mot · GL02Kr269 · 1997-10-06 00:00:00 — Kulturen spränger gränser och skapar möten mellan människor från olika nationer och kontinenter. Kulturen tillför samhället, regionen eller kommunen näring för det goda livets bestånd och växt. Tillgänglighet är grunden för kultursyn. En lyckad kulturpolitik leder till att fler människor deltar i fler former av kultur. Vi anser att mer uppsökande verksamhet behövs. Ungdomars intressen måste speglas i kulturinstitutionerna. Vi vill att alla barn och unga oavsett social bakgrund skall kunna delta i kulturlivet. Skolan bör ta in kulturen i sitt ordinarie arbete. Vi vill satsa på musik- och kulturskolor. Målet är en kulturskola i varje kommun. Många är intresserade av multimedia, men tillgången på datorer i hemmen är ojämnt fördelad. Alla måste få en chans att lära sig den nya tekniken. Staten måste därför stå för tillgängligheten. Att svenskar inte bara är blonda och blågula utan också mörkhåriga och mångkulturella har fått för litet genomslag i kulturlivets alla delar. Musiklivet är den del som bäst och mest släppt fram nya former och uttryck, detta välkomnar vi. menar att det även är viktigt att den invandrade kulturen visas på gallerier, teatrar och museer i större utsträckning. Hörnstenar i kulturpolitik är: kulturpolitiken skall skapa aktivitet, inte bara distribuera kultur, kulturpolitiken skall ge barn och unga rätt till att skapa själva och möta kultur, kulturpolitiken skall aktivt se till att de olika kulturer som finns i får utrymme och möjlighet att berika och integreras med kulturlivet, kulturpolitiken skall motverka den sociala snedfördelningen i deltagandet i kulturen. Statens kulturpolitik skall stå för den kulturella infrastrukturen och medverka till tillgänglighet och ett mångkulturellt samhälle. Att fördela resurser på ett rättvist sätt är uppgift. Det svenska musiklivet har varit jämförelsevis bra på att ta till sig former och uttryck från andra musikkulturer, att arrangera konserter och turnéer. Teater- och bildkonstområdet är betydligt sämre och museerna har ännu inte börjat samla på, beskriva och gestalta det nya som håller på att växa fram. anser att de statliga kulturpengarna måste fördelas på ett rättvist sätt. I dagens proposition har vi statistik där vi kan se hur kulturstöden fördelat sig över landets olika regioner och mellan olika regioners invånare. Tyvärr kan vi dock ännu inte läsa ut hur de statliga kulturpengarna fördelar sig på kön. anser att sådan statistik är nödvändig. 2.2 Nationella uppdrag A 4 För perioden 19971999 har Backateatern i , i , Rosteriet i , , och Arbetets Museum i fått s k nationella uppdrag. föreslår nu att ytterligare två kulturverksamheter tilldelas nationella uppdrag för tiden 19982000 och får vardera . Det ena uppdraget bör tilldelas Tom Tits Experiment i med sin unika kombination av konst, vetenskap och pedagogik. Det andra uppdraget bör tilldelas Barnkulturcentrum i , inkluderande . Båda dessa institutioner har en inriktning på att stimulera barns och ungdomars nyfikenhet, skaparlust och vetgirighet. Vi fördelar 2 miljoner utöver regeringen på anslaget A 4. 2.3 Forum för världskultur markerade på ett tidigt stadium att inte var en lämplig plats för att inrymma ett tänkt världskulturhus. Vi framförde i som den naturliga platsen för en sådan verksamhet, men betonade att verksamheten inte borde knytas till en plats, utan att utgångspunkten borde vara att skapa många platser och scener för kulturmöten och kulturverksamheter i världskulturell anda. För vid som navet i denna verksamhet talar också att det nu finns långtgående planer på att förlägga ett världsbibliotek dit. Eftersom förslaget att förlägga ett världskulturhus till saknar parlamentariskt stöd i har frågan nu tagit en ny vändning. I stället för ett världskulturhus föreslås nu att ett forum för världskultur inrättas som en försöksverksamhet. Enligt uppfattning skall forum inte syssla med bidragsutdelning. Inte heller är det nödvändigt att forums kanslilokaler ligger