mot · GL02Ub215 · 1997-10-06 00:00:00 — Ambitionen att skapa en yrkesexamen på gymnasienivå ställer vi oss bakom. Vi anser dessutom att en sådan examen borde kunna prövas inom flera av gymnasieskolans program. En yrkeshögskola bör utvecklas för att bättre kunna ta till vara möjligheterna till kvalificerad yrkesutbildning. Den sociala snedrekryteringen till högskolan är fortfarande stor. En yrkeshögskola parallellt med högskolan skulle förstärka möjligheten till yrkesutbildningar med kvalitet. Kontakterna mellan gymnasiet och arbetslivet är viktiga för båda parter. Bägge har att vinna på att de fördjupas och utvecklas. Det är i detta sammanhang viktigt att påminna om att nästan all undervisning går ut på att eleverna förväntas bli anställda i någon verksamhet, offentlig eller privat. Detta är en brist, då vi vet att vårt land behöver uppmuntra entreprenörskap och företagande. Vi behöver fler människor som inte bara har idéer utan också besitter kunskap om hur man omsätter idéerna i praktiken. Entreprenörsanda är viktig även för dem som kommer att arbeta som anställda och därför bör en sådan anda prägla hela skolan. Men vi anser också att det borde inrättas ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap. Det bör beaktas när programstrukturen ses över. anser att en ny form av lärlingssystem bör byggas upp och att flera av gymnasieskolans program skall ha ett lärlingssystem. Lärlingsdelen bör få börja direkt och inte först under det tredje gymnasieåret. Det svenska lärlingssystemet bör utvecklas och sättas in i perspektivet av ett livslångt lärande. Lärlingar inom olika gymnasieprogram och yrkesområden kan gärna organisatoriskt finnas i samma grupp för att underlätta skolans ansvar för kärnämnena. Det kan då på varje gymnasieskola gå under en särskild beteckning, t ex Lärlingsprogrammet. Företagen bör få ersättning för kommunens normala kostnad för yrkesutbildning. Lärlingen bör få ersättning från arbetsplatsen i relation till den insats som lärlingen gör i samband med produktionen. Utbildningen bör avslutas med gesällprov och leda till ett yrkesdiplom eller yrkesexamen. I infördes ett lärlingssystem 1994. Det är uppbyggt som en fyraårig utbildning enligt grundmodellen. Under det tredje och fjärde året kombineras yrkesutbildning på arbetsplatsen med faktiskt produktionsarbete. som lärlingen deltar i produktionsarbetet erhåller hon eller han lön som är fastställd enligt avtal mellan parterna. Lärlingarna får också tillgång till modernare utrustning än vad skolan kan tillhandahålla. I har särskilt de tekniska skolorna en omfattande lärlingsutbildning. För de flesta yrkesområden kan eleven välja mellan två olika slags studievägar skolvägen eller praktikvägen. I finns en särskild samordning av utbildningsaktiviteterna mellan företag och yrkesskola, ett dualt system. Lärlingsutbildningen bekostas där av företagen. Det är hög tid att göra något åt det svenska lärlingssystemet också. Det gör inte skäl för sitt namn. I regeringens och modell som införs på försök inleds lärlingsutbildningen inom ett nationellt program som är lika för alla. Därefter avslutas utbildningen med ett eller på en arbetsplats. Vi anser att den arbetsplatsförlagda delen måste finnas med redan från början och varvas med teoretiska studier . Det skulle alltså gå att välja två grenar, en ordinär och en lärlingsinriktad, inom ett program. Den sistnämnda kan då vara längre än , men det viktiga är att man får börja lärlingsdelen direkt och inte, som regeringen och föreslår, vänta . Rätten att välja skola är grundläggande i en demokrati. Regeringen har efter hand motvilligt fått acceptera en utveckling mot alltfler fristående skolor med olika huvudmän och inriktningar. Sedan regeringen avskaffade det minimibidrag som varje fristående skola tillförsäkrades under den föregående regeringsperioden har det lett till negativa konsekvenser för friskolorna. Det system som införts och som i praktiken innebär att kommunen/kommunerna avgör bidragets storlek leder till krångel och osäkerhet om vad som gäller. Vi beklagar att regeringen inte på något sätt antyder att man är beredd att ompröva bidragssystemet eller ändra de regler som lett till att det blivit svårare att starta och driva en fristående skola. Antalet sökande är mycket stort till de fristående industrigymnasierna. En allmän uppfattning, som också delade, är att industrigymnasierna har goda förutsättningar att vara en pedagogisk kraft i utvecklingen av den gymnasiala