mot · GL02Ju904 · 1997-10-06 00:00:00 — Vad som däremot kräver ytterligare överväganden är frågan om polisens rätt till hemlig teknisk avlyssning bör omfatta även andra mycket allvarliga brottstyper. Denna fråga kan lämpligen övertas av den nu pågående utredningen, vilket i så fall förutsätter att utredningstiden förlängs. 8 Återupprätta förtroendet för rättsstaten Av erfarenhet vet vi att tunga besparingar på polisen drabbar även det övriga rättsväsendet. Färre poliser leder till färre brottsutredningar, som i sin tur leder till att färre åtal väcks. Antalet brottslingar som lagförs vid domstolarna minskar, vilket i sin tur leder till att antalet intagna på fängelser och häkten minskar och att medborgarnas rättstrygghet hotas. Detta är precis vad som har skett i . Resultatet av senare års stora besparingar på rättsväsendet har medfört att framför allt polisen, men även övriga led i kedjan av rättsvårdande myndigheter, allvarligt försvagats med en alltmer utbredd rättsotrygghet för medborgarna som följd. Nedskärningarna inom polisen, , har lett till att antalet poliser minskat med ungefär tusen personer. Någon antagning till har inte skett -95. De äldre, mest erfarna brottsutredarna har fått gå i förtida pension med allvarliga konsekvenser för polisens brottsutredande verksamhet. Till detta skall läggas att antalet civilanställda inom polisen kommer att minska med 1 100 . Detta innebär att ett stort antal poliser måste avsätta tid till att t.ex. utfärda pass, ombesörja postgången och andra kontorsgöromål i stället för att förebygga och bekämpa brott. Denna misshushållning med polisens kompetens och bristande resurser innebär att polisen tvingas avskriva ett stort antal brottsutredningar eller samla anmälningar och utredningar på hög, i stället för att utreda brotten och skicka över brottutredningarna till åklagare. Förutom resursfrågan är polisens organisation av central betydelse för att polisen effektivt skall kunna möta de krav brottsutvecklingen ställer. Mot den bakgrunden påbörjade den borgerliga regeringen ett omfattande reformarbete av polisen på såväl nationell som internationell bas. Nationellt infördes närpolisreformen. Vad gäller arbetet mot den internationella brottsligheten så är det under utveckling inom ramen för Europolsamarbetet. För Moderata samlingspartiet är det nu angeläget att utvecklingen av polisens organisation och arbetsmetoder kan fortsätta i riktning mot effektivt polisarbete både på nationell och internationell nivå. I detta arbete bör IT-användningen utgöra ett självklart arbetsredskap. möjliggör IT-utvecklingen att rationaliserings- och effektivitetsvinster kan göras inom såväl polisen som åklagarmyndigheter och domstolar. För att polisens verksamhet skall kunna bli mer effektiv krävs goda möjligheter till specialisering och kompetensutveckling, en minskad byråkrati och kompetenta chefer. Härutöver krävs en både till form och innehåll reformerad polisutbildning. Riktlinjerna för en reformerad framtida polisutbildning beskrivs närmare i en särskild motion av m.fl. (m). Vid en samlad bedömning av den situation som polisväsendet i stort befinner sig i och med en utveckling mot alltfler brott, varav allt färre upp, är det enligt Moderata samlingspartiet nödvändigt att stärka resurserna till polisen. Det är av stor vikt att polisverksamheten inriktas och bedrivs med utgångspunkt i behoven av polisiära insatser. Resurserna skall i största möjliga utsträckning koncentreras till tider, platser och verksamheter där de ger bäst resultat i form av minskad brottslighet och ökad trygghet. Sammanfattningsvis gäller att de problem som finns inom polis-, åklagar- och domstolsväsendet skyndsamt måste avhjälpas genom resursförstärkning, metodutveckling och återanställning av administratörer och övrig kanslipersonal. Vad gäller resursfrågan så kan vi med budgetproposition konstatera att regeringen delvis har tagit till sig den massiva kritik som framförts mot regeringens tidigare