i . anser att skall fortsätta att vara en gästspelsscen med ett brett och folkligt utbud, vilket inte utesluter en repertoar med ett ökat inslag av internationella och mångkulturella föreställningar. Vidare bör den kommitté som skall driva forums verksamhet i huvudsak bestå av företrädare för det fria kulturlivet. Inrättandet av ett världsbibliotek i bör ses som ett gemensamt ansvar av staden, och staten. föreslår att regeringen intensifierar arbetet på det mångkulturella området i form av ett övergripande handlingsprogram. Detta handlingsprogram kan sammanställas av redan genomförda forskningsrapporter, seminarier och konferensers resultat och dokumentation. För att ytterligare sätta fokus på integrationssträvandena bör varje kulturområde arbeta fram konkreta handlingsplaner vad gäller verksamhetens innehåll och invandrares deltagande. föreslår vidare att folkbildningsorganisationerna genom de lokala studieförbunden ges ett särskilt uppdrag att identifiera och stärka invandrarkulturerna. skall fördela pengar efter de av staten uppställda målen. Fördelningen sker till teater, dans, musik, konst, museer, utställningar, litteratur, folkbibliotek och delvis folkrörelserna. Även centrumbildningarna får sina bidrag över detta anslag. Vår syn på centrumbildningarna skiljer sig från regeringens. Enligt fyller centrumbildningarna i huvudsak en viktig funktion för det icke institutionsbundna kulturlivet, som samarbetsorgan, informatör, opinionsbildare och arbetsförmedlare. Det är ett mångfacetterat verksamhetsområde har att fördela pengar till. För att alla delar av skall nås av kultur av hög kvalitet är det nödvändigt att kulturverksamheter ges möjlighet att turnera. Ett bidrag för att ge de fria dans- och teatergrupperna möjlighet att turnera skulle vara ett effektivt sätt att ge dem möjlighet att konkurrera med de kommersiella grupperna och höja kvaliteten inom barnteatern. Det skulle främst användas i storstadsområdenas miljonprogramsområden, men också till andra teaterfattiga områden i landet. föreslår att extra avsätts till detta för räkning. föreslår också att stödet till internationellt kulturutbyte förbättras genom att får ett anslag utökat med . I den nya budgetprocessen fastställer utgiftsramarna efter förslag från regeringen. Utifrån dessa ramar och andra riksdagsbeslut fastställer regeringen sedan regleringsbreven. Den slutliga tilldelningen av anslagen blir därmed en regeringsfråga. vill betona vikten av att regleringsbreven som utfärdas väl står i överensstämmelse med beslut. Det bör inte i ett regleringsbrev förekomma en avsevärd minskning av ett anslag som inte följer av något riksdagsbeslut. 2.4.1 Regionala och lokala kulturinstitutioner A 2 Regeringen vill själva fördela för tillfälliga insatser i syfte att upprätthålla verksamhetens konstnärliga nivå hos institutioner i förändring. vill fördela av dessa 26 miljoner på annat håll inom utgiftsområde 17. Kvar för regeringens disposition blir då . Det är inte utan anledning man kommer att tänka på den kulturslakt som blivit utsatt för. Statens kulturpolitik skall stå för långsiktighet och konstnärlig kvalitet, inte för tillfälliga insatser. Det är viktigt att dessa pengar inte går till ombyggnader eller lokaler utan används till utvecklande verksamhet i enlighet med förslag. blir kulturhuvudstad efter ett initiativ som togs av i . Den särskilda kultursatsningen detta år skall dock inte begränsas till , utan hela landet skall beröras. måste bli ett avstamp för fortsatta offensiva satsningar på kultur . ser mycket positivt på att under detta år står som värd för en mellanstatlig om kultur och mänsklig utveckling. Detta sammanfaller med att innehar ordförandeposten i . Både värdskapet och ordförandeskapet ger möjligheter att lyfta fram kulturens viktiga roll i dagens värld. 2.6 Försöksverksamhet med ändrad regional fördelning av kulturpolitiska medel På grund av att frågan behandlats lägger vi inte nu fram några förslag i denna fråga, vi inväntar utvärderingen av projekten. 