mot · GK02Fi36 · 1997-03-11 00:00:00 — med anledning av redog. 1996/97:RB1 Fullmäktiges i förvaltningsberättelse för Riksbanksfullmäktige presenterar en relativt ljus bild av den svenskaekonomins framtid. kan i stora delar dela den optimismen.Men det förutsätter en annan inriktning på penningpolitiken än den somförts och som varit ansvarig för. Det saknas tyvärrsjälvkritiska inslag i riksbanksfullmäktiges redogörelse till riksdagen.1991-93 drabbades svensk ekonomi av en depression. rasade BNP , efterfrågan på hemmamarknadenföll dramatiskt och arbetslösheten steg till nivåer som vi inte sett i Sverigesedan deflationskrisen efter . Krisen hade både konjunktu-rella och strukturella inslag. Den utdragna överhettningen i ekonomin ochden svaga finanspolitiken var en viktig orsak. Men penning-politiken och den misslyckade knytningen av kronan till ecun var också enviktig bakgrundsfaktor. mycket restriktiva penningpolitik hardärefter försämrat förutsättningarna för en återhämtning. De negativaeffekterna av valutaoron och ränteuppgången och våren1995 förstärktes genom agerande.Det är emellertid positivt att har ändrat strategioch inlett en successiv sänkning av reporäntan parallellt med mer målmed-vetna interventioner på penningmarknaden för att stabilisera växelkursen.Men måste ta på sig en stor del av ansvaret för de svårighetersom drabbade svensk ekonomi under det föregående året. Den nödvändigabudgetsaneringen behövde inte ha blivit lika tung, och sysselsättningenkunde ha utvecklats mera positivt, om inte så allvarligtmissbedömt den ekonomiska situationen.I grunden handlar det om att riksbanksfullmäktige underskattar de negativarealekonomiska effekterna av en ensidigt inflationsbekämpande politik. I dagråder i det närmaste deflation, något som inte heller hänt sedan 1920-talet.Det privata sparandet är för högt och sysselsättningsnivån för låg. Riks-bankens prisstabilitetspolitik har varit mycket kostsam för det svenskafolkhushållet. Vi menar att det är fel att reducera målsättningen för penning-politiken till en fråga om prisstabilitet. Givet den målsättningen har densvenska varit mycket lyckosam, men det har varit en pyrrhus-seger. Målsättningen för penningpolitiken måste utvidgas till att innefattaockså tillväxt- och sysselsättningsnivåer. Detta borde som sinmening ge riksbanksfullmäktige till känna.Riksbanksfullmäktige uttalar i redogörelsen sitt stöd för en ERM-anslutning. Vi menar att detta borde vara en fråga för riksdag och regering.Detta bör också som sin mening ge riksbanksfullmäktige tillkänna. Den parlamentariska kontrollen över verksamhet börutvidgas. Finanspolitiken och penningpolitiken måste i större utsträckningsamordnas under och regeringens överinseende. De senaste årensekonomiska historia illustrerar väl resultaten av en ekonomiska politik somförlamas av målkonflikter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger riksbanksfullmäktige till kännavad i motionen anförts om de negativa effekterna av den alltförrestriktiva penningpolitiken,2. att som sin mening ger riksbanksfullmäktige till kännavad i motionen anförts om behovet av att utvidga målsättningarna förpenningpolitiken,3. att som sin mening ger riksbanksfullmäktige till kännavad i motionen anförts om riksbanksfullmäktiges ställningstagande svensk anslutning till .