mot · GK02Jo18 · 1997-02-18 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:50 På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle InledningFokusering, tydlighet och konsekvens är nödvändiga inslag ien modern och framåtsyftande miljöpolitik. Detta är - trotsde för regeringsskrivelsen helt omotiverade färgbilderna -inte vad som präglar regeringens miljöarbete. Istället för etttålmodigt arbete med att successivt flytta fram positionernapå miljöområdet mot en hållbar utveckling har regeringenmissat målet på flera områden. Skrivelsen innehåller enförskönad bild av regeringens politik och av miljötillståndet iSverige. På flera avgörande områden går det med lätthet attkomplettera regeringens skrivningar. Under höstenpresenterades om det svenska miljöarbetet("Enviromental Performance Reviews - "). Denbekräftar att kommit långt när det gäller rentmiljöskydd, men att vi nått betydligt sämre resultat jämförtmed flera andra industriländer när det gäller naturskydd ochskydd av hotade arter. Särskilt belyses problemet med attklara de negativa miljöeffekterna av skogs- och jordbruk.Då inte regeringens skrivelse innehåller några konkreta förslag utifrån denmissvisande socialdemokratiska verklighetsbeskrivningen så hänvisar viövergripande till senaste partimotion om miljön 1996/97:Jo759.Den konkretiserar i anslutning till budgetarbetet års statsbudget defelaktiga bedömningar och prioriteringar som regeringen gjort i sittmiljöarbete.Det socialdemokratiskadilemmatAtt inte en socialdemokratisk regering kan prestera enmodern miljöpolitik är inte förvånande. För enframåtsyftande miljöpolitik krävs tydliga liberalautgångspunkter. Det gäller att sätta marknad före plan ochramar framför detaljer. När det gäller ekonomiska styrmedelsom ett viktigt inslag i miljöpolitiken har dock regeringenlyckats att lyfta sig något från tidigare socialdemokratiskavärderingar. Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken var docknågot som det socialdemokratiska partiet för inte så många årsedan å det kraftigaste motsatte sig. Tyvärr lever dock detstora plantänkandet kvar. Det kan tydliggöras med deuppseendeväckande planer som skisseras inomregeringskansliet, enligt icke motsagda uppgifter. Enligtdessa funderar regeringens expertrådgivare på miljöområdetpå hur man skall kunna sjösätta gigantiska projekt sominnebär att staten ska investera i30-40 år framåt! Ett viktigt delmål i detta påstås vara attställa om till en ekologiskt hållbar utveckling.Folkpartiet vill för det första konstatera att regeringen inte lärt någonting avtidigare gigantiska subventionsprojekt på t ex bostadsmarknaden under 60-och 70-talen. vill för det andra peka på att det blir lite absurtattkrysta in miljömål i de nu diskuterade satsningarna med tanke på att intevanlig hederlig miljövård kan ges en bråkdel av dessa resurser. I 1997 årsstatsbudget skar regeringen och dess stödpartier ner på så gott som allt iMiljödepartementets budget. Naturreservat, forskning och kalkning blev destora slagpåsarna. tvingas banta påbara . Verkets egna experter talar om en "veritabel slakt av grunden förflera av miljövårdens kärnområden". Detta är en annorlunda variant av etthållbart samhälle, men ett tydligt exempel på hur socialdemokratisk retorikoch praktisk politik inte stämmer överens.Den liberala miljöpolitik som förespråkar prioriterar de storaglobala miljöhoten och säkrar den biologiska mångfalden. En liberalmiljöpolitik sätter den enskilda människan i fokus för miljöarbetet istället förstorskaliga byggprojekt. Det innebär mindre av politisk kohandel och mer avlångsiktiga beslut.KoldioxidhotetUnder den borgerliga regeringen beslutade attSverige skulle minska våra koldioxidutsläpp med 50-80procent . Fram vardock målet enbart en frysning vid utsläppsnivå. Detfinns all anledning att ta klimathotet på allvar. Mycket