ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02So258 · 1997-10-06 00:00:00 — började den offentliga ekonomin i försvagas och arbetslösheten ökade. minskade antalet sysselsatta med 545 000 personer. ökade befolkningen i de arbetsföra åldrarna med 150 000. Följden blev en kraftig ökning av arbetslösheten. I delar av exempelvis Bergslagen ökade arbetslösheten väsentligt tidigare till följd av strukturrationaliseringar inom näringslivet och har hållit sig på en hög nivå. Andelen förtidspensionerade är också högre i jämförelse med medelvärdena för riket. Forskning kring arbetslöshet och ohälsa har varit begränsad. har dock intresset för arbetslöshetsstudier ökat väsentligt. Men inte minst studier av sambandet mellan abetslöshet och mental hälsa har visat sig ha metodologiska problem. Vid en översikt av forskning i de nordiska länderna drar man dock slutsatser som pekar på att arbetslöshet medför försämrad hälsostatus. Inom genomförs en hälsoenkät som besvaras av en stor del av den vuxna befolkningen. I den senast genomförda enkäten framkom att de invånare som mådde absolut sämst, var långtidssjukskrivna arbetslösa. Denna grupp är inte stor men tar en jämförelsevis stor del av sjukvården i anspråk. Med utgångsläge från de studier som gjorts inom förbereds en fortsatt utredning av de arbetslösas situation i norra och södra . Trots att redan gjorda undersökningar talar för att många arbetslösa har en sämre hälsosituation än den övriga befolkningen saknar de arbetslösa tillgång till förebyggande insatser. De saknar stöd för förändring av hälsovanor som t ex tobaksavvänjning och regelbundna hölsoundersökningar som kommer de flesta inom den arbetande befolkningen till del i form av företagshälsovård. Situationen är i stort sett likartad för långtidssjukskrivna som lämnar och blir förtidspensionerade. Kontakt med hälso- och sjukvården sker först när den dåliga hälsosituationen redan är etablerad. Vi motionärer anser att det av det anförda finns starka skäl som talar för att genom förebyggande hälsoarbete förbättra de arbetslösas hälsosituation. Ansvaret för verksamheten med förebyggande hälsoarbete bör som vi ser det lämpligen kunna läggas på arbetsförmedlingsnämnderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förebyggande hälsoarbete för de arbetslösa.
mot · GL02So260 · 1997-10-06 00:00:00 — Helt klart finns ett samband mellan kostvanor och risken för vissa typer av sjukdomar som diabetes, hjärt- och kärlsjukdomar och ledsjukdomar. Då samhället förorsakas betydande kostnader för att vårda sjuka som fått sjukdomar till följd av fetma eller kraftig övervikt så kan inte fetma betraktas som annat än en sjukdom. Att vifta bort problemet med att det i de flesta fall är självförvållat minskar inte vårdkostnaderna. räknar med att så många som 250 000 personer i lider av fetma och att så många som av befolkningen lider av övervikt. För den som har svårt att komma till rätta med kraftig övervikt är det inte bara ett hälsoproblem utan kan också leda till diskriminerande behandling i arbetsliv och i det sociala umgänget. Sjukfrånvaro till följd av fetmarelaterade sjukdomar torde innebära ett väsentligt produktionsbortfall för samhället och en icke önskvärd situation för den enskilde. Det är angeläget att de många människor som drabbas av problem med fetma bemöts med respekt och att samhället lägger ned ökade insatser på att förebygga problemen, istället för att vårda i efterhand. Huruvida detta arbete ska intensifieras genom informationsverksamhet, genom eller i primärvården får bedömas i särskild ordning. Men en god början vore att utreda hur folkhälsoarbetet kan motverka fetma och hur vårdande insatser kan förstärkas. är rehabiliterande överviktsvård koncentrerad till sjukhus i och . Finns det tillräckligt antal rehabiliteringsplatser? Är samhällets insatser effektiva och tillräckliga? Det är två frågor som en utredning bör ge svar på. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning för att minska samhällets kostnader och enskildas lidande till följd av fetmarelaterade sjukdomar.
