mot · GK02So17 · 1997-01-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:60 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården InledningKnappast något kan för den enskilde vara viktigare än att fåden vård och omsorg man behöver. Allt annat tillgängligtkommer i andra hand. För oss kristdemokrater är också vårdoch omsorg prioriterat område när det gäller fördelningen avbegränsade resurser.Under många år har det nästintill varit accepterat att huvuddelen av deresurser som finns inom vård och omsorg i första hand bör användas till demsom kan botas från sjukdom och ohälsa. Detta resonemang kan vid ett förstabetraktande upplevas som riktigt. Men i grunden är det ett oetiskt resonemangeftersom det bygger på ett nyttoperspektiv. På samma sätt i diskussionen omresurser till exempelvis äldreomsorgen sägs det ofta att de äldre har byggtupp samhället och att de därför ska ha en god vård och omsorg. De ska så attsäga få någon slags ersättning för sin insats. Denna grundsyn kan vi inteställa upp på.De äldre har förvisso slitit hårt för att bygga upp vårt välfärdssamhälle mendet är inte i första hand därför de ska garanteras en god vård. Det är för attdeär människor. Just detta faktum berättigar till en värdig vård och omsorg. Hurskulle det annars gå för dem som av olika skäl inte deltagit i arbetslivet? Föross kristdemokrater är rätten till vård och omsorg en människovärdesfråga. Viaccepterar under inga omständigheter nyttoperspektivet. Enligt vårt synsätt ärdet inte det en människa gör eller kan som ger henne människovärde utan detfaktum att hon är människa.Prioriteringar är något som alltid har förekommit inom sjukvården. Denmedicin-tekniska utvecklingen och de vetenskapliga framstegen som leder tillatt allt fler sjukdomar kan diagnosticeras och behandlas gör självfalletprioriteringsdiskussionen än mer angelägen. Alla som drabbas av sjukdomoch ohälsa ska vara berättigade till god vård och omsorg på lika och rättvisavillkor.Den prioriteringsutredning som ligger till grund för föreliggandeproposition tillsattes av fyrpartiregeringen. Utredningen under ledning avprofessor har gjort ett värdefullt arbete och för första gångenslagit fast gemensamma grundläggande etiska principer för vården. Detta harockså medfört en fördjupad diskussion om prioriteringar både hossjukvårdspersonalen och hos allmänheten.För del har det varit en hederskod att kunnaerbjuda alla en adekvat vård. Men allt oftare har vi i den politiska debattenfått höra att många tycker att det är ett föredöme att kunnat dra nermest på vård och omsorg. Givetvis måste vi se till att vården ges på deteffektivaste och bästa sättet så vi får ut så mycket som möjligt avskattepengarna, men det finns en gräns.Olika sätt att prioriteraVårdprioriteringar kan ses ur två perspektiv. Ett är vårdensställning i relation till andra satsningar i samhället. Vikristdemokrater anser att vård och omsorg måste ha högstaprioritet när samhällets resurser fördelas. För den enskildefinns det inget som kan vara viktigare än att få behandlingoch bot när man drabbats av sjukdom. Det handlar omlivskvalitet. Det handlar i realiteten om man ska ha nytta avlivets glädjeämnen eller inte. Det andra perspektivet är attprioritera mellan olika sjukdoms- eller behandlingsgrupper.Det ställer höga krav på en genomtänkt etik och kräver attprinciperna accepteras av allmänheten. Detta gör att frågornamåste lyftas fram för diskussion bland allmänhet, politikeroch personal.Vad är viktigast i livet?Det som kan upplevas som problematiskt när resurser skafördelas är att frågan om vård och omsorg många gångerverkar vara en fråga för den enskilde. Dessangelägenhetsgrad verkar vara svår att förklara eller svår förandra att förstå. Statistik och kostnadsberäkningar hjälperföga. Det är bland annat det som gör att vården kan vara svåratt prioritera i förhållande till andra satsningar i samhället.Ändå har olika opinionsundersökningar visat att en stormajoritet av svenska folket sätter vård och omsorg bland dehögst prioriterade områdena. I vissa undersökningar har upptill av de intervjuade sagt att man hellreaccepterar en skattehöjning än att få en sämre trygghet närman blir sjuk. Trots det verkar neddragningarna i sjukvårdenbli rekordstora !Varför är den offentligavården så viktig?I har vi haft en solidariskt finansieradvård och omsorg, dvs en skattevägen finansierad vård ochomsorg. Med den konstruktionen är vi också helt beroendeav att det offentliga förmår att ge oss denna vård. Ytterst fåvårdtagare i kan betala hela sin vårdkostnad själv.Då finns inget alternativ för den enskilde. Detta faktum gördet ännu viktigare att vi i det politiska livet