ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02K402 · 1997-10-06 00:00:00 — Värdet av de ökade möjligheter som erbjuds människor, att föra samtal över Internet och liknande elektroniska nätverk, kan inte öveskattas. Stora förhoppningar kan med fog ställas på den potential för informationsspridning och informationsinhämtning som denna nya Internet, nätverksteknik, rymmer. Tekniken möjliggör bl.a. för människor med speciella intressen eller unika kunskaper att föra ut information om dessa och komma till tals med andra i utvecklande meningsutbyten. Redan under den korta tid dessa nätverk funnits har tyvärr ett missbruk kunnat konstateras. Det mest stötande är att man ibland utnyttjar Internet för att kränka enskilda människor, för att ifrågasätta meningsföreträdares omdöme och avsikter och för att förtala och hota, i syfte att förhindra ett fritt tankeutbyte. Sådana företeelser är inte okända i sammanhang där debatter förs. Efterhand har emellertid våra traditionella debattfora funnit synnerligen effektiva former för att ingripa mot och motverka sådana tendenser. När det gäller Internet och liknande nätverk synes den tekniska utvecklingen emellertid ha varit för snabb. Lagstiftningen har inte hunnit med att behandla denna nog så komplexa frågeställning. Däremot synes alla vara överens om att det behövs etiska normer som stöd för ett fritt meningsutbyte även över nätverk. Normer som förhindrar all form av missfirmelse eller annan skändlighet som kränker eller förhindrar fritt meningsutbyte måste införas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslag till etiska normer för nätverksbaserad elektronisk kommunikation.
mot · GL02K404 · 1997-10-06 00:00:00 — Ambitionen att skall vara ett framstående IT-land kolliderar med Datainspektionens tolkning av datalagen. Reglerna om personregister tillkom för att skydda medborgarna för en alltför omfattande statlig registerverksamhet, inte för att hindra allmänheten att ta del av offentliga handlingar. Den tidens teknik byggde i stor utsträckning på stora centrala datorer med omfattande samkörningsmöjligheter. Dagens decentraliserade ADB-teknik innebär inte samma problem. Intresset har i alltför hög grad kommit att fokuseras på just den tekniska tillämpningen, om uppgifter förs med ADB-teknik eller på väg. Det aktuella fallet med kommun som inte kan utnyttja Internet för att publicera fullmäktigeprotokoll visar med all tydlighet hur Datainspektionens regeltolkning kommer i uppenbar konflikt med önskemålet om en öppen information till allmänheten. Den tidigare debatten om journalisters möjligheter att utnyttja datorer i arbetet var av samma slag. Även andra exempel finns. En snabb översyn av datalagen och dess tillämpningsbestämmelser är nödvändig. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av datalagen och dess tillämpningsbestämmelser.
mot · GL02K406 · 1997-10-06 00:00:00 — Sekretesslagen bör ses över för att underlätta polisens brottsbekämpning. I län var ökningen . Det visar statistik från . begicks 525 fler brott än i län. Allt som allt begicks 4 569 brott i län under årets första del. Det är högst alarmerande siffror. län utgör inget undantag. Tendensen är likartad över hela landet. En bred kamp mot den ökade brottsligheten måste föras. Det brottsförebyggande arbetet är viktigast. Polisens arbete och organisation måste bli effektivare. Även polisens arbete måste underlättas så att brott som begås kan beivras. Det mest allvarliga är att de s k små vardagsbrotten över huvud taget inte beivras utan lämnas helt utan åtgärd. Det är förödande för förtroendet för samhällets rättssystem och får motsatt preventiv effekt. Det finns anledning att se på hur polisens arbete skall kunna underlättas i lagstiftningen. Frågan är om sekretesslagstiftningen drivits dithän att brott kan begås i skydd av lagstiftningen. Som motiv för en översyn finns det anledning att fokusera på följande praktiska exempel ur verkligheten. Utanför i län körde två ungdomar av vägen med en stulen bil, en bil som totalförstördes. De vårdades sedan på , där personalen helt korrekt, enligt sekretesslagen vägrade lämna ut namnen till Nybropolisen. Dagen efter fick de två lämna sjukhuset, utan chans för polisen att ingripa. I ett fall som detta står inte lagstiftningen i överensstämmelse med vad allmänheten uppfattar som rätt och riktigt. Självfallet borde sjukhuset få lämna ut namnen på de två aktuella personerna i exemplet ovan. Sekretesslagen avser att skydda andra saker än brottslingar. I situationer där brott med stor sannolikhet kan misstänkas bör sjukhuspersonalen kunna få lämna uppgifter om namn och adress. Om inte förr så bör uppgifterna få lämnas ut i samband med att en starkt misstänkt brottsling skrivs ut från sjukhuset. Sekretesslagen bör ses över i syfte att underlätta för polisen att arbeta effektivt mot brottsligheten i linje med vad som anförts i motionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av sekretesslagen i syfte att underlätta polisens brottsbekämpning.
