mot · GK02Sk55 · 1997-05-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:100 Ett nytt system för skatteskattebetalningar m.m. I förslaget till skattebetalningslag, 1 kap 6 §, avses med"arbetsgivare" den som betalar ut ersättning för arbete (s 24).Den föreslagna lagtexten synes innehållsmässigt inrymma vad som redangäller enligt 1 kap 2 § andra stycket lagen (1981:691) om socialavgifter(). Det s.k. utvidgade arbetsgivarbegreppet har emellertid ställt tillproblem inom konkursrätten, eftersom Lönegarantifonden ochkonkursbon anses som arbetsgivare vid utbetalning av lönegaranti ochkonkursutdelning enligt 12 § förmånsrättslagen.Ursprungligen var enbart den som betraktades som arbetsgivare avgifts-skyldig enligt . I anledning av att fråga om beskattning av vissa s.k.avtalsförsäkringar uppkom utvidgades kretsen av betalningsskyldiga, se prop1990/91:54 (s 161 ff).I samband med ett klarläggande av det avgiftsgrundande underlaget, tillvilket utbetald lönegarantiersättning inräknades, började skattemyndigheternautkräva socialavgifter belöpande på utbetald lönegarantiersättning frånlänsstyrelserna. Skattemyndigheterna hävdade då att länsstyrelserna ochytterst Lönegarantifonden på grund av det utvidgade arbetsgivarbegreppet varbetalningskyldiga för arbetsgivaravgift. Detta var naturligtvis ett sätt förstaten att smygvägen reducera sina förluster vid en arbetsgivares konkurs.Lönegaranti kan utgå med högst . I de fall arbetstagarensfordran överstiger detta belopp får arbetstagaren bevaka återstoden i kon-kursen. Om konkursboets tillgångar medger utdelning enligt 12 § förmåns-rättslagen kommer arbetstagaren således att erhålla utdelning för sinåterstående fordran. Konkursboet delar då ut medel på grund av konkurs-rättsliga regler. I rättspraxis har det emellertid hänt attskattedomstolar dömt konkursbon att betala arbetsgivaravgifter belöpande påutdelning i konkurs som avsett arbetstagares lönefordran. Det bör påpekas attkonkursboet i dessa fall inte träffat anställningsavtal med arbetstagaren.Utdelningen avser fordringar på lön som intjänats på grund av anställnings-avtalet med konkursbolaget. Enligt konkursrättsliga grunder har konkursboetinget ansvar för sådana skulder men på grund av nämnda bestämmelse i SALkan skattemyndigheter och skattedomstolar hävda att konkursboet ändå skallanses som arbetsgivare och därmed vara betalningsskyldigt. Det säger sigsjälvt att detta åsidosätter konkurs- och förmånsrättslagens regelsystem. Omkonkursförvaltaren skall avsätta medel till socialavgifter kommer opriorite-rade borgenärer att få minskad utdelning i konkursen.I propositionen (s 520) har i viss mån konkursinstitutet kommenterats. Vaduttalandet egentligen innebär är dock tveksamt. Det sägs kategoriskt attkonkursboet vid fortsatt drift är att anse som arbetsgivare och då svarar förarbetsgivarens skyldigheter. Detta uttalande kan ifrågasättas, eftersomkonkursboet i regel inte går in i befintliga anställningsavtal vid fortsattdrift.Vad som händer är att förvaltaren utnyttjar arbetstagarna i konkursbolagetunder uppsägningstiden. Arbetstagarna har då arbetsplikt enligt sittursprungliga anställningsavtal med konkursgäldenären och erhåller löne-garanti till uppsägningstidens slut. Först om konkursförvaltaren träffar nyaanställningsavtal med arbetstagarna blir konkursboet civilrättsligt att ansesom arbetsgivare med åtföljande massaansvar för löner och avgifter. Enantydan om att lagen skall ha denna innebörd finns i propositionstexten ang 6§ (s 520) där det sägs: "I praktiken blir emellertid detta sällan aktuellt,eftersom reglerna om lönegaranti blir tillämpliga." Förhållandet avspeglasdock inte i förslaget till lagtext.Lagtexten bör för tydlighetens skull kompletteras med ett stadgande sominnebär att Lönegarantifonden och konkursbon inte skall anses somarbetsgivare vid utbetalning av lönegarantimedel respektive utdelning ikonkurs. Om konkursboet träffar nya anställningsavtal med arbetstagarna börvanliga regler naturligtvis gälla.Skattemyndigheten har genom beslut den 8 och höjtunderlaget för arbetsgivaravgifter för ikonkurs (nedan kallat konkursboet) med sammanlagt ,motsvarande ersättning som har utbetalats i form av lön. Som skäl förbesluten har skattemyndigheten anfört bl.a. att ett konkursbo som gerutdelning på lönefordran är arbetsgivare och skall redovisa arbetsgivar-avgifter och källskatter.Konkursboet yrkar i överklagande att skattemyndighetens beslut skallundanröjas. Till stöd för sin talan anför konkursboet i huvudsak följande.Skattemyndighetens påstående om att konkursboet på grund av utdelning pålönefordran skulle vara arbetsgivare är felaktigt. En utdelning i en konkurs ärinte någon utbetalning på grund av att mottagarna varit anställda