mot · GL02Sf20 · 1997-01-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:41 Socialförsäkringens administration, m.m. Regeringen föreslår i propositionen ett antal förändringar av socialförsäkringens administration som bygger på det beslut som fattade (bet. 1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273). Moderata samlingspartiet ställde sig i stora delar bakom de förslag till riktlinjer för förändringar av organisationen av socialförsäkringens administration som återfanns i ovannämnda proposition, vilket innebär att vi även anser att de förslag som regeringen nu presenterar i stora delar ligger i linje med vad vi kan acceptera. Frågan om att renodla roll har diskuterats . Det faktum att har en unik särställning i socialförsäkringens administration har historiska orsaker som inte varit helt okontroversiell. Även om vi önskat en större och klarare renodling av verksamhet och roll ser vi regeringens förslag som ett steg i rätt riktning. Det är en fördel att staten, i form av regeringen, genom t.ex. utnämnande av direktör i kassorna och styrelserna markerar att socialförsäkringen är en nationell angelägenhet. Dock har vi ett antal förslag på förändringar i förhållande till regeringens förslag. Försäkringskassornas situation är ohållbar i längden, vilket påtalats av oss moderater i flera sammanhang och vi har i våra motioner även anvisat ökade medel i förhållande till regeringens budgetförslag. Vid socialförsäkringsutskottets offentliga utfrågning framkom det av JO:s föredragning att antalet överklagningar, såväl vad gäller försäkringens innehåll som bemötandet gentemot allmänheten, ökat kraftigt. Försäkringskassorna har varit föremål för stora besparingskrav som många förändringar har skett av socialförsäkringarnas innehåll, varför det är förståeligt att personalen har svårt att klara sina uppgifter. Regeringen och riksdagsmajoriteten har temporärt förbättrat situationen genom att överföra medel från anslaget till rehabilitering till administration. Detta är naturligtvis helt ohållbart i längden, eftersom rehabiliteringsmedlen även tidigare skurits ned kraftigt. Dessutom är socialförsäkringsadministrationens långsiktiga finansiering långt ifrån löst. Vi vill på detta sätt ge regeringen till känna behovet av en tillfredsställande långsiktig lösning av försäkringskassornas administration och arbetssituation. Direktören i den allmänna I samband med att tog ställning till regeringens förslag om förändring av organisationen av socialförsäkringens organisation (prop. 1996/97:63) föreslogs att direktören i den Allmänna skall tillsättas av regeringen. Detta biträdde vi moderater. Dock fanns inget förslag om vem som skulle kunna avsätta direktören. Detta ansåg vi vara en brist och därför föreslog vi i motion 1996/97:Sf35 av m.fl. (m) att regeringen också skulle kunna avsätta direktören. Det är därför tillfredsställande att regeringen nu har biträtt det moderata förslaget att regeringen också skall entlediga direktören (18 kap. 41 § Om allmänna försäkringskassor). Vad gäller socialförsäkringsnämndernas sammansättning föreslår regeringen att arbetsmarknadens parter skall ha rätt att utse representanter. Moderata samlingspartiet har avvisat förlag på så kallade partsammansatta styrelser och nämnder. Arbetsgivarna har på eget initiativ avstått från sådan partsrepresentation. Vi vidhåller vår uppfattning och anser att fackföreningarna inte skall representeras särskilt i nämnderna. Många fackligt aktiva är också politiskt aktiva, varför dessa kan företrädas inom ramen för de politiska partiernas representation. Även i denna proposition tar regeringen upp frågan om finansiell samordning. Man föreslår att lagen om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård, socialtjänst och arbetsförmedlingen förändras så att fler än en kommun kan delta i samordning för att uppnå bättre resultat inom ramen för tillgängliga resurser hos de olika huvudmännen. beslöt att utöka möjligheterna till finansiell samordning. Det ansåg vi vara ett steg i rätt riktning, men långt ifrån tillräckligt. I budgetpropositionen föreslog regeringen att det skulle vara möjligt för ovannämnda huvudmän att samordna resurserna för att uppnå bättre rehabiliteringsresultat och därmed minska såväl onödigt mänskligt lidande som kostnader. Enligt regeringens förslag skulle det ske i form av projekt. Under behandlingen i socialförsäkringsutskott beslöt en majoritet att ordet projekt skulle tas bort, vilket vi ansåg vara positivt. Majoritetens beslut kommer dock