mot · GK02Fi39 · 1997-03-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:65 Ändringar i kreditupplysningslagen övergripande problem är den otillräckligaekonomiska tillväxten och den därmed sammanhängandeenorma arbetslösheten. Alla tänkbara åtgärder måstetillgripas för att lösa dessa problem. Näringslivet har ennyckelroll för att öka sysselsättningen. En strategiskt viktigresurs är företagets kapital och oftast då tillgången tillkapital. Ett otillräckligt uppmärksammat problem ärföretagens kapitalförluster främst genom kundförluster.Viktig kreditprövningKundförluster förhindras bäst genom omsorgsfullkreditprövning som i sin tur förutsätter en tillfredsställandekreditinformation.Det är framför allt små och nystartade företag som drabbas av bristfälligakreditupplysningar. Dessa företag är, statistiskt sett, förenade med en hög riskoch resultatet är uteblivna krediter. Detta drabbar i sin tur företagenskassaflöde och expansion. Leverantörer har inte samma tillgång till informa-tionsunderlag för sin kreditgivning som banker och finansbolag varför deraskrediter blir mer osäkra. I konkurser uppkommer alltid kännbara förluster förvaru- och tjänsteleverantörer. När småföretagare drabbas som leverantör lederdetta ofta till s.k. dominokonkurser. De samlade konkursförlusterna iSverige uppgår enligt uppgift till totalt . Om endast enliten del av dessa konkurser kunde undvikas med hjälp av en mer effektivkreditupplysning skulle avsevärd kapitalförstöring undvikas.Därutöver kan en dålig kreditinformation lätt resultera i felaktiga beslut omkrediter respektive lån i form av antingen omotiverade avslag eller - vidbifall - till fel kreditpris i form av högre räntor eller onödiga riskpremier.Otillfredsställande kreditprövningar skadar alla inblandade på många olikasätt och hämmar den ekonomiska aktiviteten i samhället.I många sammanhang är det alltså viktigt att rätt bedöma betalningsför-mågan hos företag eller privatpersoner. För att uppnå ett riktigt beslut är deten avgörande grundförutsättning att ha tillgång till en tillfredsställandekredit-information beträffande kreditengagemang, betalningsförsummelser ochkreditmissbruk.GällandekreditupplysningsverksamhetKreditinformation kan inhämtas på olika sätt. På egen handkan uppgifter införskaffas genom olika myndigheter, såsomPatent- och registreringsverket, skattemyndigheterna ochkronofogdemyndigheterna eller genom tidningen kan även vända sig till kreditupplysningsföretag, därUC och D & B Soliditet är störst. Dessa företag utnyttjarautomatisk databehandling och lämnar grundinformationhämtad ur årsredovisningar men kan också lämna vissytterligare information.Kreditupplysningsverksamhet får bedrivas endast av kreditinstitut eller -efter särskilt tillstånd - av andra företag eller genom media. Vidare finns ens.k. frikrets som möjliggör ett bredare informationsutbyte. Verksamheten fårinte leda till otillbörligt intrång i personlig integritet. En juridisk personharinte rätt till vare sig upplysningskopia eller beställaruppgift. En fysiskpersonsom är näringsidkare har rätt till upplysningskopia men inte beställaruppgift.Regler finns om rättelse och ansvar för verksamheten. Särskilda regler finnsför privatpersoner, där upplysningar endast får gälla rättsligen fastslagnabetalningsförsummelser och där dessutom föreligger rätt både till upplys-ningskopia innefattande även ev. avgivna omdömen och råd och tillbeställaruppgift.Kreditupplysningsföretagen står under myndighetskontroll. Datainspektio-nen är tillstånds- och tillsynsmyndighet enligt kreditupplysningslagen.Finansinspektionen kontrollerar att kreditupplysningslagstiftningen följs avbanker och andra kreditinstitut. De företag som använder ADB-register stårockså under Datainspektionens kontroll.Nuvarande problemIdag är grundproblemet att tillgänglig kreditupplysning ärbåde otillräcklig och inaktuell.Den information som förekommer i kreditupplysningsföretagensregister härrör praktiskt taget undantagslöst från myndigheter, domstolar ochföretagens årsredovisningar. Men de betalningsförsummelser som ligger tillgrund för kreditupplysningsuppgifterna har inträffat långt . Innanen fordringsägare driver ett betalningsärende