yrkesutbildningen. Mål- och resultatstyrningen av skolan ska ligga fast och tillämpas fullt ut. Men det decentraliserade systemet förutsätter en väl fungerande möjlighet för staten att utvärdera, följa upp och utöva tillsyn över verksamheten. måste få en mer aktiv roll gentemot skolor och kommuner. ska bland annat få större möjligheter att kommentera de resultat som det tagit fram och ta ställning till resultaten. tillsynsverksamhet har inriktats på de fristående skolorna som granskats mycket noga och som också fått möjlighet till en dialog med de inspektörer som funnits på skolan och följt verksamheten. Denna erfarenhet bör nu utnyttjas när det gäller tillsynen av den kommunala skolan. Ett system med statliga utbildningsinspektörer som på plats både kan granska verksamhetens kvalitet och genom dialog bidra till att utveckla den ställer vi oss positiva till. Det kan bidra till att garantera att skolans mål uppfylls på ett bättre sätt. Att varje skola ska upprätta egna kvalitetsredovisningar kan också bidra till att höja medvetenheten om hur kvalitetsarbetet bäst ska bedrivas. Uppföljning och utvärdering av dessa verksamheter är en förutsättning för att de ska bli ett bra stöd för kvalitetsutvecklingen lokalt. Som tidigare nämnts anser vi att utrymmet för de olika kärnämnena noggrant måste utvärderas. Fördjupad information och diskussion om betygssystemet är också nödvändigt för att inte användandet av betygskriterierna skall motverka sitt syfte. ser positivt på de nya förutsättningar för innehåll, pedagogik och arbetssätt i skolan som informationstekniken skapar. Regeringen framhåller vikten av att lärarna som för ut IT till eleverna särskilt beaktar skillnaderna mellan flickors och pojkars sätt att närma sig tekniken. Det är nödvändigt att ge eleverna möjlighet att i större utsträckning än nu inhämta kunskaper via IT i skolan. De flesta elever kommer inte i hemmet att ha tillgång till den informationsteknik skolan kan erbjuda. Även om antalet datorer i hemmen ökar kan man inte begära att eleverna skall ha tillgång till egen dator. Eleverna måste erbjudas mer tid i skolan för att med hjälp av skolans resurser kunna ta del av den informationsmassa som finns på skolan och är nåbar i olika databaser t ex Internet. Eleverna skall inse fördelen med att genomföra givna arbetsuppgifter i skolan genom enskilt arbete eller i grupp. Läroboken kommer inom många områden att spela en allt mindre roll som informationsbank och kunskapskälla eftersom den snabbt blir inaktuell. Eleverna måste få ledning i hur information blir till kunskap. De måste lära sig söka information ur en närmast oändlig kunskapsmassa, förstå, analysera och utvärdera den. De måste lära sig att på olika sätt presentera inhämtad information på ett för andra, lärare och kamrater, förståeligt sätt. Först då har information blivit kunskap. Inom gymnasieskolan skall jämställdheten mellan flickor och pojkar ökas. Flickor och pojkar skall ges likvärdiga förutsättningar att utveckla sina individuella intressen och sin särskilda begåvning. Eleverna måste bemötas utifrån en kunskap om likheter och olikheter mellan könen. Jämställdheten skall ses som en pedagogisk fråga och betona nödvändigheten av kunskap och kompetens hos lärarna för att skolan skall kunna uppfylla skollagens och läroplanernas krav på att skolan skall verka för jämställdhet mellan könen. Flickor på pojkdominerade utbildningar måste få ett bättre stöd av lärarna. Det har visat sig att flickor på naturvetenskapliga och tekniska utbildningar saknat detta. Att främja jämställdhet handlar inte bara om en jämn fördelning mellan flickor och pojkar. Det handlar också om att ta vara på olikheterna och göra olika satsningar, t ex särskilda lektioner i teknik för flickor, otraditionella metoder i språk för pojkar. Det handlar också om att få en jämnare fördelning av män och kvinnor bland gymnasieskolans personal. Männen dominerar bland lektorerna och är något fler än kvinnorna bland yrkeslärarna. Bland yrkeslärarna består den ojämna könsfördelningen inom respektive yrke. uttryckte vi kristdemokrater i vårt högskolepolitiska handlingsprogram farhågor för att högskolereformen skulle leda till svårigheter för blivande studenter när det gäller att få en överblick över utbildningssystemet. har dessa farhågor i viss mån besannats. Det som är viktigt i ett högskolessystem som vårt är att blivande studenter har goda möjligheter att skaffa sig en överblick över systemet och de antagningskrav