mot · GL02So801 · 1997-10-06 00:00:00 — Att bli utan en ordnad barnomsorg kan också hindra den arbetslöse föräldern från att aktivt söka och erhålla nytt arbete. Arbetslösa föräldrar som går miste om sin dagisplats riskerar också att bli av med sin a-kassa. A-kassornas regler säger att den arbetslöse ska stå till arbetsmarknadens förfogande, vilket många a-kassor tolkar som att den som inte har barnomsorgsplats kan inte heller anses stå till arbetsmarknadens förfogande. De arbetslösa föräldrarna hamnar i en moment 22- situation. beslutade om en allmän föräldrautbildning, en utbildning som knöts till barnavårdscentralerna och framförallt avsåg utbildning kring tiden för barnets födelse och första levnadsår. Mycket har förändrats i vårt samhälle . Det gäller samhällsekonomi, sysselsättning, boende och den tekniska utvecklingen som på många sätt påverkar familjerna både socialt och ekonomiskt. Vi vet att skillnaderna mellan familjerna har ökat. Det är många föräldrar som känner sig ensamma och utsatta i sin föräldraroll . Arbetslivet är skilt från familjelivet. Konflikter uppstår då vardagen skall räcka till för både arbete, hem och familj. Familjer drabbas av arbetslöshet vilket också påverkar föräldraskapet. Nya separationer hör till vardagen. Flyktingar har skilts från hemlandet, från släkt och vänner. Föräldrar går skilda vägar och ensamstående föräldrar blir alltfler. Det är därför inte alltid så lätt i dagens samhälle att vara förälder med det stora ansvar det innebär att ge barnen en harmonisk och trygg uppväxt. I olika former av föräldrautbildning får föräldrar stöd och kunskap som bidrar till att skapa trygghet i föräldrarollen och därigenom goda uppväxtvillkor för barnen. Genom föräldrautbildning kan samhället möta föräldrarnas behov av kunskap om barns utveckling och behov i olika skeden. Föräldrautbildningen ska vara ett stöd för föräldrarna med respekt för deras integritet, kompetens och förmåga samt förstärka föräldrarnas ansvar och roll. Föräldrautbildningen skulle kunna vara ett mycket större stöd i den svåra föräldrarollen än vad som är fallet. Termen föräldrautbildning leder för många tankarna fel då det inte skall handla om utbildning i traditionell mening. Föräldrautbildning kan låta litet pekfingerbetonat och vissa föräldrar anser inte att de vill bli utbildade. Genom att beskriva verksamheten på ett annat sätt än som utbildning, kanske som enbart ett frivilligt stöd för föräldrar, borde ännu fler föräldrar kunna motiveras att delta. Som förälder har man behov av att få kunskap om barnets förändring under hela barnets uppväxttid om än på olika sätt inte bara i samband med barnets födelse eller barnets första år. Vi anser att det borde finnas olika former av föräldrautbildning och föräldrastöd som attraherar så många familjer som möjligt. Den borde starta tidigt och pågå under barnens hela uppväxt. Det är viktigt att alla barn har både manliga och kvinnliga förebilder. Många barn saknar dessvärre en pappa eller annan manlig förebild i sin närhet. Papparollen behöver stärkas. De särskilda pappagrupper inom föräldrautbildningen som funnits på försök måste därför fortsätta och utvidgas. Utbildningen ska vara frivillig och genomföras så att alla föräldrar får möjlighet att delta. Utbildningen bör bedrivas inom ramen för barnhälsovården, barnomsorgen och skolan och kompletteras med insatser från frivilliga organisationer, såsom barn- och ungdomsorganisationer och studieförbund. I besparingstider är det ofta de mjuka verksamheterna som hotas i första hand. Vi anser att föräldrautbildningen måste värnas som en viktig förebyggande verksamhet där man med förhållandevis små medel kan nå många föräldrar. Tidiga insatser kan bidra till att stödet till föräldrarna kan sättas in innan problemen har vuxit sig alltför stora och därmed kan man minska kostnaderna för samhället på . I och har forskning bedrivits om föräldraskapets betydelse för barnets utveckling. Föräldrautbildning har i forskningsprojekt i framgångsrikt