ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02So236 · 1997-10-06 00:00:00 — Ett viktigt steg för att förbättra folkhälsan, minska onödig sjukhusvård och onödigt lidande, är en förbättrad och säkrare läkemedelsanvändning. Ett viktigt steg är att genom avtalet mellan staten och Apoteksbolaget utreda möjligheten att erbjuda kunder en frivillig anslutning till läkemedelsprofil. En modell som är obligatorisk i , och . Idén med läkemedelsprofil framförs i av och är en arbetsmetod som ökar möjligheten för farmacevter att ge effektiv och säker information till läkemedelskonsumenterna. De har studerat hur man arbetar med läkemedelsprofiler i andra länder, bland annat på apotek i , där man har lång erfarenhet av metoden. De har sedan utvecklat en svensk modell för läkemedelsprofiler. Läkemedelsprofilen innebär att man på ett smart card, som apotekskunden själv förfogar över, lagrar viktig information om kunden. Förutom personuppgift kan där finnas information om bl a längd, vikt, handikapp, operationer, allergier, läkemedel som ger obehag, om kunden är rökare, vegetarian, kör bil, dricker kaffe... Där ska också finnas angivet läkare och vårdgivare. Det här är information som är viktig att känna till vid kundens läkemedelsköp och ger följande fördelar: Det blir lättare att upptäcka läkemedelsinteraktioner (när två eller flera läkemedel negativt påverkar varandra). Det blir lättare att upptäcka över/undermedicinering. Risken för läkemedelsförgiftning minskar. Onödiga biverkningar/bieffekter kan undvikas. Möjligheten att bedöma reaktion-läkemedel-livsstil ökar. Bättre uppföljning av läkemedelsanvändningen. Snabbare tillfrisknande för läkemedelskonsumenten. Att ta fram en läkemedelsprofil på kunder är en konkret åtgärd som gagnar den enskildes hälsa och livskvalité som den spar pengar åt samhället. Det finns undersökningar som visar att av vårdplatserna inom den slutna vården upptas av patienter som felmedicinerats. Det här är ett förslag som bygger på frivillighet och kan komma att betyda mycket för folkhälsan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utreda möjligheten att erbjuda apotekens kunder en frivillig anslutning till ett system med läkemedelsprofiler.
mot · GL02So237 · 1997-10-06 00:00:00 — När disciplinär åtgärd i sjukvården är aktuell kan anmälan göras till (), förutom av , av patient eller nära anhörig. kan då bara vidta åtgärd mot den som är anmäld. Om anmälan göres till ansvarig sjukvårdspersonal, kan ge eventuell disciplinär åtgärd till den som är ansvarig. Patienter och anhöriga känner inte till detta och anmälan gäller då den eller de tror är ansvariga. Detta leder ofta till att anmälan avser fel person. Genom att förtydliga detta ges här en fallbeskrivning: Ett diabetesbarn vårdades på en barnpsykiatrisk klinik. Barnet var i psykiskt dåligt skick, vilket starkt påverkade diabetessjukdomen som blev allt sämre. blev jourhavande läkare på barnmedicinska kliniken upprepade gånger kontaktad av barnpsykiatriska kliniken. Läkaren i fråga vägrade att ta över barnet och nekade också att se eller undersöka barnet. Slutligen transporterade personalen på barnpsykiatriska kliniken, utan att fråga, över barnet till barnmedicinska kliniken. Barnet var så dåligt att intensivvårdsavdelningen på sjukhuset övertog barnet som överlevde. Anmälan av fadern till lämnades utan åtgärd då den endast gällde personal på barnpsykiatriska kliniken (som ej gjort något fel) och ej läkaren på barnmedicinska kliniken. Sådana situationer är inte ovanliga och är klart otillfredsställande. Inte bara för patienter och anhöriga utan även av etiska skäl. De utredningar och bedömningar som gör, har likheter med polisens verksamhet. Men inom polisen utreder man inte bara den anmälde, utan när denne är oskyldig fortsätter utredningen tills man hittar den skyldige. Så sker inte vid anmälan till . Om den anmälde inte är skyldig läggs utredningen ned även om annan vårdpersonal begått uppenbara fel. Denna del av verksamhet är otillfredsställande för rättsmedvetandet, och vi föreslår att bestämmelserna ändras till att varje anmälan till skall formuleras att gälla ansvarig sjukvårdspersonal. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att bestämmelserna vad avser anmälan till skall gälla ansvarig sjukvårdspersonal.
mot · GL02So238 · 1997-10-06 00:00:00 — Allt fler människor med olika smärtproblem väljer akupunkturbehandling. Behandlingen är enligt vetenskap och beprövad erfarenhet en behandlingsform som har godkänts av för smärtlindring. Den som behandlas med akupunktur av legitimerade läkare och legitimerade sjukgymnaster betalar oftast en reducerad avgift. Detta beror på att legitimerade läkare och sjukgymnaster är anslutna till . Om en legitimerad sjuksköterska med exakt samma akupunkturutbildning utför denna behandling, måste vederbörande ta ut en faktisk kostnad av den hjälpsökande. Anledningen är att legitimerade sjuksköterskor ej har rätt att anslutas till . Ett fåtal legitimerade sjuksköterskor har lyckats att teckna vårdavtal med , vilket sällan sker beroende på landstingens dåliga ekonomi. Mot bakgrund av ovanstående borde även legitimerade sjuksköterskor få möjlighet att ansluta sig till , så att fler människor på samma villkor kan få hjälp vid smärttillstånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag så att legitimerade sjuksköterskor jämställs med annan legitimerad personal och därmed kan anslutas till .
mot · GL02So239 · 1997-10-06 00:00:00 — Reumatism är en folksjukdom. Det finns ungefär en miljon reumatiker i . Det finns ett 80-tal reumatiska diagnoser exempelvis artros, förslitningsreumatism, mjukdelsreumatism, företrädesvis fibromyalgi. Det finns en uppfattning om reumatism, likt andra folksjukdomar, att den är svår att bota och att påverka, att den drabbar mest äldre kvinnor och att den är en del av åldrandet. Vi vet att verkligheten är en annan. Molekylärmedicinsk forskning har gjort det möjligt att studera immunsystemet i detalj och modern forskning har visat att åldrandet inte är en sjukdom. Det är däremot reumatism, och kan mycket göras för att lindra och uppskjuta sjukdomens utveckling. Förutsatt att åtgärderna sätts in på ett tidigt stadium. Alla reumatiska diagnoser drabbar även barn och det finns många som till och med får sina liv förkortade på grund av reumatiska diagnoser. Förutom det lidande som sjukdomen åsamkar såväl sjuka som anhöriga leder detta också till stora kostnader för samhället. har låtit göra en samhällsekonomisk studie vid hälsouniversitet. Den visar att de reumatiska sjukdomarna kostar samhället . Av dessa kostnader är det som är aktiva pengar i form av vård, mediciner och forskning. De resterande är pensioner, sjukbidrag, sjukskrivningar och produktionsbortfall. Denna studie är ett bra exempel på hälsoekonomisk forskning. Genom denna forskning finns det mycket av både pengar och lidande att spara genom att visa på hur man skulle kunna använda samhällets resurser på ett mer aktivt sätt men även mer effektivt både för samhället och den enskilde individen. Därför vore det angeläget att på olika sätt stimulera och uppmuntra den hälsoekonomiska forskningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hälsoekonomisk forskning.
mot · GL02So242 · 1997-10-06 00:00:00 — Användningen av amalgam som tandfyllningsmaterial har kritiserats och debatterats i . beslutade om en målsättning att användningen av amalgam skulle avvecklas , men allt talar för att användningen kommer att fortgå. Problem med ersättningsmaterial, både vad gäller kostnader och kvalitet, har varit ett skäl till fördröjningen. Därtill har den stora oenigheten inom professionen om amalgamets hälsorisker medverkat till fördröjningen. Ambitionen att helt reducera amalgamanvändningen finns förvisso, men den varierar över landet. Vissa landsting arbetar i princip helt amalgamfritt, medan andra fortfarande använder amalgam. Mot bakgrund av de hälsorisker som amalgamfyllningar sannolikt innebär för vissa personer är det av största vikt att barntandvården upphör med amalgamanvändning. Detta bör ges regeringen till känna. Det råder oenighet kring vilka ersättningsmaterial som är lämpligast i stället för amalgam. Keramer och guld anses allmänt för dyra och inte alltid ändamålsenliga, medan plastbaserade material har visat sig ge problem med allergier för tandvårdspersonal. Det krävs uppenbarligen utökade ansträngningar för att finna bättre lämpade material, och för att detta ska vara möjligt behövs mer forskning inom området. Detta bör ges regeringen till känna. Flera tandläkare arbetar amalgamfritt och vid ett antal ställen finns därtill kliniker för behandling av amalgamrelaterade besvär. Flera av dessa ger en kritisk bild av hur ansvarig myndighet, , ofta försvårat såväl avvecklingen av amalgamet som saneringsåtgärder på området. Den omdebatterade skriften Blir man sjuk av amalgam, som producerade, har tidigare nämnts i riksdagsmotioner som exempel på hur en ensidigt sammansatt expertgrupp fick stort utrymme att i princip avfärda alla risker med amalgamanvändning. På motsvarande sätt har även arbetsgrupper på området kritiserats, samt granskningen av verksamheten vid amalgamenheten vid akademiska sjukhus. Det är förvisso inte uppgift att ta ställning till hur en enskild myndighet ska agera, däremot infinner sig frågan om inte tillräckligt mycket uppgifter nu framkommit för en granskning i ärendet. En granskning som har till uppgift att närmare analysera orsakerna till amalgamförbudets försening och agerande i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upphörandet av amalgamanvändning inom barntandvården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mer forskning kring ersättningsmaterial, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om .
mot · GL02So245 · 1997-10-06 00:00:00 — Folkhälsoprogram vid sjukdomar i rörelseorgan I anslutning till Nordiska presenterade i ett handlingsprogram betitlat Handlingsplan for forebyggelse af muskel- og skeletsygdomme. Underlaget till programmet hade beretts av for Klinisk Epidemiologi (DIKE), som bl.a. genomfört kartläggning av sjukdomsförekomsten, inventering av försöksverksamhet och forskning, seminarier för erfarenhetsutbyte m.m. Det danska handlingsprogrammet är tvärsektoriellt eftersom man insett att det förebyggande arbetet inte endast kan vara en fråga för hälso- och sjukvården. Bakom programmet står därför också , , och . Detta handlingsprogram koncentrerar sig på fyra huvudområden såsom folkhälsoinformation, barn och ungdomar, förebyggande åtgärder som ett led i behandlingen samt arbetslivet. Dessutom förutsätts lokala initiativ av kommuner och landsting. Programmet är således både handlingsinriktat och har en tydlig helhetssyn på denna problematik. Även i är sjukdomar i rörelseorganen ett stort problem både för de drabbade och för samhällsekonomin i stort. Skador i rörelseorgan står för en mycket stor andel av kostnaderna inom socialförsäkringen. medicinsk teknologi (CMT) vid har i 1995:9 Samhällsekonomiska aspekter på reumatisk sjukdom visat att samhällskostnaden är ca penningvärde. De indirekta kostnaderna är därtill nio gånger så höga som de direkta. Mot denna bakgrund torde det vara mycket angeläget att vi även här i utarbetar ett folkhälsoprogram för sjukdomar i rörelseorganen. Vi föreslår att detta sker möjligt och att den danska modellen härvidlag kan tjäna som föredöme. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om folkhälsoprogram vid sjukdomar i rörelseorganen.
mot · GL02So246 · 1997-10-06 00:00:00 — Avgifter för pensionärers sjukhusvård I budgetpropositionen 1997/98 utgiftsområde 9 föreslår regeringen att sjukvårdshuvudmännen övertar administrationen av avgifterna för pensionärernas sjukhusvård. Dessa administreras av försäkringskassorna. Omläggningen innebär att huvudmännen själva debiterar och uppbär avgifterna. Vi anser det onödigt och kostnadskrävande att sjukvårdshuvudmännen ska bygga upp en administration för en ny verksamhet. Dessa uppgifter sköts av försäkringskassorna. Förslaget försvårar också för sjukvårdshuvudmännen att införa lägre avgifter för de sämst ställda pensionärerna, något som flera landsting diskuterar. Försäkringskassorna administrerar förutom avgifterna för pensionärernas sjukhusvård, pensioner och bostadstillägg för pensionärerna utom det särskilda bostadstillägget. Försäkringskassorna har således redan uppgifter om pensionärernas ekonomi. Vi föreslår därför att det ges en möjlighet för landstingen och försäkringskassorna att teckna en frivillig överenskommelse att försäkringskassorna även i fortsättningen ska kunna administrera pensionärernas avgifter för sjukhusvård. Landstingen ersätter då försäkringskassorna för den arbetsuppgiften. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att teckna en frivillig överenskommelse mellan landstingen och försäkringskassorna.
mot · GL02So247 · 1997-10-06 00:00:00 — Manlig omskärelse har på nytt aktualiserats då en svensk domstol frikänt en man som utan bedövning omskurit 6 småpojkar. Frikännandet grundar sig på föräldrarnas medgivande om att ingreppet får ske utan bedövning. Frågan om manlig omskärelse i borde ytterligare belysas av en utredning som tillsätts av regeringen. Uppdraget skulle omfatta kartläggning av omfattning och tillvägagångssätt och ge svar på vilka som utför ingreppen, i vilken ålder de barn är som omskärs och vilka risker dessa barn kan utsättas för. En utredning skulle ge mer kunskap om manlig omskärelse i och underlätta en vidare diskussion i ämnet. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om förekomsten av manlig omskärelse i .
mot · GL02So252 · 1997-10-06 00:00:00 — Informationsskyldighet för hälso- och sjukvården Vi kan konstatera att missbruk av alkohol och narkotika ökar bland ungdomen. Det är en allvarlig utveckling som i många fall leder till utslagning och brottslighet. Samhället och föräldrarna måste stävja missbruket på ett tidigt stadium så att de drabbade kan komma ur sitt missbruk innan de på allvar fastnar i träsket. Ett problem som många föräldrar delar är att de inte upptäcker missbruket på detta tidiga stadium. Vi har många exempel där föräldrarna inte upptäckt exempelvis haschmissbruk . Enligt polislagen skall den som omhändertas enligt § 12 skyndsamt överlämnas till vårdnadshavare eller . I dessa fall får nästan undantagslöst föräldrar eller vårdnadshavare information om händelsen och vid brott också delta i utredningen. I fall då en ungdom kommer till sjukhus på grund av sitt missbruk, akut eller av drogrelaterade sjukdomar, är informationsskyldigheten inte lika klar. Det kan antas att sekretessreglerna tillämpas hårdare när ungdomarna närmar sig 18-årsåldern. Det har inträffat att hälso- och sjukvården inte informerar vårdnadshavaren därför att lagstiftningen inte är klar på området. Konsekvenserna blir att missbruket kan fortsätta utan vårdnadshavarnas kännedom. Det är därför angeläget att lagen tydligt anger att då minderåriga besöker sjukvården i ovan nämnda fall, skall om synnerliga skäl inte föreligger vårdnadshavaren informeras om det inträffade. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om informationsskyldighet för hälso- och sjukvården vid behandling av unga alkohol- eller narkotikapåverkade.
mot · GL02So253 · 1997-10-06 00:00:00 — infördes Ädelreformen som gav kommunerna det samlade ansvaret för all äldrevård. Dock kom läkarna att fortsatt höra till landstingen. Effekterna av detta blev att den fasta läkartillgången på många sjukhem minskade eller helt upphörde, eftersom man inte var klar över hur man administrativt skulle lösa denna fråga. Den husläkarlag som trädde i kraft har inte bidragit till att lösa problemet med ett fast läkaransvar på varje sjukhem. I takt med de neddragningar i akutsjukvården i form av färre vårdplatser och kortare vårdtider som den ekonomiska situationen har lett till, har kommunerna i sina äldreboenden fått ta hand om allt sjukare patienter. Som situationen är kan sjukhemmet inte ses som ett äldreboende. Merparten av de gamla som bor där är i behov av kvalificerad medicinsk vård. Ansvaret för denna vård vilar på den medicinskt ansvariga sköterskan. Många av dessa Masar har vittnat om det alltför tunga ansvar de då får bära. Avsaknaden av en för sjukhemmets samtliga patienter ansvarig läkare med en medicinsk helhetssyn har gjort att kvaliteten i det medicinska omhändertagandet har försämrats, något som påtalats i samtliga utvärderingar av Ädelreformen. Till detta kan läggas det faktum att utan ansvarig läkare får inte den övriga vårdpersonalen den handledning, utbildning och det stöd i sitt löpande arbete, som är en förutsättning för en god verksamhet. När ovanstående brister framförts, har man varje gång hänvisat till att detta är en fråga, som måste lösas av berörda parter, det vill säga kommun och landsting. Men kan även i sin femte och sista utvärdering av Ädelreformen konstatera att så ännu inte skett. Jag anser tiden nu vara mogen för att på det sätt regeringen finner lämpligast, måhända i yttersta fall via lagstiftning, säkerställa att god och likvärdig medicinsk vård till alla gamla på våra sjukhem ges genom att tillse att det vid varje sjukhem finns en läkare med geriatrisk kompetens, som har det medicinska helhetsansvaret för vårdplanering och tillsyn för sjukhemmets samtliga patienter och därmed också det övergripande ansvaret för vårdpersonalens stöd och handledning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om läkartillgången på sjukhemmen.
mot · GL02So254 · 1997-10-06 00:00:00 — är det kommunerna som har ansvaret för medicinskt färdigbehandlade psykiskt sjuka patienter. Reformen har ibland kallats för Psyk-ädel, eftersom den på många sätt liknar Ädel-reformen. Psyk-ädel är dock på många sätt betydligt svårare att genomföra än Ädel-reformen. Kommunerna har oftast ringa erfarenhet av psykiatri, till skillnad från vad som var fallet med äldreomsorg, som ju har varit en i huvudsak angelägenhet. efter genomförandet besannades de farhågor man kunde ha för denna psykiatrireform och de negativa effekterna har förstärkts som gått. Patienter skrivs ut från landets psykiatriska kliniker och avdelningar och skickas ut i eget boende. Där riskerar de förutom att ej få adekvat vård också att hamna i isolering, eftersom kommunen inte alltid har kompetens att ordna den omsorg och vård som patienten enligt lagen har rätt till. I storstäderna hamnar många av dessa psykiskt sjuka på gatan som hemlösa. I såväl som och har vi redan fått ett hemlöseproletariat som består av just psykiskt störda patienter. Eftersom vårdhemmen avskaffas och läggs ned och allt för många av de psykiskt sjuka helt enkelt inte klarar att bo på egen hand återstår för många bara gatan och tillfälliga övernattningsställen. Genom kommunaliseringen riskerar detta att förvärras. Vi måste nu lära oss av de misstag som tidigare gjorts under avvecklingen av vårdhem för psykiskt sjuka. Den negativa utvecklingen på detta område för såväl individ som samhälle kan inte tillåtas få fortsätta. Därför bör hos regeringen begära en noggrann uppföljning av kommunaliseringen av psykiatrin så att människor inte hamnar mellan stolarna och dessutom utarbeta ett handlingsprogram för hur man på bästa sätt skall lösa de problem som Psyk-ädel har förorsakat. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av psykiatrireformen.