och regler som gäller. Det måste därför finnas en långsiktighet i högskolornas beslut kring antagningssystemet så att krav och regler är förutsägbara för dem som vill kvalificera sig till en viss utbildning. Det faktum att förändringar genomförts både i gymnasieskolan och högskolan parallellt är en starkt bidragande orsak till den osäkerhet som råder om vilka villkor och regler som gäller och kan således vara av övergående karaktär. Trots detta bör högskolan, för att öka överblickbarheten, åläggas en informationsplikt om sina kurser och utbildningar till . På så sätt kan staten garantera att alla får del av informationen om högre studier och inte endast de regioner eller grupper av presumtiva studenter som den enskilda högskolan prioriterar i sitt informationsarbete. Detta belyser också vilken viktig funktion en väl fungerande studievägledning har. Såväl inom grundskola, gymnasium som högskola måste noga beaktas att tillräckliga resurser avsätts, så att studenterna kan få tillräcklig vägledning. Den nya gymnasieskolan kräver att undervisningen sker i lärarlag. Samverkan mellan lärare i olika ämnen är en förutsättning för att kunna realisera den helhetssyn som läroplanen förespråkar. En gemensam pedagogisk kultur måste skapas i den enskilda gymnasieskolan. Samläsning mellan allmänna ämnen och yrkesämnen måste genomföras. Gymnasielärarutbildningen måste ha en sådan bredd att behovet av lärare för samtliga program och kurser inom gymnasieskolan tillgodoses. Gymnasieskolans behov av lektorer måste tillgodoses. Den praktisk-pedagogiska utbildningen bör omfatta 40 poäng för alla gymnasielärare och ha en gemensam kursplan. gymnasielärarutbildning bör öka kontakterna med gymnasieskolorna i regionen. Kompetenshöjande utbildning måste ges till yrkeslärare med äldre utbildning. En betydande mängd skolforskning är okänd på skolgolvet. Forskare bör ges möjlighet att tillfälligt gå in i skolarbetet och arbeta tillsammans med lärare inom gymnasieskolan som vill satsa på forskning inom sitt arbete. Forskning kan också bli en karriärväg för lärare. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvecklingsarbete för elevernas inflytande vid val av kurser inom ämnena, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjd status för lärarna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utveckling av kärnämnena, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om religionsämnets betydelse, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ser över kommentarerna till kärnämnena i syfte att deklarera vikten av samverkan mellan kärnämnen och karaktärsämnen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en utvärdering görs om förhållandet till betygssystemet inom olika kärnämnen och kursplaner för gymnasieprogrammen samt att ett förslag om alternativa system och viktning utreds, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasieexamen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvecklingssamtal, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätten att få genomföra sina gymnasiestudier , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasiestyrelser med elevmajoritet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av fortbildning för lärare ur det etiska perspektivet i värdegrunden, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kraftfullt verka för att motverka kränkande tillmälen, sexuella trakasserier, mobbning, främlingsfientlighet och rasism, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skolforskningen också bör ge möjlighet för lärare att bedriva forskning inom arbetets ram för att närma skolforskningen till skolgolvet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att jämställdhetsarbetet inom gymnasieskolan skall ta till vara flickors och pojkars olikheter genom t.ex. otraditionella metoder samt verka för en jämnare fördelning av kvinnor och män inom lärarkåren, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att gymnasielärarutbildningen bör utvecklas för att täcka behoven i den reformerade gymnasieskolan och stimulera till arbete i lärarlag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en ny form av lärlingssystem byggs upp inom flera av gymnasieskolans program, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om APU (arbetsplatsförlagd utbildning), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att avskaffa timplanen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om läsårsindelningen på gymnasiet. Skånberg (kd)