mot · GK02So49 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen grundsyn är att alla människor har sammavärde och att vi har gemensamma grundläggande behov.Människan är aktiv och skapande och vill och kan ta ansvar.Samhället ska garantera en ekonomisk bastrygghet närmänniskor av olika skäl inte kan försörja sig själva. Däremotär det inte samhällets uppgift att garantera att alla kan behålladen högre levnadsstandard de tidigare kanske uppnått.Miljöpartiet anser att regeringens förslag till riksnorm på ettrimligt sätt tillgodoser behovet av likabehandling. Vi villemellertid ifrågasätta delar av den inskränkning ibesvärsrätten som föreslås.Eftersom vi utgår från att människan är aktiv och skapande kan vi inteheller acceptera att rätt till socialbidrag för vissa grupper kan villkoras medpraktik eller annan kompetenshöjande verksamhet.Vi vill också lyfta fram de brister vid omhändertagande avbarn som vi inte anser att propositionen tillräckligt beaktar.Rätten till biståndMiljöpartiet ställer sig bakom förslaget till riksnorm.Rätt till bistånd utan motprestationRegeringen föreslår att kommunerna ges rätt att villkoraförsörjningsstöd för vissa grupper med krav att delta i praktikeller annan kompetenshöjande verksamhet. Det berörungdomar , studerande som saknar försörjningunder ferier och även andra när det anses finnas särskildaskäl. anser att man på frivillig väg, i dialogmellan socialtjänst och klient, kan nå mycket längre. Det ärinte kommunens företrädare som skall bestämma vad som ärkompetenshöjning för mottagare av ekonomiskt bistånd. Detfaktum att större delen av dem som är tänkta mottagare avdenna kompetenshöjning är förändrar inte vårståndpunkt. Kommunerna bör vara tvingade att erbjudanågon form av sysselsättning för såväl unga som äldrebidragstagare. Men individen själv måste ges rätten attbestämma vad han eller hon anser vara kompetenshöjandeoch utvecklande. Historien visar oss att många av de projektsom gjorts med motprestation som krav faller väl ut när dedrivs på frivillig basis, men stupar när någon form av tvånginförs. Socialsekreteraren har en stor del av sin speciellakompetens just i motivationsarbetet.Annat biståndRegeringen föreslår att med annat bistånd skall avsesfärdtjänst, hjälp i hemmet och särskilt boende. Detta innebären reglering i förhållande till gällande lagstiftning. Man harhär tillmötesgått kritik från både kommuner och användareom att nuvarande reglering inte utgjort tillräckligt starktlagstöd för svårt funktionshindrades rätt till erforderligt stödoch service. Detta borde vara en förbättring. Men när detsker som införs, där handikappades behovinte preciseras i försörjningsstödet, kommerbehovsprövningen att ske i förhållande till "skäliglevnadsnivå".Regeringen bedömer det som ytterst osannolikt att en person i verkligtbehov av stöd, vård eller behandling inte skulle rymmas inom en tolkning avdetta begrepp. Detta har emellertid ifrågasatts inom handikapprörelsen. Vianser att man noggrant bör följa hur handikappades behov av extra stödutöver bedöms i förhållande till skälig levnadsnivå.Bistånd i andra fallMed den nya lagen kommer beslut om bistånd till tandvårdsom ej anses som akut, psykoterapeutisk behandling hosannan än vårdgivare, alternativ behandling av missbruk etc.,inte att kunna överklagas. Regeringen bedömer att vadkommunen och en enskild kan ha olika uppfattningar om,främst är en fråga om val av insats eller utformningen avden. Därför hävdar man att det inte är en fråga som lämparsig för juridisk prövning.Miljöpartiet anser att detta grundar sig i en verklighetsfrämmandebedömning. Det höga antalet överklaganden i just sådana mål talar i motsattriktning. Vi anser att denna inskränkning i besvärsrätten är oacceptabel.Socialtjänstens insatser förbarn och ungdomDen relativt långa tradition vi har av att i första