mot · GL02So432 · 1997-10-06 00:00:00 — 2 Välfärdens kärna och den generella välfärden 3 Äldreomsorg med respekt för människan 6.1 Taxorna i äldreomsorgen 6.3 Högkostnadsskyddet och frikort 7.8 Finansiering av pensionerna Välfärden i har byggts upp av de kvinnor och män som är pensionärer. Välfärden, så som den växt fram i , bygger på individuella rättigheter och skyldigheter. Den har finansierats via skattsedeln och syftat till att fördela resurserna rättvist och utjämna levnadsvillkoren för olika grupper i samhället. En rättvis resursfördelning innebär solidaritet mellan yrkesaktiva och inte yrkesaktiva. Så länge människor bildat samhällen har de tagit ansvar för varandra och hjälpt varandra. Den ömsesidiga hjälpen har dock sett olika ut för våra äldre över tiden. Före industrisamhället, i bondesamhället, var det familjens ansvar att sörja för sina äldre, som ofta placerades i den s.k. undantagsstugan på gården. Dit kom gårdens yngre med det som blivit över av maten till de gamla. De äldre spelade en viktig roll för barnen och för de yngre, genom att det alltid fanns någon som hade tid, någon som brydde sig. var de äldre utsatta för andra människors godtycke, eller välgörenhet. Vård och stöd åt de gamla och åt de sjuka övergick till att bli ett samhälleligt ansvar. Kommunerna inrättade fattigstugor som ofta hade en majoritet av äldre kvinnor och män. Fattigstugorna var beroende av de mer välbeställdas välgörenhet. I samband med industrialiseringen flyttade familjerna in till städerna. Välståndet ökade i snabb takt, men fördelningen av välståndet var ojämn och orättvis. Alltfler människor blev beroende av lön i form av kontanter, vilket innebar att de äldres ekonomiska situation blev ohållbar. Ända var fattigpensionärerna en stor och synlig grupp i det svenska samhället. När folkpensionen infördes innebar det att en stor andel av de gamla slapp det förnedrande i att vara beroende av fattigvården eller av sina barn. Kostnaderna för fattigvården minskade i och med att antalet socialhjälpstagare sjönk, vilket var av stor samhällsekonomisk betydelse. Folkpensionen räckte dock inte till att ge trygghet på ålderdomen. Den tjänade som grundtrygghet och de som hade råd kompletterade med privata pensioner. Vissa grupper förhandlade sig till inkomsttrygghet på ålderdomen. Klyftorna mellan olika grupper av pensionärer ökade. restes därför kraven på en allmän, obligatorisk tilläggspension, ATP, som skulle ge inkomstskydd efter pensioneringen. Det svenska samhällets strävan efter en välfärdsstat innebar ett ökat samhällsansvar framför allt på områden som sjukvård och social service. Detta i sin tur innebar en stor efterfrågan på kvinnlig arbetskraft eftersom sjukvård och social service är betraktade som kvinnliga områden. hade äldreomsorgen utförts i hemmen av kvinnorna genom att de äldre stannade kvar i familjerna. Från att tidigare ha varit en privat angelägenhet blev äldreomsorgen, genom kvinnornas inträde på arbetsmarknaden och samhällets strävan efter folkhemmet, en samhällelig uppgift. I vårt välfärdssystem var drivkraften bakom omsorgen om de gamla respekt, integritet och möjligheten att fortsätta vara en självständig individ även som gammal. 2 Välfärdens kärna och den generella välfärden Tre regeringar har efter varandra betonat vikten av att värna kärnan i välfärden, det vill säga att barnomsorgen, skolan och äldreomsorgen prioriteras före transfereringarna, bland annat folkpension och ATP. För att kunna göra det har man hävdat att det är nödvändigt med nedskärningar i socialförsäkringssystemen och transfereringarna. Men eftersom nedskärningar i socialförsäkringssystemen, barnbidrag och folkpension leder till att alltfler hamnar under socialbidragsnivån och tvingas uppsöka socialkontoren innebär det att kommunernas kostnader för socialbidragen tränger ut resurserna till välfärdens kärna. Det blir allt mindre pengar över för t.ex. äldreomsorgen. har visserligen regeringen föreslagit att