att innebära att finansiell samordning endast kommer att ske där parterna själva är tillräckligt intresserade av frågan. Enligt vår uppfattning bör verksamheten vara permanent över hela landet och vara en självklar och naturlig del i t.ex. rehabiliteringsarbetet. Mot den bakgrunden vill vi här upprepa de yrkanden som vi tidigare haft. Resultaten av de försök som skett inom ramen för Finsam har varit entydiga. Resurserna har används maximalt och utvärderingar visar att det inte skett en omfördelning mellan olika trygghetssystem. Tvärtom har det uppstått finansiella överskott hos de olika huvudmännen. Därför anser vi att , kommunerna, landstingen och arbetsförmedlingen skall arbeta enligt mönster från Finsamprojekten. Det innebär i praktiken att utgångspunkten skall vara finansiell samordning och ett nära samarbete mellan de olika huvudmännen. skall kunna köpa tjänster såväl för medicinsk som yrkesrehabilitering såväl från offentlig som privat verksamhet. För detta krävs en tydlig och klar lagstiftning, varför vi anser att bör formulera en sådan. Detta skulle underlätta för människor att få vård och därmed skulle vårdköerna minska som en snabbare återgång till arbetet blir möjlig. I detta sammanhang vill vi också understryka företagshälsovårdens roll i det finansiella samarbetet. Regeringen bör skyndsamt återkomma till med förslag hur denna kan inrymmas. Förslagen bör vara baserade på den rapport som Statskontoret avgivit om företagshälsovården. IT-verksamheten inom socialförsäkringens administration Den socialdemokratiska regeringen har länge trivialiserat problemet med övergången till ett nytt sekel. Statskontoret genomförde , med stöd av SFS 1997:30, en översyn av statliga myndigheters informationssystem . I den studie som Statskontoret gjort av myndigheternas arbete med övergången och som presenterades framgår inte att RFV önskar den typ av moratorium som aktualiseras. Att situationen nu verkar ha förvärrats understryks av att tidigare meddelat att man förvisso till dryga kostnader skulle orka med anpassningsarbetet . Det är mot denna bakgrund märkligt att verkschefen i en artikel i efterlyste ett ettårigt moratorium i reformarbete inom socialförsäkringssektorn. På skrev : Om fattar nya beslut på socialförsäkringsområdet bör ikraftträdandetidpunkt vara tidigast . krävs ett moratorium. Den begränsning i arbete som föreslår är inte rimlig, främst eftersom det kommer att drabba enskilda människor när system som måste förändras inte kan förändras. Centrala reformbehov kan inte låta vänta på sig på grund av strikt administrativa problem. Att regeringen har ett oavvisligt och centralt ansvar är uppenbart och utspel visar att de ansträngningar som regeringen och statens myndigheter gjort varit otillräckliga. Det finns anledning att anta att situation inte är unik och att fler myndigheter är minst lika pressade. I regleringsbrev till myndigheterna har regeringen påtalat vikten av anpassningsarbetet, men mycket tyder nu på att ansträngningarna från regeringens sida är otillräckliga. Regeringen måste därför till lämna en genomgripande redovisning för hur långt anpassningsarbetet i statens myndigheter har kommit. Situationen på är tydligen så allvarlig att den kraftigt kommer att begränsa handlingsutrymme. Om problemen visar sig vara så stora krävs omedelbara intensifieringar av ansträngningarna för att lösa övergången. Vi moderater har i andra sammanhang, bland annat i motion 1997/98:K333, föreslagit att ges uppdraget att leda statens arbete med att anpassa de offentliga informationssystemen inför . Situationens allvar ger vid handen att regeringen nu bör gå vidare och utse en speciell 2000-general med uppdrag att leda detta arbete. Om arbete skall kunna fortgå på ett ur demokratisk synvinkel rimligt sätt är det av avgörande betydelse att statens myndigheter vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att man skall kunna klara . Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en tillfredställande långsiktig lösning av administration och arbetssituation, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de fackliga organisationernas särskilda representation i socialförsäkringsnämnderna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om finansiell samordning mellan socialförsäkringen, hälso- och sjukvården, kommunerna och arbetsförmedlingen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om företagshälsovårdens roll i den finansiella samordningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om övergången .