mot · GK02Ju22 · 1997-03-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:131 Prövningstillstånd i hovrätten InledningUnder har en mängd olika s.k. reformergenomförts som i huvudsak syftar till en merkostnadseffektiv verksamhet inom rättsväsendet. Besparingargenom olika åtgärder drabbar polisväsendet,åklagarväsendet, domstolsväsendet, kriminalvården ochkronofogdemyndigheterna.Många av de förslag som har genomförts eller kommer att föreslåsriksdagen ställer frågan om på vilket sätt vi i dagens skall bibehållaoch helst förbättra rättssäkerheten för de enskilda medborgarna. Somutvecklingen varit måste nog tyvärr konstateras att rättssäkerhetentycks stryka på foten till följd av statens behov att spara pengar. Dennatendens är oroande!Prövningstillstånd ihovrättenRegeringen föreslår att tre domare i hovrätten alltid skallgöra en förprövning av om ett överklagande skall prövas fulltut. Meddelas inte prövningstillstånd ligger tingsrättensavgörande fast. Tillståndsprövningen föreslås i huvudsakvara skriftlig.Regeringens förslag innebär att kommer att bli det första land iEuropa som får strikt krav på prövningstillstånd i alla mål som förs upp iandra instans. de gröna avslår regeringens proposition och somgrund härför anförs följande:Miljöpartiet anser att ett av de mest väsentliga beståndsdelarna i vårträttssystem är rätten att i såväl brottmål som tvistemål och besvärsmål erhållaen fullständig prövning i åtminstone två instanser. Vi menar att det inte ärmöjligt att skapa ett rättssäkert och effektivt processuellt regelsystem utanattdet finns möjlighet till omprövning av ett domstolsavgörande. I hardetta för de flesta fall lösts på så sätt att ett avgörande i tingsrätt kanöverklagas till hovrätt och . Grunden för ett instanssystemär enligt den gamla och väletablerade uppfattningen att hög rättssäkerhetkräver möjlighet till omprövning av ett avgörande hur skickliga tingsrätternaän kan anses vara.Regeringens förslag kan inte karaktäriseras som en reform (förändring tilldet bättre) utan snarare som en oviss nydaning. I avsaknad av utredning omtingsrätternas nya funktion i ett mer eller mindre eninstansförfarande liderdet framlagda förslaget av så grundläggande brister att det enligt vår meninginte kan läggas till grund för lagstiftning.Det är omöjligt att göra en fullständig bedömning av regeringens förslagsamtidigt som en omfattande utredningsverksamhet pågår avseende såvälrättegångsbalkens regler om främst tingsrättsförfarandet som denorganisatoriska strukturen inom domstolsväsendet.Cirka 85 % av tingsrätternas domar överklagas inte, dvs. endast avdomarna överklagas till hovrätt. Ändringsfrekvensen ligger på . Avdetta kan man dra slutsatsen att få tingsrättsdomar överklagas men relativtmånga av de överklagade domarna ändras. Med dessa siffror ifrågasätter vien så genomgripande ändring som regeringen föreslår.Trots förslagets olika dispensregler går det inte att utesluta risken attfelaktiga tingsrättsavgöranden inte fångas upp och överprövas fullt ut utan istället blir bestående.Regeringens förslag utgår från hovrättens huvuduppgifter att, efter enkontroll av den materiella riktigheten av ett tingsrättsavgörande, rättaeventuella felaktigheter i detta avgörande samt att kontrollera hand-läggningen och ha ett ansvar för rättsbildningen. Vi håller med Lagrådet omatt den överprövning som sker i hovrätten inte alltid låter sig inordnas isådana kategorier. Så t.ex. är huvudfrågan i många mål beroende av enskälighetsprövning av sådant slag att det är svårt att beteckna en vissbedömning som den enda riktiga. En stor grupp av mål som ofta har dennakaraktär utgörs av sådana brottmål där överklagandet avser tingsrättensstraffmätning.För den enskilde individen betyder möjligheten till att få sin sak prövad ien andra instans en möjlighet till bekräftelse av tingsrättens dom, oavsett omden är riktig eller inte. Allmänhetens bedömning av rättssystemet måstebeaktas. Det finns redan tydliga tecken på att förtroendet sviktar betänkligt.Hur kommer allmänheten att reagera när den får klart för sig vad regeringensförslag innebär?Varken i utredning, regeringens förslag eller i den pågående debatten omprövningstillstånd i hovrätt har frågan om brottsoffrens situation belysts.Detta är en klar brist som inte kan godtas.Ett system med generellt krav på prövningstillstånd