mot · GL02K408 · 1997-10-06 00:00:00 — Offentlighet i statliga bolag Kraven på offentlighet har skärpts . Det gäller främst de kommunala bolagen, som varit undantagna från offentlighetslagstiftningen men som omfattas av denna, dock med de undantag som föranleds av hänsyn till enskildas rätt till sekretesskydd liksom rena affärshemligheter. Utan att föreslå exakt samma regelsystem för de statliga bolagen anser vi det angeläget med en genomgång av möjligheterna att öka insynen i dessa. Erfarenheten av att tillämpa kraven på offentlighet i de stora kommunala bolagen bör vara en viktig utgångspunkt för en sådan översyn. Också kraven på offentlighet i privat verksamhet, som i huvudsak finansieras med skattemedel och/eller fullgör viktiga myndighetsuppgifter, bör ses över. Det torde vara lika angeläget för skattebetalarna att ha insyn i förvaltningen av medel, som görs av t ex en styrelse för en privat grundskola, som att ha insyn i en skola. Det är också svårt att finna några hållbara skäl till att betygen för varje enskild elev i en skola är offentlig handling, medan elevernas betyg i en privat skola inte lämnas ut. Om det finns skäl att inte göra elevernas betyg i privatskolor offentliga borde skälen vara lika starka i den allmänna skolan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om analys av förutsättningarna för ökad offentlighet i statliga företag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av kraven på offentlighet för näringsverksamhet som i huvudsak finansieras med skattemedel och/eller fullgör viktiga myndighetsuppgifter.
mot · GL02K409 · 1997-10-06 00:00:00 — har flera fall av övergrepp mot barn rapporterats. Detta är fruktansvärt och frågorna om hur sådant ska uppmärksammas och helst innan ett brott begåtts har väckts i olika sammanhang. Man ska utreda vilka olika människor som ska ha anmälningsplikt till när de ser något som kan misstänkas vara övergrepp mot barn på något sätt. En faktor som i detta sammanhang också bör ses över är sekretessen mellan myndigheter. Det finns lärare, poliser m fl som har anmälningsplikt och som gör anmälan, men sedan kan de inte följa upp den på grund av sekretessen. Här bör en översyn av lagen ske så att man kan följa fallet och inte behöver fundera över om åtgärder vidtas i ärendet eller om man behöver göra en förnyad anmälan. Det kan också vara en fördel för barnet som varit utsatt för övergrepp om anmälaren kan följa upp vad som händer med det. Anmälningar ska inte bli liggande hos myndigheter av olika anledningar utan åtgärder ska vidtas möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att den i direktiven till vilka som skall ha anmälningsplikt även tar med frågan om översyn av sekretessen mellan myndigheter.
mot · GL02K410 · 1997-10-06 00:00:00 — Offentlighet vid de svenska LEADER-kontoren Som en följd av EU-medlemskap har LAG-grupper etablerats inom ramen för det s k LEADER-programmet, ett landsbygdsutvecklingsprogram inom EU. I dessa grupper finns representanter för bygderåd och lokala nätverk, men också kommunala och landstingskommunala representanter. Det är dessa LAG-grupper som i praktiken avgör om ett utvecklingsprojekt skall få några pengar eller inte, även om en formell beslutsgrupp därefter bekräftar LAG-gruppernas beslut. Syftet med verksamheten är att stötta lokala utvecklingsprojekt inom respektive område och det är i allmänhet som avses fördelas. Huvuddelen av de pengar som disponeras kommer från kommuner, landsting och länsstyrelser vid sidan av EU-pengar som utgör en mindre del. Sammanlagt finns tolv grupper med egna LEADER-kontor. Det har visat sig att flera av dessa LAG-grupper med sina LEADER-kontor inte tillämpar offentlighet för sina handlingar. Flertalet av grupperna har beslutat att i princip tillämpa offentlighet, men uppenbarligen kan också dessa grupper själva besluta att när som helst ta tillbaka sina ställningstaganden om offentlighet. Dessutom kan LEADER-kontoren besluta att sekretessbelägga vissa delar av sina handlingar och då går det inte att få detta beslut prövat i högre instans som man annars kan göra om man förvägras tillgång till handlingar vid en svensk myndighet. En sätt att komma åt denna märkliga situation vore att införa LAG-grupperna i tillägg till sekretessförordningen. Det betygades ju från företrädare för regeringen och många andra att det svenska EU-medlemskapet inte skulle hota den svenska offentlighetsprincipen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att säkra principen om offentlighet vid de svenska Leaderkontoren.