nivån i socialförsäkringssystemen skall höjas till , men genom att den sjukpenningsgrundande inkomsten ändras blir höjningen inte , dvs. Behovet för de grupper som tvingas uppsöka socialkontoren kommer med stor säkerhet att kvarstå. En av grunderna i den generella välfärden är den fulla sysselsättningen. har en arbetslöshet av sällan skådat mått. Politiken måste därför inriktas på att få människor i lönearbete. som regeringen tillsammans med anpassar den offentliga ekonomin till konvergensprogrammet genom att t.ex. manipulera med nivåerna i socialförsäkringssystemet och sänka folkpensioner och barnbidrag, far barn och äldre illa. De kan inte vänta tills regeringen återigen prioriterar den fulla sysselsättningen framför inflationen. Barn- och äldreomsorgen måste därför redan nu återanställa förskolelärare, sjukvårdsbiträden, hemtjänstpersonal m.fl. Sänkta socialförsäkringsnivåer och folkpensioner leder också till att konsumtionsutrymmet för hushållen minskar och som resultat sjunker den inhemska efterfrågan. Otryggheten ökar och alltfler sparar, t.ex. i form av pensionsförsäkringar. Sparkvoten ökar och de pengar som så väl skulle behöva omsättas i form av ökad konsumtion växer på hög på banken. ser vi alltfler äldre gå och leta i papperskorgar efter tomburkar. Beräkningar visar att samhället tjänar eller på att avskeda en kvinna anställd inom äldreomsorgen. För i merkostnad skulle 100 000 personer slippa avsked och gå kvar och utföra arbetsuppgifter som så väl behövs inom t.ex. äldreomsorgen. vill därför skjuta till till kommunerna för att de skall kunna behålla sin personal. 3 Äldreomsorg med respekt för människan Äldreomsorgen var en integrerad del i efterkrigstidens utveckling av den generella välfärden. höjdes standarden på ålderdomshemmen som en kraftig utbyggnad skedde. Sjukhem byggdes och långvårdsplatserna blev fler. Det ansågs också viktigt med särskilda insatser för att fler gamla skulle kunna bo hemma . En omfattande utbyggnaden av genomfördes. var medellivslängden under för båda könen. är den strax för kvinnor och strax för män. Beräkningar visar att antalet personer som är eller äldre kommer att öka med 100 000 eller fram . kommer antalet personer som är att tredubblas och uppgå till ungefär 120 000 personer vid periodens slut. Behovet av omsorg och sjukvård för de gamla kommer alltså att öka kraftigt. Vårdbehovet mätt i antalet dygn på sjukhus eller sjukhem utvecklas lika för båda könen fram . Därefter ökar kvinnornas vårdbehov snabbare. De blir äldre och det sker till priset av sämre hälsa och ökat vårdbehov. Den s.k. Ädelreformen som genomfördes gav kommunerna ett samlat ansvar för långvården och för omsorgen och vården av gamla och handikappade. Utvärderingen av Ädelreformen ger en dyster bild. Äldreomsorgen befinner sig i kris. Det handlar om ojämn kvalitet i vården, nerdragning av läkarvården på sjukhemmen och lägre nivå på rehabiliteringsinsatserna. De gamla är sjukare när de lämnar sjukhusen än före reformen. Trots att de anses vara klinikfärdiga (medicinskt färdigbehandlade) kan deras behov av kvalificerad vård vara lika stort som . Men kommunerna har varken råd att låta de äldre vara kvar på sjukhusen eller att ge dem den vård de behöver hemma. På så sätt drabbas de gamla hårdare än andra av nedskärningarna. Begreppen färdigvårdad och klinikfärdig måste mönstras ut ur sjukvårdens språkbruk. anser att begreppet medicinskt färdigbehandlad skall utgå ur hälso- och sjukvårdslagen. Kommunerna har ägnat mycket litet uppmärksamhet åt äldre invandrare och deras behov. En undersökning i visar att äldre invandrare får hemhjälp i mindre omfattning än andra. Orsakerna kan vara flera. Man kanske inte känner till sina rättigheter eller tycker att familjen skall ansvara för sina gamla. För äldre är det också lätt att glömma bort den svenska man lärt sig. Kompetensen hos omsorgspersonal med invandrarbakgrund bör därför tas till vara. Här måste medvetenheten öka och särskilda