besparingar på bl.a. polisen. Vad regeringen nu gör är att anslå till rättsväsendet för , dvs. är nya pengar. Härutöver avlövas kriminalvården som fördelas ut till bl.a. polisen under 19982000. I regeringens budgetförslag framställs detta som en total satsning på . Vad det i praktiken är fråga om är en nivåhöjning av rättsväsendets ekonomiska ram med . Regeringens budgetförslag avseende rättsväsendet är inte tillräckligt. För rättsväsendet föreslår Moderata samlingspartiet en högre ekonomisk ram än regeringens för de kommande tre åren. I en särskild motion av m.fl. (m) preciseras Moderata samlingspartiets budgetförslag avseende rättsväsendet. Åklagarväsendet har genomgått en omfattande organisationsförändring som cirka hälften av åklagarnas kanslister sagts upp till följd av besparingskrav. På samma sätt som inom polisen tvingas åklagarna nu utföra den uppsagda kanslipersonalens kontorsgöromål med färre väckta åtal som följd. På grund av anställningsstopp har åklagaraspiranter inte kunnat ersätta åklagare som går i pension. som antalet inkomna ärenden till åklagarväsendet har minskat eller 30 712 ärenden /93 till 1995/96 så har antalet avskrivna ärenden ökat. Även om åklagarna har fått drygt 30 000 färre ärenden att ta itu med så har fler ärenden skrivits av. /93 till 1995/96 sjönk antalet inkomna brottmål till tingsrätterna . När färre åtal väcks ställs färre brottslingar inför rätta, vilket innebär att färre brottslingar döms till fängelse. Moderata samlingspartiets ambition är att skapa en åklagarorganisation med hög grad av effektivitet. Detta förutsätter både metodutveckling och organisatoriska förändringar. Vidare är ett tydliggörande av åklagarens roll som förundersökningsledare i brottmål av central betydelse. I då utredningsarbetet präglas av en alltmer komplicerad brottslighet på såväl nationell som internationell nivå måste tyngdpunkten ligga på den juridiska kompetensen. Enbart juridisk kompetens räcker emellertid inte vid utredning om avancerad brottslighet. Åklagaren bör därför ges befogenhet och särskilda resurser för att vid behov kunna kalla in och leda också experter från andra discipliner. I regeringens budgetproposition föreslås att åklagarväsendet tillförs ett engångsanslag på , vilket uppges möjliggöra anställning av ca 30 åklagaraspiranter. Moderata samlingspartiets förslag avseende åklagarväsendets framtida organisation och resursbehov behandlas närmare i en särskild motion av m.fl. (m). /93 till 1995/96 har måltillströmningen till landets tingsrätter minskat med 20 000 mål eller . uppgick antalet fängelsedömda till 16 100, hade antalet brottslingar som dömts till fängelse minskat till 13 100. Minskningen av antalet fängelsedömda beror dessvärre inte på att brottsligheten i vårt land minskat utan på att rättsväsendet blivit sämre på att utreda och beivra brott, vilket ytterst drabbar brottsoffren. Ett annat påtagligt problem inom domstolsväsendet är det stora antalet inställda brottmålsrättegångar. När den misstänkte gång på gång kan förhala rättegången genom att inte infinna sig till utsatt förhandling leder detta inte bara till resursslöseri för domstolen utan också till negativa konsekvenser för brottsoffret. Om brottet hinner preskriberas förlorar brottsoffret rätten att föra skadeståndstalan. Även om brottet inte hinner preskriberas kan gärningsmannens förhalningstaktik leda till att brottsoffret förlorar möjlighet att erhålla brottsskadeersättning från , då brottsskadeersättning inte betalas ut om förflutit från det gärningen begicks. Missförhållandet med inställda brottmålsrättegångar kan inte accepteras i en rättsstat. I en särskild motion av m.fl. (m), som närmare belyser problemet med inställda domstolsförhandlingar, lämnas bl.a. föreslag till skärpta delgivningsregler. I en annan motion av m.fl. (m) ges förslag som alla syftar till att stärka brottsoffrens ställning. Flera domare i svenska domstolar har begått och åtalats för tjänstefel men undgått straff med motiveringen