mot · GL02Jo767 · 1997-10-06 00:00:00 — Miljöprogrammet för jordbruket omfattar bland annat en radolika åtgärder för bevarandet av odlingslandskapetsmångfald. Under beredningen av proposition 1997/98:1utarbetades förslag till åtgärder för att främja bevarandet ochutvecklingen av inhemska hästraser som den nordsvenskahästen, den svenska ardennern och gotlandsrusset. Förslagetinnebar att ett årligt bidrag på skall utbetalas tillhästar som är äldre än och är av angiven ras. Islutskedet av beredningen av budgetpropositionen togsförslaget bort på grund av behov att finansiera andra åtgärderoch att kostnaderna för att administrera förslaget bedömdesför höga i förhållande till utbetalt belopp.Den nya hästnäringen, som växer fram i vårt samhälle, äridag omfattande och av stor ekonomisk, men framför allt social betydelse iett samhälle som präglas av stora förändringar och växande krav påindividen. Kring hästen växer en stor folkrörelse med starka ungdomsinslagfram. Detta är en utveckling som vi kan hälsa med stor tillfredsställelse, dåden har stor betydelse inte bara för våra ungdomar, utan även för att hållalandskapet öppet och landskapet levande.Till stor del är drivkraften bakom denna utveckling ett växande intresse förhästsport i olika former och användningen av hästen för turism ochfritidsändamål. Endast i mindre utsträckning används hästen i traditionelltarbete och då främst i det tätortsnära skogsbruket. För att främja den senareutvecklingen har regeringen beslutat bevilja riksintag för ett special-utformat gymnasieprogram vid i , där dess-utom en ettårig företagsutbildning för användning av brukshästen har startat iår.Det finns dock delar inom hästnäringen som är i farozonen och som det avflera skäl finns anledning att stödja från samhällets sida inom ramen för deriktlinjer som gäller för EU:s jordbrukspolitik. Det är fråga om fyra raser avinhemskt ursprung, nämligen den nordsvenska hästen, kallblodstravaren somhar sitt ursprung i den nordsvenska hästen, den svenska ardennern ochgotlandsrusset.Gemensamt för angivna raser är att respektive ras är liten och minskande,är en del av vårt kulturarv och bör behandlas på ett likartat sätt med andramotsvarande raser inom EU.Antalet ston i avel är för den nordsvenska hästen ca 650, för kallblods-travaren ca 850, för den svenska ardennern ca 550 och för gotlandsrusset ca650. Minskningen för särskilt den nordsvenska hästen och den svenskaardennern är dramatisk med en nedgång på . Motsvarandeminskning för gotlandsrusset är medan antalet ston i avel för den kall-blodiga travaren är i stort oförändrat under 1990-talet.Avelsarbetet för angivna raser har präglats av stormålmedvetenhet att få fram hållbara och sunda hästar ur en minskande stam.Situationen är nu alarmerande och det finns därför starka motiv att frånstatens sida medverka till att ändra på utvecklingen.Till bilden hör också att dessa raser är en del av vår biologiska mångfaldoch vår kultur. Från nationell synvinkel finns det därför anledning attmedverka till att värden av stor betydelse för vårt kulturarv inte gårförlorade.Inom ramen för EU:s jordbrukspolitik är detta en fråga som beaktats. OlikaEU-länder har därför infört ett stödsystem inom ramen för den gemensammajordbrukspolitiken för att hävda den biologiska mångfalden och utvecklingenpå landsbygden. Inte minst i vårt grannland är detta en fråga som fåttstor uppmärksamhet både före och efter EU-inträdet den 1 januari 1995.Argumentet att kostnaderna för att administrera systemet är betydande iförhållande till utbetalat stöd skall naturligtvis tas på allvar. På hästområdetfinns dock tillgång till en mycket god statistik över antalet hästar och derasägare för här angivna raser, varför det bör finnas goda möjligheter att isamverkan med berörda organisationer finna ett enkelt system för att stödjaoch utveckla de fyra raser som är aktuella för ett nationellt stöd inom ramenför EU:s jordbrukspolitik. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pröva möjligheten att utarbeta ett system som främjarutvecklingen för den nordsvenska hästen, den kallblodiga travaren, densvenska ardennern och gotlandsrusset.