insatser för äldre invandrare komma till stånd. har avsatt i sin budget till kommunerna, vilket bl.a. skall bidra till att de äldre skall få god omvårdnad, genom att t.ex. personaltätheten behålls. har antalet personer som får hemtjänst minskat. Antalet personer som får hemtjänst har sjunkit med 70 000 som antalet personer ökar. Det blir allt vanligare att kommunerna förutsätter att ideella organisationer skall ta över ansvaret för verksamheter som skötts av den offentliga sektorn. Nedskärningarna leder till att familjerna och anhöriga i allt större utsträckning får ta hand om de gamlas vård och omsorg. Men alla äldre har inte anhöriga i närheten eller ens någon familj kvar. Familjerna blir splittrade genom att det blivit allt vanligare att barnen flyttar dit arbeten finns och de gamla stannar kvar i den kommun där de vistats i sitt vuxna liv. De blir därför synnerligen beroende av att kommunerna har en väl fungerande hemtjänst. Skakande reportage visar att så inte alltid är fallet. Gamla lämnas i kisstyngda blöjor, hemtjänstpersonalen rusar in i hemmet och ser till att den gamla får sin medicin, allt färre gamla kommer ut på promenader. Hemtjänstpersonalen gör dock det bästa de kan i en orimlig situation. som behovet av insatser inom äldreomsorgen ökar skär kommunerna ner på personal i ett desperat försök att klara sin ekonomi. Men det finns ingen samhällelig ekonomi i att först sparka personal inom vård och omsorg ut i arbetslöshet för att sedan låta dem komma tillbaka med stöd av AMS-bidrag eller som 55+. Sjukvården och äldreomsorgen blir ett dragspel i konjunkturpolitiken på samma sätt som kvinnor blir en buffert på arbetsmarknaden. I marknadsanpassningens omsätter äldrevården runt . Men priset är högt. Vård och omsorg skall ske i samhällets regi och inte överlåtas till privata vinstintressen. Den generella välfärden verkar omfördelande och jämnar ut klassklyftorna. Det är behoven, inte plånboken som skall styra hjälpinsatsernas storlek. säger nej till att sjukvården och äldreomsorgen blir en buffert i konjunkturpolitiken. 6.1 Taxorna i äldreomsorgen För många pensionärer har det stor betydelse på vilket sätt kommunerna utformar taxorna inom äldreomsorgen. är motståndare till höjda avgifter. Vi anser att kostnaderna skall delas av alla via skattsedeln. Vi säger också bestämt nej till taxesystem där man genom att betala mer kan köpa sig bättre hjälp. vill därför inte ha taxesystem som baseras på behovet av antalet hjälptimmar i stället för inkomst. Det är oftast de som haft förslitande och lågavlönade arbetsuppgifter som behöver mycket hjälp. Det finns inte heller någon enhetlighet vad gäller avgifter. För personer med samma inkomst och liknande vårdbehov kan avgiften skilja på , beroende på var man är bosatt. När kommunerna tog över vårdansvaret fördubblades vårdavgifterna i många kommuner. Vad patienten sedan får över av sin pension ligger långt under normerna för skälig levnadsnivå. I de höga avgifter som de äldre betalar på t.ex. sjukhem borde självklart kostnaden för läkarvård och medicin ingå i avgiften. anser också att fast läkarmedverkan måste etableras på alla sjukhem. Även kostnaderna för hjälpmedel måste ses över. I några landsting är t.ex. hörapparater gratis men i andra måste pensionären betala dyrt för sitt hjälpmedel. Fotvården är mycket viktig för äldre, framför allt därför att många drabbas av åldersdiabetes. Fotvården var också en av de första verksamheterna som lades ut på entreprenad i kommunerna. Från att tidigare fått subventionerad fotvård får många äldre betala hela kostnaden själv. är de äldre beroende av att anhöriga eller hemtjänstpersonal sköter fötterna. Men vid mer omfattande fotvårdsbehov behöver specialister anlitas. För många äldre är detta för kostsamt och man avstår därför ofta. anser att avgifterna skall vara enhetliga över hela landet. Vi vill därför att alla kommunala avgifter inordnas i ett statligt reglerat högkostnadsskydd, lika för alla