att arbetsbördan ansetts vara orimligt stor. Den ökade arbetsbelastningen i domstolarna beror, som framgått ovan, varken på att polisen klarar upp fler brott eller på att åklagarna väcker fler åtal utan på att domstolsväsendet ålagts besparingar. Besparingar som tvingat fram uppsägningar av kanslipersonal, stängningar av domstolsavdelningar, minskning av antalet notarier och vakantsatta domartjänster. Minskningen av notarier har fått dubbla negativa effekter. Notariernas funktion i domstolarna innebär avlastning för domarna. Färre notarier innebär också att det framtida rekryteringsunderlaget till domaryrket påverkas både till kvantitet och kvalitet. De domare som finns kvar måste arbeta desto mer, vilket i klartext innebär ett hot mot rättssäkerheten i de svenska domstolarna. På underbemannade domstolar hinner man inte med att döma av ärendena i en takt som är rimlig. har människors rätt att få sin sak prövad inom skälig tid tydliggjorts och bekräftats i svensk rätt genom införlivandet av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna (artikel 6). Mot denna bakgrund skall ställas att domstolsväsendet har en central roll i den demokratiska rättsstaten. Till skillnad från polis- och åklagarväsendet är domstolarnas uppgifter inte begränsade till att medverka i arbetet med att uppfylla samhällets kriminalpolitiska mål. Domstolarna utgör rättsväsendets viktigaste grundpelare och är ytterst den enskilde medborgarens rättssäkerhetsgaranti. För oss moderater är domstolarna kärnan i rättsstaten och den enskilde medborgarens värn mot en stark statsmakt. Den stora arbetsbelastningen inom domstolarna kan få allvarliga konsekvenser för rättssäkerheten. Inte nog med att dömandet drar ut . När domen väl avkunnats riskerar den att inte hålla tillräckligt hög kvalitet. Domaren hinner helt enkelt inte med att utveckla domskälen, vilket är särskilt allvarligt eftersom det är genom dessa som domstolens ställningstagande i målet förklaras. Vidare är det genom domskälen som parterna skall få vägledning om ett överklagande av domen kan vara framgångsrikt eller ej. Sist men inte minst har noggrant preciserade domskäl den viktiga funktionen att tvinga domaren att själv pröva hållfastheten i domstolens resonemang. Med hänvisning till att domstolsväsendet har ett anslagssparande på , varav kommer att tas i anspråk , gör regeringen budgetproposition bedömningen att domstolsväsendet inte är i behov av något resurstillskott för att klara verksamheten . Däremot kommer ett resursbehov att uppstå 1999 på grund av att två reformer fallit under riksdagsbehandlingen, dels införandet av ett generellt krav på prövningstillstånd, dels minskningen av antalet nämndemän. Regeringen saknar möjlighet att finansiera resurstillskottet avseende 1999, på grund av de uteblivna reformerna, varför domstolsväsendet får invänta vårproposition för besked om framtida resurstilldelning. När vi nått dit skall ha avgivit förslag till en ny domstolsorganisation som medger en besparing på avseende domstolsväsendet. Vad som inger stark oro är att regeringen synes låta sig nöjas med att domstolarna klarar sin verksamhet . När vi nu vet hur svårbemästrad arbetssituationen är i vissa av våra domstolar framstår regeringens förslag som ett reellt hot mot rättssäkerheten. Enligt Moderata samlingspartiets uppfattning är det inte heller rimligt att indirekt låta domstolarna bära konsekvenserna av att regeringen inte får igenom sina reformer i riksdag. sade nej till reformerna bl.a. därför att de uppfattades som hot mot rättssäkerheten. blir effekten densamma utan reformer. Moderata samlingspartiets förslag avseende domstolsväsendets framtida organisation och resursbehov behandlas närmare i en särskild motion av m.fl. (m). Redan här kan dock tillkännages att vi inte delar regeringens njugga syn på domstolarnas framtida resursbehov. 