. var enig beslut om de nationella kulturpolitiska målen: värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla att använda den, verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande, främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet och därigenom motverka kommersialismens negativa verkningar, ge kulturen förutsättningar att vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft i samhället, bevara och bruka kulturarvet, främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturer inom landet. Målet för ungdomsfrågorna är att främja goda levnadsvillkor för ungdomar samt att stärka ungdomars delaktighet i samhällsutvecklingen. Målet för folkrörelse- och idrottsfrågor är att stärka medborgarnas engagemang samt inflytande och delaktighet i samhället. Den gemensamma synen när det gäller målen behöver inte nödvändigtvis resultera i samsyn när det gäller utformningen av kulturpolitiken. stöder mycket av de åtgärder som föreslås i regeringens proposition om kultur, men vi redovisar också i denna motion förslag på förändringar i förhållande till propositionen. Regeringen föreslår att 7 § lagen (1989:41) om TV-avgift ändras så att TV-avgiften från höjs från till . motsätter sig den höjningen och anser att TV-avgiften ej skall höjas . EU:s kulturministrar har utsett till kulturhuvudstad 1998. Det har fått till följd att regeringen föreslår att kulturhuvudstaden tillförs sammanlagt utöver den satsning som görs via befintliga och nya kulturinstitutioner. Därutöver gör regeringen enligt propositionen genom Kultur i hela landet-satsningen insatser för kulturåret. ser positivt på att kulturårssatsningen omfattar hela . Det är angeläget att statens anslag på kulturområdet fördelas och inte koncentreras till huvudstaden och övriga storstadsområden. 4 Forum för världskultur Regeringen föreslår att en försöksverksamhet, benämnd Forum för världskultur, inleds . Syftet med verksamheten anges vara att öka den konstnärliga och kulturella mångfalden i genom att initiera och samordna presentationen av kulturyttringar från hela världen. Det skall särskilt gälla sådana länder och miljöer vilkas kultur inte genom etablerade kommersiella eller institutionella kanaler naturligt blir tillgänglig för en publik i . Regeringen föreslår att försöksverksamheten skall ha sitt administrativa centrum i och att ett världskulturhus etableras i där. anser att syftet med verksamheten är god. Vi motsätter oss dock att ett fristående nytt organ inrättas för denna verksamhet. föreslår i stället att Forum för världskultur sammanförs med det nya som enligt beslut skall etableras i . Det finns så många beröringspunkter mellan och Forum för världskultur att en gemensam institution i kan bli ett kraftfullt centrum för denna viktiga verksamhet. Det bör ge regeringen till känna. 5 Teater, dans och musik Regeringen begär i förslaget till tilläggsbudget för bemyndigande att överta Dramatiska Teaterns lån om i . motsätter sig den åtgärden och förslår att avslå regeringens begäran om att överta lånet, så att i stället i budgeten kan anslå till för återbetalning av det aktuella lånet. Regeringens förslag presenteras som en lämplig form för ägartillskott till . Propositionen visar dock att det inte alls är fråga om något reellt ägartillskott utan att ur sitt ordinarie anslag skall återbetala lånet med ränta. Det finns säkert anledning att vara kritisk mot viss del av tidigare ekonomiska förvaltning. Det är dock angeläget att Dramatiska Teatern ges möjlighet till fortsatt framgångsrik konstnärlig verksamhet utan betungande följder av åtgärder som nuvarande styrelse och ledning ej kunnat påverka. föreslår att vid behandling av budgeten visar ägaransvar genom att överta det aktuella lånet på utan återbetalningsskyldighet och därmed ökar anslaget till från till . 1998 har Marionetteatern i funnits . Marionetteatern är föregångare inom barnkulturen. Den är första representant för scenkonstformen dockteater. Marionettetaren har vunnit stor uppskattning vid gästspel över hela världen. Teatern svarar för yrkesutbildning inom sin genre och den har skapat ett unikt museum för stiliserad scenkonst . föreslår att det statliga stödet till Marionetteatern ökas från till 2 062 000. Dansares yrkeskarriär slutar oftast vid relativt låg ålder.Yrkesdansare med fast anställning vid teater pensioneras . Det är inte ovanligt att dansare på grund av skador nödgas avbryta sin yrkeskarriär vid ännu lägre ålder. För dansare utan fast anställning frilansdansare gäller ingen annan pensionsålder än den allmänna. Det är önskvärt att dansare finner en ny yrkesinriktning efter danskarriärens slut. Det skulle stärka dansarens självkänsla och ge möjlighet till av insatsmöjlighet där även en relativt kort yrkeserfarenhet som dansare kan vara värdefull bakgrund. Det krävs speciell kunskap om dansares utbildning, arbetssituation