mot · GL02A309 · 1997-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 13, 14 och 19, Arbetsmarknad m.m. Det är orealistiskt att tro att problemen på arbetsmarknaden kan lösas bara med ökad ekonomisk tillväxt. Framtidens arbetsmarknad ser inte ut som den vi varit vana vid. Den enskilt viktigaste åtgärden för att förbättra sysselsättningen är därför en förkortad arbetstid. En arbetstidsförkortning till bör genomföras fram . Det bör ske genom en kombination av lagstiftning och kollektivavtal. förslag till arbetstidsförkortning återfinns i en särskild partimotion. Åtgärder behövs för att stärka framför allt de små och medelstora företagens konkurrensmöjligheter, bland annat vad gäller riskkapitalförsörjning och skatteregler. En ekologisk omställning till ett kretsloppssamhälle är nödvändig för att skall kunna bevara och förstärka sin internationella konkurrenskraft. måste ta täten i denna omställning. Endast härigenom kan de framtida arbetena tryggas. En skatteväxling med höjda skatter på energi- och naturresursförbrukning och lägre skatter på arbete, i storleksordningen fram , måste genomföras. Välfärdens kärna, tjänsteutbudet i kommuner och landsting har en stor betydelse för sysselsättningen. budgetförslag leder till ökade ekonomiska ramar för kommunsektorn, vilket gör att 15.000 jobb kan räddas fram . Arbetsmarknadspolitiken måste förnyas. En total omorganisation av arbetsmarknadspolitiken på lokal nivå behövs med sammanslagning av arbetsförmedling, och delar av kommunernas socialtjänst. De olika ersättningssystemen vid arbetslöshet, ohälsa och utbildning måste samordnas och delvis slås ihop för att undvika den nuvarande splittringen. Kvalifikationskraven för att få a-kassa måste mildras. Ersättningsnivån i a-kassan bör höjas till för låginkomsttagare och finansieras genom successivt lägre procentuell ersättning vid högre inkomster, s.k. brutet tak. En bortre parentes i a-kassan är acceptabel endast om det klart framgår vad som skall komma därefter. Vi föreslår att ersättning skall utgå som ett grundskydd efter a-kasseperiodens utgång, lika för alla, på en nivå som ungefär motsvarar grundskyddet i förtidspensioneringen, inklusive bostadstillägg. Vissa reformer behövs i arbetsrätten. Vi vill förlänga möjligheten till visstidsanställning vid arbetsanhopning från 6 månader till . Undantag från turordningsregler bör medges för 2 personer i företag med högst 10 anställda. Blockadåtgärd för att teckna kollektivavtal mot enmans- och familjeföretag utan utomstående anställda bör inte vara tillåten. Det av beslutade målet om en halvering av den öppna arbetslösheten till bör kompletteras med ett mål för den totala arbetslösheten, inklusive personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Målet bör vara att den totala arbetslösheten uppgår till högst . Arbetsmarknadspolitiken är ett komplement till den allmänna ekonomiska politiken, näringspolitiken och utbildningspolitiken. Arbetsmarknadspolitikens uppgift kan sägas vara att fungera som ett slags olja i maskineriet på arbetsmarknaden. Avsikten är att tillse att arbetsgivarnas behov av arbetskraft med rätt kompetens och utbildning tillgodoses. De arbetssökande får stöd i form av kompetensutveckling, m.m. som de behöver för att så snabbt som möjligt åter komma in i ett marknadsbetalt arbete. Arbetsmarknadspolitikens instrument är bland annat arbetsförmedling och arbetsmarknadspolitiska insatser av olika slag. Det säger sig självt att arbetsmarknadspolitikens uppgift blir utomordentligt svår när den ekonomiska politiken och näringspolitiken misslyckats så att av arbetskraften är utan ordinarie arbete. I det här läget är det viktigt att det finns en genomtänkt strategi för arbetsmarknadspolitiken dels på kort och medellång sikt, dels på lång sikt. Det övergripande målet måste vara att åter få ner den totala arbetslösheten till rimliga nivåer. Det räcker inte med målet att halvera den öppna arbetslösheten. Även antalet personer som är beroende av arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste minskas. Enligt uppfattning är det knappast möjligt att åstadkomma detta med traditionella metoder som ökad ekonomisk tillväxt. Att dela på jobben genom en arbetstidsförkortning framstår i stället som alltmer nödvändigt. 