9.1 Regeringen drar ner på kriminalvården Under den borgerliga regeringen gjordes stora satsningar på kriminalvården. Det handlade bl.a. om att höja den fysiska säkerheten vid anstalterna, minska drogmissbruket inom anstalterna, se till att skapa förutsättningar för att kunna tillhandahålla adekvat vård och rehabilitering samt planera för nybyggnation i syfte att säkerställa antalet anstaltsplatser till följd av avskaffandet av den obligatoriska halvtidsfrigivningen. Målet var att det skulle finnas 5 200 anstaltsplatser . Parallellt bedrevs ett viktigt arbete med att finna nya, alternativa påföljdsformer. Bl.a. påbörjades en försöksverksamhet med elektronisk övervakning för brottslingar som dömts till fängelse upp . När beslutade om försöksverksamheten var det mot Socialdemokraternas vilja. De ansåg att elektronisk övervakning kränkte den dömdes integritet. har Socialdemokraterna emellertid tänkt om och försöksverksamheten har utvidgats till att omfatta hela landet och även dem som döms till tre månaders fängelse. Av hänsyn till framför allt brottsoffren och den allmänna rättstryggheten i samhället motsatte sig Moderata samlingspartiet en sådan utvidgning. Syftet med utvidgningen torde primärt vara att skapa utrymme för ytterligare besparingar på rättsväsendet. Dygnskostnaden för straffverkställighet i det egna hemmet är bara en tiondel av en fängelseplats. Om Straffsystemkommitténs förslag blir verklighet kommer antalet brottslingar i fängelse att minska ytterligare. Förslaget innebär att fängelsestraff t.o.m. 11 månader skall kunna verkställas med elektronisk övervakning och antalet elektroniskt övervakade kan då öka från nuvarande 400 till 800. Moderata samlingspartiets ledamot i utredningen reserverade mot denna utvidgning av skäl som anförts ovan. minskade antalet inskrivna i fängelse med 1 500 jämfört med . Härutöver var 500 personer elektroniskt övervakade i stället för intagna i fängelse. Beläggningen av antalet tillgängliga platser vid våra kriminalvårdsanstalter har minskat från . Eftersom brottsligheten inte minskar utgör den minskade beläggningen en tydlig indikation på hur illa det står till inom svenskt rättsväsende. Högst var beläggningen 1994 med 4 349 utnyttjade fängelseplatser, att jämföra med 1996 då medelbeläggningen var 4 045. Enligt bedöms medelbeläggningen och ligga på omkring 3 500 personer. I takt med att beläggningen har minskat har även antalet tillgängliga fängelseplatser minskat. /92 fanns det 4 087 platser. En topp nåddes 1994/95 med 5 003 platser. beräknas sammanlagt omkring 700 anstaltsplatser försvinna, drygt hälften till följd av den utvidgade försöksverksamheten med elektronisk övervakning och resterande platser som en del av redan beslutade besparingar under innevarande mandatperiod. Utvecklingen mot allt färre anstaltsplatser reser dessutom frågor med anledning av regeringens aviserade förslag om att avskaffa halvtidsfrigivningen fullt ut, dvs. att alla fängelsedömda brottslingar skall avtjäna 2/3 av fängelsestraffet innan frigivning kan komma i fråga. I den allmänna debatten har förslaget lanserats som ett Socialdemokratiskt exempel på hårdare tag mot brottsligheten. Som stöd för vårt antagande att Socialdemokraterna inte eftersträvar någon reell förlängning av strafftiderna hänvisas till ett uttalande från riksdagsledamoten (). I samband med att den borgerliga regeringens halvtidsreform debatterades i kammaren uttalade bl.a. följande: Vi förordar ett avskaffande av halvtidsfrigivningen och vill ha en övergång till en i huvudsak obligatorisk frigivning efter två tredjedelar av strafftiden. För att detta inte skall medföra generellt längre anstaltstider och en kraftigt ökad anstaltsbelastning, menar vi att en sådan ordning måste kombineras med en kraftig utökning av användandet av alternativa påföljder, som samhällstjänst och kontraktsvård och möjligen också någon form av frigivningspermission. Det finns således starka skäl som talar för att regeringens aviserade förslag om hårdare tag kommer att innebära att halvtidsfrigivningen i och för sig upphör men att den ersätts av en form av