2.6.1 Särskilda insatser för barn och ungdom A 2 Vi drar slutsatsen att det behövs särskilda insatser för barn och ungdom. Hela den socialisationsprocess som finns inbyggd i barnomsorgen, i och gymnasieskolan, i satsning på kommunala musikskolor, i föreningslivet etc bygger på den grundläggande tanken att alla har rätt att möta, pröva på, delta i olika kulturella verksamheter. Det är en rättvisefråga och en jämlikhetsfråga att alla oberoende av föräldrarnas samhällsklass och utbildningsnivå skall ges möjligheter att delta i kulturlivet. Därför skall läroplaner, barnomsorgs- och skolplaner innehålla också kulturpolitiska mål. När kommunerna nu tvingas till i många fall mycket drastiska nedskärningar är det förutom i den vanliga kultur- och biblioteksverksamheten, föreningsverksamheten också barnomsorgen, skolan och fritidsverksamheten som får vidkännas stora besparingar. Det innebär bl a att kulturens villkor försämras, på många håll mycket drastiskt, på de områden där kulturen kan möta alla barn och ungdomar. Det räcker inte med att museer och teatrar aktiverar sig gentemot denna grupp, om inte skolan och barnomsorgen har råd att använda sig av dem. Då blir det de föräldrar som har intresse och ekonomi som låter sina barn utnyttja dessa institutioner. De 3 miljoner som har att fördela för utveckling av ungdomskultur föreslår skall höjas till års budget. Vi fördelar ytterligare under anslaget A 2. En av de viktigaste insatser som kan göras för att stödja och utveckla barns och ungdomars konstnärliga skapande är att utveckla de kommunala musikskolorna till kulturskolor. För att ytterligare stärka kulturen vill att kulturskolor skall bli en angelägenhet och skrivas in i skollagen. Kulturskolor blir därmed ett kommunalt ansvar. bör som vara avgiftsfri. begär en parlamentarisk utredning om huruvida kan omfattas av skollagen. Vidare föreslår vi i budget 1998 att i riktat stöd utgår till kulturskolor att fördelas genom under anslag A 2. 2.6.1.2 Inrättande av multimedieverkstäder 3 Teater, dans och musik Nationalscenerna Operan och bör enligt ha fler uppsättningar för barn och ungdom. Enligt budgeten har antalet barn- och ungdomsföreställningar ökats vid regionteatrarna samt minskat för , och de fria grupperna. 3.1 Nationalscen i norr B 2 ser mycket positivt på en nationalscen i norr. Det bör bli en bred kultursatsning där flera delar av regionen samverkar. Det är angeläget att en nationalscen i norr ges statliga anslag i den omfattning som behövs för att starta ett så stort kulturprojekt. Vår utgångspunkt är den planering som musik- och dansteater gjort. Vi vill anslå ytterligare till nationellt uppdrag för en nationalscen i norr. 3.2 Fria teater- och dansgrupper B 3 Tendensen på barnteaterområdet är att de statsunderstödda teatergrupperna och ensemblerna minskar sin verksamhet och i stället ökar de rent kommersiella teatrarna sin verksamhet. Det har medfört en kvalitetsförsämring. Anledningen är att kommersiella grupper använder sig av stordrift, fyller stora salonger, men intresserar sig inte för pedagogiken, samtalet, för- och efterarbetet. Därför är ett ökat stöd till de kvalitetsinriktade fria teatergrupperna viktigt. Anslaget till de fria teatergrupperna bör i huvudsak användas som årligt verksamhetsbidrag och fördelas till de grupper vars verksamhet bedrivs i enlighet med de kulturpolitiska målen. Problemet är, förutom kostnadsutvecklingen för grupperna, att arrangörernas möjligheter att anlita de fria teatergrupperna minskat i hela den kommunala verksamheten och inom föreningslivet på grund av den ekonomiska situationen. Vi föreslår att anslaget för de fria grupperna höjs med . stöder regeringens förslag att ge i uppdrag att undersöka förutsättningarna för att etablera en fast samisk teaterinstitution. En samisk nationalscen i samverkan med landsting och kommuner i det berörda området skulle vi se som mycket positivt. Inte heller finns någon full beskrivning av hur fördelar sina kulturmedel. Vi ser fram emot att i nästa budgetproposition se en sådan sammanställning. 