mot · GL02So262 · 1997-10-06 00:00:00 — Ökad satsning på folkhälsan Friskvård istället för sjukvård är ett mycket bättre sätt att hjälpa människor till ett fullgott liv. Det är de flesta överens om. Det finns i dagens samhälle också en väl uppbyggd organisation kring friskvårdssatsningar. Det finns också många friskvårdsanläggningar som gymnastikhallar och simanläggningar. Tyvärr drabbas vi människor ändå av sjukdomar i olika skeenden i livet. Den medicinska vården är då oumbärlig. Vid en sjukrehabilitering förekommer det ofta att människor blir tillrådda att träna sin kropp på olika sätt som ett komplement till annan vård. Detta är en vällovlig åtgärd men människor förhindras genom att de anser sig inte ha råd att på ett effektivt sätt nyttja friskvårdsanläggningar. För att komma till rätta med det borde en av läkare ordinerad träning berättiga till ekonomisk ersättning inom nuvarande högkostnadsskydd för medicinsk hjälp. Denna åtgärd torde inte totalt sett bli kostsammare för samhället, då man får ett snabbare tillfrisknande. Människor måste kunna få hjälp för sina medicinska behov genom att kunna utnyttja fler friskvårdsområden. Det kan t. ex. gälla simning, styrketräning och gymnastiska övningar i anläggningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högkostnadsskyddet kopplat till friskvårdssatsningar.
mot · GL02So263 · 1997-10-06 00:00:00 — Regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag att förutsättningslöst analysera och lämna förslag till hur läkemedelsdistributionen bör organiseras och regleras för att målet med en rationell läkemedelsförsörjning skall uppnås och befolkningens behov av säkra och effektiva läkemedel till lägsta möjliga samhällskostnad skall kunna tillgodoses. Uppdraget omfattar distribution av läkemedel för såväl människor som djur. Den särskilda utredaren kommer att lämna sitt förslag . Vid bolagsstämma framförde regeringen att Apoteksbolaget måste vidta åtgärder för att minska kostnaderna inom bolaget med för . Kostnadsminskningarna förutsätts genomföras inom ramen för gällande avtal mellan staten och bolaget. regeringen framförde sitt besparingskrav till Apoteksbolaget tillsände bolagets verkställande direktör till och en skrivelse med förslag på möjligheter att reducera kostnaderna i Apoteksbolaget; ett förslag som inte behandlats i bolagets styrelse, inte förankrats i organisationen eller MBL-behandlats, vilket också redovisas i skrivelsen. I skrivelsen uttalas att det finns utrymme att spara och att p.g.a. bolagets struktur ligger huvuddelen av kostnadsreduktionen i neddragning av antalet anställda. Vi anser att Apoteksbolagets ledning och regeringen borde ha avvaktat resultatet av den pågående utredningen innan de lägger sina förslag och krav på besparingar. Regeringsbeslutet borde också föregåtts av en konsekvensanalys där besparingen och personalminskningen vägts mot samhällsnyttan och kostnaderna för motsvarande platser i arbetskraftsreserven (= arbetslöshetskön). Vi anser också att apoteksledningen borde sökt andra lösningar än avveckling av arbetstillfällen och försämrad service för äldre och sjuka. Från farmaceuterna finns det ju förslag till stora besparingar, som inte medför försämrad service, minskad tillgänglighet och avveckling av viktiga arbetstillfällen. Vi är rädda att de här nedläggningarna i förlängningen skall leda till läkemedelsförsäljning i livsmedelsaffärer och på bensinmackar. En utveckling som vi motsätter oss. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att avvakta med besparingskraven i Apotektsbolaget tills pågående utredning slutförts och en konsekvensutredning genomförts.
