mot · GL02Fö320 · 1997-10-06 00:00:00 — Flyttningen av utbildningsförbandet S 2 Till föregående års väckte vi en motion med följande innehåll: När dåvarande regeringen föreslog (prop 1991/92:102) att Västgöta flygflottilj i , F 6, skulle läggas ned, uttalade regeringen i sin proposition att det förelåg ett stort behov av regional- och arbetsmarknadspolitiskt stöd för att mildra följderna av beslutet. Regeringen anförde följande motiv härför: Regeringen har noga analyserat arbetsmarknadsläget m.m. i kommuner och regioner som genom förslagen förlorar arbetstillfällen. Analysen visar att det främst är i som det kan uppstå regionala och arbetsmarknadspolitiska problem av betydande omfattning. När senare, , beslutade enligt försvarsutskottets ändringsförslag att inte lägga ned F 6 i uttalades bl.a: Av betydelse har härvid varit att skulle drabbas mycket hårt av effekterna av en nedläggning. Trots ovannämnda försvarsbeslut drabbades kommunen ändå genom att ca 145 arbetstillfällen försvann från verkstads- och materialförvaltning, Vanäsverken och K 3. I samband med behandlingen av försvarsbeslut insåg kommunen att det stora försvarsberoendet inte var hållbart i längden. Kommunen och näringslivet bildade därför en näringslivskommitté som arbetade tillsammans med dåvarande Utvecklingsfonden (numera ) i , med avsikt att göra en kommunanalys som skall ligga till grund för ett näringspolitiskt program. Målsättningen med programmet blev att kommunen tillsammans med skulle kunna hantera bortfallet av arbetstillfällen som försvarsbeslut innebar för . I samband med det så kallade krispaketet, överenskommet mellan dåvarande regeringen och Socialdemokraterna , beslutade i detta läge att ändå lägga ned F 6(prop 1992/93:50), vilket medförde att ytterligare mer än 500 arbetstillfällen försvann i , en kommun som har ca 7 600 invånare. Med anledning av följdmotioner till propositionen uttalade försvarsutskottet: utgår från att regeringen noga kommer att följa utvecklingen i och tillsammans med berörda myndigheter vidtar de arbetsmarknadspolitiska åtgärder m.m., som i detta sammanhang behövs i samband med nedläggningen. Med ett uttalande av denna innebörd synes syftet med motionerna i huvudsak kunna bli tillgodosett. Konsekvenserna av besluten för enskilda och kommunen blev så stora att detta inte gick att klara utan statligt stöd. Med effekter i service och näringsliv i övrigt beräknades att drygt 900 jobb hotades, dvs. vart fjärde arbetstillfälle i kommunen. Dilemmat för de anställda är att många bor i bostadsrätt och egna villor och någon egentlig fastighetsmarknad existerar inte längre på orten. Detta kan innebära att erbjudet arbete på annat ort kan gå om intet om hus eller lägenhet ej går att sälja. Det är mot den ovan relaterade historiska bakgrunden som den nu aktuella propositionen skall bedömas. I propositionen (s 114) redovisar regeringen följande ställningstagande: Försvarsmakten har föreslagit att Livregementets husarer, K 3 och Fallskärmsjägarkåren omlokaliseras till respektive . Mot bakgrund av regeringens ovan redovisade syn på omlokaliseringar anser regeringen att K 3 och Fallskärmsjägarkåren skall bibehållas i . Däremot bör utbildningen av stabs- och sambandsförband i upphöra. Den utbildningskapacitet som finns i och är tillräcklig. Vi delar uppfattningen att K 3 och Fallskärmjägarskolan skall bibehållas i . Däremot kan vi inte acceptera den andra delen av förslaget, som i realiteten innebär en omlokalisering av utbildningsförbandet S 2. Vi vill i sammanhanget påpeka att frågan om att samordna stödproduktionen mellan förbanden i och har aktualiserats, vilket enligt vår mening kan ge rationaliseringsvinster och därmed önskvärda besparingar av statsmedel. Full effekt får givetvis dessa åtgärder om nuvarande garnison i förblir intakt. Vår tolkning av regeringens ovan citerade förslag att utbildningen av stabs- och sambandsförband i bör upphöra är att S 2:s utbildningsförband med personal flyttas till S 1, såväl befäl som värnpliktiga. S 2 svarar för att operativ ledning kan utföras från berganläggningar och sådana skall underhållas och vara klara att kunna driftsättas. Allt detta omfattar verksamhet inom . En flyttning till S 1 medför att krigsförbanden splittras. Vi har inhämtat att flyttningen föranleder dryga merkostnader. Det handlar om nyinvesteringar vid S 1, ökade hyreskostnader, konsekvenser av personalens flyttning eller annan omställning, resor och transporter, ökade utbildningskostnader m.m. Därtill kommer de merkostnader för som faller på det där kvarvarande förbandet K 3. Det är uppenbart att en krigsförbandsövning med S 2 i blir väsentlig mindre kostnadskrävande än om verksamheten skall ske från S 1 i . Således konstaterar vi att den i propositionen redovisade synen på omlokaliseringar även måste gälla utbildningsförbandet S 2 i . bör därför avslå regeringens förslag i motsvarande del. Motionen, 1996/97:Fö30, som behandlades av försvarsutskottet i betänkandet 1996/97:FöU1 avslogs. Mot beslutet reserverade sig utskottets moderata ledamöter jämte företrädarna för och . Mot bakgrund av vad vi skrivit i den ovan citerade motionen, och vad som under hand framkommit beträffande kostnaderna för flyttning av verksamhet inom försvaret anser vi att bör följa upp konsekvenserna av dylika beslut. Vi belyser bl.a. sådana frågor i vår motion om Arméns skolverksamhet i . Vi föreslår därför att hos regeringen begär en redovisning av de kostnader som flyttningen av S 2, från till , har vållat staten. I sammanhanget bör regeringen även redovisa konsekvenserna för samt den sociala omställningen för de berörda anställda. bör göra ett uttalande med denna innebörd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av riksdagsbeslutet om att utbildningen av stabs- och sambandsförband skall upphöra i i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär en uppföljning och utvärdering av riksdagsbeslutet i enlighet med vad som anförts i motionen.