mot · GK02Kr33 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:99 Uppdragsarkeologi m.m. Regeringens förslag till ändring i lagen (1988:950) omkulturminnen m.m. 2 kap. 11 och 13 §§ innehåller efterLagrådets ingripande meningen "Därvid gäller inte lagen(1992:1528) om offentlig upphandling". Lagrådet konstaterardock i sitt yttrande: "Även med en uttrycklig reglering gällersjälvfallet att frågan i sista hand kan komma att bli föremålför prövning av ".Det är inte utan skäl som det finns EG-direktiv för offentlig upphandling.LOU bygger på dessa direktiv beträffande upphandlingar över vissa belopp,de s.k. tröskelvärdena. Det finns därför, i den uppkomna oklara situationen,alla skäl att låta få ta ställning till vilka regler som skallgällaför arkeologiska undersökningar.Propositionen anför att beslut om vem som skall utföra ensärskild utredning, särskild undersökning eller arkeologisk förundersökningenligt 2 kap. 11 och 13 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. utgörmyndighetsutövning. Därför skulle inte heller lagen om offentlig upphandlingvara tillämplig på beslut. Slutsatsen strider helt mot , tillsynsmyndigheten för , framför isitt remissvar på departementspromemorian (Ds 1996:48) Uppdragsarkeologi,som legat till grund för förslagen i propositionen. Där säger man attlänsstyrelsens beslut om särskild utredning, särskild undersökning ocharkeologisk förundersökning innebär myndighetsutövning. Länsstyrelsensangivande av vem som skall utföra utredningen eller undersökningen kandock enligt NOU:s mening inte anses utgöra myndighetsutövning. Dennauppfattning borde enligt min uppfattning tillmätas stor betydelse. Därför börarkeologiska undersökningar tillföras som en ny punkt i den till hörandebilagan som förtecknar de tjänster för vilka lagen är tillämplig.Konkurrensverket har lämnat ett utförligt remissvar på den ovan nämndadepartementspromemorian. Det är förvånande att Konkurrensverketssynpunkter i så ringa grad har beaktats i propositionen och att regeringen istor utsträckning avstått från att kommentera dem. Regeringen skriver bl.a.att ett syfte med är att skapa förutsättningar för lika konkurrensvillkormellan företag som lämnar anbud på beställningar från offentliga myndig-heter och företag. Lagen syftar därmed ytterst till en effektiv användning avoffentliga resurser till nytta för skattebetalarna - konsumenterna.I promemorian påpekas att det är viktigt att har integritet ochflexibilitet samt kan agera självständigt i förhållande till såvälarbetsföretagare som arkeologiska institutioner. Att det i så fall, som detföreslås i promemorian, "kan vara lämpligare att direktkontaktar en institution, varvid bör beakta att uppdragen ändåfördelas någorlunda rättvist mellan institutionerna" är enligt min uppfattninghelt felaktigt. Det förda resonemanget lämnar utrymme för godtyckligt val avutförare på ett sätt som är helt främmande för svensk myndighetstradition.Riksantikvarieämbetet (), liksom övriga berörda offentliga aktörer,bedriver såväl skattefinansierade myndighetsuppgifter som uppdragsverk-samhet mot betalning. Inom samma organisation bedrivs konkurrensutsattverksamhet tillsammans med ej konkurrensutsatt verksamhet. I sådant fallfinns enligt mångas, bl.a. , erfarenheter en påtaglig risk föratt skattemedel som anslagits för sistnämnda verksamhet används för attsubventionera priserna för uppdragsverksamhet vid konkurrens med andraaktörer, s.k. korssubventionering. Denna slutsats redovisas bland annat ibetänkandet (SOU 1995:105) Konkurrens i balans. Av detta kan när det gälleruppdragsarkeologin en slutsats dras. RAÄ:s uppdragsverksamhet måsteavskiljas från myndighetens anslagsfinansierade uppgifter. Det bör övervägasatt låta uppdragsverksamheten drivas i en särskild juridisk person, t.ex. i ettbolag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att lagen om offentlig upphandling skall gälla vid länsstyrelsensbeslut om vem som skall utföra något slag av arkeologisk undersökning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att uppdragsverksamhet skall avskiljas ien särskild juridisk person.