mot · GL02So403 · 1997-10-06 00:00:00 — Hjälpmedelsgarantin skall ingå som en del i socialförsäkringen, men inte rymmas inom ramen för vårt förslag om en sjukvårdsförsäkring, eftersom vi inte anser att det är naturligt att jämställa funktionshinder med sjukvård. Rätten till hjälpmedelskort ges av hjälpmedelscentralernas konsulenter. Men även läkare skall kunna utfärda intyg för hjälpmedelskort, speciellt om det är frågan om funktionshinder som har grund i hög ålder. Vi har inte fastlagt någon nivå på garantin. Skälet till detta är att den rent praktiska utformningen av garantin måste bli föremål för särskild utredning där noggranna analyser och avvägningar görs. Det är också viktigt att föra en dialog med handikapporganisationerna. Ett problem kan t.ex. vara kostnadsskillnader för olika hjälpmedel på ända upp till flera 100 . Nivån måste sannolikt därför variera beroende på vilken typ av hjälpmedel som behövs. Kostnaden för vår garanti kommer att rymmas inom de nuvarande utgifterna för hjälpmedlen. Mycket talar dessutom för att garantin i längden kommer att minska det offentligas kostnader, som såväl utbudet av hjälpmedel som valfriheten ökar. En uppluckring av en monopolmarknad innebär även när det gäller hjälpmedel till handikappade ökad konkurrens och därmed lägre kostnader. har situationen för de psykiskt funktionshindrade uppmärksammats allt mer. Det är uppenbart att de förändringar som har skett genom bl.a. den så kallade Psykädel inte har fungerat tillfredsställande. Vi ser det i form av allt fler uteliggare och missbrukare, vilket inte är värdigt ett så kallat välfärdssamhälle. Det är allvarligt och innebär att åtgärder måste vidtas. Mot den bakgrunden anser vi att regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att även de psykiskt sjuka omfattas av personkretsen enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Det innebär ökade utgifter på kort sikt. Vi anser att möjligheten även för psykiskt funktionshindrade att få rätt till en personlig assistent innebär bättre omsorg för denna glömda handikappgrupp, som det i ett totalt perspektiv innebär oförändrade kostnader för den offentliga sektorn. Ur samhällsekonomisk synpunkt är det viktigt att de sociala förhållandena fungerar tillfredsställande för denna grupp. Om så inte sker återkommer ofta dessa personer som ännu tyngre vårdfall i den slutna vården och drar då allt högre kostnader för samhället i stort. I avvaktan på att regeringen återkommer med ett förslag om utökad personkrets anslår vi i särskilda stimulansbidrag till kommuner i syfte att öka insatserna för de psykiskt funktionshindrade. En grundläggande förutsättning för att funktionshindrade skall ges verklig möjlighet att leva ett så normalt liv som möjligt är en fungerande färdtjänst. Färdtjänsten skall betraktas som en transportform och inte som en form av bistånd. Att pröva rätten till färdtjänst som ett socialt bistånd är diskriminerande. En sådan prövning är otänkbar i övrig kollektivtrafik, där rätten att resa och avgiftens storlek är lika för alla. Så bör det självklart också vara för de handikappade. Vi har därför i motion 1996/97:T3 av Per m.fl. (m) framhållit att tillståndsgivning för färdtjänst måste utgå från funktionshindret, inte från ekonomi eller hemförhållanden. Omständigheter som den sökandes ekonomiska förhållanden eller en närståendes tillgång till bil får inte påverka vem som skall anses färdtjänstberättigad. Där framhålles också att då färdtjänsten är en ersättning för, eller komplement till, kollektivtrafik måste principen vara att färdtjänsttaxan knyts till kollektivtrafiktaxan. Moderata samlingspartiet har vid ett flertal tillfällen krävt att den av Socialdemokraterna införda förlängda sjuklöneperioden bör avskaffas. Argumenten för detta är fler och kända. I detta sammanhang vill vi understryka att den förlängda perioden slår särskilt hårt mot just funktionshindrade. Arbetslösheten bland funktionshindrade är väsentligt mycket högre än bland andra grupper i vårt samhälle. Enligt den