mot · GL02Ju508 · 1997-10-06 00:00:00 — revisorer har i förslag angående ekonomiska konsekvensanalyser behandlat beslutet om att lägga ned häktet i . Nedläggningen av häktet har inneburit att högt kvalificerade poliser har tvingats avstå från polisarbete och istället ägnat sig åt att transportera häktade från till , ibland vid överbeläggning i till och . I extrema fall även till . Exempel finns som visar att de häktade transporteras runt som boskap. Resultatet har inneburit att kostnader för de häktades transporter har överförts från till Polisen. De begränsade polisiära resurserna i glesbygdslänet har utnyttjats till transporttjänster med otaliga resor fram och tillbaka mellan och istället för polisverksamhet. De häktades advokater har i stor utsträckning också tvingats till ett stort antal resor mellan de båda orterna. Sträckan mellan och är enkel väg . revisorer säger i sitt förslag: I det ena fallet baserat på kommuns antaganden framstår nedläggningen av häktet i som tveksam ur både ett statsfinansiellt och ett samhällsekonomiskt perspektiv. I det andra fallet baserat på antaganden beräknas nedläggningen av häktet i vara statsfinansiellt lönsam. Däremot är det inte självklart att nedläggningen är samhällsekonomiskt lönsam då även de negativa kvalitativa effekterna beaktas. Polisen i hävdar efter utredning att häktesverksamheten nu blivit dyrare . Vid beslut om nedläggning av häktet i har inte tagits hänsyn till den försämrade servicen hos polisen på grund av transporterna. Inte heller har hänsyn tagits till den orationella häktesverksamheten. Det innebär också ur regionalpolitisk synpunkt försämrad service från såväl som polisen i . Kravet i samband med omorganisationer måste vara att noggranna konsekvensanalyser görs. I dessa skall såväl ekonomin som verksamheten och påverkan på andra myndigheter vägas in. Detta har inte skett. Resultatet är skrämmande. Vid utskottsbehandlingen av häktesfrågan i redovisade finansutskottet följande slutliga skrivelse från revisorerna: I den slutliga skrivelsen har revisorerna modifierat sitt ställningstagande jämfört med i granskningspromemorian och utgår från att regeringens förslag om statsfinansiella åtgärder är baserade på makroekonomiska överväganden med samhällsekonomins bästa i åtanke. I de fall regeringen fattar beslut som avser t ex ett sparkrav inom ett verksamhetsområde är det angeläget att beslutet fattas med utgångspunkt i ett fullständigt underlag, anför revisorerna. Ett sådant underlag kan i enlighet med vad anför i sitt yttrande över granskningspromemorian bestå av en förteckning över valda jämförelsealternativ där dessa rangordnas sinsemellan efter konsekvenser för berörd myndighet, staten som helhet samt berörda i samhället i övrigt. Om en besparing i en del av statsförvaltningen leder till ökade kostnader i andra delar av förvaltningen så att den totala besparingseffekten uteblir är naturligtvis denna besparing felaktigt utformad. När det gäller motion 1996/97:Ju16 (fp) konstaterar att den i detta sammanhang nödvändiga diskussionen om för- och nackdelar med andra besparingsalternativ saknas. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionären drar allt för långtgående slutsatser av sin analys. Motionen bör därför avstyrkas av justitieutskottet. En ytterst märkligt ställningstagande av . Motionären har inte till uppgift att redovisa alternativa besparingar detta måsta ankomma på så som revisorerna anför. Att någon besparing inte kommer till stånd synes inte vara relevant för . Inte heller de kostnader som belastar polisen och de nackdelar som i övrigt uppstår. anför: Det har enligt mening inte framkommit att nedläggningen av häktet i vid en sådan jämförelse (av annat sparobjekt) skulle ha varit statsfinansiellt eller samhällsekonomiskt ofördelaktig. Inte heller har det framkommit skäl som i ett kriminalvårdsperspektiv talar för att det var ofördelaktigt att genomföra besparingen genom nedläggningen av häktet i . talar om en besparing som uteblivit. Någon förteckning över andra sparobjekt har inte presterat. Motionären har därför inte kunnat göra någon jämförelse. Utskottet säger vidare att det ur kriminalvårdssynpunkt inte visat sig ofördelaktigt att lägga ner häktet. Det finns exempel som visar att anhöriga till en häktad inte kunnat använda kollektiva färdmedel och göra ett besök i till söndag. Är detta rimligt ur ett kriminalvårdsperspektiv? Varken finansutskottet eller justitieutskottet argumenterar mot de kostnader som åsamkats polisen. Ej heller de kostnader och den tidsåtgång som åtgår vid transporter och resor för åklagare och advokater. i redovisar: Den ekonomiska uppföljningen av häktesnedläggningen som i samarbete med polismyndigheten m fl har låtit göra visar att det inte har blivit någon nämnvärd statsfinansiell besparing. Däremot har det skett en kostnadsövervältring till andra myndigheter, vilket vi också befarade i vår konsekvensbeskrivning till . Besparingen för samhället har uteblivit. Dessutom har förutsättningarna för att upprätthålla en acceptabel nivå för rättssäkerhet och anhörigkontakter allvarligt försämrats. Företrädare för polisen i , Frivården i och Kriminalvårdens regionmyndighet i har utrett ett förslag till ett förnyelseprojekt inom rättsväsendet i . är ett samarbete mellan olika myndigheter inom rättsväsendet som innebär att funktionen av ett häkte bibehålls men där myndighetssamverkan medför betydande effektiviseringar. Utredarna föreslår att en kriminalvårdsenhet etableras i . Den skall administrativt ingå i kriminalvårdens organisation, men samverka mer lokalt med polisen och andra myndigheter i för att minska kostnaderna för rättsväsendet totalt d v s för domstol, åklagare, advokater. Det innebär bättre återfallsprevention genom närhet till hemorten för häktade och intagna i fängelse. Det är nu klarlagt att nedläggningen av häktet i inte givit några besparingar utan istället skapat ökade kostnader för andra myndigheter. Företrädare för östersundsadvokaterna framhåller: Riktigheten av de argument östersundsadvokaterna framförde mot nedläggningen av häktet har konfirmerats såväl i vad avser de ekonomiska frågorna som och detta är särskilt betydelsefullt i vad avser rättssäkerhetsaspekter. Avståndet till häktet i komplicerar förundersökningen, försvårar advokaternas kontakt med sin klient och äventyrar medborgarnas nödvändiga förtroende för rättssäkerheten. Allt talar för att häktesfrågan i måste få sin lösning. bör därför ge regeringen i uppdrag att genomföra en försöksverksamhet med Förnyelseprojekt inom rättsväsendet i i enlighet med utredarnas förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att den genomför förnyelseprojekt inom rättsväsendet i .