till kronofogdemyndighet ellerdomstol har, förutom faktura eller betalningsavi, en eller flera betalnings-påminnelser och inkassokrav tillställts gäldenären. Uppgifter ur enårsredovisning kan vara upp gamla.Kreditupplysning är en färskvara med uppgifter som behövs för attsamhället ska få tillgång till effektiv kreditprövning. Färsk information skullemedföra bättre prognoser om en tilltänkt kredittagares betalningsvilja och-förmåga och därigenom medverka till ett bättre fungerande kreditsamhälletill båtnad för bl.a. de kredittagare som gör rätt för sig.Omfattande information finns tillgänglig som väsentligt skulle kunnaöka aktualiteten i kreditupplysningarna.OtillräckligtregeringsförslagDet nu aktuella regeringsförslaget avser väl att försökaavhjälpa de nu beskrivna bristerna men är otillräckligt.Av direktiven till den utredning som föregått propositionen framgår att enav huvuduppgifterna för utredningsarbetet var att undersöka hur intresset aven effektiv kreditupplysningsverksamhet kan främjas utan att hänsynen tillpersonlig integritet och sekretess träds för när. Utredningen har gjort en imånga avseenden grundlig genomgång men propositionen fullföljer inte deförslag som skulle effektivisera kreditupplysningsverksamheten.I regeringsförslaget anges att lagens syfte i första hand är att undanröjariskerna för att kreditupplysning skall medföra otillbörligt intrång i dekreditsökandes personliga integritet eller leda till skada genom oriktiga ellermissvisande uppgifter. fastslås att lagens huvudsyfte är att förhindraatt kreditupplysning leder till otillbörligt intrång i den personligaintegriteten.Lagen föreslås bli mera generell men enhetligare och fullständigare ännuvarande lag. Vidare avskaffas frikretsen som det tillåts ett friareinformationsutbyte dock inom en begränsad krets. I fortsättningen skabeställaruppgift lämnas till alla omfrågade fysiska personer. Vissa förslaggäller bara privatpersoner och innebär begränsningar i kreditupplysnings-rättens omfattning. DI ska även i fortsättningen vara tillsynsmyndighet.I den föreslagna lagstiftningen finns dock inga tecken på att man har tagitfasta på näringslivets behov av mer aktuell information för att gynnanäringslivets utveckling och framför allt småföretagandet.Flera av utredningens förslag till effektiviseringar har inte föranlett förslagi propositionen i avvaktan på ny datalag. föreliggande lagförslag fårdärmed närmast karaktären av provisoriska ändringar i avvaktan på ny lag-stiftning.LagstiftningsmässigautgångspunkterKreditprövningsfrågan har inte fått den uppmärksamhet denförtjänar. Frågan måste placeras i sitt rätta näringspolitiskasammanhang. Den rättsliga bedömningen måste göras i dettaperspektiv.Kreditprövningens grunduppgift är att med största möjliga säkerhetundvika kredit- resp. låneförluster. En fungerande kreditprövning har envälgörande förebyggande effekt. Därför krävs en lämplig kreditupplysnings-lagstiftning. En sådan lagstiftning måste möjliggöra och underlätta en korrektkreditprövning utan risker för integritetskränkningar.För det första krävs bättre informationsunderlag. Detta leder i sin tur tillbåde rätt kreditpris och färre kreditförluster. Nuvarande underlag ärotillräckligt eftersom det är alltför statiskt och ofta inaktuellt.Kompletterandeinformation behövs av mera fortlöpande beskaffenhet och sådana möjligheteranvänds utomlands. Målet måste naturligtvis vara att uppnå en färskarekreditinformation i form av s.k. flödesinformation, varmed avses bl.a.uppgifter ur inkasso- och konkursregister. Informationens färskhet är avsärskild betydelse inte bara för att påvisa aktuella betalningsproblem utanäven för att visa att betalningsförmåga återvänt efter tidigare problem.För det andra måste tillgången till kreditinformation vara enhetlig för allakreditgivare. har bankerna ett informationsövertag framförallt genomsina engagemangsregister. Därför är bankerna givetvis nöjda men påföretagssidan är man missnöjd. vill regeringen utöka den s.k. frikretsenoch detta förefaller tillräckligt. Bankernas informationsutläm-ning bygger på frivillighet och man får förutsätta att god banksed ledertill att alla som önskar också får ta del