ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Jo780 · 1997-10-06 00:00:00 — Antalet snöskotrar har ökat kraftigt . Tidigareanvändes snöskotern främst inom skogsbruket ochrenskötseln och av fiskare för att utföratransporter av skilda slag. har snöskoternblivit ett allt vanligare fordon för fritidsändamål och turism.Våren 1997 fick ta ställning till regeringens förslag om nyavillkor för fram förande av snöskoter. På regeringens förslag beslutade riks-dagen att förare av snöskoter skall inneha motsvarande minst traktorkörkort.Frågan om traktorkörkort för snöskoter har vållat starka reaktioner.Snöskoter får inte framföras på allmän väg utan endast i terräng eller längssärskilt angivna leder. I stället har förslag om ett särskilt förarbevisframförtssom alternativ till körkort.Att anta att snöskoterförare skulle bli bättre på att framföra snöskotergenom innehav av traktorkörkort är feltänkt. Det förslag som framförts avsnöskoterorganisationer om ett obligatoriskt förarbevis ter sig mer lämpligt.På detta sätt skulle man bättre kunna uppställa krav för framförande avsnöskoter.Riksdagen bör därför ompröva beslutet om traktorkörkort för snöskoter.Det finns också starka ekonomiska och administrativa skäl för detta eftersomstaten med kravet på körkort kommer att belastas med extra kostnader.Besparingsskäl talar därför för att traktorkörkort inte skall krävas försnöskoter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om krav för framförande av snöskoter.
mot · GL02Jo902 · 1997-10-06 00:00:00 — Att sälja skinnet när björnen är skjuten Att skinnet inte skall säljas förrän björnen är skjuten är allombekant. Däremot bör det naturligtvis vara tillåtet att säljadetsamma när villebrådet i fråga väl är fällt. Så är detemellertid inte . Genom regeringens tillämpning ochtolkning av för jakt är det förbjudet för enbjörnjägare att sälja såväl kött som skinn.I är det tillåtet att skjuta maximalt 69 björnar 1997. I skrivandestund är många av dessa redan fällda. På grund av att regeringen genomNaturvårdsverket tillämpar om skyddsjakt på dessa björnar ärtillvaratagandet av jaktbytet omgärdat med - enligt min mening - heltabsurda regler.Således måste skinnet från varje fälld björn märkas hos polisen med ettmicrochips. Skytten är ansvarig för att skinnet registreras, vilket måste skeinom . Därefter meddelar polisen skinnets microchipsnummertillsammans med jägarens personnummer till berörd länsstyrelse. Skinnet fårsedan inte säljas eller bytas. Vid bouppteckningen, när också jägaren farit tillde sälla jaktmarkerna, måste bouppteckningsmannen göra en särskilddeklaration samt låta omregistrera skinnet, först på dödsboet och efterarvskiftet på den nye ägaren. Jägare, med ambitioner att få fälla en björn, börmed andra ord i sitt eventuella testamente, göra en notering om hurbjörnskinnet i så fall ska hanteras.Nya regler gäller även vid försäljning av björnkött. Grundprincipen i EU:sbestämmelser är att all försäljning är förbjuden. Här kan emellertid medge undantag, under förutsättning att björnen omfattas avde 69 tillåtna och om det kan intygas att björnen åtkommits på lagligt sätt.Med andra ord: om björnen inte är tjuvskjuten så kan jägaren hosJordbruksverket efter ansökan erhålla ett intyg att köttet får säljas.Intyget kostar . Polisen eller kontrollant ska påplatsen intyga att björnen är lagligt fälld.Däremot är det fortfarande tillåtet att skänka bort köttet utan intyg.Det råder inga delade meningar om det nödvändiga i att beskattavår svenska björnstam. Det är en viktig del i vården av viltstammarna atthålla en rimlig balans mellan arterna. För rennäringen som drabbas av attrenar rivs av rovdjur är en balanserad avskjutning nödvändig.En fälld björn representerar ett icke obetydligt värde i form av kött ochskinn. Enligt min mening är det oacceptabelt att tillvaratagandet av dennatillgång är omgärdat med sådana byråkratiska bestämmelser att värdetriskerar att förfaras.Regeringen bör ta initiativ till att jakt på björn likställes med annan jakt såatt jägare och jakträttsinnehavare ges möjlighet att på rimliga villkornyttiggöra det fällda villebrådet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om björnjakt.