obligatorisk frigivningspermission, som i sak medför att de fängelsedömda kommer ut lika tidigt som . Om man avser att avskaffa den obligatoriska halvtidsfrigivningen även för de grövsta brottslingarna i akt och mening att dessa skall avtjäna längre fängelsestraff måste man också vara beredd att betala de ökade kostnader som en sådan reform för med sig. Det är inte Socialdemokraterna då de förnekar fängelsestraffet som ett viktigt brottsavhållande medel. I regeringens budgetproposition föreslås i stället att kriminalvården skall få ett lägre anslag för åren 19982000. Enligt regeringens bedömning är den stora neddragningen inom kriminalvården möjlig dels beroende på det minskade antalet fängelsedomar, dels genom utvidningen av försöksverksamheten med elektronisk övervakning. Härutöver framhålls kriminalvårdens stora anslagsbesparingar. Moderata samlingspartiet kan inte ställa sig bakom denna besparing. Vi anser inte att det minskade antalet fängelsedomar kan åberopas som stöd för att minska antalet fängelseplatser. Som redan framhållits har senare års tunga besparingar på polisen inneburit att även det övriga rättsväsendet försvagats. Någon koppling mellan senare års försvagning inom framför allt polisväsendet och det minskade antalet fängelsedomar görs emellertid inte av regeringen. Tvärtom har regeringen i årets budgetarbete, liksom i förra årets, valt att ta den mest allvarliga konsekvensen av tidigare besparingar på polisen till intäkt för att göra ytterligare neddragningar på kriminalvården. I regeringens budgetförslag avseende kriminalvården bortses också helt från regeringens egna syfte med att tilldela polis och åklagare ökade resurser. Vi utgår från att regeringen har förhoppningar om att resursökningen skall leda till en effektivare brottsbekämpning, med fler uppklarade och beivrade brott. En sådan gynnsam utveckling leder ofrånkomligen till att fler brottslingar kommer att dömas till fängelse. Det betyder att ju effektivare polis- och åklagarväsendet blir, desto fler fängelseplatser kommer att behövas. I en särskild motion av m.fl. (m) ger Moderata samlingspartiet sin syn på hur resurstilldelningen mellan kriminalvården och övriga delar av rättsväsendet måste samspela. Kvinnor som döms till fängelse har ofta i hela sitt liv dominerats och utnyttjats av män. Inte sällan har manliga fängelsedömda en kvinnosyn som inte är acceptabel i ett samhälle som ser män och kvinnor som jämlika. När kvinnliga brottslingar placeras på blandade anstalter, dvs. tillsammans med män, bemöts de av männen på samma nedvärderande och respektlösa sätt som de ofta tvingas uppleva ute i samhället. Enligt Moderata samlingspartiets uppfattning bör inte kriminella kvinnor och män avtjäna straff tillsammans. Det nuvarande systemet gagnar oftast männen men dessvärre inte kvinnorna, som riskerar att utsättas för såväl fysiska som psykiska övergrepp. På regeringens initiativ pågår nu en radikal minskning av antalet fängelseplatser och anstalter, som ytterligare kommer att försämra möjligheterna att skydda kvinnliga intagna mot övergrepp. Enligt Moderata samlingspartiet bör åtgärder vidtas i syfte att låta kvinnliga och manliga fängelsedömda avtjäna fängelsestraff på skilda anstalter. Regeringen bör nu ta de initiativ som behövs för att komplettera kriminalvården med ytterligare ett kvinnofängelse på lämplig plats i . Det är oacceptabelt att intagna som är drogfria när de börjar avtjäna sitt fängelsestraff, eller som försöker sluta med sitt missbruk, skall komma i kontakt med narkotika de vistas i fängelse. Förutsättningarna att bekämpa drogmissbruk hänger nära samman med möjligheterna till differentiering av de intagna. Arbetet med att förmå narkotikamissbrukare att underkasta sig behandling och adekvat vård bör därför intensifieras. Under den borgerliga regeringen skärptes lagen om kriminalvård i anstalt så att de intagna på anmaning numera är skyldiga att lämna blod-, urin- eller utandningsprov. Vi anser att denna