använts vid behandling av föräldrar med problem. Regeringen bör återkomma med förslag till en vidareutvecklad föräldrautbildning. Detta bör ges regeringen till känna. Barn behöver båda sina föräldrar. Föräldrar måste ta ansvar för barnen också om de vuxnas relation bryts genom t ex skilsmässa. Det finns alltför många barn som, förutom att skilsmässan innebär en konflikt som är svår för dem, också tappar kontakten med en av föräldrarna. Lagstiftningens uppgift måste vara att uppmuntra och stödja föräldrarna för en nära och vardaglig kontakt med barnet och att skydda barnet från att bli utnyttjat i en konflikt mellan vuxna. Gemensam vårdnad är en viktig grundprincip både för barnet och för föräldrarnas delaktighet. En modern familjerättslagstiftning, anpassad till de föränderliga familjerelationerna i dagens samhälle, måste därför som utgångspunkt ha att gemensam vårdnad skall gälla såväl i samboförhållanden som vid skilsmässa. Den hittillsvarande familjerättslagstiftningen har också haft som utgångspunkt att föräldrarna vid en skilsmässa skall ha gemensam vårdnad. En stor brist i lagstiftningen har dock varit den form av veto mot gemensam vårdnad som funnits. Om en av parterna i en konflikt begär enskild vårdnad måste en domstol tilldöma någon av parterna detta. I den lagrådsremiss om en ny lagstiftning som regeringen lagt försvinner denna uppenbara brist. Domstolen skall kunna förordna om gemensam vårdnad även mot den ena eller båda föräldrarnas önskemål och lagen anpassas på så sätt till barnets behov av båda föräldrarna. Det är nödvändigt att denna nya regel kommer att gälla även om föräldrarna är sambor där huvudregeln är att modern har enskild vårdnad. Lagstiftningen måste bygga på att gifta par och föräldrar som är sambor är helt likställda ifråga om vårdnadsansvar. Barnets möjlighet till närhet till båda föräldrarna ska inte påverkas av vilken samlevnadsform föräldrarna valt. bör hos regeringen begära förslag om att gemensam vårdnad skall gälla även om föräldrarna är sambor. Detta bör ges regeringen till känna. Den gemensamma vårdnaden bör också i större utsträckning bejakas i administrativa beslut som t ex att barn räknas in vid bedömning av bostadsbehov och bostadsbidrag hos båda föräldrarna. Även reglerna för underhållsstöd bör ses över så att större skillnad görs mellan dem som aldrig har sina barn hos sig och dem som tar en betydande del av ansvaret. Det är ur barnens perspektiv mycket värdefullt om tvister kan undvikas och man kan finna varaktiga lösningar då föräldrar som separerar har att lösa frågor rörande vårdnad och umgänge. Obligatoriska samarbetssamtal via skulle innebära att det alltid finns en oberoende part som tillvaratar barnets intressen. Även i fall där föräldrarna är överens i vårdnadsfrågan förekommer lösningar som inte är bra ur barnets perspektiv. Genom samarbetssamtalen och den erfarna vägledning som där ges skulle föräldrar sannolikt uppnå mer genomarbetade uppgörelser som utgår från barnets perspektiv. Det skulle med all säkerhet även innebära att allt fler tvister skulle undvikas. bör hos regeringen begära förslag om att obligatoriska samarbetssamtal bör införas då föräldrar separerar. Detta bör ges regeringen till känna. 10 Folkhälsopolitik ur ett barnperspektiv 10.1 Bättre hälsa men inte för alla Svenska folket blir allt friskare och medellivslängden fortsätter att öka. Det finns dock allvarliga orosmoln när det gäller hälsoutvecklingen bland barn och då speciellt barn från ekonomiskt och socialt utsatta familjer. första hälft har andelen skolbarn med psykiska problem och diabetes liksom andelen barn med allergier och annan överkänslighet ökat. har den tidigare positiva trenden när det gäller barn och ungdomars rök- och alkoholvanor upphört och ersatts av ett ökat bruk av såväl tobak, alkohol och andra droger. En stor del, , av all ohälsa bland barn kan förklaras av förhållanden knutna till barnens sociala situation och därmed sammanhängande livsvillkor. Flertalet av dessa socialt betingade risker är påverkbara. Därför finns också goda möjligheter att främja en god och jämlikare hälsoutveckling bland barn. I tider av hög arbetslöshet och knappare ekonomiska resurser är det givetvis speciellt viktigt att uppmärksamma hälsans villkor bland barn som växer upp i socialt utsatta miljöer. Detta kräver ett tydligt barnperspektiv i välfärds- och folkhälsopolitiken. 