mot · GL02K411 · 1997-10-06 00:00:00 — tillskrevs tio intagningskanslier i landet av en privatperson som begärde att få ut fullständiga ansökningshandlingar om elever som sökt till gymnasieskolan på så kallad fri kvot och som bifogat känsliga uppgifter i form av läkarintyg, kuratorsskrivelse etcetera. Många av dessa intagningskanslier, bland annat , och , avslog begäran om ansökningshandlingarna. Man hänvisade i de flesta fall till 7 kap. 9 § första stycket i sekretesslagen. Här framgår att sekretess bland annat gäller för uppgift om enskild persons förhållanden hos psykolog eller kurator, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Av andra stycket samma paragraf framgår att sekretess gäller på samma område dels i skolans elevvårdande verksamhet och i övrigt för uppgifter om enskilds personliga förhållanden, dels för uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller om skiljande av elev från vidare studier. Sekretessen gäller dock endast om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. beslut överklagades och bland annat Kammarrätten i fastslog att ansökningshandlingarna skulle lämnas ut då sekretesslagens bestämmelser inte gäller handlingar hos intagningsnämnd. Den lucka som finns i sekretesslagen är att innan handlingen kom till intagningsnämnden var den skyddad av sekretesslagen. Men eftersom handlingen sedan blev liggande hos intagningsnämnden så upphör sekretesslagen att gälla till förmån för tryckfrihetsförordningen 13 § och 14 §. I praktiken innebär detta att känsliga uppgifter som elever tillställer intagningsnämnder och som i grund- och gymnasieskolan är sekretessbelagda i intagningsnämnden ej kan skyddas av sekretesslagen och måste lämnas ut till den som så begär. Detta handlar om personlig integritet. Som elev skall man kunna gå till en kurator eller en skolpsykolog utan att det man diskuterar med dessa personer kommer allmänheten till känna. Allra helst som vi nu har en situation i samhället där ett stort tryck sätts på familjerna och inte minst på barnen, i form av att familjer splittras, familjeekonomin blir allt sämre och föräldrar kanske är arbetslösa. Utifrån detta är det även fortsättningsvis av stor vikt att det ges möjlighet för barn och ungdomar att få stöd hos äldre i skolan genom kuratorer och psykologer. Sekretesslagen bör med hänvisning till ovanstående ses över med syfte att även känsliga uppgifter om enskilda hos gymnasieskolans intagningsnämnd kan sekretessbeläggas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av en översyn av sekretesslagen,
mot · GL02K412 · 1997-10-06 00:00:00 — För att öka demokratin och medborgarnas insyn i den kommunala verksamheten har några kommuner bl.a. kommun lagt ut diariet och nämnders protokoll på Internet. Datainspektionen har ställt sig avvisande till denna åtgärd. Med den snabba utvecklingen på IT-området och med beaktande att allt fler har tillgång till Internet så öppnar sig nya möjligheter att få insyn i den offentliga verksamheten. För människor som bor i geografiskt stora kommuner med långa avstånd till centralorten, finns inte möjligheten att besöka kommunförvaltningen för att ta del av offentliga handlingar, t.ex. protokoll från kommunfullmäktige eller annan nämnd. Med Internet kan sådana hinder för ett demokratiskt deltagande i stor utsträckning övervinnas. En hemsida på nätet är öppen dygnet runt för varje person som har en dator och en telefonledning. Om kommunen på sin hemsida ordnar, pedagogiskt och överskådligt, det politiskt intressanta materialet kan medborgaren sedan söka sig fram i det i egen takt, utan att störa någon annan. har en unika tradition av offentlighet genom offentlighetsprincipen. Myndigheterna hanterar (inhämtar, lagrar, bearbetar, skapar och sprider) alltmer information allt snabbare med hjälp av informationsteknik, IT. Om medborgarna inte tillåts att också ta det tekniska klivet hamnar de i ett kunskapsmässigt underläge gentemot det allmänna. En sådan utveckling är inte önskvärd. Det är självklart att den enskildas personliga integritet måste värnas och att inte sekretessbelagda uppgifter sprids genom en kommuns hemsida. För att öka medborgarnas insyn i den offentliga verksamheten krävs ändring i datalagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring i datalagen.