3.4 Musik och regionalt stöd B 2 Regeringen föreslår att länsmusikorganisationens anslag minskar med . anser att principen att kunna omfördela anslag utifrån måluppfyllelsekriterier är riktig. Problemet här är att man ställer olika musikergrupper mot varandra, vilket är olyckligt om man vill spränga gränser mellan olika musikformer och se nya samarbetsformer ute i regionerna. föreslår därför att länsmusikens sparkrav minskas med hälften till . De insparade medlen omfördelas till arrangörsstöd. fördelas därmed ytterligare till länsmusiken och till arrangörsstöd. Kulturpolitiskt är det viktigt att flytta över tyngdpunkten från producenterna till konsumenter och arrangörer. ser positivt på att nu utreda frågan om införande av en tomkassettskatt. anser att utredningsuppdraget skall innefatta hur en tomkasettavgift kan komma de delar av kulturlivet till del, som blir lidande av inkomstbortfall på grund av piratkopiering av musik och film. Det är angeläget att avsätta pengar för att stödja folkkultur som oftast inte har någon känd upphovsman. föreslår i detta sammanhang att medel avsätts i en fond som kommer de drabbade kulturgrenarna till godo. 3.5 Bidrag till regionala och lokala teater- och dansinstitutioner B 2 I föregående års proposition föreslås att det statliga stödenhetssystemet förändras. Det föreslås även att skall avsätta av anslaget så att de särskilda medlen vid ingången av motsvarar av anslagen. menar att regionala och lokala teater- och dansinstitutioner har en mycket svår situation och vi avser därför att höja anslaget med 1998. Vidare föreslår vi att hela grundbidragssystemet ses över. Det är inte rimligt att institutioner måste ha över 100 procents beläggning för att klara sin verksamhet. Regeringen bör skyndsamt utreda de regionala teater-, dans- och musikstöden. 3.6 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål Under detta anslag anvisas bl a statsbidrag till mindre ensembler och fria grupper, samt till vissa mindre teaterinstitutioner av nationellt intresse. anser att Teaterladan i är en institution av internationellt intresse. Vi föreslår därför att den skall ingå i anslags- och verksamhetsområde. Vi har konstaterat att läsandet och läsförståelsen är intimt kopplade till social bakgrund. Med ambitionen att öka läsandet och minska kulturklyftorna hos barn och ungdomar måste staten också satsa på litteratur i de miljöer där kortutbildade föräldrar vistas. Därför menar att staten bör uppmuntra och ge tillfälliga bidrag till kommuner eller enskilda arbetsplatser som med arbetsplatsbibliotek vill satsa på läsandet och språket. De senaste årens besparingar i kommunerna har lett till att många arbetsplatsbibliotek lagts ner. Vi vill påstå att många av dessa arbetsplatsbibliotek har lagts ner på grund av att det aldrig formulerats och nedtecknats en lokal facklig målsättning med arbetsplatsbiblioteket. Därför skall ett framtida statligt bidrag till arbetsplatsbiblioteken kopplas till att den lokala fackliga organisationen på arbetsplatsen skriftligt formulerar syfte och mål med arbetsplatsbiblioteket. Vi föreslår därför i vår budgetmotion att anslaget till arbetsplatsbibliotek förstärks med till tidsbegränsade bidrag för arbetsplatsbibliotek. Enligt betänkande 1996/97: KrU1 Kulturpolitik skall regeringen återkomma med förslag på kvalitetssäkring vad gäller folkbiblioteken. Regeringen bör utarbeta förslag till kvalitetssäkring och återkomma med förslag till . 5 Handlingsprogram för språket Vi anser att ett handlingsprogram för att främja språket behövs. Men inte bara språket i sig, utan möjligheterna för människor att tillägna sig och utveckla sitt språk. konstaterar att investeringar som syftar till läskunnighet och läsförståelse hos alla medborgare är en viktig försäkring och den bästa garantin för att informationssamhället inte parallellt leder till ett tvåtredjedelssamhälle. Problemet är att de som har de största behoven av kulturella uttrycksmedel är de som efterfrågar dem minst. föreslår att en parlamentarisk utredning tillsätts för att utarbeta ett handlingsprogram och metoder för hur människor kan utveckla sitt språk. 