pekarpå att den ökade nettotillförseln av koldioxid till atmosfärenriskerar skapa en oönskad växthuseffekt. I ett "normalttillstånd" råder det en koldioxidbalans i atmosfären, menidag finns ett kraftigt överskott på koldioxid och andraväxthusgaser. i klimatfrågor (IPCC), medmer än 2 500 experter, menar att orsaken till de senaste årenstemperaturökning på jorden främst drivits fram av denomfattande förbränningen av kol, olja och gas.Vad som blir följderna av en ytterligare temperaturökning är osäkert. Dettalas om stormar, höjd vattennivå, torka i andra delar och för del riskför kraftigt minskad medeltemperatur som en följd av att Golfströmmenupphör att värma upp vårt nordliga hemvist. Det finns naturligtvis ingenanledning att okritisk svälja några domedagsprofetior och kräva ett tokstopppå utsläpp av koldioxid. Men när det gäller högst sannolika klimat-förändringar och deras effekter på livsbetingelserna finns det anledning atttillämpa den vedertagna försiktighetsprincipen. Tillförseln av koldioxid frånfossila bränslen måste minska avsevärt globalt sett. Detta kräver dock etttydligt miljömässigt ledarskap som konsekvent tar hänsyn till klimat-problematiken vid beslut i allmänhet och vid energibeslut i synnerhet.Mellan skrivelsen och regeringens politik i praktiken föreligger enbetydande diskrepans. Under avsnittet om energi (avsnitt II:7) i skrivelsentalas det vitt och brett om hur viktigt det är med verkningsfulla strategier fören global begränsning av koldioxidutsläppen. Men detta kräver enviss konsekvens i den praktiska politiken när det gäller övergripandenationella strukturbeslut. Bl a för att som regeringen skriver: "Ett aktivtnationellt miljöarbete är naturligtvis också viktigt, inte minst för vårtrovärdighet när verkar för höjd ambitionsnivå i det internationellamiljösamarbetet" (s. 8 i skrivelsen).När det gäller koldioxidmålet och strategin för en global begränsning avkoldioxidutsläppen missar regeringen målet. Det verkar som att man ipraktiken gett upp det av tidigare beslutade koldioxidmålet.Regeringen försöker slingra sig ur tidigare positioner när det gällerkampen mot koldioxidutsläppen. tidigare starka position som ettledande land i kampen mot växthusgaser inom både FN och EU försvagasdärmed i snabb takt. Det innebär alltså att - som regeringen själv varnar för -trovärdigheten för i det internationella miljösamarbetet minskar.Sverige har genom från förbunditsig att försöka minska tillförsel av växthusgaser varav koldioxid ärden viktigaste. Av konventionen framgår också att som industrilandhar ett större ansvar än utvecklingsländerna för att bidra till den globalaminskningen. Det socialdemokratiska sveket i koldioxidfrågan kanexemplifieras med tre konkreta handlingar : energipolitiken,miljöskatter i EU och beskattningen av förmånsbilar.EnerginUppgivandet eller det avsiktliga överskridandet av tidigaremål när det gäller koldioxiden blir en direkt följd avenergiuppgörelsen, eftersom den kräver ökad fossilelproduktion av olja, kol och gas. Regeringen har ännu intevågat visa på de siffror som redogör för de ökade utsläppenav koldioxid när kärnkraftsel från måsteersättas med fossila bränslen. är för enenergipolitik som innebär att vi använder bio-energi, vindkraft och mindre energi. Men vi vill inte ta tvåsteg tillbaka som vi tar ett steg framåt.Att besluta om en förtida avstängning av är negativt för miljönur flera aspekter. importerade omkring el trots attalla våra kärnkraftverk var i drift så gott som . Miljömässigt ärdet ju inte bra att vi importerar dansk kolkraftsel. En liten tröst är att demoderna verken har bra rening av rökgaserna. Koldioxiden går dock aldrig attrena bort.Om en av reaktorerna i stängs kommer dockdanskarna att starta sina avstängda gamla kolkraftverk som inte har någonrening av rökgaserna. Tillsammans med import av el får vi då tonvis avsvavelnedfall och ökad försurning på köpet. Vi kommer också sannolikt attimportera mer el från , som i sin tur importerar kärnkraftsel frånbristfälliga ryska reaktorer. Det enda som således står att vinna med dennamanöver är att andra får ta ansvar för en elproduktion som vi i aldrigskulle acceptera.- "Några droppar olja kan det väl bli". Det är den enda officiellaberäkningen från regeringen när det gäller den förväntade ökningen avkoldioxidutsläppen.Produktion av de drygt el som producerar kräver dock10 TWh olja för att ge samma eleffekt. De olja motsvarar i volymomkring 1 miljon kubikmeter olja. En oljetank till en villa rymmer normalt 2till . Några droppar är alltså 400 000 fulla villatankar. Detta ärett synnerligen dåligt exempel på miljömässigt ledarskap när det gäller denglobala kampen mot koldioxidutsläppen. Visst kommer en del aversättningselen att genereras med fossilgas från , men det bidrar likvältill ökade koldioxidutsläpp av stor omfattning.Miljöskatter i EUFN:s klimatkonvention skall kompletterasmed ett preciserat protokoll. Där skall det återgeskvantitativa åtaganden för staterna att genomföra bestämdautsläppsbegränsningar för . Inomramen för EU:s miljöarbete diskuteras - uppenbart medregeringens goda minne - hur skall kunna övergesina tidigare mål om att minska koldioxidutsläppen. Sverigeönskar få rätten att öka utsläppen av koldioxid med kanskemer än 5 procent.Men den socialdemokratiska likgiltigheten inför koldioxidhotet i EU-samarbetet har manifesterats tidigare. Vid EU:s pågående regeringskonferenshar svenska förhandlare av regeringen förhindrats att driva på i frågan ommajoritetsbeslut för att införa en gemensam lägsta miljöskatt på t exkoldioxid. har länge hävdat det nödvändiga i att på EU-nivå införagemensamma lägsta miljöskatter. Det är uppenbart att det inom ramen för EUfinns begränsade möjligheter för enskilda medlemsstater att ha höga skatterpå miljöförstöring. Genom att sätta ett gemensamt golv för vissa miljöskatterökar möjligheten för enskilda länder att gå ännu lite längre när det gäller attsätta pris på miljöförstöringen. Det konkreta danska förslaget ommajoritetsbeslut på vissa klart avgränsade miljöskatter som presenterats vidförhandlingarna har till och med aktivt motarbetats.Beskattningen av förmånsbilarMöjligheten att åka bil ökar friheten för många människor.Det gäller särskilt för människor utanför tätorter, men denbensin- och dieselbaserade bilismen utgör tyvärr ett globaltoch regionalt miljöhot. Trots omfattande framsteg när detgäller att rena de värsta utsläppen, så har alltså förvånansvärtlite uppnåtts vad gäller bensinförbrukningen. Det är därförsom EU har satt upp minimimålet att inga bilar skallförbruka mer än en halvliter bensin per mil. Genomutsläppen av koldioxid utgör den en av de starkastbidragande orsakerna till klimatförändringar, den s kväxthuseffekten.Regeringen har sänkt skatten på s k förmånsbilar vilketleder till ökad biltrafik. Trafiksystemet står för av Sverigestotala koldioxidutsläpp. Förmånsbilarna står i sin tur för en oproportionerligtstor andel av biltrafikens miljöbelastning. De visserligen relativt renamotorerna har en högre bensinförbrukning än genomsnittet och bidrar därför istörre utsträckning till koldioxidutsläppen. Den bensin- och diselbaseradebilismens negativa miljöeffekter regionalt är tyvärr mer påtagliga och kan lätturskiljas i t ex tillstånd. Genom bilismens omfattande utsläpp avkväveoxider så bidrar den effektivt till övergödning och därmedtill att sakta men säkert utplåna allt liv. För att råda bot på dessa globalaochregionala problem krävs det ett miljömässigt ledarskap. För att via EU ochÖstersjösamarbetet kunna påverka länderna runt vårt innanhav måste vifaktiskt också sopa rent framför egen dörr.Att dessa verkliga problem inte tas på allvar är