mot · GK02Fi73 · 1997-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:150 ekonomiska vårproposition SammanfattningFolkpartiet yrkar avslag på de besparingar som regeringenföreslår inom handikappolitiken. En schablonisering avrätten till personlig assistans kommer att skapakompensationsproblem mellan funktionshindrade och ledatill att många brukarkollektiv kommer att slås ut.LSS skall omfatta även människor med psykiska funktionshinder. Rege-ringen måste se till att lagen efterföljs på denna punkt.Folkpartiet avvisar även regeringens neddragning av hivanslagen. Överhuvud taget saknas det en konsekvensbeskrivning av hur regeringens samladebesparingar slår mot människor.Hälsovård, sjukvård ochsocial omsorgRegeringen skriver i propositionen att "det resurstillskottregeringen nu föreslår leder till att kommuner och landstingvidtar åtgärder så att väntetiderna i sjukvården blir kortare,kvaliteten i äldreomsorgen blir högre, de psykiskt störda gesen bättre vård och omsorg och att vården i livets slutskedeförbättras". Detta är ett önsketänkande från regeringens sidaoch stämmer dåligt med de konsekvenser som propositionenenligt uppfattning kommer att leda till.Exempelvis kommer de två miljarder som av regeringen ges som extraresurstillskott till landstingen att ungefärligen motsvara det skattebortfallsomdrabbar landstingen p.g.a. vikande skatteunderlag. Därmed kommer det tillexempel inte att bli mycket kvar att avsätta för att korta köerna till vårdeneller till rehabilitering.Över huvud taget karakteriseras regeringens vårbudget inom det socialaområdet av en djupt olustig besparingspolitik som sätter utsatta grupper motvarandra. I motion vårbudget efterlyste vi enkonsekvensanalys av den totala effekten av regeringens samlade förslag. Ensådan analys är nödvändig för att få en överblick över vilka effekterna blir förde enskilda människorna och skulle ställa mycket av regeringensvälfärdspolitik i en ny dager. saknas en sådan analys.Folkpartiet presenterar i sin kommittémotion 96/97:1146 ett alternativtförslag till regeringens kapitulation inför växande vårdköer och minskadeanslag till rehabiliteringen m.m.Rädda handikappreformenFolkpartiet var den drivande kraften bakom den storahandikappreformen . De då tillkomna lagarna om stödoch service till vissa funktionshindrade, LSS, och lagen ompersonlig assistans, , har möjliggjort för mångafunktionshindrade att leva ett mer självständigt och värdigtliv . har Socialdemokraternamed benägna stöd försämrat såväl LSS somLASS.Före handikappreformen var de funktionshindrade utlämnade till denkommun de levde i för stöd och service. var den myndighetsom bedömde den enskilde funktionshindrade personens behov av assistansoch/eller annan hjälp. Alltför ofta varierade stödet kraftigt mellan olika kom-muner och inom samma kommun. Det var ofta omöjligt för funktionshindra-de att flytta från en kommun till en annan p.g.a. de stora olikheterna i serviceoch stöd mellan kommunerna. Flera funktionshindrade var i praktiken mereller mindre satta i kommunarrest. LSS och ändrade på detta.I kompletteringsproposition 1995 föreslog regeringen att kostnaderna förden statliga assistansersättningen skulle sänkas med drygt 900 miljonerkronor. I den utredning som regeringen tillsatte, Kostnader för den statligaassistansersättningen, föreslogs, helt enligt direktiven, besparingar på dessa900 . Bl.a. föreslog utredningen att rätten till personligassistans för barn helt skulle avskaffas.Bakgrunden var att finansieringen av reformen ursprungligen var beräknadatt uppgå till . I realiteten blev kostnaden i stället 3,7miljarder. Kostnadsökningen berodde i huvudsak på att antalet beviljadeassistanstimmar blev fler än beräknat. Det berodde i sin tur på att det fannsettstort uppdämt behov av fler assistanstimmar per person än beräknat vilket varnågot som var svårt att förutse.Protesterna blev omfattande - så omfattande att dåvarande socialministerIngela till slut såg sig föranlåten att meddela att inga störrebesparing-ar skulle genomföras inom den statliga assistansersättningen. Men så komregeringspropositionen /96:146 Vissa frågor rörande personlig assistans.I den hade besparingarna minskats till men hela propo-sitionen var lika oklart som dåligt skriven. Genom en rad förändringar villeregeringen försvåra rätten att erhålla statlig assistansersättning och inleddedärmed återkommunaliseringen av handikappolitiken med de nackdelar somen sådan politik medför för de enskilda funktionshindrade och derasnärstående. I regeringens tidigare proposition 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagenföreslogs ändringar i socialtjänstlagen som, om de genomförs, innebär uppen-bara försämringar för många funktionshindrade. Bl.a. föreslog regeringen attmöjligheten att överklaga i förvaltningsdomstol för personer som behövervård, stöd eller behandling skall tas bort. Det skulle innebära en försämradrättslig situation för många människor med handikapp av olika slag.I föreliggande vårbudget