3 ... på lång sikt I ett läge där arbetsmarknaden åter är i balans kommer arbetsmarknadspolitikens främsta uppgifter att gälla de personer som av olika skäl är svårplacerade på den ordinarie arbetsmarknaden. Även detta kommer dock att vara en stor och svår uppgift. Framtidens arbetsmarknad kommer att på många sätt skilja sig från det vi varit vana vid. Kompetens och utbildning blir allt viktigare som många arbeten som tidigare kunde utföras av personer med låg utbildning, andra arbetshandikapp, hälso- eller sociala problem försvinner. Det finns därför en stor risk att gruppen utanförstående blir väsentligt högre än vi tidigare varit vana vid. Många av dem som slagits ut under den nuvarande massarbetslösheten, kan få det mycket svårt att komma igen. För dessa grupper måste flera olika strategier användas. Den främsta strategin måste givetvis vara att så långt möjligt hjälpa individen att övervinna sitt arbetshandikapp. Här kommer utbildning, kompetensutveckling och olika slag av rehabiliterande insatser in. Framför allt för yngre arbetslösa måste detta vara huvudalternativet, utom i det fåtal fall när arbetshandikappet är så stort och permanent att det bedöms utsiktslöst att personen någonsin skall kunna få ett marknadsbetalt arbete på den ordinarie arbetsmarknaden. För dessa personer kommer ett mer permanent samhällsstöd att behövas. Även för många äldre arbetslösa kommer utsikterna att komma tillbaka till den ordinarie arbetsmarknaden att vara mycket små, även om stora åtgärder på kompetensutveckling och rehabilitering sätts in. Det kan vara inhumant att mer eller mindre tvinga på en individ sådana åtgärder om utsikten till att få arbete ändå är mycket liten. I de fall där chanserna till ett ordinarie arbete är mycket liten, men där individen ändå har kvar en betydande arbetsförmåga, måste i stället andra lösningar sökas. Sämst är fortsatt passiv sysslolöshet som ger individen en känsla av att inte vara behövd. För dessa grupper av människor är det angeläget att utveckla nya former av lokala, samhällsstödda arbetsmarknader, där var och en kan få göra insatser efter sin förmåga som mycket samhällsnyttigt arbete blir utfört. 4 ... och på kort På kort och kanske medellång sikt, så länge den nuvarande massarbetslösheten består, är arbetsmarknadspolitikens uppgift än svårare. handlar det inte bara om människor som av olika skäl är svårplacerade på den ordinarie arbetsmarknaden utan också om en stor mängd fullt arbetsföra och välutbildade personer som inte kan få jobb. Detta är ett stort samhällsekonomiskt slöseri. För dessa grupper måste inriktningen i ökad utsträckning vara att ta tillvara deras arbetsförmåga för samhällsnyttiga insatser hellre än passiv sysslolöshet. Det måste dock göras på ett sådant sätt att individen inte låses in i dessa insatser. Insatserna måste också vara så utformade att de medger ett aktivt jobbsökande och kompetensutveckling i syfte att komma tillbaka på den ordinarie arbetsmarknaden. 5 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 5.1 A1 Bidrag till arbetslöshetsersättning Följande förslag till förändringar i arbetslöshetsförsäkringen medför ekonomiska konsekvenser under detta anslag. Regeringens bedömning av arbetslösheten 1999 och framför allt 2000 är, som vi närmare motiverat i vår ekonomisk-politiska motion, alltför optimistisk. Vi bedömer att den öppna arbetslösheten kommer att bli högre med regeringens politik, vilket ökar kostnaderna på detta anslag med åtminstone 1999 och 2000. Ersättning med brutet tak Ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen bör vara för inkomster upp till 4,2 basbelopp och för inkomstdelar därutöver . I samband med förändringen höjs också grundbeloppet i försäkringen till /dag. Förslaget innebär jämfört med regeringens förslag ökade bruttoutgifter med . Höjt tak i arbetslöshetsförsäkringen Ett enhetligt tak bör införas i sjuk-, föräldra- och arbetslöshetsförsäkringarna. Taket bör motsvara en inkomstnivå på 6,5 basbelopp, vilket med vårt förslag till ersättningsnivåer enligt ovan betyder ett tak på /dag . För arbetslöshetsförsäkringens del innebär detta ett höjt tak, eftersom det nuvarande ersättningstaket, /dag, uppnås redan vid inkomster på ca 5,3 basbelopp. Förslaget innebär med vår utformning av ersättningsnivåerna enligt ovan ökade bruttoutgifter med ca . Det är viktigt att de allmänna försäkringarna blir så heltäckande som möjligt och att färre utestängs genom de kvalificeringsregler som ställs upp för olika försäkringar. Vi anser att kvalifikationstiden för a-kassa bör sänkas från sex till fyra månaders arbete. Förslaget beräknas, jämfört med regeringens förslag, medföra ökade kostnader med 500, 600 resp åren 19982000. Minskad arbetslöshet på grund av arbetstidsförkortning förslag om en sänkt arbetstid till , som presenteras i en separat motion, beräknas medföra minskade bruttoutgifter i arbetslöshetsförsäkringen med 1998, 1999 och 2000. Åtgärden OTA Offentligt Tillfälligt Arbete även benämnd 55-plus har inte blivit någon succé. Vi föreslår att den upphör /98. De som redan är inne i åtgärden bör dock få fullfölja avtalad tid i åtgärden, om de så önskar. Beräknad besparing är 1998 och vardera 1999 och 2000. Totalt minskar utgiftsbehovet på anslaget A 1 Bidrag till arbetslöshetsersättning med 1998, 1999 och 2000. Den föreslagna generationsväxlingen där 63- och 64-åringar med arbete skall erbjudas förtidspension med ersättning motsvarande sjukpenningnivå om deras arbete övertas av en ungdom är ett kortsiktigt och dåligt förslag. Möjligheterna till fusk med övertagandevillkoret är stora, särskilt i något större företag som normalt har en personalomsättning där man även normalt anställer ungdomar. Generationsväxlingen liksom den tillfälliga avgångsersättningen kan ses som en sämre variant av arbetstidsförkortning där vissa får en kortare arbetstid och flertalet ingen förkortning alls. Även om regeringen anser sina åtgärder som tillfälliga är risken stor att de kommer att följas av flera om inte arbetslösheten kan lösas på annat sätt. kan vi då ha en helt ny situation på arbetsmarknaden där större delen av de äldre permanent hamnar utanför arbetsmarknaden. Det kommer att bli mycket dyrbart för den förvärvsarbetande mellangenerationen som med sina skatter skall försörja ett allt större antal 100-procentiga arbetstidsförkortare. En långt bättre lösning, både mänskligt och ekonomiskt, är givetvis att göra en måttlig förkortning av arbetstiden för alla arbetande så att fler kan få arbete och också orkar arbeta fram till pensionsåldern. avvisar därför regeringens förslag till generationsväxling. Vi föreslår följande fördelning av anslag inom utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet. Förslag till anslag 1998 och beräkningar 1999 och 2000, mkr 6 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 6.1 A 1 förvaltningskostnader Vi har i en tidigare kommittémotion föreslagit att arbetsförmedlingar och försäkringskassor på lokal nivå slås samman och kommunaliseras. behålls som en radikalt bantad organisation för centrala statliga uppgifter. Sammanslagningen av verksamheterna på lokal nivå bör leda till avsevärda minskningar i de administrativa kostnaderna . har vi räknat med kostnadsbesparingar på eller . 6.2 A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder Anslagsförbrukningen på området arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskar av flera skäl med politik. Minskad arbetslöshet på grund av sänkt arbetstid Vårt förslag till arbetstidsförkortning, som presenteras i en separat motion, beräknas medföra att behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskar med 1998, 1999 och 2000. Minskad arbetslöshet på grund av ökade ramar för kommunerna Vårt förslag till ökade ekonomiska ramar för kommunsektorn, som presenteras i vår ekonomisk-politiska motion, beräknas medföra att behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskar med 1998, 1999 och 2000. Minskad arbetslöshet på grund av ökade resurser till Föreslagen ökning av anslaget till (B 6) leder till minskat anslagsbehov till anslaget A 2 på . Totalt minskar anslagsbehovet på anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder med 1998, 1999 och 2000. 