avkonkursboet eller utfört arbete för konkursboet, utan utbetalningen avserutdelning till hos konkursgäldenären anställda för deras fordran påkonkursgäldenären. Den förskottsutdelning som betalats ut i konkursen avseruteslutande ersättning på grund av deras anställning hos konkursgäldenären.Konkursboet har inte intagit rollen som arbetsgivare och statens fordranavseende arbetsgivaravgifter kan därför inte utgöra någon massafordran.Skattemyndighetens beslut att påföra konkursboet massaansvar för utdelningpå lönefordran saknar stöd såväl i lagstiftning som praxis. Konkursboetåberopar dom nr 194/93 till stöd för sin talan.Nedan återges dom av Länsrätten i avseende underlag förarbetsgivaravgifter:Länsrätten i , Rotel 31Dom 1996-01-30Meddelad i StockholmMålnr S 3290-94DB-nr 31KlagandeSvenska i konkurs 642005-0939- - -SAKENUnderlag för arbetsgivaravgifter ochbeslutsperioderna . Skm dnr AO170-124686-94/641Skattemyndigheten har inte funnit skäl att ändra sitt beslut och därvidanfört i huvudsak följande: Arbetsgivarbegreppet utvidgades i och medskattereformen. Den som utger ersättning eller förmån som utgör inkomst avtjänst för mottagaren, är att anse som arbetsgivare och skyldig att betalaarbetsgivaravgifter på ersättningen, även om det inte finns någotanställningsförhållande mellan utgivaren och mottagaren av ersättningen.Statens fordran på arbetsgivaravgifter har inte uppkommit förrän utdelningskett. Den lön som inte utbetalats av arbetsgivaren har i stället utbetalats avkonkursboet i form av utdelning. I och med utbetalningarna har konkursboetblivit skyldigt att betala arbetsgivaravgifter på utgivna belopp.DomskälEnligt 1 kap. 2 § första stycket lagen (1981:691) omsocialavgifter () skall arbetsgivaravgifter betalas av densom är arbetsgivare.Enligt samma bestämmelse andra stycket skall vid tillämpning av dennalag, även om ett anställningsförhållande inte föreligger, den som har utgettsådan ersättning som enligt bestämmelserna i 3 kap. 2 § andra stycket lagen(1962:381) om allmän försäkring (LAF) är att hänföra till inkomst avanställning anses som arbetsgivare.Av 3 kap. 2 § andra stycket LAF framgår bl.a. att ersättning i pengar ellerandra skattepliktiga förmåner för utfört arbete i annan form än pension räknassom inkomst av anställning, även om mottagaren inte är anställd hos densom utger ersättningen. I nu angivna fall skall den som utför arbetet ansessåsom arbetstagare och den som utger ersättningen såsom arbetsgivare.Enligt 39 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272) skall den som betalar utkontant ersättning för arbete, göra avdrag för betalning av mottagarenspreliminära A-skatt (skatteavdrag).Av handlingarna i målet framgår i huvudsak följande: försattes i konkurs . Svenska Kredit-försäkrings AB:s verksamhet har bedrivits av i konkurs. Konkursboet har gett personer som varit anställda iSvenska utdelning på lönefordran. Lönefordringarnaavser fordringar som grundar sig på anställning hos innan bolaget försattes i konkurs.Länsrätten gör följande bedömning:I målet är ostridigt att konkursboet har betalat ut ersättningtill de tidigare anställda i för utfört arbete ibolaget innan det försattes i konkurs.Frågan i målet är om konkursgäldenären eller konkursboet har att erläggade i målet aktuella arbetsgivaravgifterna. Om konkursboet anses skyldigt attredovisa ifrågavarande arbetsgivaravgifter, får statens anspråk på sådan avgiftkaraktären av massafordran i konkursen med rätt till betalning ur boetsegendom innan utdelning kan beräknas i konkursen. Konkursboet hävdar atten utdelning i en konkurs avser utdelning till hos konkursgäldenären anställdaför deras fordran på konkursgäldenären. Boet gör även gällande att det intehar intagit rollen som arbetsgivare och att statens fordran avseendearbetsgivaravgifter därför inte kan utgöra någon massafordran. Länsrättenfinner dock att ett sådant synsätt inte överensstämmer med vad som framgårav lagen om socialavgifter och av övriga bestämmelser som redovisas ovan.Skyldigheten att redovisa och betala arbetsgivaravgifter inträder närutbetalning av avgiftspliktig lön eller annan ersättning har gjorts. Vid dennatidpunkt är konkursboet skatteskyldigt för ifrågavarande avgifter (jfr RÅ1993 ref. 78). Att fordringar eller vad som i övrigt framkommit i måletföranleder ingen annan länsrättens bedömning. Vid sådant förhållande skallöverklagandet lämnas utan bifall.DomslutLänsrätten lämnar överklagandet utan bifall.- - - HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att komplettera lagtexten med ett stadgande sominnebär att Lönegarantifonden och konkursbon inte skall anses somarbetsgivare vid utbetalning av lönegarantimedel respektive utdelning ikonkurs i enlighet med vad som anförts i motionen.