och kvalifikationer för att ge råd till dansare vid yrkesbyte sedan karriären som yrkesdansare upphört. Därför är det önskvärt att det vid åtminstone någon institution i landet finns personal med specialinriktning på rådgivning till dansare. Rådgivningen kan organiseras som en fristående enhet men också så att till exempel något arbetsförmedlingskontor etablerar en avdelning som kan kallas rådgivningscenter för dansare. Regeringen bör utreda möjligheten att inrätta ett sådant rådgivningscenter för dansare. Regeringen föreslår att beslut att minska det årliga stödet till länsmusiken med fördelat inte bör genomföras fullt ut. Regeringen nöjer sig med att i stället föreslå att stödet till länsmusiken minskas med . Länsmusiken svarar för den största delen av det professionella konsertutbudet i respektive region. Redan nu har åtskilliga delar av denna viktiga kulturverksamhet stora ekonomiska problem. Storleken på anslagen från staten och från de regionala huvudmännen är sådan att det på många håll är närmast omöjligt att uppehålla den kvalitet som man lyckats uppnå. anser att de regionala huvudmännen bör ges ytterligare tid till förfogande för att justera sina ekonomiska insatser i enlighet med av uttalade riktlinjer för stödet till länsmusiken. Att regeringen reducerar den förutskickade minskningen av statsbidraget visar att regeringen också noterat problemen för länsmusiken. föreslår därför att anslaget till Länsmusiken ökar med i förhållande till regeringens förslag så att bidragsnivån uppnås även och att de föreslagna minskningarna av de enskilda anslagen till länsmusiken ej genomförs. Inom denna utökade ram kan dessutom den av regeringen föreslagna av förordade ökningen av anslag till länsmusiken i och ske . Det bör ge regeringen till känna. 6 Bibliotek, litteratur och kulturtidskrifter Yttrandefriheten kräver fria, oberoende medier. Mediernas frihet är en förutsättning för att de skall kunna fullgöra sin demokratiska granskningsfunktion. Läsning ger stora möjligheter till eftertanke och till abstrakta och nyanserade resonemang. Boken, tidningen och tidskriften har därför en särskild betydelse för kunskaps- och idébildningen. Det är en viktig politisk uppgift att värna och utveckla den skriftliga kulturen. Många hushåll saknar dagstidning ofta av ekonomiska skäl. Böcker, tidningar och tidskrifter skall ha generösa skatteregler. Dagstidningarna är en omistlig tillgång för demokratin. En fri dagspress skall fungera utan statliga bidrag. Presstödet bör därför upphöra. uppfattning inom detta område utvecklas ytterligare i en särskild motion om mediepolitik. Fler bibliotek bör utvecklas till kultur- och informationscentra. De skall tillhandahålla medier för syn- och hörselskadade samt på invandrarspråk. Kommunerna skall inte ta ut avgifter för boklån. var motståndare till den bibliotekslag som fattat beslut om. Det finns en risk att den lagen stimulerar kommunerna till minskad satsning på biblioteksverksamhet i enlighet med lagens minimikrav. anser att kommunernas ansvar för bibliotekens ställning bör vara väsentligt större än vad som krävs enligt den till ytterst litet förpliktigande bibliotekslagen. Mångfalden i etermedierna har ökat. Utvecklingen av informationstekniken kommer att ge ytterligare möjligheter. Yttrandefriheten i elektroniska medier bör skyddas i grundlagen. bör uppdraga åt regeringen att återkomma till med förslag om sådan ändring av grundlagen. 7 Bild och form samt konsthantverk 7.1 Bidrag till bild- och formområdet Under denna rubrik vill aktualisera stödet till Folkrörelsernas Konstfrämjande. Den organisationen bildades sedan det tidigare Konstfrämjandet avvecklats. I Folkrörelsernas Konstfrämjandes målsättning ingår att med verksamheten nå människor som har ringa erfarenhet av bildkonstområdet. Dess verksamhet är omfattande. har mer än 25 000 konstverk ägda av konstnärerna själva förmedlats och 5 000 utställningar genomförts runt om i landet. Folkrörelsernas Konstfrämjande arrangerar därutöver konstresor, studiebesök, konstvisningar m m. Frågan om statsbidrag till Folkrörelsernas Konstfrämjande behandlades av första gången . Beslutet då innebar att anvisade medel som återstod av anslaget till det nedlagda . Därefter har Folkrörelsernas Konstfrämjande erhållit statligt stöd under anslagsposten Bidrag till bild- och formområdet. föreslog i sitt slutbetänkande att det statliga stödet till Folkrörelsernas Konstfrämjande skulle ökas väsentligt, bland annat för utställningsersättning. Årets budgetproposition innehåller inte några förslag om ökningar av anslagsposten Bidrag till bild- och formområdet. anser dock att en ökning av stödet till Folkrörelsernas Konstfrämjande är befogat. Vi föreslår därför att stödet ökas med i förhållande till regeringens förslag och att därav avser ökning av uställningsersättningen. Det bör ge regeringen till känna. 