mot · GL02Jo905 · 1997-10-06 00:00:00 — Allmän jakttid på korp Vid EU-inträdet ändrades förutsättningarnaoch regelverken på en rad områden. Beträffande jaktreglernatogs den allmänna jakten på korp bort, och därmed får jakt pådenna fågel ske endast som licensjakt eller som skyddsjakt.Sophanteringen gav den då relativt lillapopulationen av korp "luft under vingarna" och vi fick över hela landet enökning av stammen. Från att ha varit en ganska sällan sedd fågel, kunde manredan i mitten av 1970-talet ofta skåda de jagande korpparen.Den rådande situationen med mycket god tillgång på korp har medfört attskadeverkningar på tamboskap rapporteras allt oftare. Främst är det frigåendeboskap, får och nötkreatur, som i lamnings- och kalvningstider drabbas avkorpangrepp. Angreppen från korpens sida inleds just när moderdjuret föttfram sin avkomma, och det försvarslösa lilla djuret får som regel sina ögonuthackade. Oavsett om moderdjuret tillfälligt kan jaga bort korparna ellerinte, så är effekten av anfallet att lammet, kalven, blind går en kvalfull dödtill mötes. En lantbrukare i berättar att tre kalvar inom någradagar anfölls och dödades av korpar.Korpen är ett nyttodjur och tillhör vår fauna och skall därför enligt vårmening fredas i sådan omfattning att den ej riskerar att utrotas. Dock börenligt vår mening den alltför stora stammen kunna reduceras och framtidaskadeverkningar på tamboskap därmed kraftigt minimeras.Då korpen är ett mycket vaksamt djur och en skicklig flygare har den godamöjligheter att identifiera och undvika eventuella jägare. Tack vare dessaegenskaper kommer korpen med största sannolikhet aldrig att bliutrotningshotad genom ett införande av allmän jakttid. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att allmän jakttid på korp återinförs.
mot · GL02Jo906 · 1997-10-06 00:00:00 — Allmän jakt på mellanskarv Såväl i vårt land som i övriga har utbredningen avmellanskarv ökat explosionsartat. I har ökningenvarit störst i län men den geografiska expansionen ärnu stor även i övriga delar av landet.I beräknades antalet mellanskarvar 1992 uppgå till 30 000fåglar. 1994 uppskattades fåglarnas antal till 40 000. Ornitologer har vidräkning av mellanskarv på skarvö i kommit fram till att antaletbon fördubblas . I kommun har på ön , somär skyddad som naturvårdsområde, en ny koloni med mer än2 000 bon, där varje bo som regel härbärgerar fyra stycken ungar, etablerats.Mellanskarven förekommer även i vikar och insjöar.Den explosionsartade utbredningen av skarvbeståndet medför storakonflikter med det kustnära fisket och utgör nu också ett miljöproblem motett stort antal skärgårdsöar. I visar en färsk forskningsrapport,framtagen på uppdrag av skogs-och naturstyrelse, att skarvarnadär enbart satte i sig fisk. Vissafiskarter håller på att reduceras, vilket givetvis får effekter ocksåpåannat liv i naturen. Balansen rubbas.Den enda praktiska möjlighet som står till buds för att reducera antaletskarvar är jakt. För jakt på skarv gällde tidigare en lång allmän jakttid. Pågrund av bestämmelserna i får allmän jakt på skarv intelängre förekomma, även om den s.k. , som handläggerfrågor som har samband med fågeldirektivet, har uttalat sin vilja att arbetaför att allmän jakt på skarv bör tillåtas.Länsstyrelsen får ge tillstånd till skyddsjakt på skarv för att förhindraallvarlig skada på bl.a. skog, fiske och vatten.Länsstyrelsen i län har beslutat om sådan skyddsjakt, men dennatidsbegränsade skyddsjakt visar sig inte ge tillräcklig möjlighet att begränsaoch balansera skarvbeståndet.En återgång till förutvarande allmänna jakt ärnu en nödvändighet om inte det kustnära fisket mycket snart helt skallutraderas bl.a. i Kalmarsund.Regeringen bör noga följa frågan, som avancerat, och isamverkan med övriga berörda länder besluta om ytterligareverkningsfulla åtgärder för att begränsa och balansera utbredningen avmellanskarv i och i övriga berörda områden.Jordbruksministerns svar på enkel fråga att "jag ärdärför beredd att verka för att det aktuella direktivet ändras så att en allmänjakt på skarv kan införas i " bör översättas i handling. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ytterligare verkningsfulla åtgärder, allmän jakt, för attbegränsa och balansera utbredningen av mellanskarv i och iövriga berörda områden.