möjlighet till provtagning måste användas i fortsatt stor utsträckning så länge som narkotikasituationen på fängelserna inte är tillfredsställande. Personalen på anstalternas olika avdelningar skall göra narkotikavisitationer, dvs. genomsöka anstalterna efter narkotika, oregelbundet men ofta. Urinprov skall vara frekvent förekommande. Kriminalvårdens insatser mot narkotikan på anstalterna är helt avgörande för den intagnes möjligheter att efter avtjänat straff leva ett hederligt liv. Moderata samlingspartiets målsättning är att samtliga svenska fängelser skall vara fria från narkotika. Narkotikabekämpningen måste därför i fortsatt hög grad vara ett prioriterat område för kriminalvården. Besök skall kunna kontrolleras inte enbart enligt nuvarande ordning, där en tjänsteman är närvarande, utan i vissa fall även genom att besöket sker under sådana förhållanden att den intagne och besökaren varken kan överlämna föremål till varandra eller ha fysisk kontakt med varandra (kontrollerade besök). En förutsättning för denna form av besök är att den intagne och besökaren skiljs åt, t.ex. genom att besöksrum inrättas med en glasruta mellan den intagne och besökaren. I flera länder i används liksom i speciella narkotikahundar i långt större utsträckning än i . Välutbildade narkotikahundar är sannolikt ett bland de mest effektiva medlen mot narkotika i fängelser varför även svensk kriminalvård bör ha tillgång till sådana. Vidare bör ge regeringen i uppdrag att redovisa narkotikasituationen på samtliga anstalter. En sådan redovisning bör också innehålla respektive anstalts planerade åtgärder för att minska narkotikaförekomsten inom anstalten. I detta sammanhang bör regeringen även komma med förslag till ökad användning av narkotikahundar. I en särskild motion av m.fl. (m) ger Moderata samlingspartiet fler förslag till hur narkotikamissbruket inom kriminalvården kan bekämpas. 9.4 Fängelsetiden skall användas till något meningsfullt Det är av stor betydelse för den framtida brottsutvecklingen att fängelsetiden kan utnyttjas på bästa sätt och fyllas med meningsfull sysselsättning så långt det är möjligt utan att syftet med fängelse som ett straff går förlorat. Bl.a. måste intagna som är narkomaner eller har andra missbruksproblem beredas tillgång till adekvat vård och behandling. Kriminalvårdens insatser på detta område är helt avgörande för den intagnes möjligheter att återgå till ett hederligt liv efter avtjänat straff. Därför är det av central betydelse att det reformarbete som inleddes under förra mandatperioden och som bl.a. innebär att de intagna skall differentieras efter vård-, behandlings- och terapibehov ges förutsättningar att vidareutvecklas. Bland dem som döms till fängelse finns det många som, när de tas in på en anstalt, inte kan läsa och skriva och aldrig har haft en anställning. Möjligheten till grundläggande skolutbildning och arbete inom kriminalvården är en förutsättning för att de intagna skall ha en rimlig chans till en ny start i samhället efter avtjänat straff. Det är därför av stor vikt att kriminalvården har de resurser som krävs för att fängelsetiden skall kunna användas på ett effektivt och meningsfullt sätt för de intagna. I detta sammanhang bör dock understrykas att för brottslingar som skall utvisas efter avtjänat straff torde det inte vara meningsfullt med undervisning i svenska eller med rehabilitering som syftar till en återanpassning till det svenska samhället. Denna grupp bör i stället använda tiden i fängelse till att förbereda sig för ett normalt liv i det land han eller hon skall utvisas till. 9.5 Allvarligt med rymningar från slutna anstalter Det skall i princip vara omöjligt att rymma från de slutna anstalterna, där de allra farligaste förbrytarna avtjänar sina straff. Den borgerliga regeringen satsade på säkerhetshöjande åtgärder på de tre tyngsta anstalterna, d.v.s. Kumla, och . Säkerhetsarbetet har varit framgångsrikt och rymningarna från de slutna riksanstalterna har minskat .