kommuner. Den största delen av omsorgen till de hemmaboende äldre utförs av anhöriga. De anhörigas insatser ökar i takt med att den offentliga omsorgen skärs ner. Om all den omsorg som utförs av anhöriga i stället skulle utföras av kommunerna skulle inte någon budget hålla. Det är därför av största vikt att kommunerna för att visa sin uppskattning ger anhörigvårdarna stöd. Den hjälp som mest behövs är avlösning från ansvaret antingen genom att den vårdbehövande får vistas i kommunens särskilda boendeformer eller genom avlösning i hemmet. ser därför med tillfredsställelse att regeringen uppmärksammat anhörigvårdarnas situation och tillskjuter medel för utveckling av metoder och former för stöd åt anhöriga. Det får dock inte bli så att anhörigvården blir alternativet till äldreomsorg i offentlig regi. Kommunerna använder också i liten utsträckning möjligheten till vårdbidrag för anhöriga för omsorg av äldre. I det sammanhanget vill vi också särskilt påvisa de dåliga pensionsvillkoren som vårdbidraget innebär. Detta är särskilt viktigt för de barn som avstår från förvärvsarbete för att vårda sina gamla föräldrar. anser att kommunerna måste uppmuntras till att utnyttja möjligheten att även ekonomiskt stödja anhörigvårdarna. Vi anser också att vårdbidraget som pensionsgrundande inkomst måste ses över. 6.3 Högkostnadsskyddet och frikort har patientavgiften inom den öppna hälso- och sjukvården stigit mer än så snabbt som konsumentpriserna. För många pensionärer med låga inkomster uppstår ofta ekonomiska problem då kostnaderna för sjukbesök, läkemedel och tandvård skall . Många utsätts sig för onödigt lidande på grund av att de inte har råd med de allt dyrare sjukvårdskostnaderna. Genom att alltfler sjukhus läggs ner innebär det dessutom dryga resekostnader för många pensionärer att ta sig till sjukvården. Vi vet av erfarenhet att pensionärer inte vill söka socialbidrag utan i hög grad strävar efter att klara sig själva. Ingen pensionär borde behöva söka socialbidrag för att kunna betala doktorn, medicin eller tandläkare. I har kommunen infört ett generellt stöd till de pensionärer som enbart har folkpension och bostadstillägg. Stödet motsvarar kostnaden upp till högkostnadsskyddet respektive självrisken i tandvårdsförsäkringen och administreras via . Borlängemodellen har börjat tillämpas i ett antal kommuner. Högkostnadsskyddet är uppdelat i två poster en för medicin där avgiftsbefrielse inträder efter att man betalat och en för sjukvård där avgiftsbefrielse inträder efter . Det finns också en möjlighet för den som inte har råd att göra upp en avbetalningsplan med . Regeringen avsåg att spara in på förändringen av högkostnadsskyddet. Beräkningar visar att besparingen blev främst beroende på att äldre kvinnor och män avstår från att hämta ut sin medicin. Detta är en besparing med mycket negativa effekter som inte borde accepteras i ett välfärdssamhälle som . anser att ingen skall behöva avstå från hälso- och sjukvård av ekonomiska skäl. Vi anser inte heller att det skall vara beroende av var i landet man bor, vilket blir fallet om det är upp till varje kommun att besluta om frikort för låginkomstpensionärerna. Vi avsätter därför 465 miljoner i vår budget för att låginkomstpensionärerna skall få frikort för medicindelen i högkostnadsskyddet. Därigenom försvinner också den för många äldre så förnedrande avbetalningen. Ålderdom är ingen sjukdom utan en naturlig del av livscykeln. Med ålderdomen följer vissa tillstånd, t.ex. högt blodtryck vilket innebär kontinuerligt intag av mediciner som ger muntorrhet som i sin tur leder till att många äldre har höga tandläkarkostnader. En grupp äldre som särskilt måste uppmärksammas i detta sammanhang är de äldre som bor på kommunala vårdinrättningar. Efter Ädelreformen har deras tandhälsa försämrats betydligt. Äldre, boende på kommunala vårdinrättningar, bör därför knytas till kategorin särskilda patientgrupper, som är tänkt att ges förmånligare villkor inom