innebär mycketlångtgående förändringar jämfört med den hävdvunna rätten att i såvälbrottmål som tvistemål vara tillförsäkrad prövning i åtminstone två instanser.Att införa ett generellt krav på prövningstillstånd bryter mot en djupt rotadrättstradition. Finns det några av samhällets åtgärder mot enskilda som ärmer ingripande än att åtalas och dömas till straff?KonventionsåtagandenRegeringens bedömning vad gäller konventionsåtagandenmåste ifrågasättas. Artikel 2 i Europakonventionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna erkännerrätten för varje person som dömts för brott att få skuldfråganeller straffet omprövat av högre domstol. Andra stycket avartikeln medger undantag från rätten till omprövning vadavser mindre grova gärningar samt i de fall då vederbörandehar dömts i första instans av eller hardömts i högre instans sedan en frikännande dom överklagats.Ett viktigt kriterium när det gäller att avgöra om brottet ärmindre grovt är om fängelsestraffet kan komma i fråga ellerinte. Regeringens förslag med prövningstillstånd även ibrottmål där den tilltalade dömts till fängelse är med störstasannolikhet inte förenlig med konventionen. Till dennaslutsats kom även Fri- och rättighetsutredningen (SOU1993:40, del B s. 102).Den andra frågan som regeringen tycks ha missbedömt gäller hurförfarandet vid en tillståndsprövning kan behöva utformas för att inte kommai konflikt med rätten till en "fair and public hearing" i samband meddomstolsprövning. Denna frågeställning är inte begränsad till brottmål.Varken utredning eller regeringsförslag har beaktat Europadomstolensavgöranden angående system för överprövning av avgöranden avmindre brottmål. Domstolen har i sex fall ansett att system stridermot artikel 6 § 1 i (. 1995 nr 519, SvJT 1996 s.71-72).Möjlighet till sammanträdeRegeringens förslag innebär i praktiken att vi går tillbaka tilltiden då nuvarande rättegångsbalk infördes.Förslaget innebär en återgång till skriftlighet och ett steg 50år bakåt i tiden. Endast om särskilda skäl föreligger kan enpart höras muntligen innan frågan om prövningstillståndavgörs. Risken måste trots förslagets utformning anses storatt en klagande som har svårt att uttrycka sig i skriftmissgynnas av ett krav på prövningstillstånd om han skullesakna juridiskt biträde. Det är en grundläggande svaghet iförslaget när man föreställer sig att hovrätterna i ett skriftligtförfarande skall kunna avgöra i vad mån etttingsrättsavgörande är felaktigt eller i vart fall tvivelaktigt inågon mening. Praktisk erfarenhet visar att möjligheterna attbedöma sådana saker på handlingarna är starkt begränsade.Avgöranden som på papperet framstår som helt korrekta blirganska ofta ändrade efter ett muntligt förfarande. Mot denbakgrunden får tingsrätternas skicklighet en helt annanbetydelse. Deras felaktiga avgöranden kommer kanske aldrigatt bli upptäckta i hovrätten vilket naturligtvis drabbarmedborgarna som en bristande rättssäkerhet.Det skriftliga förfarandet innebär också att nämndemännens medverkan ihovrätt kommer att inskränkas.Beslutets utformningRegeringen har överlämnat frågan huruvida beslut attmeddela prövningstillstånd bör motiveras tillrättstillämpningen. Mot bakgrund av det nuvarande systemet,där det endast undantagsvis förekommer att ett beslut i entillståndsfråga motiveras, måste detta förslag ifrågasättas.Tanken med regeringens förslag är ju bl.a. att minskaarbetsbördan i hovrätterna. Är risken då inte stor atthovrätterna även fortsättningen låter bli att motivera beslutom att meddela prövningstillstånd?Ekonomiska konsekvenserav förslagetOm regeringens förslag genomförs har man beräknat att 100mkr kommer att frigöras, varav i huvudsakskall fördelas på tingsrätterna. Vi tror inte att det blir någonbesparing. Resursfrågan har inte på ett godtagbart sättklarlagts. I detta sammanhang kan påpekas att kostnadernaför domstolsväsendet är relativt blygsamma. Endast några fåpromille av statens utgifter är anslagna till domstolarna. Detär alltså oklart om förslaget verkligen kommer att få sådanaresurssparande effekter som regeringen utgår från. Det ärockså osäkert om de resurser som möjligen frigörs verkligenkommer att få användas (ens delvis) inom domstolsväsendetsram. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition 1996/97:131Prövningstillstånd i hovrätten.