prioriterar vårdoch omsorg. kan inte anses vara ett välfärdsland ominte sjuka, handikappade och de som drabbats avålderssvaghet kan få en värdig vård och omsorg.ResursbehovetI vårt land har vi en besvärlig ekonomisk situation. Det ärnödvändigt att vi sköter samhällsekonomin på ett sätt somgör att kommande generationer inte får orimliga bördor attbära. Det är också av allra största vikt att vi prioriterar istatens budget så att de viktigaste områdena får tillräckligaresurser. För att göra det krävs en gemensam syn på vad somär mest angeläget.Hälso- och sjukvårdsutredningens betänkande "Behov och resurser inomvården - en analys" bekräftar att svensk vård och omsorg har stora resurs-behov. kommer det att saknas tillden kommunala äldreomsorgen och till landstingetssjukvård. År 2010-2015 kommer det att krävas ännu mer, främst beroende påatt antalet äldre ökar dramatiskt. budgetalternativ skulleinnebära mer till kommuner och landsting för satsningarpå vård och omsorg. Tyvärr fick vi inte gehör i för vårt förslag menvi har förhoppningar om att regeringen ska tänka om. Resurserna är såledesen huvudfråga för om regeringens prioriteringsförslag ska bli verklighet.Etiska principer iförhållande till bl a ålderRegeringen skriver att "Människovärdesprincipen äroförenlig med en praxis att prioritera på basis av socialstatus, ekonomisk ställning eller ålder", och vidare att"regeringen tar avstånd från varje försök till generellgränsdragning vad gäller rätt till vård och behandling avexempelvis äldre, för tidigt födda barn eller livsrelateradesjukdomar. Den enskildes behov av behandling ska i ställetvara avgörande". Vi kristdemokrater delar det synsättet. Vihar framfört det upprepade gånger bland annat när det gälltfrågan om rätten till personlig assistans förfunktionshindrade. Vi anser att samma självklara grundetik,som regeringen nu anfört, ska gälla även förfunktionshindrade som har mycket omfattande behov. Vihemställer därför att frågan om åldersgränsen i LSS tas upppå nytt.Vård i livets slutskedeForskningen har gått framåt vad gäller smärtstillande ochångestdämpande mediciner. Vi har bättre kunskap omhur man ska behandla svårt sjuka människor. Men att detfinns bra forskningsrapporter och studier om godasmärtstillande metoder är ingen garanti för att den enskildefår god vård. Det som är avgörande för den enskilde är attkunskapen och kompetensen omsätts i praktiken.Huvudfrågan är om sjukvårdshuvudmännen ser till att de nyarönen kommer ut på alla nivåer där man har ansvar för vårdså att det kommer den enskilde vårdtagaren till godo.Det är av naturliga skäl nästintill omöjligt att forska om hur en människaupplever sitt avsked till livet. Men livsavslutandet är lika viktigt för det.Dethandlar om värdighet, respekt och integritet. Det handlar om att skapatrygghet även för de anhöriga och andra berörda. Alla kommer att dö förreller senare och för att kunna leva rikt behövs en trygghet inför döden. Entrygghet i att veta att avskedet blir värdigt, att man får smärtstillande och iövrigt välanpassade mediciner, att man får den mänskliga omvårdnad sombehövs, att man får möjlighet att ha sina närmaste omkring sig och att respektvisas för närstående och deras önskemål. Ett värdigt sätt att ta avsked av livetär således en livskvalitetsfråga för alla. Därför måste vi våga prata om ochlyfta fram vikten av ett gott avsked av livet.Ett värdigt avsked från livet ska enligt vår syn vara en naturlig rättighetinom vården. Denna grundsyn måste slås fast eftersom den svårt sjuke oftastinte själv kan hävda sin rätt att få en god omsorg i livet. Närbot inte är möjlig och en dödlig utgång är att vänta under den närmaste tidenska målet vara att ge patienten livskvalitet i form av en lugn och värdig död.Det kan ske genom aktiv helhetsvård med smärtlindring och lindring av andrabesvärande symtom samt psykologiskt och andligt stöd för patienten ocheventuella närstående.Det är dock angeläget att påminna om att många människor leverensamma och även om man har en anhörig på långt håll så har man ofta intehaft kontakt med denne och det känns kanske inte naturligt vare sig förpatienten eller den anhörige att vara med . I dessa fallmåste någon annan finnas närvarande under livets sista dagar. Mänsklignärhet är oerhört viktig och kan inte ersättas av något annat. Principen skavara: Ingen ska behöva dö ensam. Det finns en tendens i svensk sjukvård attden materiella standarden tar överhanden. Man har lättare att acceptera eninvestering i dyr utrustning än en tjänst som omvårdnadspersonal.Vårdkvalitet är inte detsamma som stor kvadratmeteryta eller eget rum pålångvården. För att uppnå god vårdkvalitet krävs att