tandvården. anser att pensionärer skall undantas från högkostnadsskyddet i vuxentandvårdsförsäkringen och i stället få del av högkostnadsskyddet inom hälso- och sjukvården. Kommunerna tillämpar ett förbehållsbelopp inom sina avgiftssystem, dvs. en summa pengar som pensionärerna får behålla för egna livsnödvändigheter. Där skall t.ex. ingå mat, glasögon, försäkringar, prenumerationer, läkarkostnader m.m. Förbehållsbeloppet varierar mellan kommunerna. Det har också visat sig att flera kommuner undviker medvetet eller omedvetet att upplysa de äldre om förbehållsbeloppets existens. Det har införts en riksnorm för socialbidraget, visserligen på en mycket låg nivå. Är det möjligt att införa en riksnorm för socialbidragen har det redan gjorts en bedömning av att kostnaderna mellan kommunerna inte varierar nämnvärt. anser att det bör finnas ett normförbehållsbelopp för pensionärer i . Detta bör ge regeringen till känna. Bostadstillägget kom till för att även pensionärer skulle kunna efterfråga nybyggda bostäder. Många äldre vill bo kvar i sitt eget hem, vilket innebär att kommunerna måste utvidga och förbättra . Pensionärerna i egna hem drabbas precis som andra av höjd fastighetsskatt och höjda taxeringsvärden. För många låginkomstpensionärer som byggt sina egna hus, sten för sten, innebär den höjda fastighetsskatten och taxeringsvärdena att de nu tvingas sälja sitt hus. Kommunerna har övertagit ansvaret för de särskilda boendeformerna. Generellt kan sägas att det inneburit en avsevärd avgiftshöjning för de äldre medan standarden inte höjts i motsvarande omfattning. bor en stor andel av de äldre i flerbäddsrum. Detta borde tillhöra en förgången tid och kommunerna måste åläggas att förbättra boendestandarden. I många kommuner är kön lång till gruppboendet som har blivit en bra boendeform för åldersdementa. anser att det är dags att uppfylla löftet om eget rum i äldreboendet. När folkpensionen infördes slapp många gamla vara ekonomiskt beroende av sina barn. ATP-striden är en av svensk arbetarrörelses största och mest betydelsefulla klasstrider. ATP:s införande är också en av de viktigaste sociala reformerna i den generella välfärden och innebar att även de gamla fick goda levnadsförhållanden. De behövde inte frukta ålderdomen åtminstone inte ekonomiskt. Ålderdom blev inte längre lika med fattigdom. För de pensionärer framför allt kvinnor som inte hade förvärvsarbetat utan skulle leva enbart på folkpensionen har också ett pensionstillskott införts för att förstärka ekonomin. För att inte pensionerna skulle urholkas värdesäkrades de, en pensionär skall alltid kunna betala för sina basbehov. beslutades att alla basbeloppsanknutna bidrag som studiemedel och pensioner skulle indexeras och endast räknas upp av inflationen så länge budgetunderskottet översteg . De skulle räknas upp så länge skulden låg och fullt ut när budgetunderskottet understeg . Regeringen har släppt på den indexeringen vilket välkomnar. När överenskommelsen om skattereformen 1992 träffades mellan den borgerliga regeringen och Socialdemokraterna innebar det också att det infördes ett nytt basbelopp, nämligen ett pensionsbasbelopp som var lägre än det allmänna basbeloppet. Löftet till pensionsorganisationerna var att sänkningen av basbeloppet var en tillfällig åtgärd. verkar det som om sänkningen är permanent. som har gått har pensionen urholkats med . anser att det nu är dags att åter räkna upp pensionerna med hela basbeloppet inte . Pensionärerna har solidariskt tagit sin del av nedskärningarna och när landets ekonomi stabiliserats och statsbudgeten visar ett överskott finns det all anledning att återge de allmänna pensionerna deras köpkraft. Därigenom höjs pensionärernas levnadsstandard så att de får förutsättningar att återfå en tillfredsställande konsumtion. Därigenom stimuleras också tillväxten i som förhoppningsvis också leder till fler arbetstillfällen. föreslår därför att folkpension och ATP räknas upp med hela basbeloppet