mot · GL02Jo908 · 1997-10-06 00:00:00 — Jakt på gråsäl i Beståndet av gråsäl i och harstadigt ökat . Alltmer oskyggaförekommer de numera allmänt vid kusten där man tidigareinte kunde få syn på en gråsäl. De förekommer också iälvmynningar och långt in i havsvikar.Vid den inventering av gråsäl som gjordes räknades cirka 5 300djur. Det verkliga antalet är större och torde uppgå till cirka 7 500djur.Den största ökningen av populationen har skett i Bottniska viken.Den stora och växande stammen av gråsäl har medfört alltmer omfattandeskador på fiskarnas redskap. Många har tvingats sluta med sitt fiske, andrahar blivit tvungna att flytta.Viltskadeersättningar har frusits till nivå, trots att alla är överensom att gråsälen ökar i antal och att sälskadorna ökat. Kraftfulla åtgärdermåste sättas in , om det kustnära fisket på denna sträcka skall kunnaöverleva.Vårt förslag är att jakt på gråsäl införs. Nivån på avskjutningen kansättas så att en fortsatt livskraftig sälstam garanteras.Som jägare anser vi det både orimligt och ologiskt med ett fortsatt förbudatt jaga gråsäl medan björnjakt är tillåten. Detta trots att gråsälstammen ärungefär tio gånger större än den svenska björnstammen och trots att deskador sälarna förorsakar är mångfallt större. Att tillåta säljakt skulle ocksåmed säkerhet medföra att sälarna återtog sitt naturliga, skygga beteende ochdrog sig längre ut från våra kuster.En sak är säker: om ingenting görs kommer det kustnära fisket i att slås ut. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att införa jakt på gråsäl i (frånUpplandskusten och norrut).
mot · GL02Jo910 · 1997-10-06 00:00:00 — Det snabbt växande beståndet av sälar längs Sveriges kusterutgör ett allt större problem för yrkesfisket. Sälarnashärjningar i redskapen orsakar förluster i form avsöndertrasade redskap, förstörd eller av sälarna uppätenfångst samt utebliven fångst till följd av trasiga redskap.Förlusterna uppgår till mycket stora belopp och i vissa områdenhar det t.o.m. gått så långt att fiskare kan tvingas upphöra med sinverksamhet. Speciellt kännbart är detta naturligtvis i sådana områden vidkusten, där möjligheterna till andra arbeten är få och fisket koncentrerat eller två arter. Detta är bl.a. fallet på långa sträckor av Norrlandskustenmed ett fiske efter lax och sik med fasta redskap.På råder likartade problem, där speciellt ålfisket med ryssjordrabbas.Beståndet av säl på har återhämtat sig efter den s.k. säldödenför och är i kraftig tillväxt. Samma är förhållandet i Östersjön.I och med fridlysningen av sälarna har dessa blivit så orädda ochnärgångna, att de går in i fiskredskapen och tar fångst, som finns i dessa ochdessutom förstör redskapen och skrämmer bort fisken. Vissa djur harutvecklats till specialister på denna typ av plundring av redskap. Någonverksam metod att skrämma bort dessa sälar finns inte . Inteheller existerar några sälsäkra redskap även om arbete pågår medatt försöka ta fram sådana.Detta sker bland annat inom projektet och Fiske som bedrivs avNaturvårdsverket och i vilket också ingår avlivandet av ett antal sälar iÖstersjön. Detta projekt är angeläget och det är viktigt att det kan fåfortsätta.Läget är emellertid nu så prekärt för yrkesfisket att någon form avskyddsjakt på säl måste inrättas. Därmed skulle två effekter nås: dels avlivass.k. specialister som gör återkommande skador på fångst och redskap, delsskräms andra sälar bort från redskapen.Bestånden av säl är för övrigt nu så starka att det bör övervägas om intesälstammen kan förvaltas som en nationell angelägenhet och inordnas i densvenska jaktlagstiftningen på samma sätt som t.ex. älg och annat vilt. När detgäller och faller förvaltningen av sälbeståndet inomarbetsområdet för Helsingforskommissionen.Den statliga ersättningen för viltskador förorsakade av säl bör dessutom bliföremål för en snar översyn. Med nuvarande system erhåller de värstdrabbade fiskarna den minsta ersättningen, eftersom denna baseras på brutto-intäkterna från fisket och inte på de faktiska skadorna. Det är därförangeläget att reglerna ses över . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skyddsjakt på säl,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av ersättningsreglerna för viltskador.
mot · GL02Jo913 · 1997-10-06 00:00:00 — presenterades en gedigen statlig utredning, Jaktensvillkor (SOU 1997:91). Många förslag i utredningen ligger ilinje med vad vi från kristdemokratisk sida fört framangående bl a viltvårdsområden och jaktens administration.Jag förväntar mig att regeringen lägger fram enproposition baserad på utredningens resultat.Ett område som utredningen inte haft i uppdrag att studera är det systemsom finns för älgjakten. Sedan man började införasärskild jakttid, d v s licenjakt, för jakt på älg har systemet för älgjaktenvariti ständig förändring. Motsättningarna kring hur älgjakten ska organiseras harstundtals varit mycket stora, främst beroende på den uttalade målsättningsom funnits i vissa kretsar att frånta markägare och jaktarrendatorer med småoch medelstora marker rätten att fälla vuxen älg. har på senareår, trots de propåer som varit om annat, hållit fast vid principen att markägaremed mindre arealer ska ha rätt att jaga vuxen älg.För framtiden och kommande diskussioner om hur älgjakten ska bedrivasär det nödvändigt med en ordentlig utvärdering av hur älgjakten fungerat ochutvecklats i de olika system som funnits allt . En sådanutvärdering med perspektiv av älgjakt skulle exempelvis kunna ge ettfullgott underlag för att ta ställning till om den dominerande formen av jakt,licensjakt, verkligen är bra för älgstammen. En sådan utvärdering skulleockså ta kål på myten om att det är de mindre jaktmarkerna som står för denstora avskjutningen. Tvärtom kommer det att visa sig att de mindre jakt-markerna har trängts tillbaka så att man numera fäller ett fåtal älgar där iförhållande till de stora licensområdena. Det kanske dessutom är så attstatistiken visar att den tidigare allmänna älgjakten var fördelaktig ur älg-stamssynpunkt.När jordbruksutskottet senast behandlade en motion med krav på en utvär-dering av de olika jaktsystemen avfärdades dettamed formuleringen: "Utskottet finner inte anledning att nu föreslå enutvärdering av effekterna av olika älgjaktssystem" (1996/97:JoU19). Dettautan annan motivering än en redovisning av att senaste beslutet som togsangående älgjakten var under /94. En positiv tolkning avdenna motionsbehandling kan vara att frågan om att på nytt förändraälgjaktssystemet inte är aktuell inom överskådlig tid. Därmed kan manavfärda de förslag som framförts i debatten om att ånyo försökafrånta markägare och jaktarrendatorer med mindre marker deras rätt att fällavuxen älg.För framtiden kan det ändå vara bra om en vetenskaplig och objektivutvärdering av de olika jaktsystemen kan göras. Inte minst mot bakgrund avde förslag som presenteras i jaktutredningen om att staten ska ta ett störreansvar för jaktens administration är det nödvändigt med bättre sakkunskap.Jag framhärdar således i kravet på en sådan utvärdering. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utvärdering av älgjaktens bedrivande .