av nödvändig information. Det liggersjälvklart i bankernas eget intresse att ge ett så fylligt underlag förkreditbedömningar som möjligt för att undvika konkurser för företag. Här ärsärskilt tillgången till engagemangsregistren av utomordentligt storbetydelse.För det tredje behövs ett rimligt integritetsskydd. Det är uppenbarligen enavgörande skillnad mellan företag och privatpersoner, vilket motiverar olikarättslig behandling. Därvid måste bestämt fastslås att privatpersoner, som inteär näringsidkare, måste ges ett kraftfullt skydd för sin personliga integritet.För övrigt har vi en förmånsrättordning, som missgynnar företagensfordringar i konkurs genom att de oftast saknar förmånsrätt. I en sådansituation blir en noggrann kreditprövning ännu viktigare. Men även vid enförbättrad förmånsrätt krävs en ingående kreditprövning för att undvikaonödiga kundförluster.NödvändigflödesinformationFlödesinformation är ett samlingsnamn på den informationsom kan utläsas i olika betalningsstadier; från faktura viabetalningsföreläggande till dom. Ju tidigare informationenfrån detta flöde finns att tillgå desto bättre bedömning avkreditvärdigheten kan göras. När fakturan inte betalatsskickas en betalningspåminnelse. Om denna inte betalasskickas vanligen fordran till inkasso eller ibland direkt tillkronofogden. När inkassoföretaget fått uppdraget sänds ettinkassokrav till kunden. Om gäldenären inte reagerar påkravet ansöks om betalningsföreläggande.Vad gäller registrering av inkasso finns flera olika tänkbara tidpunkter. Denförsta uppgiften är det datum då uppdraget om inkasso går till inkasso-företaget från kreditgivaren. Nästa tidpunkt är då inkassokravet skickas tillgäldenären. Dessa två sammanfaller så gott som helt. Den tredjetidpunkten är då fristen i inkassokravet går ut. Mest naturligt vore att låtadetdatum, som inkassokravet tillsänds gäldenären, vara den tidpunkt som fårvara underlag för kreditupplysningar. När inkassokravet registreras noterasäven tidpunkten då fakturan förföll till betalning för att vara en del av ettframtida kreditupplysningsunderlag. Registrering av inkassokrav kan medlätthet göras tillgänglig för kreditupplysning då denna hantering redan idagbygger på ADB. Här finns en möjlighet för kreditupplysningsföretagen attsluta avtal med inkassoföretag och större företag som bedriver egeninkassoverksamhet.Samtidigt bör betonas att i begreppet "flödesinformation" måste ligga attregisteruppgifterna kontinuerligt uppdateras inte bara med ev. nya skulderutan även med tillkommande uppgifter om gamla skulder. En omsorgsfullkontinuerlig uppdatering krävs för att uppnå ett tillförlitligt underlag vidkreditprövning.Rättsläget är att en bred flödesinformation är möjlig enligt gällande lagmen detta har inte godtagits av DI. Därför får endast flödesdata i senareled i form av ansökan om betalningsföreläggande användas i kreditupplys-ningsunderlaget. Om registrering av inkassokrav tillåts vid kreditupplysningges en större effektivitet och aktualitet. Internationella erfarenheter visarattträffsäkerheten ökar kraftigt när flödesdata tillåts.Inom övriga EU är tidig flödesinformation normalt förekommande. Sverigeär det enda land inom EU som inte tillåter sådan flödesinformation.Personlig integritetPersonlig integritet är utomordenligt angeläget att skyddaoch får inte kränkas. Men gränsdragningen mellanprivatpersoner och näringsidkare är komplicerad ochproblemen beror bl.a. på tolkningen av företagarbegreppet.Den övergripande frågan är om man har funnit den absoluträtta balanspunkten i integritetsfrågan. Det finns ikreditupplysningssammanhang en viss begreppsförvirringvad gäller näringsidkare och juridiska personer. Genom densamtidigt med kreditupplysningslagen tillkomna datalagenhar i viss mån den uppdelning som kreditupplysningslagenförutsätter mellan å ena sidan privatpersoner och å andrasidan företagare och företag ersatts av en gränsdragningmellan fysiska och juridiska personer.Kreditupplysningslagens reglering synes inte ha använts vidtolkningen av datalagen i dessa delar. För att den nyakreditupplysningslagens intentioner skall få effekt erfordrasett klargörande att gränsdragningen skall gälla