mot · GL02K501 · 1997-10-06 00:00:00 — Vi är alla olika och gör olika prioriteringar av vad som är viktigt i livet. Möjligheten att få bygga och bo efter individuella önskemål inskränks alltför ofta av kommunalpolitikernas möjlighet att inte detaljplanelägga områden. Detta medför att inga bygglov kan beviljas, vilket är ett effektivt sätt för kommunalpolitikerna att styra var medborgarna skall bygga och bo. Det finns ofta önskemål om att kunna bosätta sig i t.ex. storstadskommunernas glesbygder. Motiveringen från de kommunalpolitiker som nekar bosättning är att det blir så dyrt ur kommunalekonomisk synvinkel vad beträffar service som t ex skola, skolskjutsar, barn- och äldreomsorg. Här är kommunen ofta dessutom låst av tvingande lagstiftning, t ex via socialtjänstlagen. Kommunerna framför ofta även att dyra lösningar för kommunalanslutning till vatten och avlopp är nödvändiga. Denna del går ofta att lösa med lokala, miljöanpassade lösningar. När det gäller de andra serviceområdena går det naturligtvis ofta att även där hitta lösningar som är bra för både den enskilde medborgaren och kommunen. Ett sätt att lösa upp problemen och i princip låta medborgarna bygga och bo mer fritt är att man delar in kommunen i servicezoner. Då har alla parter redan från början klart för sig vad som gäller för kommunens åtaganden, dvs vad den enskilde kan få för service. Om medborgare med denna vetskap väljer att bosätta sig i en zon med en lägre servicegrad gör han/hon det för att han/hon prioriterar t ex närheten till naturen och avskildhet framför en fullödig service. Förutsättningarna för att införa möjligheten till kommunala beslut om servicezoner enligt denna modell bör utredas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om möjligheten att införa servicezoner i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K502 · 1997-10-06 00:00:00 — Borgmästartiteln har legat i "karantän" så länge att den nu bör kunna placeras där den internationellt hör hemma nämligen som beteckning på kommunens ledande politiker, kommunstyrelsens ordförande. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om borgmästarbegreppet.
mot · GL02K504 · 1997-10-06 00:00:00 — Bruket av offentliga medel i form av statlig och representation med alkohol har med rätta kritiserats. Det finns bland allmänheten en irritation över att politiker, på det som faktiskt är deras arbetstid, dricker alkohol på skattebetalarnas bekostnad. Alkoholkonsumtion är inte accepterad på någon svensk arbetsplats och bör naturligtvis inte vara det i stat och kommun heller. Alltfler exempel på politiker med alkoholproblem kommer till allmän kännedom. Inte sällan har alkoholism grundlagts eller utvecklats genom offentlig representation. Arbetsplatsen, t.ex. , anser vi ska vara en vit zon, liksom trafiken, graviditeten och våra barns och ungdomars uppväxt. I tider när mycket angelägna ändamål på grund av det knappa ekonomiska utrymmet måste avslås eller uppskjutas, ter det sig obegripligt med politiker som unnar sig själva gratissprit. Politiker, inte minst riksdagsledamöter, måste visa sin vilja att prioritera och föregå med gott exempel. Vi föreslår en policy där all representation under arbetstid är helt alkoholfri, och övrig representation är spritfri. En restriktiv syn på alkohol i politiska sammanhang är ingen ny fråga, och ytterst är det en fråga om solidaritet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en policy för alkoholfri representation för statlig förvaltning och . Skånberg (kd)
mot · GL02K505 · 1997-10-06 00:00:00 — Enligt kommunallagen (KL) kapitel 2 § 7 får kommuner och landsting driva näringsverksamhet om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar och tjänster åt medlemmarna i kommunen eller . Formuleringen utan vinstsyfte kan vid en första anblick tyckas entydig och vara en klart avgränsande formulering. Även följande kommentar till lagtexten kan framstå som tydlig: Om det i det enskilda fallet framstår som konstlat att driva verksamheten utan sådant vinstsyfte är det ett argument för att verksamheten faller utanför den kommunala kompetensen. Verkligheten är dock en helt annan. överträder kommuner och landsting denna paragraf i KL. Exemplen på detta är många. Här kan nämnas kommunalt drivna gymanläggningar, solarier, plantskolor, tvätterier, videouthyrningar och vandrarhem. Ingen kan ifrågasätta att de ovan uppräknade näringsverksamheterna normalt skall bedrivas i vinstsyfte. Ändå finns det kommuner och landsting som bedriver sådana verksamheter. Det största