mot · GL02L809 · 1997-10-06 00:00:00 — var dagen då röstade igenom ett förslag till patentdirektiv för skydd av biotekniska uppfinningar. är det för ministerrådet att ta ställning till förslaget, ett förslag som, om det går igenom, innebär att det blir möjligt att ta patent på gener från växter och djur, inklusive vävnad och kroppsdelar från människor. I har möjligheten att ta patent på liv funnits . godkändes patent på ett ämne utvunnet ur jordgubbar och 1980 ansåg the Supreme Court att genetiskt förändrade bakterier är patenterbara. Att kunna ta patent på liv sätter inte bara etiska frågeställningar på sin spets. Ett annat mycket allvarligt problem är den s k biokolonialismen som breder ut sig, dvs när företag i i-världen patenterar gener som har sitt ursprung i , framför allt i de artrika regnskogsområdena. Amerikanska genforskare har samlat genmaterial, framför allt för att användas av de stora amerikanska läkemedelsföretagen. Amerikanska staten har också givit statsanslag åt ett projekt som går ut på att ta blodprov av olika ursprungsbefolkningar i bl a och och på . Genom att jämföra generna från närbesläktade människor hoppas man kunna spåra orsakerna till olika genetiska sjukdomar. Ursprungsbefolkningar tvingas också ställa sina kunskaper om medicinalväxter och områdets biologiska mångfald till förfogande för forskning för att sedan kanske t o m tvingas betala för de patenterade medikamenter som forskningen tagit fram. Forskningsresultaten samlas av ett fåtal multinationella företag; en tredjedel av alla patentsökningar kommer från tre stora koncerner: , och . Gener och arvsanlag är en stor framtidsmarknad för de farmaceutiska företagen och striden om patenten kommer att bli benhård. Enligt firman och tog vävnadsmarknaden in ca 1996 och man beräknar att marknaden kommer att växa 2002 vara värd ca . Rätt till de egna generna grundinställning är att möjligheten att ta patent på liv i grund och botten är felaktig. Vi menar att i alla sammanhang där det är möjligt skall verka för att patent på liv tas bort. Till dess att detta är uppfyllt är det dock nödvändigt att utarbeta internationella regler så att varje folk ges rätt till de egna generna, såväl som till sina inhemska växter och djur. I de fall patent redan är tagna är det rimligt att royalties betalas till ursprungsanvändarna, ett önskemål som bl a framställts av i samband med de stora vinster W.R. gör av sitt patent på bekämpningsmedel utvunnet ur det indiska neemträdet. Den indiska befolkningen har sedan urminnes tider (den ayurvediska indiska recepturen, där neemträdet är en av hörnstenarna, är c:a ) använt hela medicinalträdet såväl barken, kådan och löven som fröna, som är aktuella i detta fall för bekämpningsmedel. Man knäcker fröna och gör ett extrakt med vatten eller alkohol. Den olja som finns i medicinalträdets frön utnyttjas också inom indisk medicin och inom kosmetikabranschen. Den patenterade metodens sätt att utvinna bekämpningsmedlet skiljer sig endast lite från den traditionella indiska metoden. Efter förebild av för skydd av den industriella äganderätten och för skydd av litterära och konstnärliga verk skapades 1961 en konvention, Convention pour la protection des obtentions végétales, växtförädlarkonventionen, med riktlinjer för ett internationellt rättsskydd för växter, som trädde ikraft . De konventionsanslutna länderna bildade en union, UPOV, lUnion pour la protection des obtentions végétales, med säte i . Revision av konventionen gjordes . Syftet med konventionen är att ge förädlarna ett rättsligt minimiskydd och ensamrätt att utnyttja växtsorten. Konventionen är tillämplig på alla växtsläkten och växtarter. Unionsstaterna får välja ett minimiantal växtsorter som de förbinder sig att tillämpa konventionens skyddsregel på. Konventionen bygger på ömsesidighet, dvs samma skydd som ges för inhemska växter skall ges för växtsorter som kommer från annat unionsland. För att erhålla skydd krävs att växtsorten är ny, homogen och stabil. Den nya sorten skall också ges en benämning. Konventionen har kritiserats för att vara för rigid. Den exkluderar regionala variationer, s.k. farmers varieties, och hämmar biodiversitet. Ett annat stort problem är naturligtvis att konventionen endast reglerar förhållandet mellan länder. Vart vänder sig människorna i en by i urskogen, om deras medicinalväxter exploateras och dessutom patenteras, så att deras eventuella försörjningsmöjligheter drabbas? FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna har en underkommission för förhindrande av diskriminering och för skydd av minoriteter. bör därför i FN ta upp och driva frågan om patent på liv, så att varje folk garanteras rätt till de egna generna, såväl som till sina inhemska växter och djur. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i FN skall driva frågan om patent på liv så att varje folk garanteras rätt till de egna generna, såväl som till sina inhemska växter och djur, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i alla sammanhang där det är möjligt skall verka för att patent på liv tas bort.