10.2 De första levnadsårens sjukdomar Som ett resultat av en långsiktig hälsopolitik är spädbarnsdödligheten i i ett internationellt perspektiv mycket låg och skillnaderna i spädbarnsdödlighet mellan olika sociala grupper mindre än i ett jämförbart land som . I dagens finns fortfarande åtgärdbara sociala skillnader när det gäller spädbarnstidens sjukdomar. Livssituationen för gravida kvinnor och nyblivna mödrar har stor betydelse för små barns hälsa. En orsak till att barn föds med för låg födelsevikt är bl a psykosociala påfrestningar som modern utsatts för, t ex bristande socialt stöd och misshandel. Tillgången till avlastning och stöd är av stor betydelse för gravida kvinnors förlossningsutfall. Ett annat problem som bör uppmärksammas är att endast av föräldrarna kommer till föräldragrupper som finns inom barnhälsovården och att socialt missgynnade familjer är underrepresenterade i dessa grupper. Ett systematiskt arbete bör därför påbörjas med syfte att utveckla metoder så att denna föräldrautbildning passar socialt mindre gynnade föräldrar. Barnhälsovårdens sjuksköterskor bör också i ökad utsträckning initiera gruppverksamhet för föräldrar med barn i förskoleåldern. De psykiska problemen bland barn har ökat första hälft. De flesta problem är vanligare bland socialt mindre gynnade barn. Orsaken är att i dessa utsatta grupper finns en ansamling av olika riskfaktorer som tillsammans ökar risken för psykisk ohälsa som t ex ekonomiska problem, arbetslöshet och familjekonflikter. Socialt stöd till föräldrarna kan minska den negativa effekten för barnet av påfrestningar som de vuxna är utsatta för. Det handlar om att försöka skapa förutsättningar för att stärka de ofta svaga sociala nätverk som präglar utsatta familjers livssituation. Föräldrautbildning i förskola och skola är ett sätt att stödja dessa familjer. Skolan är den institution som har de bästa förutsättningarna att bidra till en god och jämlikare hälsa för barn i skolåldern. En första förutsättning för detta är att barnen själva upplever att skolan tillför dem något positivt. De flesta barn anser också detta men barn från socialt mindre gynnade hem i mindre omfattning än andra barn. Det är därför väsentligt att regelbundet ta reda på hur barnen själva upplever skolan och systematiskt arbeta för att allt fler barn från socialt mindre gynnade hem trivs i skolan och tycker att den tillför dem något meningsfullt och viktigt. Utfallet av dessa upplevelsestudier bör ingå som en del av de nationella utvärderingarna av skolan. Detta bör ges regeringen till känna. Inom ramen för skolans reguljära arbete finns goda men ofta underutnyttjade möjligheter att främja inte minst barnens psykosomatiska hälsa. Detta är givetvis särskilt angeläget att uppmärksamma nu när andelen skolbarn med psykosomatiska besvär som ont i magen, huvudvärk och sömnbesvär ökar. I fokus för detta arbete bör bl a stå ökat elevinflytande och därmed ökad självkänsla, insatser mot mobbning och tidiga insatser vid upprepat skolk. Ett ökat föräldraengagemang förenat med ökade möjligheter att faktiskt påverka skolans verksamhet t ex lokala skolstyrelser bidrar till att öka möjligheterna att utforma en hälsofrämjande skola. 