mellanprivatpersoner å ena sidan och företag/företagare å denandra. En möjlig förenkling är att alla som har F-skattsedeloch/eller är momsregistrerade definieras som näringsidkareoch därmed kan omfattas av företagsbegreppet.Vad gäller frågan om felaktiga och missvisande kreditupplysningsuppgifterhar departementschefen tidigare uttalat (prop. 1973:154 sid. 44): "Medhänsyn till den stora vikt som kreditupplysningar har för kreditgivningeninom näringslivet ansågs det angeläget att upplysningarna om företag är såuttömmande som möjligt. Företag måste därför finna sig i attkreditupplysningar beträffande dem kan innehålla uppgifter som är behäftademed ett visst mått av osäkerhet." I samma proposition (sid. 46) står vidare:"När det gäller kreditupplysningar om juridiska personer och omnäringsidkare och därmed likställda har inte integritetshänsynen sammabetydelse som vid kreditupplysningar om privatpersoner. Här är det särskiltviktigt att kreditupplysningarna kan baseras på ett så fylligt underlag sommöjligt. Även om det självfallet måste eftersträvas att den information somlämnas av företag är korrekt och rättvisande, får det inom företagssektornaccepteras att kreditupplysningarna innehåller uppgifter som är behäftademed en viss osäkerhet. "Härav får inte dras den slutsatsen att företag inte har rätt till integritet ivartfall i form av skydd mot felaktiga och missvisande kredituppgifter. Därförmåste sådana uppgifter kunna rättas till genom ett effektivt och snabbtförfarande. Rättelseförfarandet, som regleras i kreditupplysningslagen 12 §är otillfredsställande. Skärpning kan uppnås genom att föreskriva ett snabbareförfarande med en bredare underrättelseplikt. En felaktig kreditupplysningkan ju för ett mindre företag vara förödande. Underlåtelse frånkreditupplysningsföretagens sida att efterleva rättelseförfarandet bör ocksåvara förenat med stränga skadeståndsmöjligheter. Det bör dock även i dettasammanhang påpekas att tidig flödesinformation och obligatoriska beställar-uppgifter torde öka både träffsäkerheten och tillförlitligheten i kreditupplys-ningarna och därmed minimera behovet av rättelser.En särskild fråga gäller om information ska få lämnas ut om kriminalitetoch ekonomisk brottslighet. Då denna fråga utreds särskilt ärdet vår förhoppning att regeringen, i enlighet med vad som sägs i regeringenslägesrapport i fråga om den ekonomiska brottsligheten, presenterar ettoffensivt förslag. Det kan emellertid konstateras att tidig flödesinformationkan förväntas hindra en inte oväsentlig del av oetisk affärsverksamhet på etttidigt stadium.Lämplig kontroll- ochtillsynsmyndighetFinansinspektionen ansvarar för tillsynen av verksamhetenpå de finansiella marknaderna med tre huvudsakligaverksamhetsgrenar, nämligen operativ tillsyn, finansiellanalys samt tillstånds- och rättsfrågor. Andra viktiga grenarär insiderbevakning, redovisningsfrågor och konsumenträtt.Kreditupplysningsverksamhet har ett påtagligt samband med kreditbedöm-ning och annan finansiell verksamhet. FI har rätt kompetens för att bedömavad som är rimlig information i en kreditupplysning, i den mån en sådandetaljerad prövning alls skall ske av kreditupplysningsregistrens uppgifts-arter. FI har också ett eget ansvar för värnandet av låntagares och kredit-sökandes personliga integritet (prop. 1973:155 sid. 125). Dessutom ska FIenligt sin instruktion verka för ett gott konsumentskydd.Mot bakgrund av de näringspolitiska aspekter som bör beaktas vidkreditupplysning bör FI vara tillstånds- och tillsynsmyndighet med skyldighetatt samråda med Datainspektionen. Detta överensstämmer även med DI:seget remissyttrande, däri man påpekar att det vore mest lämpligt om ansvaretför all tillstånds- och tillsynsverksamhet låg hos FI. Det saknas anledning attgå emot DI:s egen uttalade mening. Utformningen av verksamheten hos FIfår senare utformas närmare.Kreditupplysningsverksamhetens bedrivandeTillstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet ska kunnaförenas med villkor. Det är både lämpligt och delvisnödvändigt men hänsyn till risker för missbruk.Företagen har dåliga erfarenheter från den nuvarande lagens tid och mångaanser att DI:s praxis har stått i strid mot lagen och dess intentioner. Lag-stiftaren har givit uttryck för sina intentioner om att betalningspåminnelseroch inkassokrav bör kunna vara en del av kreditupplysningsunderlaget vadbeträffar företag. Lagen ger i sin nuvarande utformning tillfredsställandeutrymme för flödesinformation, men DI har tolkat lagen mycket restriktivtoch i huvudsak motsatt sig användning av uppgifter som inte inhämtats frånmyndigheter.I propositionen till nuvarande kreditupplysningslag (prop. 1973:154 sid.98) uttalar sig departementschefen för att inkassoinformation bör tillåtas. "Pågrund av det sagda anser jag att det i princip bör vara förbjudet att ta inuppgift om inkassoåtgärd, kreditspärr o.d. i kreditupplysningar som avserprivatpersoner. Däremot finner jag, liksom när det gäller ansöknings-uppgifter, att tillräckliga skäl inte föreligger att införa ett motsvarandeförbudi fråga om företagsupplysningar." Trots detta har DI ansett sig dels ha grundför att pröva varje tillkommande uppgift, dels därvid regelmässigt avslagiteller givit prohibitiva restriktioner på ansökan från kreditupplysnings-företagen att använda sådana uppgifter om betalningsförsummelser.Datainspektionen anger som skäl för sin omfattande föreskriftsverksamhetatt det kan finnas felaktigheter i denna information. Men tidig flödesinforma-tion och obligatoriska beställaruppgifter torde öka tillförlitligheten ikredit-upplysningarna. För övrigt effektiviseras rättelseinstitutet genom ovan-nämnda förslag till skärpta regler om rättelse av felaktiga eller missvisandeuppgifter.Mot denna bakgrund är det nödvändigt att riksdagsbeslutet görs så klart attdet inte råder några tvivel om att sådan tidig flödesinformation är tillåtenochej kan förbjudas genom administrativa villkor. Så kan ske genom attuttryckligen i lämplig form uttala att villkor enligt 4 § andra stycket ellerenligt 17 § första stycket inte får innefatta andra inskränkningar vad gällerrätten att insamla, lagra och utlämna uppgifter än vad som framgår avbestämmelserna i 5 a, 6, 7 eller 8 §§. Detta bör kombineras med ett uttalandeom övergångsproblematiken, nämligen att föreskrifter som meddelats av DImed stöd av äldre bestämmelser skall gälla, om inte annat beslutas av DI,även efter ikraftträdandet, dock längst till utgången av december 1997.Europeisk harmoniseringDet finns inga EU-direktiv angående kreditupplysning.Sverige kan därför vara pådrivande i utformandet av sådanaför att öka harmoniseringen och transparensen.En särskild fråga är om EUs dataskyddsdirektiv kan anses hindrakreditupplysningsinformation. Detta direktiv gäller skyddet för enskildapersoner med avseende på behandling av personuppgifter och det fria flödetav sådana uppgifter. I direktivet anges de förutsättningar som ska gälla försådan databehandling, därvid bl.a. sägs att sådan behandling får ske förändamål som rör berättigade intressen hos den registeransvarige eller hos deneller de tredje män till vilka uppgifterna lämnas ut, dock inte när sådanaintressen uppvägs av den registrerades intressen eller dennes grundläggandefri- och rättigheter. Direktivet innehåller också bl.a. bestämmelser om denregisteransvariges informationsskyldighet och om den enskildes rätt till insynoch rättelse. Det torde i all korthet kunna fastslås att varkenregeringsförslaget eller motionsförslaget står i strid mot direktivet.Sammanfattande slutsatsKreditupplysningslagen måste utformas så att kreditprövningkan göras på ett tillfredsställandekreditinformationsunderlag. Färsk information är en självklarnödvändighet och aktuella uppgifter gagnar likaväl sominaktuella uppgifter skadar ett riktigt kreditbeslut. Den s.k.flödesinformationen främjar färska och relevanta uppgifter.Sådan information är därför till fördel inte bara för direktberörda parter i låne- och kreditsituationer utan även församhället i stort. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nödvändig flödesinformation,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förbättrat rättelseförfarande,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lämplig kontroll- och tillsynsmyndighet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kreditupplysningsverksamhetens bedrivande.