mot · GL02U11 · 1997-10-24 00:00:00 — med anledning av skr. 1997/98:29 och det fördjupade Partnerskap för fred-samarbetet 1 Den säkerhetspolitiska utvecklingen i Inför försvarsbeslutet konstaterade att säkerhetspolitiska läge, vilket i hög grad bestäms av utvecklingen i , inte varit så stabilt och fördelaktigt på mycket . Knappast något är mer avgörande för vår fred och stabilitet än förhållandena i sydöstra strandstater. Något traditionellt militärt hot i form av regelrätta invasionsföretag mot svenskt territorium i södra eller föreligger inte för överskådlig tid. Den politiska utvecklingen i är dock fortfarande instabil och oförutsägbar. träffades ett avtal om samarbete mellan och . Med fördraget mellan och förankras i det fortsatta säkerhetssamarbetet i . Det är mycket välkommet. finns det en risk med fördragets konstruktion att det befäster som Natos motpart, vilket kan vara olyckligt för såväl säkerhetssamarbetet i som för egen utveckling. anser att det skulle vara i svenskt intresse att Nato står öppet för alla demokratier i , som önskar bli medlemmar utan någon begränsning eller rum, och som därför inte utesluter . Beslutet i samband med i att inleda förhandlingar om en utvidgning till att omfatta , och är likaså välkommet. Att varken eller någon av de baltiska staterna omfattades av beslutet beklagar vi. Om beslutet om denna mycket begränsade utvidgning visar sig ha långsiktig varaktighet kan det visa sig vara olyckligt för säkerhetssamarbetet i och inte minst för utvecklingen av den säkerhetspolitiska stabiliteten i . Den oförmåga att i rent svenskt säkerhetspolitiskt egenintresse aktivt stödja de baltiska staternas önskemål om Natomedlemskap har inte underlättat en för mer önskvärd utveckling i detta avseende. Att med all kraft stödja de baltiska staternas önskemål om medlemskap i är inget alternativ till Natomedlemskap, men blir i detta perspektiv än mer angeläget för . Om de baltiska staterna för överskådlig tid utestängs från medlemskap i ökar det ytterligare ansvar för att medverka till att stärka deras säkerhet. sak är oupplösligt också vår. Allt mer talar för att mandatet för den i kommer att förlängas ytterligare i någon form och att i någon form kan förväntas delta i detta. Försummelserna från världssamfundets sida att tidigt ingripa för att stoppa folkmordet i Bosnien kräver ett långvarigt engagemang på plats för att säkerställa förutsättningarna för fredsprocessen. Därmed bekräftas också den nya roll som Nato fått i den europeiska fredsstrukturen, vilket är positivt. De utgångspunkter för framtida försvars- och säkerhetspolitik som redovisades av under processen års försvarsbeslut kvarstår. Vår framtida säkerhet förutsätter ett aktivt svenskt deltagande såväl i byggandet av den framtida europeiska säkerhetsstrukturen som i kris- och konflikthantering, liksom i fredsbevarande och fredsfrämjande insatser. skall bidra till att skapa en alleuropeisk fredsordning. Nato bör utvecklas till en struktur för gemensam säkerhet i vår världsdel med som medlem. Det finns inte anledning att nu ompröva den militära alliansfriheten, men full handlingsfrihet bör råda inför den fortsatta säkerhetspolitiska utvecklingen i . Skulle Nato exempelvis utvidgas med de baltiska staterna och är det uppenbart att frågan kommer i ett nytt läge. Vi välkomnar den fortsatta utvecklingen av samarbetet inom ramen för Partnerskap för fred (PFF) och inrättandet av det (), liksom ett fördjupat svenskt deltagande i detta. Vi vill i detta sammanhang understryka vad regeringen framhåller i sin skrivelse att utgångspunkten för deltagande är den svenska viljan att medverka till en alleuropeisk säkerhetsordning och att detta sker på den militära alliansfrihetens grund. Samarbetet medför inte några försvarsförpliktelser. Vi instämmer i princip med regeringens bedömning att militära alliansfrihet utesluter deltagande i samarbete som rör territorialförsvar och säkerhetsgarantier. Vi vill i det sammanhanget ändå påpeka att vi genom vårt fullständiga