senaste arbetskraftsundersökningen var av personer med funktionshinder arbetslösa och i vissa grupper av funktionshindrade är utanför arbetsmarknaden. Till detta kommer att på något sätt diskriminerats på arbetsmarknaden på grund av sitt funktionshinder och att anser sig blivit mobbade på grund av handikapp. Genom den förlängda sjuklöneperioden, då arbetsgivarna fick det ekonomiska ansvaret för sjukskrivningen dag 2 till dag 28, utan att ekonomiskt kompenseras för detta, har benägenheten att anställa funktionshindrade att blivit än mindre och därigenom ökar den reella diskrimineringen genom felaktiga ekonomiska incitament. Denna oro har också uttryckts vid ett flertal tillfällen av handikappombudsmannen. Vi har påpekat risken för att vi därmed får ett A och ett Blag på arbetsmarknaden på ett sätt som vi moderater inte kan acceptera. Regeringen retirerar nu från sin egen politik och föreslår att sjuklöneperioden återgår till vad som gällde före . Det är positivt att regeringen och retirerar från sina tidigare ställningstaganden. Men det är i sig anmärkningsvärt att man först trots omfattande protester inför ett system, bara för att riva upp alltihop igen. Det är ytterligare ett tecken på den förvirring som kännetecknat de socialdemokratiska regeringarna . Motivet för att avskaffa den förlängda sjuklöneperioden är, enligt regeringsförklaringen, att man vill förbättra företagsklimatet. Detta konstaterande gör att två frågor aktualiseras. Den första är varför den förlängda sjukperioden över huvud taget infördes för att försämra företagsklimatet? Den andra frågan som vi ställer oss är varför man avvaktar till att förbättra företagsklimatet. Vi anser att företagsklimatet måste förbättras och anser att den förlängda sjuklöneperioden avskaffas från . Moderata samlingspartiets politik bygger på varje människas lika rätt. Denna grundläggande inställning kombinerad med de konstitutionella skydd alla medborgare i vårt land har borde egentligen vara tillräckligt för att garantera att ingen diskrimineras på grund av kön, ursprung, funktionshinder eller av något annat liknande skäl. Men, måste vi inse att funktionshindrade fortfarande möts av fördomar. Vi har ovan beskrivit en politik som skulle leda till allt bättre förhållanden för landets funktionshindrade. De förslag som vi redogjort för innebär att fler funktionshindrade ges möjlighet att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden. De får ett större mått av personlig frihet och en tryggare omsorg. Även om vi i andra sammanhang har varit avvisande till speciallagstiftning för olika grupper av människor anser vi att någon form av antidiskrimineringslag för funktionshindrade bör övervägas. kan t.ex. en funktionshindrad nekas att besöka en restaurang, och det helt lagligt. Det är också helt lagligt att förbigå en funktionshindrad med samma meriter som en icke funktionshindrad i samband med anställning. Det är något som vi inte anser vara rimligt. Regeringen bör därför ges i uppdrag att studera hur en sådan antidiskrimineringslag kan utformas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av handikappolitiken, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bostadstillägg till funktionshindrade,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de funktionshindrade och den nya tekniken,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om handledning för att kunna använda IT,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en hjälpmedelsgaranti, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de psykiskt funktionshindrade, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en antidiskrimineringslag för funktionshindrade, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om färdtjänsten,2 att beslutar avskaffa den förlängda sjuklöneperioden från i enlighet med vad som anförts i motionen,1 att hos regeringen begär en utredning om diskrimineringslag i enlighet med vad som anförts i motionen. 1 Yrkandena 2 och 9 hänvisade till SfU. 2 Yrkandena 3, 4 och 8 hänvisade till TU.