problemet är naturligtvis att man konkurrerar och i många fall konkurrerar ut det privata näringslivet, eftersom man kan dumpa priserna med hjälp av de skattemedel man har i bakfickan. En annan omständighet är att man riskerar skattebetalarnas pengar om något går snett. På många håll tolkas KL på så sätt att om bara en förvaltning som bedriver näringsverksamhet håller sig inom några procent av sin totala budget så är det lagligt. Vad några procent är tolkas alltmera vidlyftigt. Procentandelen är inte den viktiga frågan, utan principen. KL måste göras ännu mycket tydligare på denna punkt, dvs. slå fast att det är helt förbjudet för kommunen eller att bedriva näringsverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ändring i kommunallagen innebärande att näringsverksamhet inte i någon form får bedrivas av kommuner och landsting i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K512 · 1997-10-06 00:00:00 — Val av revisor under pågående mandatperiod går till val av revisorer för den kommunala förvaltningen så stadgar kommunallagen att den som är ledamot eller ersättare i styrelser och nämnder inte får delta i valet. Därför är det praxis att kommunfullmäktige väljer revisorer först innan man väljer ledamöter till styrelser och nämnder. Majoriteten av ledamöterna i de flesta fullmäktigeförsamlingarna har ju flera uppdrag i styrelser och nämnder, och blir under pågående mandatperiod jäviga. händer det inte så ofta att man måste välja revisor under pågående mandatperiod. Men det har inträffat, och vid t. ex. ett tillfälle kunde bara 1/3 av fullmäktiges ledamöter delta. Dessa representerade då inte fullmäktiges politiska sammansättning. Detta är som sagt inte vanligt förekommande. Lagstiftaren har i förordet ändå förutsett att detta kunde uppstå och kommentaren lyder att vid sådana fall bör överenskommelse träffas mellan partierna så att majoritetsförhållandena ej rubbas. Trots detta kan det sannolikt i något fall vara omöjligt att träffa en sådan överenskommelse och då kan ju fallet bli att majoritetsförhållandena ändras och annan ledamot blir invald än vad majoriteten föreslår. En lösning skulle vara att kommunfullmäktige får utse en parlamentariskt sammansatt valdelegation som får uppdraget att i fullmäktiges ställe genomföra val av revisor . En sådan delegation ska vara sammansatt av icke jäviga ledamöter inom kommunfullmäktige. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring av kommunallagen så att en parlamentarisk valdelegation ur kommunfullmäktige kan tillsättas.
mot · GL02K513 · 1997-10-06 00:00:00 — EU-medlemskapet och den nya budgetprocessen är exempel på stora förändringar under den senaste mandatperioden, där inflytande visavi regeringen försvagats. Den nya frågestunden är, ehuru en kanske begränsad formsak, något som verkar i samma riktning. 1995 genomfördes en ändring av frågeinstitut (lag 1995:1678). hade ledamöterna lämnat in frågor skriftligt för att någon vecka senare få svar och ett tillfälle till debatt. Ledamöterna hade med detta system rätt att få svar och att få statsråden till debatt i ett ärende. Med motiv som att spontaniteten borde främjas och underhållningsvärdet höjas i förändrades frågeinstitutet. Resultatet har blivit att ledamöter får gå till frågestunden och om de har tur dvs om talmannen ser dem kan de få ställa en fråga och sedan de fått svaret följa upp med en följdfråga eller en kort kommentar. För flera ledamöter framstår frågestunderna som närmast kränkande. De liknar mest en jojo-show, där ledamöter får vädja med ideliga uppresningar för att få ordet även om en viss föranmälan förekommer. kommer något ordentligt ut vare sig av frågor eller svar. Snuttifieringen av politiken förstärks. Även om avsikten varit att ge en livligare debattform så är erfarenheten snarare att degraderar sig själv och bidrar till att den politiska debatten förytligas. ledamöter borde ha rätt att ställa sina frågor och få debattera med ett statsråd i den specifika frågan. Denna rätt skall inte vara beroende av talmannens vilja. , i den form det nu har, kan med fördel avskaffas. Systemet med skriftliga frågor kan fylla dess plats. Utrymme skapas därigenom för flera interpellationsdebatter. I dessa blir ofta diskussionerna mera beredda, mera vida och principiella. Tas frågestunderna bort leder det sannolikt automatiskt till flera interpellationsdebatter. Detta vore bra för och nivån på debatten. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att upphäva bestämmelserna i riksdagsordningen om muntliga frågor.