hand se tillden enskildes individuella behov har lett tillatt vid frivilliga familjehemsplaceringar ellervid tvångsomhändertaganden enligt LVU fastnat i ettvuxenperspektiv. Det är inte svårt att förstå att bedömningenav föräldrarnas behov hamnar sida vid sida medbedömningen av barnets behov. påverkar dettabeslutet om var barnet skall placeras, och barnets självklarabehov av kontinuitet har ibland fått stå tillbaka för mergrumliga bedömningar av "risken" för nya familjekonflikterom barnet skulle placeras hos släktingar. Och självklart finnsdet fall där släktingar har så infekterade relationer tillvarandra, att barnet utan tvivel skulle få bära ännu mer orooch ges ett ännu tyngre ansvar om barnet placerats hos en avparterna. Barn väcker så starka känslor att de förmår att tafram både det bästa och det sämsta hos oss vuxna.När skall ingripa?När samhället får starka indikationer på att ett barn far illa ärdet samhällets skyldighet att ingripa skyndsamt. Miljöpartietanser att sådana ingripanden bör ske med stor försiktighet föratt inte orsaka mer skada än nytta. Ett felaktigt ingripandekan skapa livslånga sår hos barnet. självklaramål att genom förebyggande arbete och stödjande insatsersöka undvika placeringar utom hemmet är alltsvårare att förverkliga. De senaste årensbudgetneddragningar har satt sina spår framför allt i detförebyggande sociala arbetet ute i kommunerna. Det är intelängre en självklarhet att kommuner kan erbjuda ett spektrumav åtgärder och insatser innan en familjehemsplacering blirofrånkomlig. En sorglig konsekvens av detta är att familjeribland uppfattar företrädare som enbartkontrollanter och bevakare, och inte alls ser dem som detredskap de skulle kunna vara i att hjälpa familjen att på egenhand utvecklas, ta sig igenom svårigheter och komma vidare.När den näst intill enda hjälp man kan få av ärett - ur familjens perspektiv - tvivelaktigt erbjudande omplacering utanför hemmet, ökar i hög grad motståndet mot attsöka hjälp. Det ständiga rapportflödet om brister inomsocialtjänsten förbättrar varken situationen i sig ellerförtroendet för . En mer handlingsinriktadanalys måste till. Detta i som de socialanedskärningarna lett till att de vuxna i barnets omgivningsom barnet skulle kunna söka stöd hos en efter en harbortrationaliserats. Skolvärdinnor, kuratorer, skolsköterskoroch fritidsledare - en efter en har de tvingats lämna barnenensamma, och det har medfört att skaran vuxna människorsom orkar se och tolka barnens signaler har decimerats.Sålunda står vi i ett läge där inte fårkännedom om problemen förrän det ofta redan är "för sent"för en frivillig insats.I vissa fall försöker man inte ens lösa anmälda problem genom insatsermed hjälp och stöd. anser att det är viktigt att basverksamhetenute i våra kommuner tillförs ytterligare medel ur statskassan så att denkompetens i förebyggande och behandlande som vi har i landet kanutvecklas.MormorsupproretUpprörda, förtvivlade och besvikna anhöriga till barn somfamiljehemsplacerats utanför hemmet organiserade sig förnågot år sedan i en gemensam protest: ett "mormorsuppror".Man frågade sig varför släktingar diskriminerades, uteslötssom lämpliga att placera barn hos vid alltför mångafamiljehemsplaceringar. Socialtjänstlagens målsättning omnormalisering innebär att barnet vid placering utanförhemmet i så hög grad det bara är möjligt skall kunnaupprätthålla kontakten med sina nära och kära. Barnet skallkunna fortsätta leva sitt vardagsliv på ett sätt som liknar desstidigare liv så mycket som möjligt bortsett från deproblematiska förhållanden som gjorde ett boende iursprungshemmet omöjligt. I vardagslivet har ofta ingåttmor- och farföräldrar som, i de fall det funnits problem ibarnbarnens hem , ofta har tagit ett stortoch tungt ansvar. Det handlar om mormödrar och farmödrarsom har haft barnbarnen hos sig, som har städat, lagat mat,hållit ordning på barnbarnens kläder och alla de andra tingsom föräldrarna vid en eventuell kris eller i ett accelererandemissbruk inte har klarat av. Allt detta kan komma attanvändas emot samma mormor när hon vill få fortsätta hasitt barnbarn hos sig. Hon kan komma att framställas som en"möjliggörare", en person som inte larmat utansom gjort det möjligt för sitt barn att fortsätta sin destruktivalivsföring. Det kan också inträffa att mor- eller farföräldrarnahelt enkelt får höra att de är för gamla för att ta hand om sittbarnbarn, och då räcker det att i princip vara överfemtio. Även i fall där barnets vårdnadshavare oväntatavlider ställs släktingar inför problem. Vad de tror ärsjälvklart, nämligen att de ska få ha sitt barnbarn hos sig,visar sig ibland bli till en segsliten kamp med socialnämndeni hemkommunen. Inte ens i fall där barnets föräldraruttryckligen har skrivit ner var de vill att deras barn ska bokan föräldrarnas vilja förutsättas vara socialtjänstensslutgiltiga bedömning.Familjerådslag - den nyzeeländskamodellenI tio kommuner runt om i landet genomförs för närvarandeförsök med s.k. "familjerådslag", vilket innebär att inför hotom placering en utomstående, en s.k. samordnare,sammanträffar med barnets hela familjenätverk för att se ominte familjen på egen hand kan komma fram till vad mananser är det för barnet bästa alternativet. hardärefter att godkänna eller förkasta den egna planering somsläkten gjort upp. Modellen genomförs i Kommunförbundetsregi, och skall utvärderas av . Inga nyakommuner kan ansöka om att få ingå i projektet.Erfarenheter från och visar att i90 % av ärendena i dessa länder har kunnatgodta familjernas egen lösning. I flertalet fall har man ävenkunnat undvika dyrbara placeringar utanför hemmet.Familjerådslag har i de ärenden där familjer medmångkulturell bakgrund varit inblandade blivit mycketframgångsrika. Rent krasst skulle man kunna uttrycka att enförankring i släkten ofta kan vara en förutsättning för attplaceringen ska kunna genomföras och fullföljas. har vii det problemet att av samtliga placeringarutanför släkten avbryts oplanerat. Av placeringar i släktenavbryts endast ett par procent.Utredningen hos socialtjänstenEnligt 50 § SoL är socialnämnden skyldig att omgåendeinleda en utredning när den får kännedom om allvarligamissförhållanden i barnets hem eller vad gäller den ungeseget beteende. Vid utredningar som inletts på grund avmisstanke om missförhållanden i hemmet känner sig barnetsföräldrar ofta maktlösa och kränkta av socialnämndensskyldighet att ta fram det utredningsmaterial nämndenbehöver för att kunna göra en adekvat bedömning. För attundvika att den enskilde i efterhand upplever att han ellerhon inte fått sina rättigheter tillvaratagna anser Miljöpartietatt ett "medborgarvittne", någon som föräldrarna själva settut och litar på, ska få närvara såväl vid samtal iutredningsskedet som vid nämndens sammanträde.Sekretessen är i det här fallet ett hinder för rättssäkerheten.Det är inte alltid dessa föräldrar har tillgång till hela sinvanliga kapacitet i en krissituation som denna, och ettmedborgarvittne skulle kunna vara till stor hjälp både undersamtalet, efteråt i kommunikationen mellan parterna och ibearbetningen av vad som egentligen hände och vad somsades. "Gamla" ärenden i ständig konfliktmed socialtjänstenI varje kommun finns förmodligen ett eller ett par "gamla"placeringsärenden "där både socialnämndens företrädare iform av socialsekreterare och barnets föräldrar upplever attdialogen tystnat. Man har fastnat i sinapositioner, och trots all muntlig och skriftlig kommunikationnår inte parterna längre varandra. anser attmodellen med "familjerådslag" borde kunna provas på alladessa ärenden. En omprövning med familjerådslag skullehelt enkelt kunna äga rum i det att