återkommunaliserar regeringen en del av ansvaretför personlig assistans. Den största försämringen är att kommunerna skall hafinansieringsansvaret för de första . Assistansersätt-ningen skall schabloniseras till ett visst belopp i syfte att spara 60miljoner kronor.En schablonisering strider mot principen att assistansersättningen är enindividuell rättighet. Visserligen anger regeringen att om särskilda skäl före-ligger så kan schablonen få överskridas men med en schablon riskerar de medde största, dyraste och mest komplicerade behoven att bli underkompenseradesamtidigt som de med mycket mindre och enklare behov kan bliöverkompenserade.En schablonisering riskerar också att försvåra för många brukarkollektivoch i en del fall rent av slå ut dem som inte kommer att få kostnadstäckning ioch med schabloniseringen. Schabloniseringen kan också komma attinskränka rätten att välja personlig assistent, en rätt som är en omistlig delavden ursprungliga handikappreformen. Vi avvisar med ovan angivna skäldärmed schabloniseringen.Regeringen vill i budgeten spara på rehabilitering föratt finansiera assistansersättningen. Det är en djupt olustig besparingspolitiksom ställer två utsatta grupper mot varandra.År 1993 när antog handikappreformen beslöts att anslå425 för habilitering och rehabilitering. Av dessaskulle fördelas av efter ansökan från bl.a.handikapporganisationer, som ofta tillsammans med team för rehabiliteringoch habilitering, sökt anslag. I vårbudgeten föreslås nu att 300 av dessa 425miljoner kronor dras in.Det är i huvudsak människor med svåra och kroniska sjukdomar somkommer i fråga för de projekt som handikapporganisationer och rehabilite-rings/habiliteringsteam arbetar med. Dessa människor lider ofta av obotligasjukdomar och det är dessa som regeringens besparing till en stor del kommeratt slå emot. finner denna besparing orättfärdig.Regeringens ständiga försämringar av handikappreformen och den person-liga assistansersättningen leder till otrygghet bland de handikappade.Regeringens förslag innebär åter en försämring av den möjlighet till ett mersjälvständigt och värdigt liv som handikappreformen har möjliggjort förmånga funktionshindrade. Det är ytterst allvarlig om den dessutom, i den avregeringen aviserade förändringen mot ett ökat kommunalt ansvar, innebär enrekommunalisering av rätten till assistans och därmed ett stort steg tillbakatill den tid då kommunalt godtycke avgjorde om och när man fick hjälp ochstöd. avvisar samtliga besparingar inom området Vissa frågor ompersonlig assistans.Reformen har inte fått tid att verka förrän regeringen har gjort förändringari den. Det är om möjligt än mer anmärkningsvärt att regeringen vill göraytterligare förändringar när de dessutom nu själva har tillsatt en särskildutredare som skall se på bemötandet av personer med funktionshinder.De psykiskt funktionshindrade har svårigheter med att erhålla denhjälp de är berättigade till enligt LSS. I den slutrapport som Socialstyrelsenhar gjort om handikappreformen påpekas just att de med psykiskafunktionshinder ofta inte ingår i personkretsen för LSS. Enligt rapporten harendast 1 300 personer med psykiska funktionshinder erhållit stöd enligt LSS.Detta är en helt oacceptabel situation.I regeringens vårbudget nämns de psykiskt funktionshindrades dåligalevnadsförhållanden och att en del av det extra resurstillskott som skall gåtillkommuner och landsting skall avsättas till denna grupp. Frågan är vad dettalöfte är värt när vi redan nu vet att det extra resurstillskottet blir mindre änavsett på grund av vikande skatteunderlag. Därtill skall omkring hälften avpengarna fördelas genom ett åldersrelaterat beräkningssystem som i huvudsakkommer att fördela resurserna till äldreomsorg och skola. Slutsatsen riskeraratt bli att de med psykiskt funktionshinder kommer att få en mycket liten delav resurstillskottet om ens något. Psykiskt funktionshindrade ingår ipersonkretsen för LSS och regeringen måste se till att deras rätt till stödtillgodoses genom att lagstiftningen tillämpas.Bort från kösamhälletSedan regeringen tillträdde 1994 har köerna till sjukvårdenväxt nästan lavinartat. har regeringen alltsedanförra vårbudgeten, 1996, dragit ned på anslagen både till des.k. DAGMAR-pengarna till att korta vårdköerna och tillrehabilitering av sjuka och arbetsskadade. Det är en politiksom avvisar.I årets vårbudget vill regeringen minska anslaget till habilitering ochrehabilitering med . Vi avvisar denna besparing och villgå en motsatt väg. Vi tror att det går att korta köerna till vården radikaltgenom ett nytt system för att aktivera försäkringskassepengar. Förebilden fördenna idé är FINSAM.FINSAM har pågått som ett försöksprojekt med finansiell samordningmellan sjukförsäkring och hälso- och sjukvård . Det infördes somen följd av ett beslut av den förra icke-socialistiska regeringen efter ettinitiativ av . Man har inom fem försöksområden haft gemensamtansvar för kostnaden för sjukpenning och för rehabiliteringsersättning och föratt