mot · GL02So264 · 1997-10-06 00:00:00 — Reumatism är en av de fyra största folksjukdomarna i . Den drabbar människor i alla åldrar och är mer eller mindre kronisk. Det är viktigt att kunskap om sjukdomen och möjlighet till lindring och bot ges tillräckliga resurser. Reumatologin är som självständig medicinsk specialitet relativt liten och ung. finns endast fyra professurer, universiteten i och saknar dessa. Som en naturlig följd av detta finns inte heller gott om andra forskningstjänster. Detta är ett problem eftersom forskning som sådan ofta utgör en god bas för påbyggnadsutbildning och vidareutbildning för övriga personalkategorier inom hälso och sjukvården. har i en studie undersökt vilka samhällsekonomiska effekter som uppstår vid reumatiska sjukdomar. Rapporten visar på att de indirekta kostnaderna för sjukdomen är nio gånger så höga som de direkta. Förutom det lidande som sjukdomen åsamkar såväl sjuka som anhöriga, innebär sjukdomen således också betydande kostnader för samhället i stort. När det gäller frågan om antalet specialister, reumatologer, så har gjort en studie , Reumatologi i länssjukvården, som utarbetats av en arbetsgrupp reumatologer. Denna studie är upplagd som en kartläggning av länssjukvårdens reumatikervård dess organisation, verksamhetsinnehåll och resursbehov. I samband med att denna studie presenterades gjorde en kartläggning. Denna kartläggning visade att det fanns 141 reumatologer i tjänst inom svensk reumatikervård. Programmet hade i sin rapport uttryckt ett minimiresursbehov om 216 reumatologer. Behoven är alltså mycket dåligt tillgodosedda. Mot denna bakgrund är det tydligt att reumatologin behöver förstärkas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reumatologin.
mot · GL02So265 · 1997-10-06 00:00:00 — Fåret , som tillkom genom en kloning av en cell från hennes "mamma", har ställt mänskligheten inför anade problemställningar. Det är möjligt att skapa genetiskt lika individer till nu levande människor, med de hisnande risker för missbruk som denna nya teknik medför. Hela det demokratiska samhället är överens om att kloning av människor är oacceptabel. Svensk lagstiftning är emellertid inte tydlig på denna punkt, eftersom tekniken är helt ny. Enligt 4 § lagen (1991:115) om åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med befruktade ägg från människa är det förbjudet att i en kvinna föra in ett befruktat ägg som varit utsatt för försök i forsknings- eller behandlingssyfte, likaså gäller förbudet om ägget före befruktningen varit föremål för manipulation. Om kloningen utförs, som med , genom att man för in en främmande cellkärna i en "tömd" obefruktad äggcell, så är inte lagen tillfredsställande formulerad för att förbjuda detta. Lagen talar specifikt om befruktade ägg. Här behövs ett förtydligande i lagstiftningen. Det är också mening. I rapporten befruktning () bör enligt rådet lagen förtydligas och innehålla ett uttryckligt förbud mot kloning av människa. Medicinsk-etiska rådets förslag är remissbehandlat och kan därför begära ett lagförslag från regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett lagförslag om förbud mot kloning av mänskliga celler. Skånberg (kd)
mot · GL02So266 · 1997-10-06 00:00:00 — Under riksting i blev vi uppvaktade av där man lyfte fram vikten av god rehabilitering. På liknande sätt har övriga partier blivit uppvaktade i samband med partistämmor och kongresser. Informationen var utomordentligt värdefull och får inte nonchaleras. Det är bra att vi som beslutsfattare får möta företrädare med god kunskap och erfarenhet av olika områden. För oss är kunskapen viktig för att vi ska kunna göra riktiga bedömningar och prioriteringar. I mitt hemlandsting län stred under förra årets budgetarbete för att skulle bibehålla resurserna för extern rehabilitering. Ett krav som reumatikerförbundet och övriga handikapprörelsen framhöll som mycket angeläget. En majoritet beslutade dock att skära ner anslaget för extern rehabilitering med vad gäller primärvårdens budget, vilket innebär att tre fjärdedelar av