10.3.2 Fritid och kulturverksamhet Fritids- och kulturaktiviteter bland barn fungerar ofta i ett folkhälsoperspektiv som frisk- och skyddsfaktorer. De skapar positiva upplevelser och nya möjligheter till gemensamma aktiviteter som kan minska risken för psykiska problem relaterade till stress och utanförskap. De kommunala prioriteringarna vid fördelningen av de begränsade resurser som avsätts för fritid och kultur utgår dock sällan från de resurssvaga barnens perspektiv. De största subventionerna går ofta till verksamheter som mest utnyttjas av pojkar från relativt resursstarka hem där man kan köpa ishockeyutrustning och skjutsa barnen till den kommunala ishallen. Det finns såväl ur ett allmänt socialt som ur ett folkhälsoperspektiv anledning att ställa frågan vilka insatser som i första hand bör subventioneras för att kunna erbjuda såväl flickor som pojkar från socialt utsatta hem och bostadsområden positiva fritidssysselsättningar som engagerar och anknyter till deras intressen. Många barn tillbringar en stor del av sin tid i en ur hälsosynpunkt dålig innemiljö. Det finns fortfarande många föräldrar som röker hemma och därmed utsätter barn för en uppenbar hälsorisk när de blir passiva rökare. Sjuka hus som orsakar allergier är ett alltmer uppmärksammat problem. Hundratals cancerfall orsakas av radon i hemmet. Riskerna med radon och de gränsvärden som satts utgår i hög grad från ett vuxenperspektiv. Vad skulle det innebära om man utgick från den tid som barn vistas i hemmet och effekterna på små barn? Det är nödvändigt att vi intensifierar våra ansträngningar att säkerställa en hälsosam innemiljö för alla barn. Det är mot denna bakgrund viktigt att bl a det kommande inomhusmiljöåret får ett tydligt barnperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. har varit och är fortfarande världsledande när det gäller att genom systematiska, framförallt samhällsinriktade, åtgärder minska antalet barnolycksfall. finns dock speciellt bland pojkar en markant överrisk för dem som kommer från socialt mindre privilegierade familjer och bostadsområden. Dödligheten i olycksfall är i vissa åldersgrupper två gånger vanligare i familjer med en låg social position. Det krävs därför ökad uppmärksamhet och intensifierade insatser för att även när det gäller de mindre privilegierade barnen kunna uppnå den relativt låga risk för olycksfallsskador som präglar andra barns vardagsverklighet. Hälso- och sjukvården har en viktig uppgift i att systematiskt registrera och analysera orsaksfaktorer bakom de olyckor som inträffar. I samverkan med primärkommunala organ och frivilliga organisationer kan det skadepreventiva arbetet bland barn bli än mer kostnadseffektivt med hjälp av denna typ av underlag från sjukhus och primärvård. Hälso- och sjukvården måste aktivt bidra till att, i samarbete med kommuner och frivilliga organisationer, minska olycksfallsskadorna speciellt bland de barn som löper störst risk att skadas och dödas i olika typer av olyckor. Generella miljöinriktade insatser som obligatorisk cykelhjälm, simundervisning som når alla barn, systematiskt skadeförebyggande insatser i skolan och fritidsanläggningar är därvid av stor betydelse. Det är angeläget att systematiska skadeförebyggande program bland barn och ungdom finns i alla landsting. Detta bör ges regeringen till känna. Barns hälsa och orsakerna till de sociala skillnader som finns i hälsoutvecklingen för barn med olika social bakgrund måste ges större uppmärksamhet i bl a den folkhälsovetenskapliga forskningen. Möjligheterna att beskriva och följa hälsoutvecklingen bland barn med olika social bakgrund är mycket begränsade. En viktig uppgift är därför att säkerställa en god epidemiologisk bas för barns hälsa. Det krävs vidare speciella insatser för att stimulera och stödja en tvärvetenskaplig forskning kring orsakerna till de observerade skillnaderna i ohälsa bland barn med olika social bakgrund. Den nationella forskningsplan kring ojämlikhet i hälsa som vid behandling av den forskningspolitiska propositionen () beslöt skulle tas fram av berörda forskningsråd och myndigheter bör inkludera ett tydligt barnperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. Analyser av hälsoutvecklingen bland barn och forskning om dess orsaker måste kompletteras med en åtgärdsinriktad forskning som t ex belyser effekter av olika typer av insatser. Det måste utvecklas metoder för