ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02L902 · 1997-10-06 00:00:00 — Båtlivet är för många människor en källa till avkoppling och rekreation. har intresset för fritidsbåtar dessutom ökat väsentligt. Det är viktigt att säkerheten i våra farvatten både när det gäller nöjestrafik och yrkessjöfart hålls på en hög nivå. Straffbestämmelserna om onykterhet till sjöss spelar i detta sammanhang en betydelsefull roll. Frågan om en särskild bestämmelse om ansvar för onykterhet till sjöss övervägdes . Först infördes emellertid en uttrycklig bestämmelse i ämnet. Denna bestämmelse togs in i 325 § sjölagen och behölls i sak oförändrad fram till , då de nuvarande bestämmelserna om onykterhet till sjöss infördes. De nu gällande bestämmelserna om nykterhetsbrott till sjöss finns i 325 och 325 a §§ sjölagen. Enligt 325 § sjölagen skall den dömas för sjöfylleri som framfört fartyg eller i övrigt på ett fartyg fullgjort uppgift av väsentlig betydelse för säkerheten till sjöss och så varit så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller något annat medel, att det kan antas, att han inte på ett betryggande sätt kunnat utföra vad som därvid ålegat honom. Bestämmelserna är tillämpliga på alla typer av fartyg oavsett om fråga är om båtar eller skepp. 3 Frågan om att införa promilleregler Frågan om att införa promilleregler för sjötrafikens del har vid ett flertal tillfällen aktualiserats, men har alltid avvisats. Det finns olika skäl till detta, men framför allt har man hänvisat till de starkt skiftande och dessutom särpräglade förhållanden som råder inom sjötrafiken. I regeringens proposition 1993/94:44 avstod regeringen från att införa promillegränser för sjötrafiken. I stället fick i uppdrag att utvärdera resultatet av de ändringar i sjöfylleribestämmelserna som trädde i kraft . Resultatet är entydigt. Av utvärderingen kan bl.a. följande utläsas: Av de tillfrågade ger en överväldigande majoritet sitt stöd för införandet av ett gränsvärde för grovt sjöfylleri. av båtklubbsordförandena, alla sjöpolisenheter utom en, av de svarande från och alla utom tre inom lotsenheterna anser att ett gränsvärde för grovt sjöfylleri bör införas. De flesta i undersökningen ger uttryck för att alkohol och sjötrafik i allmänhet inte hör ihop. Många anser också att någon typ av körkort borde införas.1 Med hänvisning till det anförda föreslår jag att regeringen återkommer med förslag om ändring i sjölagen så att promillegränser för sjötrafiken införs. Regeringen bör även överväga om förarintyg skall införas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i sjölagen att promillegränser för sjötrafiken införs, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av förarintyg. BRÅ-PM 1996:1 s. 77 f.
mot · GL02L903 · 1997-10-06 00:00:00 — Av de nya företag som bildas är många så kallade franchiseföretag. Det innebär att en franchisegivare upplåter till en eller flera franchisetagare rätten att sälja varor eller tjänster som tillhandahålls av franchisegivaren. Franchisetagaren är egen företagare men förbinder sig att agera och uppträda på visst sätt och är avtalsmässigt bunden att endast företräda franchisegivaren vanligtvis inom ett visst givet geografiskt område. Verksamheten regleras genom avtal mellan parterna som kan synas jämställda men sådan är långt ifrån verkligheten. Franchisegivarna är oftast stora företag medan de flesta franchisetagarna är ensamföretagare utan egentliga kunskaper om företagande, t.ex. personer som vill satsa på ett eget företag men saknat en riktigt bra affärsidé. Han/hon lockas av anslående annonser, lämnar arbetet eller arbetslösheten, satsar sina egna hopsparade pengar och/eller föräldrarnas pengar och tror att livet skall bli arbete och inkomster. Alltför ofta blir det inte så. Det finns ingen lagstiftning som reglerar franchising. som bildats för att åstadkomma egenåtgärder är en ideell sammanslutning av såväl franchisegivare som franchisetagare. Föreningen är huvudman för en etisk nämnd som skall verka för upprätthållande och vidmakthållande av god affärssed inom svensk franchising. Den har utarbetat etiska regler och är ett forum där båda parter möts men en förening med den konstruktionen kan inte åstadkomma mycket gentemot skrupulösa franchisegivare. Vi har i sett exempel på sådana skrupulösa franchisegivare, vars huvudintresse är att plocka ut så mycket pengar som möjligt ur huvudbolaget och sätta tumskruvar på franchisetagarna. Ofta finns ägarna i andra länder än . Även om det finns många i högsta grad skötsamma, exemplariska franchisegivare så hjälper det inte alla dem som råkar ut för de skrupulösa. Därför behövs en lagstiftning på det här området som reglerar verksamheten och garanterar den svages, franchisetagarens rättigheter. Det finns kunskaper att bygga en lagstiftning på. Flera länder har en lagstiftning, EG har behandlat franchising och även utarbetat direktiv och i har vi ett utredningsbetänkande, SOU 1987:17 Franchising ett förslag till lag om franchising. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en lagstiftning som reglerar franchiseverksamheten i .
mot · GL02L905 · 1997-10-06 00:00:00 — Det finns en samstämmighet om att onykterheten på sjön, det s.k. sjöfylleriet, är omfattande och att behovet om förbättrad nykterhet inom sjötrafiken är mycket angeläget. Den allt tätare trafiken i våra farvatten med allt större och snabbare båtar, ökar kraven på nykterhet för såväl rorsmän som besättningar. är, som exempel, flera tiotusental båtar ute på sjön längs den relativt korta kuststräckan på från norra till norska gränsen. Ser man på lagstiftningen så kan man konstatera att lagen inte uttryckligen förbjuder att man är onykter när man framför båt på sjön. Det är tillräckligt att man inte utgör någon fara för egen eller andras säkerhet. Någon promillegräns finns i realiteten inte till sjöss, även om det kan bli straffbart om överskrides. En enig statlig utredning förordade en promillelagstiftning för sjötrafiken. Detta är inget orimligt krav. Kustbefolkningen, som ofta får bistå vid de många tillbuden förorsakade av onykterhet på sjön, likställer krav på säkerhet och nykterhet i sjötrafik med de krav som gäller trafiken på våra gator och vägar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag angående promillegräns vid sjötrafik i svenska farvatten i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02L909 · 1997-10-06 00:00:00 — Den av statsmakten proklamerade nollvisionen kräver stora insatser av allmänheten och lagstiftaren. Det förutsätter nykter och drogfri trafik. Det råder en stark folklig uppslutning kring tanken på att all trafik skall utövas i nyktert tillstånd. Nykterhet är angeläget för trafiken på land, i luften, på spår men också i sjötrafik. Dagens trafik på sjön präglas av stora och små båtar i ofta höga hastigheter. En del så snabba att de mäter sig med farten i biltrafik på land. Därför krävs både goda köregenskaper men framför allt nykterhet också i sjötrafiken. Frågan om promillegränser vid sjöfylleri har övervägts . infördes en uttrycklig bestämmelse i sjölagen i detta ämne. Dessa bestämmelser gällde sedan i stort fram till då de nuvarande bestämmelserna om onykterhet till sjöss infördes. Några promillegränser har dock inte införts i lagen trots många motioner och en upprepad debatt i riksdag. Senast besvarade justitieministern en interpellation i ämnet så sent som . Det var glädjande när Väg- och sjöfyllerikommittén i sitt slutbetänkande (SOU 1992:131) i total enighet föreslog att en promillegräns på vid grovt sjöfylleri skulle införas. Men när sedan regeringen skrev proposition i ämnet (prop 1993/94:44) saknades förslagen på sjöfylleriområdet. Regeringen hänvisade till att först skulle utvärdera de bestämmelser om sjöfylleri som infördes innan man var beredd att föreslå en promillegräns. Den linjen blev sedan också beslut. BRÅ:s rapport har kommit och den visar att det är fullt möjligt att införa en promillegräns till sjöss. Trots detta har regeringen ännu inte lagt fram något lagförslag. I lagutskottets senaste betänkande, och i den efterföljande riksdagsdebatten förutsattes en promillelag för sjötrafik. Det är därför angeläget att snabbt få en promilleregel även i sjötrafiken. Regeringen bör därför ges i uppdrag att skyndsamt förelägga förslag i denna fråga. Därför vilar ett tungt ansvar på regeringen och justitieministern. Ett lagförslag bör föreläggas för beslut så att en ny och trafiksäkrare lag om promilleregler kan träda ikraft före nästa års båtsäsong. Inför den nya båtsäsongen är det viktigt att det, utöver nya lagar, bedrivs en aktiv informationskampanj som medverkar till att sjöfylleri undviks. Regeringen bör inför kommande båtsäsong uppdra till berörd myndighet att bedriva en informationskampanj om sjöfylleriet och dess konsekvenser. Trafiksäkerhet i allmänhet i sjötrafiken kräver även den en aktiv information som leder till ökad trevnad och säkrare båttrafik på våra hav och sjöar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om promillegräns vid sjöfylleri, att hos regeringen begär att ett lagförslag om promillegräns till sjöss föreläggs , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en aktiv informationskampanj om sjöfylleri till olika båtkategorier och särskilt inför kommande båt- säsong.
mot · GL02L910 · 1997-10-06 00:00:00 — är ett extremt handelsberoende land. I handelsutbytets olika faser möts olika rättstraditioner. I samband med att en tvist uppkommer med någon utländsk köpare, antingen det gäller reklamation, vägran att ta emot beställd vara eller utebliven betalning, måste den svenska exportören eller importören anlita utländska ombud. Detta gäller såväl när det gäller kommersiella lösningar som rena rättstvister. är det advokater, men det kan även vara svenska företags lokala representanter eller någon god man. I alla dessa sammanhang måste det svenska företaget utställa en giltig fullmakt för att dessa ombud skall kunna agera för dess räkning. Det finns i detta sammanhang inte någon som helst internationell samordning. Fullmakterna är av helt skiftande slag. Formuleringarna är ofta otidsenliga och/eller onödigt omständliga. Proceduren för att få dem legaliserade av en handelskammare, publicus och konsulat eller ambassad i skiftar från land till land. Det händer inte sällan att konsulatet eller ambassaden i fråga inte alls har grepp om vad landets egen lagstiftning ställer för krav på legaliseringen. Detta gör att särskilt svenska handelshus ofta får lägga ner en helt orimlig tid på att få fram giltiga fullmakter. Man måste göra omfattande översättningar av uråldriga lagtexter från utländska språk, kommunicera med befattningshavare både i och i det land det gäller, för att få fram någon form av enhetlighet och acceptans. Det finns svenska handelshus som har exempel på fall där vissa fullmakter har fått gå fram och tillbaka mellan och utlandet både tre och fyra gånger innan man har fått en slutgiltig utformning som har kunnat godkännas. Detta ökar dessutom kostnaderna för att få fram giltiga fullmakter avsevärt. På det kommersiella planet har det internationella samfundet i många sammanhang lyckats skapa en enhetlig nomenklatur för bedömning av kontrakt, kvalitet, reklamationsskäl etc. Det borde vara en målsättning att också skapa någon form av enhetlighet när det gäller internationellt giltiga fullmakter. Det borde kunna åstadkommas en basfullmakt så formulerad att det tillfredsställer alla länder i en konvention med officiella översättningar till olika språk. Vi är övertygade om att det finns en mängd inte minst svenska småföretag som är villrådiga över hur man skall gå tillväga och vilket ansvar man ikläder sig i och med att man mer eller mindre tvingas underteckna svepande formuleringar och oklara definitioner i långtgående fullmakter till ombud i fjärran länder. bör uppdra åt regeringen att agera, främst inom EU, för att även EU inom WTO och andra relevanta internationella fora driver frågan om harmoniserade internationellt giltiga fullmakter i enlighet med ovanstående. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av harmonisering av internationella fullmakter.
mot · GL02L911 · 1997-10-06 00:00:00 — Tydligare registrering av stiftelsestyrelser Den nya stiftelselagen innebär många förbättringar i förhållande till tidigare. Efter den korta tid som lagen varit i kraft går det naturligtvis inte att bedöma den i sin helhet. Redan nu kan emellertid konstateras att lagstiftningen om registrering av styrelse och revisorer inte är ändamålsenlig. Personnummer behöver inte uppges vare sig för styrelseledamöter eller suppleanter. Vidare anges inte revisorer på registreringsbeviset trots att lagen föreskriver att stiftelse ska ha godkänd eller auktoriserad revisor. Inte heller kontrolleras vid registreringen att revisorerna fyller lagens krav och att de faktiskt åtagit sig att vara revisorer i den aktuella stiftelsen. Enligt gjorda iakttagelser har personer som sysslar med skumraskaffärer eller rent brottslig verksamhet redan upptäckt de möjligheter som bristerna i lagstiftningen för stiftelser skapar. När kampen mot ekonomisk brottslighet är högt prioriterad är det oacceptabelt att dessa kryphål finns. Stiftelselagen bör ändras på de punkter som här berörts. Förebild för ändringarna kan aktiebolagslagen vara. I sammanhanget bör också övervägas om inte ett centralt stiftelseregister skulle öka tillgängligheten för alla som behöver kontrollera uppgifterna kring en stiftelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av snabb ändring av lagen vid registrering av stiftelsers styrelser och revisorer.
mot · GL02N1 · 1997-10-01 00:00:00 — med anledning av skr. 1997/98:20 redogörelse för företag med statligt ägande Det statliga företagsägandet är omfattande, i årets skrivelse ingår 74 företag. Statens kapital i företagen, mätt som andel av justerat eget kapital, har minskat från till . Den sammanlagda omsättningen för de företag som staten äger till eller mer, exklusive kreditinstituten uppgick till , antalet anställda var 183 500. Kreditinstitutens utlåning uppgick till och antalet anställda var 8 165 personer. I skrivelsen till görs en redogörelse av förvaltningen av de olika statliga företagen. En brist i skrivelsen är dock att syftet med det statliga ägandet i de olika bolagen inte redovisas. De skäl som åberopades vid bildandet eller övertagandet av företagen bör kontinuerligt redovisas och prövas. Kommande års redovisningar behöver därför kompletteras så att det för respektive företag redovisas; dels syftet med det statliga ägandet, dels vad som gjorts för att uppfylla syftet samt dels vad som planeras för att uppfylla syftet. bör ge regeringen detta till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att komplettera kommande skrivelser om de statliga företagen.
mot · GL02N201 · 1997-10-06 00:00:00 — Fler jobb inom mineralverksamheterna till har utvecklats till något av ett geologiskt centrum alltsedan SGU startade sina verksamheter i området . I finns nu bland annat SGU:s Mineralkontor med nationella arkiv av prospekteringsrelevant information, som utvecklar och marknadsför geofysiska instrument, , , och Radar och , som alla arbetar inom området mineralprospektering. etablerade RTZ, världens största gruvföretag vad avser basmetaller, ett lokalkontor i nära anslutning till . Dessa georelaterade verksamheter representerar en mycket speciell kompetens, vilken samlats i . Det skulle betyda en utomordentligt positiv injektion om den kommunala folkomröstningen skulle ge klartecken för fortsatt undersökning för ett eventuellt djupförvar av utbränt kärnbränsle i . Alla insatser för främjandet av fortsatt aktiv mineralprospektering i är till fördel för landet och för och kringliggande kommuner. Internationellt verksamma prospekteringsföretag bör i ökad utsträckning finna det lockande att investera i . En lokalisering av till skulle få mycket positiva effekter. Bland annat skulle prospekteringsföretagen kunna utnyttja Mineralkontorets arkiv och på ett enkelt sätt sköta kontakterna med bergmästaren. Närheten mellan Bergmästaren och Mineralkontoret skulle givetvis också leda till bättre service genom underlättade kontakter mellan berörd personal i de båda organisationerna. Prospekteringsföretag skulle lockas att följa RTZ:s exempel och etablera egna kontor i . Detta skulle förstärka och bredda marknaden för de georelaterade verksamheter som redan finns och kunna leda till ytterligare nyetableringar. I finns stora mängder data, enbart i analog form. Egna resurser att överföra dessa data till mer tillgänglig digital form saknas. Mycken värdefull information är därför svårtillgänglig och kan inte nyttiggöras i önskvärd utsträckning. Med det stora antal arbetslösa som finns i borde arbetsmarknadsmedel kunna användas för denna angelägna uppgift. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fler jobb inom mineralverksamheterna till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokaliseringen av till , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsmarknadsmedel för digitalisering av data från .
mot · GL02N202 · 1997-10-06 00:00:00 — Konkurrenslagen och sjukvård, m m När konkurrenslagen tillkom under den borgerliga mandatperioden fanns en bred politisk enighet om vikten av att garantera konkurrens på lika villkor, oavsett i vilken regi verksamheten bedrivs. Detta har också utgjort grunden för hur till exempel kommuner genomför upphandling på entreprenad. Tyvärr omfattas inte serviceverksamheter som hälso- och sjukvård, utbildning och skolor m.m. av denna lag. Genom olika styrmedel såsom skolpeng, mödravårdspeng och annan prestationsersättning försökte den borgerliga majoriteten att möjliggöra konkurrens på lika villkor mellan verksamheter i offentlig respektive privat regi. växte privata alternativ inom både hälso- och sjukvård och utbildning fram. I öppnades privata mödravårdscentraler och andelen friskolor i hela landet ökade fem till sex gånger. Det är ur denna synvinkel svårt att förstå att regeringen har valt att t.ex. strypa den positiva konkurrens som finns mellan kommunala och fristående skolor, genom lagändringar i enlighet med prop 1995/96:200. Det är särskilt anmärkningsvärt med tanke på elevernas stora intresse för de fristående skolorna. Dessa skolor har mer än 25 000 elever och fler står i kö. Ett annat exempel är de privata mödravårdscentralerna som inte längre får konkurrera på lika villkor. Sjukvårdsersättningar mellan landsting regleras i , men omfattar i praktiken inte de privata enheterna. Konkurrensen sätts på detta sätt helt ur spel. Konkurrenslagens intentioner, att möjliggöra konkurrens på lika villkor för att stimulera kvalitet och utveckling, borde också omfatta sjukvårdstjänster samt skol- och utbildningsväsendet. Konkurrenslagens tillkomst vilar på en bred politisk enighet. I betänkandet Vissa konkurrensfrågor, 1996/97:Nu9, behandlades en motion med motsvarande innehåll. Utskottet påtalade då att konkurrenspolitiska program räcker för att skapa förutsättningar för en bättre, och rättvis, konkurrens. Utskottet hänvisade också till att förslag som avlämnades i underprissättningsutredningen bereds i . Det är viktigt att påtala att en äkta konkurrens inte bara skall regleras via program utan också skall lagfästas. Det är därför angeläget att konkurrenslagen görs tillämplig såväl på alla sjukvårdstjänster som på alla tjänster inom skola och utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag innebärande att konkurrenslagen görs tillämplig på alla tjänster inom sjukvård, skola och utbildning i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02N203 · 1997-10-06 00:00:00 — Jordens befolkning väntas öka till omkring 10 miljarder . Ökningen kommer främst att äga rum i utvecklingsländerna. Detta väntas innebära att jordens samlade behov av energi kommer att trefaldigas , även vid en minskning av energianvändningen i industriländerna. Enbart ett fåtal energikällor har kapacitet att bidra med väsentliga delar av det framtida behovet: Fossila bränslen huvudsakligen kol eftersom olje- och gasförråden sinar Kärnkraft fission och fusion Förnybara energikällor vattenkraft, solenergi, vind, vågor, tidvatten, geotermisk energi, biomassa osv. Då de förnybara energikällorna inte bedöms kunna täcka energibehovet är det nödvändigt att utveckla nya och förbättrade energikällor för framtiden. Allt talar för att kärnfusionen kan bli en mycket viktig framtida energikälla. vet man att kärnfusionen medger flera principiella fördelar: Råvarorna för bränslet är billiga. De är icke radioaktiva och de är jämnt fördelade geografiskt. Säkerheten kan sägas vara inbyggd eftersom bränsleinnehållet i en fusionsreaktor räcker enbart för några tiotals sekunders drift. Dessutom bildas inga föroreningar som ger surt regn eller växthuseffekt. Den radioaktivitet som neutronerna inducerar i reaktorn kan hållas låg genom noggrant materialval. Använt och utbytt material behöver inte lagras . Dagens bedömningar är att fusion kan erbjuda en i praktiken outtömlig energikälla, som är miljömässigt acceptabel och ekonomiskt konkurrenskraftig. har unika möjligheter att delta i den tekniska utvecklingen av fusionsenergin och därmed lämna ett i ordets verkliga bemärkelse humanitärt bidrag till att lösa jordens framtida behov av energi för en ökande befolkning. Utan tillgång till erforderlig energi synes alla försök att komma till rätta med de katastrofer som drabbar stora delar av jordens befolkning vara dömda att misslyckas. För att ska kunna delta i den tekniska utvecklingen krävs att den s.k. tankeförbudslagen upphävs och att forskning i energifrågor, som annan grundforskning, kan bedrivas fritt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att upphäva 6 § kärntekniklagen och förklara forskningen kring fusionsenergi fri i enlighet med vad som anförts i motionen.