placeringarna var sjättemånad ändå måste omprövas enligt LVU. anserMiljöpartiet att familjer som anser sig vara i konflikt med enspeciell socialsekreterare ska ha rätt att byta handläggare.Möjligheten finns , men ett förtydligande kan varapå sin plats.RättssäkerhetDet har bl.a. från tillsynsmyndigheten redovisats att det harfunnits och finns stora brister hos . Ettingripande, omhändertagande och en utredning som utförs avsocialtjänsten är ett så allvarligt ingrepp att den enskildemåste ges samma tydliga lagliga garantier för rättssäkerhetsom vid brottsmål.Samhället får aldrig stillatigande acceptera förhållanden som kan leda tillatt ingripande sker på för svaga rättsliga grunder. Lika lite som vi kanacceptera att en oskyldig människa straffas för brott, kan vi acceptera attbristfälliga utredningar leder till att barn eller ungdomar skiljs frånanhöriga.Regeringens krav på skärpta regler för dokumentation och journalhanteringär bra. Men regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder somytterligare förstärker rättssäkerheten för den enskilde i mål av denna karaktär.Utbildning, utredning ochlegitimationUtbildning av familjehemPå många håll i landet ordnar socialförvaltningar ochfamiljehemssammanslutningar utbildning för såväl nya somgamla familjehem. I lagstiftning poängteras mycket starkt attmålsättningen vid alla placeringar är att arbeta för att barnetskall återvända hem. Detta mål kolliderar naturligtvis medfamiljehemsföräldrarnas känslomässiga bindning till detplacerade barnet, och det är inte enkelt att kanske efter entioårig placering orka med att släppa "sitt" barn. Därför ärutbildning oerhört viktigt för blivande familjehemsföräldraroch handledning ett måste för dem som redan har ett barnplacerat hos sig. förordar att sådan utbildningoch handledning skall vara obligatoriska förfamiljehemsföräldrar såväl vid frivilliga placeringar som vidtvångsomhändertaganden. Naturligtvis skall även släktingarsom har barn placerade hos sig erbjudas sådant stöd.Utredning av familjehemsföräldrarI dag är det en ynnest och inte en rättighet för mor- ochfarföräldrar samt släkt att bli utredda som möjligtfamiljehem. väljer själv ut passandekandidater. anser att det borde vara en självklarrättighet för släktingar att genomgå sådan utredning. Vi anseratt en släktplacering i första hand skall prövas, om inte tungtvägande skäl talar däremot.Utbildning av socionomerSocialsekreterare blir den som är socionom. För att blisocionom krävs studier vidsocialhögskola. Efter avslutad utbildning kan den som ärsocionom få utföra vilket socialt arbete som helst som haneller hon får anställning för att utföra. har det rått bristpå utbildade socionomer, och en del kommuner har därföranställt mycket unga och nyutbildade socionomer somhandläggare i svåra barn- och familjeutredningar.Miljöpartiet vill att nyutbildade socionomer skall legitimeras.Efter slutförd grundutbildning ska en socionom som hararbetat med socialt arbete kunna ansöka omlegitimation. Arbetet skall ha utförts under handledning föratt säkerställa att den som arbetar med mycket svåra ärendenhar en grundläggande erfarenhet av socialt arbete. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att beslut fattade med stöd av socialtjänstlagen skall kunnaöverklagas,2. att avslår regeringens förslag om aktiva åtgärder förerhållande av försörjningsstöd,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om praktik eller kompetenshöjande verksamhet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att släktplacering i första hand skall prövas om inget annat talardäremot och att det införs i lagen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om familjens rätt till familjerådslag,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lagreglering av ingripanden och utredningar för att garanterarättssäkerheten.