hälsokonsekvensbedömningar med fokus på hur t ex förändringar i välfärdssystemen påverkar hälsans villkor för barn från familjer med olika livsvillkor. anser att politiska beslut om ekonomiska strategier, transfereringar, resursfördelning vad avser skolan, hälso- och sjukvården, fritid och kulturverksamhet skall föregås av en hälsokonsekvensbedömning som söker klarlägga hur dessa beslut kan påverka hälsans villkor bland barn i allmänhet och socialt utsatta barn i synnerhet. I övergripande mål och riktlinjer för hälso- och sjukvårdens medverkan i folkhälsoarbetet måste vikten av ett tydligt barnperspektiv betonas. Det är nödvändigt att skapa ett generellt heltäckande system för förebyggande vård som omfattar individ-, familje- och samhällsinriktade insatser och bedrivs i nära samverkan med bl.a. föräldrar, skolan, och frivilliga organisationer. Detta bör ges regeringen till känna. 11 De osynliga barnen Många barn lever i socialt utsatta miljöer där de vuxnas problem tar över. Barnen blir bifigurer; de blir osynliga i det kaos och de svårigheter som familjen lever i. Samhället sviker när polis och socialtjänst inte klarar att nå fram till barnen. I Rädda Barnens rapport som vittne till våld har man följt upp polisanmälningar om misshandel i fyra olika kommuner. Det visade sig att det var mycket slumpartat om barnen överhuvudtaget nämndes i polisrapporten. Även om det stod i rapporten att det fanns barn med i bilden så var det inte självklart att nåddes av dessa uppgifter. Även om kontaktades var det inte alltid som barnen fick någon hjälp att bearbeta sina upplevelser. anser att det är nödvändigt att utarbeta bättre rutiner för samarbetet mellan polis, socialtjänst och barnpsykiatri. Poliser, som oftast är de första att komma i kontakt med misshandelsfamiljer, måste genom utbildning få kunskap om hur de ska möta dessa barn. Detta bör ges regeringen till känna. 12 De gömda barnen Många barnfamiljer som fått utvisningsbeslut gömmer sig på grund av sin stora fruktan för verkställighet av beslutet. Barn i familjer som håller sig gömda för myndigheter lever regelmässigt i en svår situation. De har ingen möjlighet att få basala behov tillgodosedda, som till exempel sjukvård, skolgång etc. De lever under en mycket stark psykisk press som får förödande konsekvenser för barnen. anser att dessa förhållanden inte är acceptabla, varför dessa familjer borde få uppehållstillstånd. Utlänningslagen har fr o m kompletterats med en portalparagraf med innebörden att barnets hälsa, utveckling och bästa i övrigt särskilt skall beaktas i fall som rör barn. De barnfamiljer som efter detta datum har fått utvisningsbeslut bör således i större utsträckning ha blivit bedömda utifrån barnens bästa än vad man tidigare gjort. Därför måste också deras utvisningsbeslut vara slutgiltigt. De som fick sitt utvisningsbeslut innan lagändringen och som håller sig gömda har inte i lika hög grad fått denna bedömning. anser att regeringen bör upphäva utvisningsbeslutet och ge dessa gömda barnfamiljer uppehållstillstånd. Detta bör ges regeringen till känna. 13 Våld mot barn har antalet fall av barnmisshandel ökat kraftigt. Över 5 000 fall polisanmäldes . Och bara polisanmäldes över 1 000 fall av barnmisshandel, enligt . Barnens egna samtal till föreningen jourtelefon har fördubblats . Detta trots att det i svensk lagstiftning infördes förbud för föräldrar att aga sina barn. Familjerna där våld förekommer kan se olika ut men förekommer missbruk, psykisk sjukdom eller ekonomisk stress. Mörkertalet när det gäller barnmisshandel är väldigt stort. Många dödsfall som i officiell statistik betecknas som olyckor är i själva verket dödsmisshandel. I och finns undersökningar som visar att 50 respektive av dödsmisshandeln rapporteras som olyckor. Trots den stora ökningen av antalet anmälda fall bedrivs i praktiskt taget ingen egentlig forskning om barnmisshandel. I socialtjänstlagen uppmanas var och en att anmäla om ett barn misshandlas i hemmet eller annars behandlas på ett sätt