med början 1999. Kostnaden för en sådan höjning av ATP beräknas enligt PRO till och till för folkpensionen. Höjningen av ATP finansieras ur AP-fonderna och folkpensionsdelen över statsbudgeten. För höjningen av ATP torde kommunalskatt komma att tas ut med c:a en direkt inkomst för statsbudgeten vilket innebär att den egentliga kostnaden för statsbudgeten blir . Därtill kommer att ökningen sannolikt minskar utgifterna för bostadstillägget. Genom att låginkomstpensionärerna lever under det som regeringen i budgetpropositionen kallar för ett grundläggande konsumtionsbehov, kommer med största sannolikhet den tvåprocentiga ökningen helt och hållet att gå till konsumtion vilket ytterligare ökar statens inkomster. I budgetpropositionen föreslår regeringen vissa förbättringar för pensionärerna. Kompensationsgraden för bostadstillägget höjs nu tillbaka till vilket var ett krav från och som vi också finansierade fullt ut i vår budget. En höjning av bostadstillägget är också en satsning på kvinnor eftersom av de som får bostadstillägg är kvinnor. Regeringen ändrar också reglerna för beräkningen av bostadstillägg till pensionär boende i särskild boendeform. ställer sig bakom det förslaget. Regeringen ändrar tillbaka utbetalningsdagen av pensionen, tilläggspensionen och bostadstillägget till den 18 och 19 . stod bakom förändringen av utbetalningsdagarna eftersom den gav en ränteinkomst till staten på genom att mindre pengar behövde lånas upp. Trots att inte någon pensionär förlorade ekonomiskt på förändringen innebar den att pensionen i ett övergångsskede måste räcka längre och frågan har upprört många pensionärer och den har blivit en symbolfråga. uppskattar att regeringen lyssnar på pensionärsorganisationerna och ställer sig bakom förslaget. Det visade sig också att förändringen av utbetalningsdagarna fick konsekvenser för bl.a. Postens servicenivå. motionerade om att samordningen av utbildningsbidraget och änkepensionen skulle avskaffas, eftersom det gav orimliga konsekvenser för änkor som fick utbildningsbidrag. Regeringen har enligt förslaget i budgetpropositionen bifallit den motionen, vilket ser som positivt. På en punkt har dock inte regeringen hörsammat och det är behovsprövningen av änkepensionen. här ända sedan förslaget lades fram av regeringen sagt nej till behovsprövningen av änkepensionen. Behovsprövningen är en grundstöt på tilliten och förtroendet för våra generella och obligatoriska socialförsäkringar. De avlidna makarna har redan en gång avstått löneutrymme och betalat in för att deras efterlevande skall få ersättning för det inkomstbortfall som det innebär när en inkomst försvinner. Behovsprövningen riktar sig ensidigt mot kvinnor och aldrig någonsin har väl någon grupp i samhället fått sin inkomst minskad med så stora belopp. har utvecklat sina synpunkter på behovsprövningen och dess konsekvenser för det generella trygghetssystemet i en separat motion. kräver att beslutet om behovsprövning av änkepensionen rivs upp. Vi har därför avsatt 800 miljoner i vår budget för detta ändamål. drev i igenom att alla förslag från regeringen som rör socialförsäkringen skulle föregås av fördelningspolitiska konsekvensanalyser. Behovsprövningen av änkepensionen har inte tidigare analyserats. I årets budgetproposition gör regeringen ett försök att analysera hur behovsprövningen slagit. Det enda som går att utläsa av den tabellen är hur många som fått sin änkepension reducerad med ett visst belopp. Informationen är inte helt ointressant men borde naturligtvis kopplats till änkornas inkomstlägen för att ge full information. florerar ett rykte om att änkorna är rika kvinnor och att behovsprövningen därför inte drabbar någon fattig. En undersökning som TV-programmet gjort visar att av änkorna tjänar medan tjänar kring . Om regeringen i sin analys hade kopplat änkornas inkomst till reduceringen av pensionen hade detta kommit fram. har i fått gehör för en levnadsnivåundersökning för pensionärer.