mot · GL02So411 · 1997-10-06 00:00:00 — Datorn innehåller kommunikationsmöjligheter, en kamera m m, med vars hjälp personerna kan kommunicera med en central, som kan hjälpa dem till rätta i svåra situationer. För dyslektiker finns möjlighet att ta del av skrivet material med hjälp av utrustning som läser upp vad som står på en datorskärm. Synskadade kan ta del av allt material på datorer med hjälp av utrustning som avläser skärmen och översätter innehållet till . Det är angeläget att den tekniska utvecklingen som sker också snabbt kommer de handikappade till del. En översyn bör därför göras av sjukvårdshuvudmännens förskrivning av IT-hjälpmedel, något som kan leda till en förändring av den policy som gäller. Detta bör ges regeringen till känna. finns ett antal rättighetslagar för funktionshindrade, bl.a. vad gäller byggnadslagstiftning och kollektivtrafik. konstaterar dock att dessa inte har särskilt lång räckvidd eller är tillräckligt kraftfulla. I jämförelse med är de handikappades rättigheter ytterst små, vilket också konstaterats av ett flertal debattörer. Det är därför angeläget att tillsätta den utredning som föreslår för att utreda en ny lagstiftning om antidiskriminering och tillgänglighet inom IT-området, liksom för att utreda upphovsrättens inverkan på tillgängligheten för läshandikappade personer. I en sådan utredning måste den principen gälla att om utrustning inte fungerar för funktionshindrade, så är det utrustningen det är fel på inte den funktionshindrade personen. Detta bör ges regeringen till känna. konstaterar också mycket riktigt att defactostandarder tas fram utan särskilt stort inflytande av brukargrupper eller myndigheter. Däremot har myndigheter stora möjligheter att påverka utvecklingen genom sin politik för upphandling. I kräver lagen att federala myndigheter ställer krav på handikapptillgänglighet vid upphandling. En motsvarande förändring i lagen om offentlig upphandling borde vara möjlig att genomföra i . Avgörande för att informationstekniken ska komma alla till del är att de människor som arbetar med personer som är funktionshindrade har utbildning och vet vilka hjälpmedel som finns och hur de används. bör därför uppmana huvudmännen inom respektive område att se över den kompetens som finns inom området handikapp och IT, med sikte på att förstärka den och öka användningen av IT. Särskild vikt bör läggas vid att moment om funktionshinder integreras i såväl ordinarie utbildning av personal som fortbildning. Habiliterings- och rehabiliteringsinsatserna fungerar relativt väl enligt utvärdering. Intresset har varit stort bland huvudmännen att påskynda utvecklingen. Ett problem som påtalas är att kunskapen om små och mindre kända handikapp är bristfällig. Ett område som kan utgöra ett exempel på hur viktigt det är att rehabiliteringen fungerar är vad det gäller de reumatiska sjukdomarna. Över en miljon svenskar har någon reumatisk sjukdom. Dessa sjukdomar kan drabba alla åldrar och vissa av dem medför risk för tidig död. Reumatikernas möjligheter att delta i verksamheter i hemmet, på arbetsplatsen, och i samhället för övrigt begränsas starkt av värk, smärta och rörelseinskränkningar som följer av sjukdomarna. Merparten av de drabbade är kvinnor. Goda rehabiliteringsinsatser kan minska lidandet för enskilda människor men det leder också till minskade kostnader för samhället och därutöver krävs forskningsinsatser. Ökade rehabiliteringsinsatser är av vikt inom flera områden. Sjukdomen som leder till rörelseinskränkningar kan lindras om den upptäcks . Att kunna ställa en tidig diagnos och att kunna erbjuda god vård och rehabilitering är förutsättningar för att lindra patienternas lidande och fördröja försämringsprocessen. Rehabiliteringsinsatserna kräver att det finns läkare kunniga inom området och reumatteam. Trots att de reumatiska sjukdomarna utgör en så stor grupp av folksjukdomarna går av Medicinska forskningsrådets forskningsanslag till reumatologisk forskning. Mer resurser måste satsas på forskning kring sjukdomarnas förekomst och utbredning, deras orsaker och sjukdomsframkallande mekanismer. Men även forskningen kring de sociala och psykologiska konsekvenser sjukdomarna medför måste intensifieras. Omvårdnadsforskningen har alltför länge släpat efter. Det finns bland paramedicinerna mycket få forskare som har den kompetens som krävs för vetenskapligt förankrade projekt och utvecklingsarbete. Även denna forskningsgren måste få bättre utvecklingsmöjligheter. Personalen vid specialistsjukhusen för rehabilitering av vissa handikapp har utvecklat en mycket god kunskap inom sina områden. De ger en god vård som gör att patienterna snabbare kan komma tillbaka till ett friskare liv. Specialsjukhusen som drivs av handikapporganisationerna hotas av nedläggning p.g.a. att landstingen vill samla resurserna inom sitt område. Om specialsjukhusen saknar vårdavtal med de närliggande landstingen är det svårt att driva verksamheten vidare. Vårdtagarna har ingen möjlighet att påverka valet av vårdgivare, trots att många av dem har en erfarenhet som visar att specialsjukhusen ger den mest ändamålsenliga vården och rehabiliterar patienten snabbare. Det bör vara möjligt för vårdtagarna att välja vårdgivare. Detta bör ges regeringen till känna. En huvudprincip i handikappolitiken är den s k normaliseringsprincipen, vilket innebär att människor med handikapp så långt som möjligt ska kunna delta i samhällsgemenskapen på jämlika villkor. har även slagit fast att den kollektiva trafiken bör betraktas som en viktig del i den grundläggande samhällsservicen. behandlade propositionen 1996/97:53 Mer tillgänglighet i kollektivtrafiken. Propositionen grundade sig delvis på förslag. Men det saknas fortfarande en samlad syn så att samtliga led i reskedjan fungerar. Färdtjänsten är en viktig del i möjligheten för funktionshindrade att kunna delta i samhällslivet på samma sätt som alla andra. Kommunerna är mycket striktare i sin bedömning i rätten till färdtjänst, möjligheten att nyttja den omgärdas av allt snävare regler och har taxorna höjts, vilket gjort att många människor med funktionsnedsättningar fått svårare att förflytta sig. motionerade, med anledning av regeringens proposition om Mer tillgänglighet i kollektivtrafiken, om att inkomstprövning inte skulle ske vid tillstånd till färdtjänst. biföll detta förslag liksom förslag om att närståendes tillgång till bil inte kan vara grund för avslag på tillstånd till färdtjänst. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om funktionshindrades deltagande i samhällsplaneringen,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om deltagande i kommunens planering, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om personalutbildning och funktionshinder, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetslivets tillgänglighet,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernas skolplaner och tillsynsverksamhet,3 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om datorer i skolan,3 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om studiestödssystemet,3 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förskrivning av IT-hjälpmedel, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftning för förbättrad tillgänglighet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en förändring av lagen om offentlig upphandling,4 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildningssatsningar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rehabilitering. 1 Yrkande 1 hänvisat till BoU. 2 Yrkande 4 hänvisat till AU. 3 Yrkandena 5-7 hänvisade till UbU. 4 Yrkande 10 hänvisat till FiU.