6 Enhetlig moms på det tryckta ordet anser att det tryckta ordet skall belastas med lika moms , vilket innebär en sänkning av bok- och tidskriftsmoms . 7 Bild och form samt konsthantverk D 5 Regeringen skriver att ett av verksamhetsområdets centrala problem är den samtida bild- och formkonstens svaga ställning utanför landets storstadsområden. Regeringen kommer därför att ge , , med Bildkonstnärsfonden, Riksutställningar och Statens konstmuseer med ett gemensamt uppdrag att utreda hur de statliga insatserna skall utformas så att fler kan ta del av god kvalitet oavsett var man bor i landet. delar denna uppfattning. Vi vill föreslå följande. Vi har ett väl utbyggt nätverk av folkbibliotek i . De flesta bibliotek har ytor där det går att ställa ut bild och form samt konsthantverk. Genom att använda detta redan fungerande distributionsnät kan en ansvarig institution som exempelvis fungera som en motor för att nå ut med bild och form samt konsthantverk i hela landet. Utställningsverksamhet bedrivs även genom och Folkrörelsernas konstfrämjande. vill för att ytterligare stödja deras utställningsverksamhet anslå ytterligare . 8 Ersättning och bidrag till konstnärer Kulturarbetaren har fått det tufft ekonomiskt . De dåliga offentliga finanserna gör det svårare att sälja sina verk och uppsättningar. Inkomstlösheten gör det svårt för kulturarbetaren att leva på sitt arbete och den generellt svåra arbetssituationen gör det svårt för kulturarbetaren att hitta tillfälliga försörjningsjobb. Staten bör öka antalet långtidsstipendier och höja författarnas biblioteksersättning, även a-kassereglerna måste ytterligare ses över eftersom reglerna utestänger många kulturarbetare. Kulturarbetarnas ekonomiska villkor har successivt försämrats. delar regeringens uppfattning att konstnärernas försörjning i största möjliga mån skall baseras på ersättning i direkt anslutning till deras arbete. Men arbetslösheten bland kulturarbetare är högre än bland någon annan yrkesgrupp. Ändå saknas det inte arbetsuppgifter för kulturarbetarna. De är ofta sysselsatta med mycket meningsfulla arbetsuppgifter inom sina yrkesområden, men ersätts via olika arbetsmarknadsåtgärder. Många, också mycket kända kulturarbetare, tvingas till en förnedrande rundgång mellan ordinarie jobb, projektanställningar och arbetsmarknadsåtgärder. I själva verket finansieras en stor del av kultursektorn av AMS. Detta är inte rimligt. De utredningar om konstnärernas arbetsmarknad som pågår bör syfta till att överföra en del av dessa arbetsmarknadspengar till kultursektorn så att fler ordinarie jobb kan skapas. 8.1 Kvinnors och mäns villkor inom konsten Enligt propositionen har antalet kvinnor inom de konstnärliga yrkena ökat markant. kvinnor sökte bidrag från . Trots detta tillföll av bidragen männen. förutsätter att arbetar för en rättvis könsfördelning vad gäller bidragen. Inom konstgruppen är dock skillnaden stor vad gäller könsfördelningen mellan olika konstområden men enligt skall inte detta ge utslag i det samlade resultatet för fördelning. Under innevarande år har presenterat en studie av dansarnas situation. Studien visar på de problem som finns för yrkesverksamma dansare. Vi föreslår därför att en utredning tillsätts som ser över på vilket sätt staten kan stödja dansare i sitt yrkesbyte, vilket ofta inträffar vid en ålder . Se hemställan i flerpartimotion. anser att länskonstnärerna skall främst vara en resurs för amatörkulturen. Regeringen skriver: Den statliga arkivpolitiken ligger fast. anser att den behöver förändras. Propositionen är passiv och beskriver arkivens funktion som myndighet och förvaltare/förvarare. Arkivens andra uppgifter att skapa kännedom om kulturarvet och att öka tillgängligheten till arkivens material behandlas knappt. Informationsteknikens utveckling har medfört en helt