mot · GL02Jo914 · 1997-10-06 00:00:00 — har regeringen beslutat att tillåta sommarjakt påsträckande morkullehannar i hela landet och1998. ska en särskild arbetsgrupp tillsättas för attfölja och utvärdera jakten. I arbetsgruppen ska det ingåföreträdare för jordbruks- och samtjägar- och naturvårdsorganisationerna.I regeringsbeslutet om att tillåta sommarjakten anges bland annat attforskningsresultat visar att den tidigare sommarjakten på morkullor inte hadenågon negativ påverkan på arten samt att beslutet innebär att passkytte medhagelgevär är tillåtet under hela året.Enligt uppgift från jägarorganisationerna räknar man med att cirka 30 000morkullor kommer att skjutas . Uppgifter från enskilda jägare görgällande att ungefär lika många kan komma att skadskjutas under jakten. Dåde bestämmelser som finns gällande eftersök på fågel är mycket undermåligaså finns det även stora risker för att hundar som varken är apporterings-dugliga eller besitter dirigeringsfärdighet kommer att användas. Man kanalltså anta att de individer som skadskjuts kommer att utsättas för ettbetydande lidande.Den långnäbbade morkullan väger ungefär . Vissa tar dock endast reda på bröstet, som väger cirka 25 gram.För att skjuta en morkulla används bly. Det betyder i klartext attdet sprids enormt stora mängder bly i naturen för att få del av litemorkullekött.Enligt vår uppfattning är det viktigt att jaktbeslut grundar sig på likvärdigdjursyn som ligger till grund för vår djurskyddslag, dvs att man ska se pådjur som individer. Med ett sådant synsätt ska man alltså, vilket inte skeridag, ta hänsyn till de jagade individerna.Vi anser även att jaktbeslut tydligt måste underordnas miljöbedömning.Det kan inte vara rimligt att vi tillåter spridning av enorma mängder bly inaturen i detta hänseende. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att jaktbeslut skall, ur djurskyddssynpunkt, grunda sig på sammadjursyn som ligger till grund för djurskyddslagen, nämligen att man skall sepå djur som individer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att jaktbeslut måste underställas miljöbedömning.
mot · GL02Jo915 · 1997-10-06 00:00:00 — är en i införd djurart. Avsikten var knappastatt skulle bli ett fritt förekommande rovdjur i densvenska faunan.Avsikten att skulle födas upp i slutna burar som pälsdjur för päls-industrin har kommit på skam. Minkar släpptes ut och förökadesig snabbt i vilt tillstånd.I den mån det varit minkar som misslett (?) vår svenska försvarsmakt ijakten på främmande undervattensverksamhet har ett bestämt faktum kunnatnoteras: minkar är duktiga simmare. Detta framgår också av ett skrämmandefaktum i våra skärgårdar. Där ute på öarna håller vildminken på att utrotafågelbestånden!Mängden av vittnesmål från naturvårdare och experter talar ett entydigtspråk. bör hårt decimeras. Särskilt viktigt är detta i våra skärgårds-områden. En 90-procentig nedgång i bestånden av vissa andarter under 25 århar konstaterats till följd av utbredning. Skyddet av våra mångafågelarter och naturens ursprungliga fauna måste sättas i första rummet.Vildminken har på en del öar nästan helt utrotat ett tidigare rikt fågelliv.Där-för måste skyddsjakt införas på vildmink!Detta har redan stöd i EG-direktiv, eftersom är inplanterad iSverige och hotar det svenska fågellivet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skyddsjakt må införas i vårt land på vildlevande minkar.