det totala anslaget försvinner. En miljon svenskar lider av reumatisk sjukdom. Det är därmed en av våra största folksjukdomar. För att lindra sjukdomsförloppet och begränsa funktionsnedsättningar är det oerhört betydelsefullt med en tidig diagnos, rätt behandling och rehabilitering. I behandling och rehabilitering utgör och den specialkompetens som finns där ett viktigt komplement till landstingens verksamhet. Därför är det oroande om man genom sparbeslut utestänger de enskilda patienter som har behov av denna specialkompetens från behandling. Vidare är det oroande om kompetensen urholkas genom att landstingen ej tar till vara den kunskap och behandlingsmodell som exempelvis finns på . kan denna form av besparing och urholkning av kunskap bli kostsam både för samhället och de reumatiskt sjuka. Samhällets kostnader för reumatiska sjukdomar har av medicinsk teknologi vid beräknats till . Samhällets kostnader för aktiva vårdinsatser som sjukvård, rehabilitering och mediciner står för en mindre del av den totala kostnaden, ca . De passiva kostnaderna, dvs sjukskrivning och förtidspension, tillåts kosta . En större satsning på forskning skulle kunna minska kostnaderna dramatiskt och undvika onödigt lidande. Reumatism är en av de fyra stora folksjukdomarna i . Trots detta satsar staten av de totala forskningsinsatserna på den reumatologiska forskningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av de rehabiliteringsanläggningar som drivs bl.a. av , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av att ge den reumatologiska forskningen högre prioritet.
mot · GL02So269 · 1997-10-06 00:00:00 — Anmärkningar rörande vissa åtgärder, felaktiga, obefogade och uteblivna anmälningar vad avser anmälan till socialnämnd, anmälan till länsstyrelse om körkort, anmälan till enligt och anmälan till polis om hinder för innehav av skjutvapen kan enligt utslag av Regeringsrätten inte prövas av , eftersom det inte räknas som vård. Gränsen mellan vad som är vård eller inte vård tenderar att bli alltmer flytande. Av det skälet och för den enskildes rättssäkerhet anser vi att frågan om Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds prövningsrätt i sådana ärenden bör utredas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds prövningsrätt i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02So271 · 1997-10-06 00:00:00 — Det är läkare, distriktssköterska, tandläkare, tandhygienist och veterinär i som har rättigheten att skriva recept på mediciner som är receptbelagda. Vi ser med oro på den prisutveckling som sker av läkemedlen och att apotekaren inte har rätt att byta ut ett visst preparat som är föreskrivet på recept, mot ett synonympreparat som har identisk substans och verkan mot den åkomma som patienten sökt för hos läkaren. I många fall skriver läkaren av viss vana ut preparat som är dyrare, trots att det inte finns någon motivering för att det läkemedlet skulle ge större effekt på hälsotillståndet än synonympreparatet. Om det i receptet anges en möjlighet för apotekare att med receptutskrivarens tillåtelse, kunna ändra till ett annat, mindre kostnadskrävande synonympreparat, skulle det utan men eller risk för patienten spara stora samhällsresurser. De sparade resurserna kan då utnyttjas på andra håll inom den ansträngda offentliga landstingssektorn. Att det med en enkel ruta på receptet, där receptutställaren ger sin tillåtelse att ändra till synonympreparat för den ansvarige apotekaren, skulle ge stora besparingar råder ingen tvekan om. Det finns en möjlighet för läkaren att genom ett tillägg i texten på receptet ge den tillåtelsen, men det görs sällan på grund av att receptutställaren inte är medveten om möjligheten. Genom en sådan enkel åtgärd som att skapa en x-ruta på receptet så ger man läkaren och apotekaren valmöjligheten till ett billigare alternativ, utan att det påverkar behandlingsresultat, eftersom det alltid förblir den som skriver ut receptet som avgör valets betydelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utformningen av receptblanketten.