disponera sjukpengarna till olika åtgärder.Utvärderingen av FINSAM visar att FINSAM totalt sett inneburit enbesparing på i socialförsäkringen under åren 1993-1995i de fem försöksområdena. Detta ekonomiska resultat är alltså skillnadenmellan kostnaderna för sjukpenning och rehabiliteringsersättning i försöks-området och de beräknade kostnaderna som skulle ha uppstått om försöketinte bedrivits.FINSAM:s fulla effekt beräknas motsvara en besparing på avkostnaderna i socialförsäkringen.Utvärderingen visar också att sjukfrånvaron mätt i ohälsotal minskat med2,. ökade ohälsotalet iriket som helhet med 2,1 procent.FINSAM ledde också till en minskning med perperson och och 1996 - en minskning , och 26procent jämfört med kontrollkommunerna. Det fanns före försöket ingasignifikanta skillnader mellan FINSAM-områdena och kontrollområdena.I utvärderingen har det inte heller kunnat konstateras att några andragrupper har kommit till skada till följd av projektet. I försöksområdena hardet också kunnat konstateras en minskning av antalet nybeviljade förtids-pensioner och sjukbidrag jämfört med riket somhelhet.FINSAM:s ide skall utvecklas till att gälla alla landsting. Utvärderingen avFINSAM visade, som tidigare nämnts, att en total besparingseffekt på 9procent har uppnåtts. Hela utvärderingen talar för att det finns en relativtstorpotential för betydande besparingseffekter som en följd av samverkan mellansjukförsäkring och hälso- och sjukvård. Därför är det vår bedömning att det ärmöjligt att uppnå ungefär en minst lika stor besparing i en situation därFINSAM är genomfört i hela riket. Det skulle innebära att ett riks-FINSAMkan spara upp till 2 miljarder som en samverkansvinst. Pengar som enligt vårmening skall användas till vården och till att korta köerna till vården. Viutvecklar denna tanke i vår kommittémotion 96/97:1146.Minska inte hivanslagenRegeringen väljer att skära ned insatserna till aids med 70miljoner kronor . Detta är nästan en halvering avanslaget. Tanken är att det minskade statliga stödet skallkompenseras av att kommuner och landsting tar öververksamheten och stödet. Det är en mycket dålig ochillavarslande signal som regeringen därmed väljer att ge tillkommunernas och landstingens hivpreventiva arbete.Signalen är att faran är över. Hivspridningen har planat utoch därmed kan vi dra ned anslagen. Vi tror inte att så ärfallet. Att vi lyckats hålla hivepidemin på så låg nivå berorpå de kraftfulla insatser i hivprevention som gjorts. Dettaarbete måste fortsätta så länge vi inte kan bota hiv eller harett effektivt vaccin mot infektionen.Genom att drogmissbruket ökar föreligger risk för ökad spridning. Antaletnymissbrukande sprutnarkomaner ökar. Neddragningarna på hivanslagetinnebär att det psykosociala arbete som bedrivs med hivpositiva kraftigtkommer att reduceras. Risken är att utsattheten, det psykosociala lidandet ochstigmatiseringen kommer att öka för en redan utsatt grupp. avvisardärför besparingen på detta område.TandvårdenRegeringen har backat ett steg i fråga om tandvårdensbesparingar. Det är bra - men det är en omvändelse undergalgen. Den senaste tidens signaler är att många människorinte söker sig till tandläkare av den anledningen att de intehar råd.Folkpartiet har under det senaste årens reformarbete ställt ett antal krav påen väl fungerande tandvårdsförsäkring för alla. Vi vidhåller dessa krav ochanser att strävan bör vara att inom föreslagen ram hitta ett väl fungerandesystem för en reviderad tandvårdsförsäkring.En reviderad tandvårdsförsäkring måste vara konkurrensneutral, dvs. säkraatt privat och landstingsdriven tandvård behandlas rättvist. Den av oss i entidigare motion föreslagna parlamentariska utredningen bör utgå från ettsådant synsätt som ger både patienter och tandläkare större valfrihet. För ossär också kraven på stimulans till bättre tandhälsa, etableringsfrihet, friareregler för privattandläkarnas prissättning och ett rimligt högkostnadsskyddavgörande för vår syn på tandvårdsförsäkringen.Det är vår uppfattning att dessa riktlinjer bör vara vägledande för denutredning som skall arbeta fram ett förslag till en ny reviderad tandvårds-försäkring. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en konsekvensanalys av regeringens totalabesparingsförslag,2. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1993:389) omassistansersättning och anslår på tilläggsbudget utöverregeringens förslag till B 7 Kostnader för statlig assistansersättning(utgiftsområde 9) varigenom regeringens förslag till en schablonisering ochkommunalisering av assistansersättningen avslås,3. att avslår regeringens förslag att minska anslaget tillrehabilitering och habilitering med (B 1 Vissastatsbidrag inom äldre- och handikappområdet, utgiftsområde 9),4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att aktivera försäkringspengar för att korta vårdköer m.m.,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inte minska hivanslagen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tandvården.