mot · GL02Jo916 · 1997-10-06 00:00:00 — Jakten i diskuteras i olika sammanhang. I och meddet ökande intresset för djur och natur anser alltfler att jakteninte är en angelägenhet enbart för jägarna. Vi delar ju alla detvilda och naturligtvis är det ett högst legitimt krav att ävennaturvården skall påverka jakten.I dag bereds jaktfrågor i den så kallade jakttidsberedningen, som avgeryttrande till inför regeringens beslut. I jakttidsberedningeningår jägare och naturvårdsintresserade föreningar. Problemet är att jakttids-beredningen är knuten till och harsista ordet i de synpunkter som lämnas till Naturvårdsverket.Det här är inte bra och har kritiserats hårt från naturvårdshåll. Naturligtvismåste en beredning som jakttidsberedningen vara fristående utan kopplingtill någon organisation. I detta fall ges alltså jägarna möjlighet till en heltannan påverkan än naturvården.Det är hög tid att inrätta ett faunaråd, som är fristående och som ges möj-lighet att yttra sig i frågor rörande jakttider och annat som rör det vilda. Ettsådant råd kan antingen yttra sig direkt till regeringen eller till . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättandet av ett faunaråd.
mot · GL02Jo918 · 1997-10-06 00:00:00 — Jakträtt på allmänt vatten Jakträtten på allmänt vatten är under diskussion. Förslag harförts fram, bl a i SOU 1997:91 Jaktens villkor, om att görajakten på allmänt vatten allmänt tillgänglig. Det kan varabefogat att jakten görs tillgänglig för flera än vad som ärfallet . Det är emellertid viktigt att jakträttigheterna försttillfaller bofast befolkning i skärgården - med rätt ellerskyldighet att upplåta den i andra hand. Jaktvården kan dåhållas samlad som lokalbefolkningen får en vissförfoganderätt med skyldighet att ge andra tillgång till jakt.Möjligheterna ökar då att göra jakten till en gren ituristnäringen. Detta bör ges regeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lokalbefolkningens jakträtt på allmänt vatten.
mot · GL02Ju202 · 1997-10-06 00:00:00 — Fördelningsnyckel till polisiär verksamhet /1993 genomfördes en reform som innebar att varje länspolisdistrikt ansvarar för det ekonomiska utfallet av länets polisiära verksamhet. som detta ansvar decentraliserades så skulle en fördelningsmodell införas för fördelningen av avsatta medel till den polisiära verksamheten. Fördelningsmodellen tar hänsyn till folkmängd, strukturfaktorer, lokalhyror, beslutspaket samt kostnader för aspiranter. Det belopp som återstår när beloppen för lokalhyra, strukturfaktor, aspiranter och beslutspaketet dragits bort från ramen fördelas efter länens folkmängd. Denna fördelningsmodell är ej genomförd. pågår ett utredningsarbete på där olika modeller diskuteras vad avser hur fördelningsmodellen skall kunna genomföras. Ur ett halländskt perspektiv är det av oerhört stor betydelse att denna fördelningsmodell genomförs. De medel som med dagens system fördelas till står inte i någon mån i relation till den verksamhet som behöver genomföras: med två färjetrafikerande hamnar, internationell flygplats, ett av största kärnkraftverk och en turistnäring som mer än fördubblar invånarantalet . har tidigare ansetts vara ett så kallat pluslän jämfört med övriga län, där resurser skall satsas p.g.a. den underdimensionerade polisverksamheten. Från denna utgångspunkt har antalet poliser i minskat ytterligare och uppvisar sannolikt den största polisbristen i landet. Det är av oerhört stor betydelse att medlen för polisiär verksamhet fördelas i landet på ett sådant sätt att hänsyn tas till de bakomliggande faktorerna bland befolkningsunderlaget. Regeringen borde ge i uppdrag att påskynda införandet av en rättvis fördelningsmodell för fördelning av medel avsatta av till polisiär verksamhet i länen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om påskyndande av en rättvis fördelningsmodell för fördelning av medel till den polisiära verksamheten i länen.