som medför fara för hälsa eller utveckling. För alla som arbetar med barn och ungdomar gäller en skyldighet att anmäla till socialnämnden om de får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Rapporter visar dock att personal inom skola och barnomsorg i väldigt liten utsträckning anmäler sina misstankar om att barnet far illa. Man försöker istället själva lösa problemen och väntar i det längsta med att varsko om sina misstankar. Detta beror dels på bristande kunskap om anmälningsskyldighetens innebörd, dels på oro för att föräldrarna ska ta illa upp och att föräldrarna då byter skola eller daghem. Att arbeta med barn som far illa väcker stor ångest hos alla berörda yrkesgrupper. som har forskat om bl.a. barnmisshandel säger: Vi har svårt att vara professionella och göra noggranna och objektiva bedömningar av barnens situation. Det är till exempel vanligt att socialarbetare, behandlare och politiker överidentifierar sig med föräldrarna i stället för att se till barnen. Vi bortser från att föräldrarna ofta är resurssvaga. Vi överför i stället vårt eget sätt att fungera på dem. Vi ser i föräldrarna vår egen förmåga att utvecklas och vår egen uppfattning om barn. Det är också vanligt i arbetet med misshandlade barn att vi baserar vårt sätt att handla på egna normer och värderingar. Om vi tycker att blod är tjockare än vatten och att varje hem är bättre än ett barnhem eller fosterhem så arbetar vi utifrån det oberoende av vad forskning om barns behov säger oss. I förhållande till vuxna är barn i grunden maktlösa; rättsskyddet för barnen är otillräckligt. Barnmisshandel hör till de allvarligaste problemen i samhället. Därför anser att det är nödvändigt med ökad forskning inom detta område. Det är också nödvändigt att alla som arbetar med och kommer i kontakt med barn får goda kunskaper såväl om hur man upptäcker att ett barn far illa som om anmälningsskyldigheten. Detta måste ingå i såväl grundutbildning som fortbildning. Detta bör ges regeringen till känna. Sexuella övergrepp är en av de allvarligaste formerna av våld mot barn. Det är också den mest kränkande formen av våld där barnet uttnyttjas för att tillfredsställa den vuxnes egna behov. I motsats till t ex misshandel är sexuella brott ofta ordlösa och tysta. I boken våldet skriver författaren följande angående myter vi har om sexuella övergrepp: Det är oftast en främling som antastar barn. av alla förövare är kända för barnet eller släkt med barnet. Barn ljuger eller fantiserar om sexuella övergrepp. Barn kan inte fantisera om något de inte erfarit eller utsatts för. Sexuella övergrepp inom familjen är engångshändelser som inte upprepas. I de flesta fall pågår övergreppen . Ofta slutar förövaren först när det blir ett ingripande utifrån. Barn kan vara förförare och ta initiativ till den sexuella handlingen. Det är alltid den vuxne som har ansvaret för sina handlingar. Ett barn kan inte vara ansvarigt för något det inte har kunskap om och som det lärt sig av vuxna. I en familj där ett barn blir sexuellt utnyttjat vet den andra föräldern alltid vad som pågår. Det finns makar som vet, anar eller till och med medverkar i övergreppen. Men de flesta är ovetande och har inga tankar åt det hållet. har anmälda sexualbrott mot barn ökat kraftigt. Mörkertalet är dock stort i den här typen av brott. Grova brott anmäls i högre grad än lindrigare brott. Brott där gärningsmannen är helt obekant för offret anmäls i högre grad än brott där gärningsmannen är en närstående. Mörkertalet är också stort beroende på om barnen kan berätta vad de blivit utsatta för, i vilken mån de blivit trodda och slutligen i vilken utsträckning de personer som får barnets förtroende fattar beslutet att anmäla händelsen till polisen. Ett barn som har blivit utsatt för ett övergrepp har naturligtvis väldigt svårt för att beskriva det. Vuxna förväntar sig att sanningen endast kan beskrivas på ett vuxet sätt. Det kan inte ett barn göra, alltså uppfattas ett barn som mindre trovärdigt i en rättsprocess.