mot · GL02So255 · 1997-10-06 00:00:00 — Frågan om att inrätta en medicinalstyrelse har aktualiserats i tidigare motioner. har starkt kritiserats för sitt sätt att sköta sitt tillsynsansvar över sjukvården och sin information till allmänheten. Den exempellöst dåliga informationen avseende den nya transplantationslagen och hanteringen av Medanalysaffären är tillräckliga skäl för att ifrågasätta funktion. Ansvarsfördelningen på central nivå är oklar. Även om det finns rent formella kompetensgränser har praxis och arbetsrutiner utformats så att ansvarsgränserna blivit diffusa. Detta gäller inte minst relationerna mellan , och . För att upprätthålla en hög kvalitet i vården behövs förutom patientens rätt att välja läkare och sjukhus en väl fungerande tillsynsmyndighet. Det är därför angeläget att man återinrättar en medicinalstyrelse som med stor vetenskaplig och medicinsk kompetens kan fylla dennna funktion. Det är också än mer angeläget med en medicinalstyrelse än det var när övertog den dåvarande medicinalstyrelsens uppgifter eftersom utveckligen på det medicinska och medicinsk-tekniska området går allt snabbare. Finansiering kan ske med de resurser som frigörs vid som en följd av förslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införandet av en medicinalstyrelse.
mot · GL02So256 · 1997-10-06 00:00:00 — har beslutat att amalgam skall avvecklas senast till 1997. Någon avveckling har trots detta inte skett. Snarare har amalgamanvändningen ökat något . Detta beror främst på att amalgam med nuvarande regler är billigare än andra material för patienten. beslut innebar en frivillig avveckling av flera olika skäl. Det var regeringens sak att åstadkomma avtal med berörda parter. Detta verkar ha misslyckats. bör därför åter ta upp frågan och uppdra åt regeringen att vidta andra åtgärder för att avvecklingen skall komma till stånd. Exempel på sådana åtgärder kan vara korrigeringar i tandvårdstaxan med t ex en miljöavgift på kvicksilver, andra att öka hanteringskraven av kvicksilver och amalgam. borde också kunna ge regeringen i uppdrag att arbeta för ett förbud inom EU för amalgam och annan kvicksilveranvändning. har dessutom beslutat att underlätta för de amalgamsjuka att få rätt vård och annan behandling. Bl a beslutades om att inrätta paragraf 9 i Tandvårdstaxan för att ge personer som är sjuka av amalgam gratis sanering. Trots detta beslut vittnar många patienter om ökade svårigheter att få både gratis sanering och rätt behandling. Det är därför angeläget att ger regeringen ett nytt uppdrag att se över nuvarande regler. Bl a är det angeläget att erkänner amalgamsjuka som diagnos och ger läkarna rätt att sjukskriva amalgamsjuka patienter. Trots att frågan om amalgam kan orsaka sjukdom har diskuterats intensivt har forskningen varit begränsad. De forskare som funnit belägg för att amalgam har negativa hälsoeffekter har mött förvånansvärt stort motstånd och därför inte kunnat genomföra forskningsprojekt i den omfattning som vore önskvärt. Detta är olyckligt och otillfredsställande. För att kunna hjälpa svårt sjuka människor och för att spara kostnader för samhället måste de gemensamma forskningsresurserna fördelas på ett sådant sätt att olika hypoteser får prövas på lika villkor. Särskilt patienternas erfarenheter måste i detta sammanhang tas tillvara. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avveckling av amalgam, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning.