mot · GL02U501 · 1997-10-06 00:00:00 — Dock bör erinras om att den nationella jordbrukspolitiken i de flesta medlemsländer var mer protektionistisk än vad den gemensamma jordbrukspolitiken är. Det är angeläget att EU för egen del och inom WTO driver på för en snabb avveckling av handelshindren. Skyddstullarna och handelskvoterna bör avskaffas och antidumpningsreglerna helst tas bort. Det har särskilt stor betydelse för de vars export diskrimineras. 4.5 Gemensamma initiativ för miljön Många miljöproblem är gränsöverskridande. Föroreningar i luften och i haven känner inga gränser. Försurningen i delar av beror till stor del på nedfall som kommer från andra länder. Övergödning och miljöföroreningar i kommer från floderna på andra sidan havet. Samarbetet i miljöfrågor har redan stor betydelse för att förbättra miljön i . Det är därför angeläget att EU fortsätter att ta konkreta beslut i en rad miljöfrågor i syfte att förhindra gränsöverskridande miljöproblem. är det viktigt att på nationell nivå kunna ta hänsyn till specifikt känsliga förhållanden och att ett land skall kunna besluta om egna strängare miljöregler än de gemensamma minimireglerna. Men miljöhänsyn får inte tas till intäkt för protektionistiska åtgärder. Nationella regler som hindrar det fria flödet av varor och tjänster måste därför även i fortsättningen vara föremål för prövningar i sista instans i . Denna juridiska prövning skall fastställa om landet har sakliga miljöskäl och om dessa väger tillräckligt tungt i förhållande till principen om fri rörlighet. har strängare miljökrav än EU på vissa områden. Det är resultatet av medlemsförhandlingarna, där dessa undantag förutsattes gälla under en övergångstid. utfäste sig EU att revidera reglerna i syfte att skärpa dessa. Det är därför viktigt att EU nu skärper sina miljöregler till minst vår nivå så att inte längre behöver ha särregler. I de fall där en sådan höjning av olika skäl inte sker måste få fortsätta med sina särregler. Det är också angeläget att medlemsländerna kommer överens om en miniminivå vad gäller koldioxidbeskattningen. En minskning av koldioxidutsläppen i är viktig för att fullfölja det mål om en stabilisering av koncentrationen av växthusgaser i atmosfären som fastlagts på internationell nivå. På nationell nivå måste sträva i samma riktning. En förändring av det svenska energisystemet i riktning mot förbränning av fossila bränslen skulle vara direkt negativ. har svårt att framgångsrikt argumentera för stränga miljöbestämmelser, när regeringen avsiktligt bryter mot viktiga rekommendationer. Den inre marknadens konkurrensregler kan också ha betydelse för att ge en bättre miljö. Att t.ex. bryta upp de nationella järnvägsmonopolen som erfarenhetsmässigt försvagat järnvägstrafiken i förhållande till biltrafiken har därmed indirekt en viktig positiv miljöeffekt. Över huvud taget är konkurrens och ökat utrymme för marknadsekonomiska lösningar viktigt för att tvinga fram bättre hushållning med knappa resurser. Samarbetet med länderna i och deras anpassning till medlemskap ger kraftiga incitament till miljöförbättringar i delar av där miljöförstöringen är störst. Redan har miljöförstörande industri och annan verksamhet i stor omfattning lagts ner. Förhållandena var helt enkelt så dåliga att de inte klarar sig i konkurrens med modern miljövänlig produktion. EU måste även fortsätta arbetet med att stödja miljöförbättrande åtgärder utanför den egna medlemskretsen. Särskilt viktiga är miljöstödjande insatser i . Förbättrad kärnkraftssäkerhet och rening av utsläpp i luft och vatten har hög prioritet. 5 En effektiv gemensam utrikespolitik EU har en väl utvecklad långsiktig politik gentemot länderna i och . Kvarvarande Eftaländer är i stor utsträckning integrerade i den inre marknaden. Länderna i har redan långtgående associeringsavtal. Särskilt stor betydelse har den anpassning som kandidatländerna genomgår och som kommer att accentueras i förhandlingar om medlemskap. Med , och andra länder inom OSS finns eller pågår förhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal. Dessa får växande betydelse och kan vidgas till frihandel och andra samarbetsformer om länderna så önskar. Med krigs- och krisländerna på pågår olika former av samarbete med syfte att främja återuppbyggnad, demokrati, samarbete sinsemellan och om detta lyckas växande samarbete med EU. har en tullunion med EU. Med länderna vid södra och från i väster till i öster, men exklusive , sluts associationsavtal, s.k. Medelhavsavtal med sikte på frihandel . Med 70 utvecklingsländer, varav huvuddelen av de allra fattigaste, finns som ger omfattande tullfritt tillträde till den inre marknaden och biståndssamarbete. Samarbetet sker på många olika sätt. Frihandel är oftast det första och viktigaste instrumentet. Miljösamarbetet växer i betydelse både med och inom . Phare- och Tacisprogrammen ger betydande stöd till . I Medelhavsprogrammet sker ett motsvarande stöd som fokuserar på mänskliga rättigheter och demokrati. Om den långsiktiga inriktningen är klar och kraftfull så har EU betydligt svårare när det gäller att hantera akuta spänningar, kriser och konflikter. Svårigheten att enas om en gemensam linje och genomföra en kraftfull politik var särskilt påtaglig under inledningen till och under större delen av de jugoslaviska krigen. Men är det svårt att nå enighet i många angelägna frågor och politiken är inte särskilt slagkraftig. Det är mycket angeläget att EU kan genomföra en verkligt kraftfull och gemensam utrikespolitik för att bättre kunna förebygga och/eller förhindra kriser och konflikter i och . En gemensam utrikespolitisk analysenhet skall nu inrättas för att kunna utarbeta förslag till en gemensam utrikespolitik. Det är viktigt att denna enhet får hög kompetens, så att ett kvalificerat arbete med utgångspunkt i det gemensamma verkligen möjliggörs. Möjligheter till beslut med kvalificerad majoritet öppnas nu också inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Det är viktigt att beslutsfattandet effektiviseras så att den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken kan bli betydligt mer framgångsrik än vad som hitintills varit fallet. 6 Bekämpa knark, brott och bedrägerier Den internationella brottsligheten växer i omfattning. Narkotika från söker sig i stigande utsträckning in mot . I finns en växande kriminalitet som blir alltmer välorganiserad. Även i finns en betydande gränsöverskridande kriminalitet. Detta gör det alltmer angeläget att effektivt kunna bekämpa brottslighet med gemensamma insatser. Den ökade rörligheten inom EU underlättar inte bara för legala transaktioner utan också för brottslig verksamhet. Därför är det så angeläget att förverkligandet av de fyra friheterna kompenseras med ökade gemensamma insatser för att förhindra en ökad gränsöverskridande kriminalitet. En effektiv brottsbekämpning byggs i första hand upp genom en förstärkning av samarbetet mellan de nationella rättsvårdande myndigheterna. Även gränsöverskridande brott är normalt en fråga för två länder. Men det räcker inte med detta. Det behövs ett rättsligt samarbete också på EU-nivå. Framväxten av detta har gått långsamt. Det är därför viktigt att det praktiska Europolarbetet snabbt kommer igång och börjar fungera. Polissamarbetet inom ramen för Europol bygger på informationsutbyte och analys. De operativa polisiära insatserna görs enbart av nationella polisstyrkor. I ett längre perspektiv bör övervägas om Europolpersonal, under befäl av nationell polis, även skall kunna medverka i vissa operativa insatser, t.ex. i spaningsarbete mot grov gränsöverskridande brottslighet. En tydlig avvägning och avgränsning måste ske mellan de rent nationella insatserna, samarbetet mellan de nationella polismyndigheterna samt de direkta EU-insatserna. Subsidiaritetsprincipen anger att endast sådana uppgifter som behöver lösas på europeisk nivå skall utföras inom EU:s ram. När det polisiära samarbetet fördjupas måste särskild vikt läggas vid rättssäkerheten. Avvägningen måste ske noggrant mellan medborgarnas rätt till integritetsskydd och behovet av tvångsåtgärder mot kriminalitet. Därför bör Europols verksamhet bli föremål för demokratisk insyn och kontroll. bör involveras i denna uppgift genom sin nyinrättade ombudsmannainstitution. Främst för att tillgodose rättssäkerhetsbehovet bör kompetens utnyttjas inom Europolkonventionen. Varje land måste ha rätt att utforma sin egen narkotikapolitik. Däremot bör kampen mot gränsöverskridande narkotikahandel bli föremål för gemenskapsåtgärder. Ett land skall inte få utforma sin narkotikapolitik så att den får negativa effekter för kampen mot knarkhandel i andra medlemsländer. Det vore en fördel om vissa åtgärder mot narkotika fördes över till den s.k. första pelaren så att åtgärder mot spridning av narkotika skulle kunna införas inom hela EU. Detta får dock inte innebära att något land förlorar möjligheten att vidta ytterligare åtgärder mot narkotika. En samordnad flyktingpolitik för att effektivisera mottagandet och fördela bördorna mellan länderna måste ges hög prioritet. Reglerna för de yttre gränserna bör göras enhetliga och kontrollen av dessa effektiviseras. Även här bör rättssäkerheten bättre tillgodoses genom att delar av bestämmelserna lyfts in i gemenskapsrätten. Strävan bör vara att överförs till EU:s reguljära samarbete i syfte att förstärka såväl rättssäkerheten som effektiviteten. Liksom i andra bidragssystem förekommer fusk och bedrägeri med pengar som kanaliseras via EU:s budget. Det är mycket angeläget att detta stoppas av ekonomiska skäl men också för att det uppluckrar samhällsmoralen. är bidragsreglerna utformade så att de inbjuder till fusk. Komplicerade och svårförståeliga regler i kombination med godtyckliga bidragsgränser kan lätt ge den effekten. Det naturliga är att i första hand försöka minska bidragsvolymen och bidragens antal och att i andra hand göra bidragsbestämmelserna klarare och mer entydiga. Huvuddelen av kontrollen av bidragen sker inom de nationella förvaltningarna. Inte sällan beror fusk och bedrägeri på bristande kontroll på nationell nivå. Än värre är att det ibland förekommer samarbete mellan den som mottar felaktiga bidrag och den nationella kontrollmyndigheten. De kan helt enkelt stå i maskopi med varandra. En komplicerande faktor är att medlemsländerna har vitt skilda juridiska system, vilket försvårar kontrollen. Det är angeläget att EU kraftfullt förbättrar kontrollen och möjligheten att beivra fusk och bedrägerier. Det förekommer också skattebedrägerier där brottslingar utnyttjar bristfälliga rutiner t.ex. i samband med föregiven transitering av varor genom unionens territorium för att undandra medlemsländerna moms eller andra skatteinkomster. Det behövs ökad samverkan för att motverka sådana brott som dessutom snedvrider konkurrensen och försvårar för hederliga företag. Kampen mot knark, brott och bedrägerier måste intensifieras och har hög prioritet när det gäller att bygga ut samarbetet inom EU. 7 En stark och avgränsad union Den europeiska integrationen bygger på lagfäst gemenskap och starka institutioner. Den har visat sig hålla också under besvärliga tider med bakslag och stagnation. Endast en kraftfull union som väl fullgör sina uppgifter är stabil nog att ta emot de nya länder som kan och vill delta i integrationsarbetet. Detta förutsätter en union som koncentrerar sig på de offentliga uppgifter som bäst utförs på europeisk nivå. Huvuddelen av de uppgifter som det civila samhället inte klarar av sköts dock bäst av nationella eller lokala myndigheter. Det europeiska samarbetet och den gemensamma lagstiftningen skall begränsas till genuint gemensamma angelägenheter. Det finns en tendens att alla frågor som upplevs som viktiga och angelägna på nationell nivå därmed också förtjänar att lyftas upp på europeisk nivå och kläs i en EU-politik. Detta är en missuppfattning som riskerar att undergräva det europeiska samarbetet på de områden där det verkligen behövs. Det är viktigt att samarbetet inte förlamas av nationella särintressen på områden som är genuint gemensamma. De avgörande stegen mot realiserandet av den inre marknaden kunde tas först när konsensusprincipen om varje enskilt steg övergavs. Man var ense om målet men tvingades ge avkall på vad som upplevdes som nationella intressen under vägen. Det är viktigt att de centrala reglerna inte är fler än vad som krävs för det angelägna syftet att skydda konsumenter, arbetstagare eller miljö och att reglerna utformas på ett förnuftigt och lättbegripligt sätt. Cassis de , eller urprungslandsprincipen, är ett viktigt medel för att säkra rörligheten för varor över gränserna och begränsa mängden lagstiftning och standardisering på EU-nivå. Det krävs dock ett väl fungerande gemensamt rättsmaskineri med reella sanktionsmöjligheter för att förhindra protektionistiska åtgärder till följd av skilda regler och standarder. Vidare bör en mer kontinuerlig och systematisk översyn av göras för att rensa bort regler som inte längre har något berättigande. EU tar i anspråk av medlemsländernas samlade BNP. Av detta används hälften för jordbrukssubventioner och en tredjedel för regionalpolitik. Det är angeläget att EU inte utvecklas till en transfereringsunion utan strikt koncentrerar sig på de områden där EU verkligen behövs. Beslut om medlemsavgiften måste även fortsättningsvis beslutas enhälligt. Nettobidragsmottagande länder får inte ha möjlighet att rösta ned nettobidragsgivare i syfte att öka subsidier. Det kommer att krävas ökade insatser vad gäller den gemensamma utrikespolitiken, en effektiv brottsbekämpning och för integreringen av de nya medlemsländerna i . Det gör det än mer angeläget att omprioritera EU:s utgifter. bör kostnaderna för jordbrukssubventioner och för regionalstöd i de nuvarande medlemsländerna minskas genom en reform av de nuvarande programmen. EU:s styrka ligger just i dess roll att vara en mycket väl avgränsad institution. EU skall inte ges rätt att ta ut skatt. Finansieringen skall som ske via avgifter från medlemsländerna. Skattepolitiken är nationell. Samordning av skatteregler får endast syfta till en väl fungerande inre marknad. Harmonisering av skatteregler måste dock ske med enhällighet och får inte innebära en press uppåt på totala skattenivån. Medlemsländerna har höga ambitioner vad gäller välfärden. Dock tar de sig olika uttryck. har inte lyckats så väl och svenskarna tillhör nu den nedre fjärdedelen av befolkning vad avser levnadsstandard. Denna eftersläpning beror på en felaktig inhemsk politik och måste korrigeras på nationell nivå. Denna typ av problem löses ej genom att överföra beslutsfunktioner vad gäller utbildning, sociala frågor eller arbetsmarknad till EU. Ett EU som successivt omfattar en allt större del av kommer att behöva ett stort mått av decentralisering. Det har också den fördelen att det ger konkurrens och jämförelser också på områden som i stor utsträckning varit nationella monopol. EU har på det sättet en väsentlig välfärdshöjande funktion. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i EU skall ge högsta prioritet åt unionens utvidgning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en reform av EU:s gemensamma jordbrukspolitik och riktlinjer för EU:s struktur- och regionalpolitik, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att inom EU bör verka för en regelrevision, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör delta i det europeiska valutasamarbetet , helst redan från starten,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i EU bör verka för en union för företagande och arbete, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i EU bör verka för en effektiv och gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i EU bör verka för att utvecklingen av brottsbekämpningssamarbetet inom Europol påskyndas2. 1Yrkande 4 hänvisat till FiU 2Yrkande 7 hänvisat till JuU