mot · GL02So272 · 1997-10-06 00:00:00 — De senaste årens besparingar, ny läroplan och nya arbetssätt har inneburit stora förändringar och en viss turbulens i skolan. Behovet av elevvårdande funktioner har blivit större, men de människor som skall betjäna eleverna har hellre tenderat att bli färre. Skolkuratorer och skolpsykologer har fått lägre tjänstgöringsgrad eller försvunnit helt, skolhälsovården finns kvar om än i något bantad form. Skolsköterskan finns regelbundet tillgänglig för elever och föräldrar, skolläkaren finns mer eller mindre som konsult. Skolhälsovården skall ses som en rättighet och ett erbjudande till föräldrar och barn. Elever söker ofta av medicinska skäl som hudbesvär, infektioner och menstruationsbesvär, nu i ökad utsträckning av rent psykosociala skäl. saknar många barn vuxenkontakter och för många är skolhälsovården en trygghetssymbol och skolsköterskans tystnadsplikt är högt värderad. Vaccinationer och rökavvänjning är områden där skolsköterskan har ett viktigt förebyggande arbete. Där finns det dock onödiga hinder. Skolsköterskan har helt eget vaccinationsansvar och kompetens, men får inte göra vaccinationsbeställningar. Hon arbetar ofta tillsammans med lärare med rökavvänjning, och förskrivningsrätt för rökavvänjningsmedel borde ges skolsköterskan. Samma gäller läkemedel för barn och ungdomar med medicinska handikapp som astma och allergi. Dessa har som regel egen behandlande läkare, men behöver förnyelse av recept t ex eller förnyade recept för eksembehandling. fick sjuksköterskor med vidareutbildning till distriktssköterska förskrivningsrätt för ett begränsat antal läkemedel. Denna är knuten dels till en åtta poängs utbildning i farmakologi dels en anställning som distriktssköterska. Denna förskrivningsrätt gäller inte skolsköterskor. Många skolsköterskor har distriktssköterskeutbildning och kontakter med primärvården genom sommarvikariat där de har viss förskrivningsrätt. Eftersom förskrivningsrätten är knuten till funktion, inte till kompetens, kan inte skolsköterskan dra nytta av sin kompetens. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den utbildning i farmakologi som förutsätts för förskrivningsrätt görs tillgänglig för skolsköterskor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förskrivningsrätt till skolsköterskor för ett begränsat antal läkemedel.
mot · GL02So273 · 1997-10-06 00:00:00 — Vi läser praktiskt taget i tidningarna om ökande köer till sjukvård och om vårdföreträdarnas problem med att finna tid och former för att tillmötesgå patienternas önskemål om snabbare omhändertagande och mer personlig kontakt och omvårdnad. som den debatten pågår, förskjuter regeringen vårdens ofta mest erfarna och kompetenta företrädare, de äldre privatpraktiserande läkarna, som har gedigna erfarenheter, hög specialistkompetens och därtill större möjligheter att erbjuda den kontinuitet och personliga omvårdnad som efterfrågas. Dessa läkare förskjuts inte för att de anses vara inkompetenta, inte för att de missköter sin yrkesutövning, de förskjuts från vården enbart för att de fyllt . som människor tvingas stå i allt längre köer till sjukhus och vårdcentraler, förskjuts genom en lag de mest erfarna vårdgivarna, våra äldre privatpraktiserande specialister, som skulle kunna ge många av de köande den vård de efterfrågar. Detta kan inte vara rimligt. Vilka skäl låg då bakom den lagstiftning som säger att landstingen inte får lämna ersättning till denna läkargrupp? Jo, att det blir för dyrt på landstingen! Kostnaden för de privatpraktiserande läkarna är låg. De svarar för av den totala sjukvårdskostnaden och tar hand om av öppenvården. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar upphäva lagen som förhindrar landstingen att ge privatpraktiserande läkare ersättning för den vård de utför i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02So274 · 1997-10-06 00:00:00 — Svensk sjukvård håller hög standard. Men det finns också stora problem. Ett av de stora är att sjukvårdsköerna kommit tillbaka och ett annat är finansieringen. införde den borgerliga fyrpartiregeringen tillsammans med landstingen en vårdgaranti. Det innebar att patienterna inte skulle behöva vänta mer än högst på ett antal angivna behandlingar. Vårdgarantin lyckades väl, köerna minskade drastiskt. Socialdemokraterna avskaffade, efter sitt regeringstillträde, denna garanti, i ett läge där köerna snabbt ökade igen. har vårdgarantin ersatts med en "besöksgaranti", som inte säger något om hur länge en patient skall behöva vänta på behandling, bara hur länge man skall behöva vänta på en första läkarkontakt. Köerna har ökat dramatiskt sedan regeringsskiftet. Vid det senaste årsskiftet väntade mer än 13 000 patienter inom de gamla vårdgarantiområdena. , , är situation ännu värre. Det kan bli bättre Flera experter, bland annat i anslutning till HSU 2000, har visat att det är möjligt att genom bättre resursutnyttjande och planering minska kostnaderna utan att det påverkar vårdens innehåll snarare tvärtom. Från de borgerliga åren 19911994 vet vi också att det var fullt möjligt att sätta patienternas intressen i centrum, med ökad valfrihet och vårdgaranti, som landstingen sparade och blev mer effektiva. Det gick då och det skulle gå att göra igen. Det är inte bara otur som gör att köerna växer när Socialdemokraterna sitter vid makten. De problem vi ser är resultatet av dålig politik. Patienter med vårdgarantidiagnos som väntat mer än tre måndader En annan hälsoförsäkring skulle radikalt öka möjligheterna att ge alla rätt till vård och rätt att söka den vården hos den vårdgivare som kan erbjuda detta, oavsett om det är i privat eller offentlig regi. Det skulle inte finnas något utrymme för ransonering av tillgången på vård genom köer den vårdgivare som ägnar sig åt sådant skulle snabbt märka att patienterna då väljer att söka sig någon annanstans. Svensk sjukvård behöver en ny finansieringslösning. En allmän obligatorisk hälsoförsäkring löser inte automatiskt alla sjukvårdens problem, men den ger betydligt bättre förutsättningar än dagens system. Den tar till vara resurserna, stimulerar effektivitet genom konkurrens och mångfald i producentledet. Det offentliga stödet utformas neutralt i förhållande till olika vårdgivare. De vårdanställda får mer än en arbetsgivare att välja på. Och framför allt patientens behov sätts i centrum som vårdens resurser öronmärks så att de inte kan användas till annat. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ny vårdgaranti inom sjukvården i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär förslag om en allmän obligatorisk hälsoförsäkring i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02So275 · 1997-10-06 00:00:00 — höjdes den s.k. självrisken i tandvårdsförsäkringen från till . Parallellt höjdes också tandvårdstaxan . Den senare höjningen har en relativt låg effekt på vårdkostnaden. I och med självriskhöjningen kommer däremot beräknade av de vårdbehövande att hamna utanför försäkringen. De återstående av de vårdbehövande, som har det största behovet av tandvård, kommer att erhålla kraftigt höjda kostnader. Speciellt hårt drabbas äldre personer med låga pensioner och dålig tandstatus. Trots att tandvårdsförsäkringen urholkats tycks de flesta prioritera sin tandvård. En rapport, framlagd av , visar dock att många pensionärer med låga pensioner måste avstå från att gå till tandläkare av ekonomiska skäl. De som har dåliga tänder utan bakomliggande speciell sjukdomsorsak måste bekosta sin tankvård enligt gällande regler. Högkostnadsskyddet i tankvårdsförsäkringen behöver ses över. Tandvården står historiskt utanför den allmänna sjukvården trots att dåliga tänder i hög grad påverkar det allmänna hälsotillståndet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av högkostnadsskyddet i tandvårdsförsäkringen för pensionärer i enlighet med vad som anförts i motionen.