8 Bidrag till regional arkivverksamhet Regeringens förslag om ett nytt anslag Bidrag till regional arkivverksamhet främst avsett för de regionala folkrörelsearkiven är mycket välkommet. stöder den uppfattning om folkrörelsearkivens ett 80-tal betydelse som är grund för regeringens förslag. De regionala arkiven förvaltar betydande arkivbestånd och samlingar med stort kulturhistoriskt värde. De arbetar på uppdrag av ett rikt föreningsliv och en ideell sektor och de är en resurs för såväl offentlig som privat sektor. Arkiven efterfrågas bland annat inom vetenskaplig forskning, släkt- och hembygdsforskning, skola och kulturliv. Inför den satsning på dokumentation om industrisamhällets historia som regeringen bland annat stöder genom ökning av anslaget till Arbetarrörelsens Arkiv och Bibliotek anser att även resurser bör förstärkas ytterligare. Det som i Arbetarrörelsens Arkiv redovisar de centrala organisationernas historia motsvaras på regional och lokal nivå av . För den historiska helheten är det angeläget att även den lokala verksamheten dokumenteras på ett för forskningen lämpligt sätt. De två regioner som i en första etapp ingår i arbetet med det industrihistoriska kulturarvet är och . Tre landsting och ett 50-tal kommuner går samman i . Det öppnar möjligheter för en koncentrerad och sammanhållen insats inom ramen för befintliga arkivinstitutioner i den nybildade kommittén Västsvenska Förenings- och . För arbetet med det industrihistoriska kulturarvet i föreslår ett anslag på . i behöver stöd bland annat för sin andel av ett samarbete med i arbetet med det industrihistoriska kulturarvet. föreslår att i erhåller statligt stöd med . föreslår dessutom att bland annat för sin utbildningsverksamhet erhåller ett statligt anslag på . De här föreslagna anslagen på totalt till olika delar av folkrörelsearkiven torde för att projekten skall kunna fullföljas behövas . föreslår att anslaget Bidrag till regional arkivverksamhet ökas från till . Det bör ge regeringen till känna. 9 Museer och utställningar I de statliga museernas ekonomiska förvaltning upptar ofta hyreskostnaderna en betydande del av utgifterna. Nya principer har införts, där hyressättningen gjorts efter en sorts allmän kostnadsnivå för lokaler inom området. anser att detta oftast har fått orimliga konsekvenser och att den redovisningsmetoden ger en felaktig bild av lokalernas marknadsvärde. Det finns exempel på museer vars styrelser har reagerat häftigt på hyresprinciperna och vidtagit okonventionella åtgärder för att markera det orimliga i situationen. har stor förståelse för att sådana reaktioner blir följden. När staten låter bygga byggnader för museer görs detta givetvis för respektive museums behov och inte för en tänkt uthyrning där det är en tillfällighet att just museet blir hyresgäst. anser att principerna för hyressättning av museer och andra liknande statliga byggnader bör ses över så att inte en fiktiv hyra debiteras med fantasibelopp som ger en felaktig uppfattning om aktuellt statligt stöd till verksamheten. bör uppdra åt regeringen att göra sådan utredning och återkomma till med förslag. beslöt under förra att ett samlat etnografiskt centralmuseum ett museum för världskultur skall inrättas i . I detta skall ingå det förstatligade i samt i , i och i . motsatte sig förslaget och ingår alltså inte i den majoritet som är underlag för beslut. anser att den förändring som riksdagsbeslutet innebär är särskilt anmärkningsvärd med tanke på och . är ett renodlat konstmuseum och inte ett etnografiskt museum. Det bildades genom att de statliga samlingarna av östasiatisk konst sammanfördes. Ungefär hälften av museets konstsamling tillhör . är totalintegretat med och har sina lokaler i dess närhet där också finns. En mängd praktiska problem löses gemensamt mellan de tre museerna till exempel transporter och bevakning. Den kompetens som finns på är helt inriktad på museet som konst- och arkeologimuseum. Eftersom beslut innebär att Östasiatiska museets publika verksamhet skall bevaras i finner vi ingen som helst anledning att överföra till ansvarsområde. anser därför att beslutet om skall ändras så att Östasiatiska museets knytning till Statens konstmuseer består och att det fruktbärande och naturliga samarbetet mellan , och kan fortsätta. Det bör ge regeringen till känna. Även beslutet om att sammanföra med är synnerligen tveksamt. Ungefär hälften av samlingar tillhör . Om en omorganisation som påverkar skall ske, är det enligt uppfattning mer naturligt att överföra till Statens konstmuseer än till det nya . Det bör ge regeringen till känna. är en gemensam satsning av den ideella organisationen och Tjörns kommun. Projektet har rönt stort intresse i hela . Museet, som blir det första i sitt slag i , har betydelse på det kulturpolitiska, det näringspolitiska och det sysselsättningspolitiska planet.