FN-medlemskap äger skyldighet att enligt om så erfordras och beslutas av säkerhetsrådet med militära medel komma en annan FN-stat till undsättning till skydd för internationell fred och säkerhet. I övrigt är det viktigt att understryka vad regeringen framhåller i skrivelsen om att Bevarande av den militära alliansfriheten förutsätter dock inte att i något annat avseende skulle behöva ålägga sig restriktioner när det gäller deltagande i det framväxande, mångfacetterade europeiska säkerhetssamarbetet. Centralt i vår värdering av denna utveckling är liksom för regeringen att Utvidgningen och fördjupningen av PFF-samarbetet och bildandet av EAPR är viktiga inslag i en grundläggande förändring av den europeiska säkerhetspolitiska kartan. Nato:s och EU:s förestående utvidgning, samt Natos vidgade relationer med , representerar ytterligare steg i framväxten av en alleuropeisk säkerhets- och samarbetsstruktur. I detta sammanhang vill vi också understryka vad regeringen skriver om att En förstärkt roll för PFF i med deltagande av samtliga Östersjöstater och viktiga Nato-länder, däribland , har positiva effekter för samarbete och säkerheten i vårt närområde. 3 Det fördjupade PFF-samarbetet Det fördjupade PFF-samarbetet har kanske den i praktiken största betydelsen för ett fördjupat alleuropeiskt samarbete. Därigenom skapas dels en ökad förmåga till gemensam hantering av kriser och andra påfrestningar sett i ett vidgat säkerhetsbegrepp. Dels innebär detta nästan dagliga samarbete kring oftast praktiska frågor av stor betydelse för de inblandade ett djupgående förtroendeskapande arbete över gamla blockgränser. Detta är en funktion som knappast kan överskattas. fortsatta deltagande i det fördjupade PFF-samarbetet illustrerar med stor tydlighet hur snabb utvecklingen varit också för svensk del. När önskade få interoperabilitetsfrågorna belysta i den parlamentariska försvarsberedningen avvisades detta så bryskt att det omöjliggjorde fortsatt deltagande från sida. redan med den snabba utvecklingen i Bosnien hösten och det därpå följande i bred parlamentarisk enighet i riksdag svenska deltagandet i IFOR/SFOR-samarbetet. I sin skrivelse betonar nu regeringen liksom inför försvarsbeslutet att det är ett svenskt intresse att ytterligare utveckla interoperabiliteten vid internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Därvid framhålls att förbättrad samverkansförmåga kräver anpassning till internationell standard såväl inom det materiella området som vad gäller metoder och arbetssätt. Internationell standard innebär i detta sammanhang Natostandard. krävde liksom flygvapnet att alla försvarsgrenar skulle kunna deltaga i PFF-samarbetet. Från regeringens sida avvisades då denna tanke helt. framhåller regeringen i sin skrivelse att möjligheterna att utveckla metoder för att använda enheter ur samtliga försvarsgrenar i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser bör tillvaratas. Regeringen anser nu att samtliga försvarsgrenar bör ha en internationell grundförmåga. Efter FNs sorgliga misslyckande att skydda det av FN som fredad zon förklarade i Bosnien, krävde att i FN skulle verka för att FN fullt ut använde sina befogenheter enligt kapitel VI och VII i . Detta avvisades då av företrädare för den med att det låg utanför vad kunde deltaga i. I skrivelsen redovisar regeringen att det fördjupade PFF-samarbetet nu innefattar styrkor och resurser avsedda för hela det fredsfrämjande området, i enlighet med såväl kapitel VI som kapitel VII i . anser att det viktiga och omfattande arbetet som rör Nato motiverar att en särskild ambassadör för dessa frågor inrättas i . På samma sätt som gentemot EU är det rimligt att också har en liknande delegation för arbetet inom Nato. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den säkerhetspolitiska utvecklingen i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det fördjupade PFF-samarbetet, att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att inrätta en särskild ambassadör vid Nato.