ny situation och nya möjligheter för arkiven. Det borde kunna medföra ett helt nytt arbetssätt, en bättre samordning, ett helt annat utnyttjande av personalresurserna och ge en högre grad av effektivisering. För detta krävs stora investeringar i utbildning av personal, i teknisk utrustning, i resurser för att överföra arkivalier till datoriserade system och register och att samordna arkiven med museernas samlingar och bibliotekens bestånd i enhetliga söksystem. Detta skulle revolutionera användandet av arkiven och föra ut materialet till helt nya användargrupper. Arkiven skulle kunna användas oberoende av var i landet man är bosatt och lättare kunna utnyttjas av funktionshindrade. Arkivväsendet bör göras mer effektivt anser . Den nya tekniken gör arkiv och dess lager till en verksamhet som med fördel kan utlokaliseras. föreslår att en utredning tillsätts för att se över hela arkivväsendet, dess resursutnyttjande, dess lokalisering och möjligheterna i en ny informationsteknisk tid. Målet bör vara att nya grupper skall använda arkiven. anlägger underifrånperspektivet på det senaste århundradets svenska historia. De förvaltar samlingar som speglar folkets egna tankar, föreställningar, handlingar och symboler. De beskriver historien från den lokala och den regionala nivån. ser att regeringen tagit fasta på förslag från den kulturpolitiska propositionen vad gäller folkrörelsearkiven. Förslaget innebär att folkrörelsearkiven inordnas i arkivsystemet genom stödenheter och egna anslag. Vi ser med tillfredsställelse att de nu får rimliga ekonomiska villkor för sitt insamlande, dokumenterande, vårdande och förmedlande verksamhet. samordnar de lokala och regionala folkrörelsearkiven och svarar också för utbildning, rådgivning och information. Roll- och ansvarsfördelning har utvecklats inom kulturmiljöorganisationen på stats-, regional- och länsnivå. Staten fördelar pengar medan verksamheten genomförs regionalt. menar dock att uppföljningen från statens sida måste förbättras. Det är viktigt att veta hur de statliga pengarna har utnyttjats och hur kulturmiljösektorns mål har efterlevts. Regeringen bör återkomma med förslag på hur utvärderingen skall genomföras och redovisas till och . 11 Museer och utställningar 11.1 Kvinnomuseum H 1 anser att ett Kvinnomuseum bör inrättas. På flera håll i landet finns små museer som fokuserar på kvinnor. Vad vi saknar är en institution med ett nationellt ansvar. Museer är platser där historien skall tolkas och gestaltas. Det har blivit alltmer uppenbart att det varit en historia sedd med mansögon. Inom olika vetenskapliga discipliner har forskningen i ökad utsträckning uppmärksammat skillnader i mäns och kvinnors situation. Inom den historiska forskningen har kvinnors historia kallats den glömda eller osynliga historien. Kvinnors historia håller på att få tydligare konturer och forskningen kring könsrelationer och kvinnors liv i historien och nutiden är ett växande forskningsfält. Det finns ett ökat behov hos svenska kvinnor och män att förstå sig själva och att söka sina rötter i sociala och kulturella miljöer. Det finns därför ett behov av ett museum som tar på sig uppgiften att insamla och systematiskt behandla och bearbeta föremål och information om kvinnors situation. Utrymmet på de redan etablerade museerna i landet och i den nuvarande museistrukturen gör det befogat att upprätta ett separat museum för att gestalta kvinnors historia. föreslår att detta museum etableras i närheten till universitetsforskning och i ett område med en aktiv förening med mål att starta ett kvinnomuseum. Vi föreslår att avsätts för projektering av ett kvinnomuseum. 11.2 Gratis entré på museum för barn och studerande vill stimulera barn att gå på museum. Enligt statistik från 1996 har visningar för grupper från förskolor och skolor minskat från 45 000 för till 39 000 . En orsak kan vara det nya läraravtalet, vilket innebär att lärare inte ges kompensation för den tid de tar i anspråk för studiebesök på bl a museum.