mot · GK02T71 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:115 Mer tillgänglig kollektivtrafik InledningVi välkomnar regeringens proposition angående ökadtillgänglighet av kollektivtrafiken för funktionshindrade påså sätt att detta är en mycket angelägen åtgärd som längesläpat efter, trots ihärdigt upprepade principbeslut om att såskall ske. En ökad tillgänglighet medför ökad livskvalitet förmånga människor och det är även positivt attkollektivtrafiken som trafikslag nu ges en mer framträdandebetydelse. de Gröna vill värna om allamänniskor i vårt samhälle och skapa bästa möjligalivskvalitet som inte nödvändigtvis baserar sig på materiellvälfärd. Att kunna resa och ha tillgång till effektiva och enklakommunikationer har en stor betydelse för de flestamänniskor och ska självklart även vara så tillgängliga sommöjligt för människor med funktionshinder. Dock kan vi inteinstämma i samma positiva ordalag som ovan beträffandevissa av de förändringar som regeringen föreslår förfärdtjänsten. Vi kan förstå regeringens argument att behovetav färdtjänst kan minska i takt med att kollektivtrafiken görsmera tillgänglig och att detta resulterar i ensamhällsekonomisk vinst, men vi kan inte acceptera attinskränkningar i rätten till färdtjänst skall ske i takt medökat sparbehov från samhällets sida istället för i takt medminskat behov allt eftersom investeringar genomförs.Färdtjänst är en del av kollektivtrafiken för många människoroch borde, med utgångspunkt från ett solidariskt samhälle,inte innebära några avsevärda merkostnader för dem sombrukar den. I det remissvar som De handikappadesriksförbund, Neurologiskt ,och Svenska Parkinsonförbundetöverlämnade till lagrådet m.a.a. Ds 1996:69 påtalas en delbrister i den föreslagna lagstiftningen som i deras meningriskerar att kraftigt försämra möjligheterna till färdtjänst förmånga grupper. Vi instämmer i en del av den kritik somdessa organisationer och många andra organisationer isamma avseenden framfört angående förändrade villkor förrätt till färdtjänst. Vi konstaterar även att regeringen valt atthörsamma något av denna kritik i sin proposition, och vårainvändningar begränsar sig därför i förhållande till detursprungliga förslaget.Lag om färdtjänstI 7 § anges: "Om den sökande kan tillgodose sitttransportbehov på annat sätt, behöver tillstånd dock intemeddelas." Vi menar att denna skrivning lämnar öppetinskränkningar i människors rätt till färdtjänst p.g.a. sparnitinom kommunen. Vidare anser vi att de som uppfyllerkriterierna i 7 § första meningen för färdtjänst bör beviljasdenna utan att hänsyn tas till den enskildes eller familjenssammanlagda inkomst. I den ambition som regeringenuttrycker i propositionen att färdtjänst är en trafikpolitiskfråga anser vi att det mycket väl går att hävda att just dennaambition talar för att beviljande av färdtjänst inte skall varainkomstrelaterat. Vidare anser vi att den kostnad somkommunen tar ut av tillståndsinnehavaren inte bara skall varaskälig i den mån att den inte får överstiga kommunenskostnader för verksamheten, avgiften får inte heller i alltförstor mån överstiga avgifterna inom den övrigakollektivtrafiken. Vi anser inte heller att de villkor är rimligasom enligt lagen kan uppställas för hur många resor somtillståndet omfattar och inom vilket område resan får göras.Denna inskränkning skiljer sig betydligt från övrigamänniskors möjligheter att använda kollektivtrafik och är föross att vidga gapet mellan funktionshindrades möjligheter tillresande och andra människors möjligheter via kollektivtrafikm.m. Rätten för en kommun att meddela föreskrifterangående antalet resor som tillståndet berättigar till skall varabegränsad på ett tydligare sätt i lagtexten och inte kunnamotiveras med som det i propositionen anges"kommunalekonomiska behov". Då de flesta kommuner harekonomiska trångmål tycks detta vara en alltför vidanledning. Vi vill även betona att en funktionshindrad,myndig person som uppfyller kriterierna i 7 § första meninginte skall kunna bli nekad tillstånd med hänvisning till attfamiljemedlem skall sörja för den funktionshindradesresmöjligheter. Att hänvisa en människa medfunktionshinder till en beroendeställning till en närståendeför att få grundläggande behov tillgodosedda, såsom vi ansermånga resor inom framför allt den egna kommunen vara,ligger långt ifrån de värderingar som vi anser borde ligga tillgrund för respekt för den enskildes integritet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förslaget till lag om färdtjänst 7 § andra mening,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunens möjlighet till att meddela föreskrifter om tillstånd tillfärdtjänst,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avgifter för färdtjänst,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ej inkomstrelatera rätten till färdtjänst,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ej inskränka rätt till färdtjänst med hänvisning tillfamiljemedlem.