6.3 A 3 Särskilda åtgärder för arbetshandikappade Anslaget bör tillföras ytterligare bland annat för att möjliggöra bibehållande av platsantal hos allmännyttiga organisationer. 6.4 B 6 Bidrag till Anslaget bör tillföras ytterligare för att undvika alltför kraftiga neddragningar inom verksamhetsområde. 6.5 Kommuners ansvar för ungdomar Vi avvisar regeringens förslag till lag om kommuners ansvar för ungdomar mellan . Det är fel att göra en särskild lagstiftning för en viss åldersgrupp på arbetsmarknaden. Risken är att lagen gör mer skada än nytta, till exempel genom att skapa nya inlåsningeffekter för ungdomarna. Vi föreslår följande fördelning av anslag inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. Förslag till anslag 1998 och beräkningar 1999 och 2000, mkr Särskilda åtgärder för arbetshandikappade Vissa kostnader för införandet av en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring Bidrag och uppdrag inom arbetslivsområdet m.m. Forskning och utveckling inom arbetslivsområdet Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet Bidrag till förnyelsefonder på det statligt reglerade området 7 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling I avvaktan på regeringens regionalpolitiska proposition föreslår vi inga förändringar av föreslagna anslag inom utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling. Förslag till anslag 1998 och beräkningar 1999 och 2000, mkr Täckande av förluster på grund av kreditgarantier inom regionalpolitiken Ersättning för nedsättning av socialavgifter Utgifter för lokalisering av statliga arbetstillfällen till Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att för anvisa anslagen under utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet enligt förslag i budgettabell 1, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräknad fördelning på anslag inom 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet för budgetåren 1999 och 2000 enligt budgettabell 1, att beslutar att för anvisa anslagen under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv enligt förslag i budgettabell 2, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräknad fördelning på anslag under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv för budgetåren 1999 och 2000 enligt budgettabell 2, att beslutar att för anvisa anslagen under utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling enligt förslag i budgettabell 3, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräknad fördelning på anslag under utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling för budgetåren 1999 och 2000 enligt budgettabell 3, att beslutar att ersättningen i arbetslöshetsförsäkring skall utgå på inkomster upp till 4,2 basbelopp och på överskjutande inkomstdelar, att beslutar att grundnivån i arbetslöshetsförsäkringen skall vara per dag, att beslutar att taket i arbetslöshetsförsäkringen skall utgöra per dag 1998, att beslutar att kvalificeringstiden för a-kassa ändras från sex till fyra månaders arbete , att beslutar att åtgärden OTA upphör i enlighet med vad som anförts i motionen, att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:485) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, att avslår regeringens förslag om generationsväxling (ramanslaget A 1 Bidrag till arbetslöshetsersättning), att avslår regeringens förslag till lag om kommuners ansvar för ungdomar mellan , att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:580) om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring.