mot · GK02Ub17 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:110 Vissa skolfrågor m.m. GymnasieskolanFör ganska precis presenterade regeringenpropositionen Huvudmannaskapet för gymnasial utbildningm.m. 1995/96:183). Regeringen framhöll där blandannat att det i första hand är kommunerna som skall varahuvudmän för den offentliga utbildningen inomgymnasieskolan och komvux. Detta ligger väl i linje medmoderat politik, vilket vi också framförde i vår motion medanledning av propositionen (motion 1995/96:Ub35).Efter att ha fastlagt denna målsättning föreslog dock regeringen någotöverraskande att landstingen skulle ges utökad möjlighet att drivautbildningar på gymnasienivå. Kopplingen mellan mål och medel var minstsagt svår att förstå.Moderaterna skrev i sin motion:Vår uppfattning är att all grundskole- och gymnasieutbildning hör hemma ikommunerna, såvitt utbildningen inte bedrivs i form av en fristående skolamed egen enskild huvudman. Vi föreslår därför att landstingensgymnasieskolor kommunaliseras. Det är inte logiskt, praktiskt eller moderntatt landstingen skall ansvara för en liten del av gymnasieutbildningarnamedan kommunerna har det övergripande ansvaret för att alla elever erbjudsen gymnasieutbildning.Denna uppfattning har vi fortfarande.Vi framhöll i samma motion:Vi motsätter oss också att landstingen ges möjlighet att vara huvudman förviss utbildning inom särskolan och särvux. Att kommunerna givitsansvar för särskolan bygger på en väl genomarbetad och angelägen ambitionbl.a. om att i ökad utsträckning integrera undervisningen inom särskolan ochgrundskolan.Riksdagen hade således goda möjligheter att,genom att stödja vår motion, genomföra reformer som meradirekt förde mot det av regeringen uppsatta målet. Så skeddeemellertid ej utan i stället återkommer regeringen medytterligare en proposition i frågan. Genom att på detta sätthantera viktiga frågor med en strategi av "reformer i småsteg" sprids i onödan oro och oklarhet i skolan.Utifrån sin tidigare uppsatta målsättning hade det naturliga varit attregeringen nu återkommit till med förslag om att överföra allgymnasieutbildning, all gymnasial vuxenutbildning, alla påbyggnads-utbildningar i komvux samt kvarstående utbildningar inom nationellaprogram i gymnasiesärskolan och särvux från landstingen till kommunerna.Vi uppfattade förra årets proposition som om det var vad regeringen ville,men att man då inte orkade ända fram efter att varit ikontakt med Utbildningsdepartementet.Den nu aktuella propositionen visar att regeringens beslutsvånda ännu intehar släppt. Således kommer landstingen även att ha initiativrättnär det gäller att bedriva utbildning inom områdena omvårdnad och natur-bruk samt vissa utbildningar inom komvux. Än märkligare är att, förutomdenna initiativrätt, landstingen även fortsättningsvis skall kunna vara huvud-man för utbildningar inom gymnasieskolan, komvux, gymnasiesärskolan ochsärvux.I den nu aktuella propositionen föreslår regeringen vidare att finansierings-ansvaret för gymnasieskolan skall föras över till kommunerna. Detta skallkombineras med en möjlighet för landstingen att, på samma sätt som andrautbildningsanordnare, erhålla interkommunal ersättning. Regeringen föreslåräven att en skatteväxling skall ske mellan landsting och kommuner. Dettatydliggör vem som har ansvaret för finansieringen av gymnasieskolan ochkomvux - kommunerna.Regeringens förslag vad gäller finansieringsansvaret innebär ett steg i rättriktning, men tyvärr når man inte ända fram. I propositionen skriverregeringen att "en skatteväxling mellan landsting och kommuner landstings-områdesvis bör därför ske för gymnasiala utbildningar inom områdenanaturbruk och omvårdnad". Eftersom vi anser att kommunerna skall varahuvudman för all offentlig gymnasieutbildning skall skatteväxlingen ske fulltut mellan samtliga landsting och kommuner. Värt att betona här är attskatteväxlingen bör genomföras fullt ut och att en smyghöjning av skattengenom att landstingen tar det frigjorda utrymmet i anspråk för andra ändamålinte kan tillåtas.Ytterligare en konsekvens av vårt ställningstagande är att vi motsätter ossförslagen i propositionen att landstingen ges vidgade möjligheter att ordnaspecialutformade program inom gymnasieskolan.Vi har tidigare i olika sammanhang fört fram olika former av entreprenadsom lösningar på frågan om hur bästa möjliga utbildning skall kunnaerbjudas eleverna. Det är fortfarande så att nu gällande lag möjliggörentreprenad endast i sådana ämnen som enligt skollagen betecknas somestetiska ämnen, ekonomiska ämnen, tekniska ämnen eller yrkesämnen. Vivill därför återigen betona vikten av att lagen om entreprenadförhållandeninom skolan förtydligas så att det blir möjligt för kommunerna atti ökad omfattning uppdra åt andra utbildningsanordnare att bedrivaundervisning.Vad gäller de eftergymnasiala påbyggnadsutbildningarna som be-drivs både inom det kommunala och det landstingskommunala utbildnings-väsendet anser vi att de successivt skall överföras till den nya yrkeshögskolansom tar form bland annat som en följd av försöksverksamheten med s.k. KY-utbildningar.HemspråksundervisningSpråket är av fundamental betydelse både för den enskildaindividen och för samhället. För individen utgör förmågan attförstå, tala, läsa och skriva ett eller flera språk enförutsättning för ett fungerande liv. Även om det äranvändbart att kunna flera språk, detta ökarkommunikationsmöjligheterna och är i de flesta fall ettvillkor för att kunna förstå andra kulturer, är det ännuviktigare att ha djupa kunskaper i ett språk.Språket spelar också en avgörande roll för samhällets uppbyggnad ochfortbestånd. Endast om medborgarna kan kommunicera med varandra kan desamverka på det sätt som krävs i ett samhälle. Kommunikationen förenklasgivetvis om samtliga medborgare har goda kunskaper i det språk som avtradition eller genom överenskommelse blivit samhällets språk. Detta gällerinte minst eftersom språket i många fall även är en bärare av en gemensamkultur och gemensamma värderingar. Det torde således vara relativtokontroversiellt att påstå att det är av mycket stor betydelse för alla dem sombor inom ett visst språkområde att ha goda kunskaper i det språk som däranvänds.Regeringen uppehåller sig i propositionen vid frågan om undervisning ihemspråk, dvs. det språk som eleven talar hemma i motsats till det språk somtalas i samhället. Inga direkta förslag i frågan föreligger i propositionen.Däremot framhåller regeringen att det finns flera skäl för att stärka hem-språksundervisningen. framhåller regeringen att "ett entydigtorsakssammanhang mellan hemspråksundervisningens effekter och skol-resultat" inte kan påvisas med hjälp av svensk forskning. Intrycket blir här-igenom något förvirrat.Vi moderater anser att alla barn i den svenska skolan i första hand skall gesde allra bästa förutsättningarna för att lära sig det svenska språket. Vi anservidare att undervisning i hemspråket har en viktig funktion att fylla. Genomundervisning i sitt hemspråk ges eleven en möjlighet att kommunicera medsläktingar och andra som kommer från samma ursprungliga språkområde.Undervisning i hemspråket är ett ansvar både för den enskilda familjen ochför skolan som erbjuder undervisning i hemspråk.Värt att notera i detta sammanhang är att det i endast är 55procent och på gymnasienivå blott av de berättigade eleverna somdeltar i hemspråksundervisning. Andelarna har stadigt minskat . Detta visar, enligt vår uppfattning, att elever ochföräldrar själva prioriterar att skolan i första hand ger kunskaper i svenska.Enligt vår uppfattning står begreppet "hemspråk" för det språk som talas ihemmet och familjen, i motsats till det språk som talas i samhället runtomkring. Begreppet "modersmål" däremot definieras, enligt Nationalen-cyklopedin, som det språk som barn lär sig först. Vidare framhålls att "barn[kan] tillägna sig två olika modersmål ". För barn födda i en eller två föräldrar som talar ett annat språk, medan svenska är språketinom barnomsorg, skola och samhället i övrigt, är därför hemspråk ettrelevant begrepp. Utifrån detta synsätt motsätter vi oss regeringens förslagom att ersätta benämningen hemspråk med modersmål. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om huvudmannaskapet för utbildningen inom gymnasieskolan,gymnasial vuxenutbildning, påbyggnadsutbildningar, gymnasiesärskolan ochsärvux,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om formerna för skatteväxlingen mellan kommun och landsting,3. att avslår regeringens förslag om att landstingen bör gesvidgade möjligheter att ordna specialutformade program inomgymnasieskolan i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning på entreprenad,5. att beslutar att begreppet "hemspråk" även i fortsättningenskall gälla i enlighet med vad som anförts i motionen.