det finns kompetentamänniskor som ger den.I den nuvarande situationen när landstingen skär drastiskt i sjukvården ärdet omvårdnaden som blir lidande. Det är bland annat de människor som harkroniska sjukdomar och människor i livets slutskede som drabbas. Det är desom inte själva kan protestera som får utstå försämringar. Det anser vioacceptabelt!Under senare år har det i vårt land byggts upp viss "hospiceverksamhet". "Hospice" är en hemlik form för vård i livets slutskede där fokus sätts påickemateriell omvårdnad. Verksamheten härstammar från där dentillkom som en reaktion mot krav på eutanasi. Hospicerörelsens ideologi ärinte att hjälpa människor dö, utan att hjälpa dem förbli levande i ordetsdjupaste mening - tills de dör. En ledande princip är att smärtan inför dödeninte bara är fysisk utan också psykisk, social och andlig. Endast om alla fyrasmärtformerna lindras blir livet människovärdigt. Det hör till människansintegritet att ha möjlighet att låta livets resurser ända till slutet få frittspelrum. Det är kanske något mer som du ska uträtta "innan du går". Dennaideologi är väl förenlig med den kristdemokratiska synen på vård i livetsslutskede. Hospiceverksamhet har funnits i andra länder ochhar varit en ovärderlig resurs. Vi kristdemokrater anser att denna verksamhetär mycket angelägen och måste vidareutvecklas och etableras på fler ställen.Det är viktigt att ta till vara den kunskap och kompetens man fått därverksamheten varit i gång . Dessa erfarenheter bör sedan även kommaden övriga vården till del.EutanasiDet finns en uppenbar risk för att legaliserad euatanasifår acceptans i vårt land. Resursbristen inom vård ochomsorg, särskilt äldrevården, gör att eutanasi kan ses som ettalternativ. Det kan inte accepteras. Vi anser att detta skulleurholka människovärdet och skapa djupa svårigheter i synenpå det svaga och ofullkomliga. Vad vi behöver är livshjälpinte dödshjälp!Vi anser att resurs- och kunskapsbrister inom vården i livets slutskedeunder inga omständigheter får lösas genom en legalisering av aktiv dödshjälp.Bristerna ska åtgärdas genom större ekonomiska resurser, bättre utbildning avpersonalen, förbättrad smärtbehandling, utbyggnad av hospiceverksamhet,stöd till närstående och genom att arbeta opinionsmässigt med attityden tilldöden. Det som är mest angeläget är att lyfta fram omvårdnad och mer ochbättre anpassad utbildning. Vi anser att den "palliativa medicinen" bör bli enspecialitet. Det skulle betyda mycket för prioriteringen och det skulle gevården en värdefull uppvärdering.VårdgarantiSedan 1992 har haft en vårdgaranti som innebär enprioritering av tio preciserade diagnoser. Denna garantimedverkade inledningsvis till att väntetiderna kraftigtminskade. har dock väntetiderna generellt,även inom denna grupp, ökat drastiskt. I den föreliggandepropositionen har regeringen föreslagit att hälso- ochsjukvården ska ges skyldighet att bedömavårdbehovet för den som söker vård. Detta är vällovligt i sig,men det som är huvudfrågan för den enskilde är tiden somgår mellan sjukdomsdebuten och den tidpunkt man fårlämplig behandling. Därför borde vara omfattad avvårdgaranti.Patienten måste alltid stå i centrum när man planerar vård och omsorg. Detmåste vara människans behov som styr organisationen och inte tvärtom. Detfinns mycket inom svensk sjukvård som inte fungerar tillfredsställande trotsatt vi har stor kunskap och kompetens. Den har dock inget värde i sig. För attfå något värde krävs att kunskapen kommer de sjuka till godo. Mångamänniskor står i långa köer i väntan på en operation. Denna väntan ärett stort lidande för den enskilde. Det är svårt rent fysiskt med värk och behovav starka mediciner. är det påfrestande rent psykiskt att vänta.Ekonomiskt är det också negativt eftersom rehabiliteringstiderna ofta ökar.Allt detta gör att det inte finns några egentliga vinnare när det gäller långaväntetider! Ändå dras mer och mer resurser in trots att behoven ökar. När ettföretag får ökad orderingång så arbetar man två- eller treskift och nyanställer.Det borde vara likadant inom sjukvården, i stället för att som låtaverksamhet och personal minska i omfattning. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillräckliga resurser så att alla kan garanteras en god vård ochomsorg,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rätten att inte behöva dö ensam,3. att uttalar att omvårdnad och omsorg måste bli prioriteradeområden särskilt i vården för de svårast sjuka,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en vårdgaranti så att alla med svåra sjukdomareller tillstånd som inkräktar tydligt på det dagliga livet garanteras lämpligvård och behandling.