oroande. Beskattningen avförmånsbilar löser inte ensamt alla trafiksektorns miljöproblem, men denutgör en inte försumbar del av denna. Det gäller att utforma ett system utifrånen inte obetydlig rörlig kostnad beroende på antalet körda mil.Den biologiska mångfaldenI den tidigare nämnda om det svenskamiljöarbetet framgår det tydligt att internationellamiljöexperter främst är bekymrade över att intelyckats bättre med det traditionella naturskyddet. hart ex endast skyddat av landets yta. Genomsnittetför är 9,1 procent.Det som följer av ett bristande naturvårdsskydd är en allvarlig utarmningav den biologiska mångfalden i den svenska naturen. Alla arter på jorden -med människan överst i näringskedjan - ingår på något sätt i de kompliceradesystem som lägger grunden för allt liv på jorden. Bevarandet av denbiologiska mångfalden - eller bättre uttryckt den biologiska rikedomen -utgör därför ytterst en garanti för att ekosystemen även skafortsätta att fungera utan avsevärda störningar. Till detta kan läggasgenetiska, sociala, ekonomiska, vetenskapliga och estetiska värden av en rikbiologisk mångfald i vår natur. Den biologiska rikedomen går att se både i ettsvenskt och ett globalt perspektiv. Om en art försvinner från jordens yta ärdet en oersättlig förlust till skillnad mot många andra miljöskador som trotsallt kan läkas.Även i är den biologiska mångfalden hotad. Artdatabanken iUppsala har 2 022 djurarter och 1 479 växtarter på den s k röda listan förarter som är mer eller mindre hotade av utrotning. Det rör sig om allt mellanhavsörnen och små mikroskopiska svampsorter.Då hotet mot den livsviktiga biologiska mångfalden i hög grad är globalthar naturligtvis skrivit under internationella konventioner av olikakaliber. Det är åtaganden som ofta förpliktar. Det gäller t ex Bonn-, Bern- och1992 års . Dessa åtaganden om den biologiskamångfalden har blivit ännu mer omfattande genom medlemskapet i EU. Detframgår t ex av det s k biotopdirektivet. De hotade arterna i hotaralltså inte bara hela ekosystemet som sådant, utan även vårt internationellaanseende. Att bryta mot avtal och EU-direktiv utgör inte heller detmiljöpolitiska ledarskap som behövs . Naturlagarna, folkrättenoch EG-rätten sätter gränser för vårt beteende. Dessa gränser respekteras idagtyvärr inte tillräckligt bra.Det främsta medlet för att bevara den biologiska mångfalden är de areellanäringarnas detaljerade sektorslagstiftning. Här har det skett klara för-bättringar inom den s k vardagshänsynen, bl a genom att har lyftfram miljöhänsynen i lagstiftningen. Ett tråkigt exempel där nuvarandelagstiftning inte håller måttet trots nya skyddsregler är skogsvårdslagstift-ningen. Den senaste skogsvårdslagen jämställer visserligen produktions- ochmiljömålen. Men detta räcker inte till för att värna den biologiska mång-falden. Staten måste därför genom olika former av områdesskydd begränsaskogsbrukets negativa verkningar ytterligare, t ex genom att bilda natur-reservat eller upprätta ett biotopskydd. Detta kostar dock skattepengar i formav intrångsersättning till markägarna. Viktiga områden förblir oskyddade pågrund av att det saknas ekonomiska resurser att lösa in dessa skyddsvärdaområden. På kölista finns det cirka 600 biologiskt mycketvärdefulla skogar som inte kan skyddas enbart på grund av att det saknaspengar.En stor del av de hotade arterna är hotade för att s k naturskogsområdenavverkas i en snabb takt. Det är därför en central uppgift för regeringen att seöver skyddet av biologiskt rika skogsmarker, men måste detsättas av resurser för att myndigheterna skall kunna lösa in de skyddsvärdamarkområdena.Med denna verklighet i minnet är det konstigt att regeringen inte agerartydligare för skyddet av de återstående naturskogarna. En fortsatt biologiskrikedom är således helt beroende av skogsbolag och skogsägarnas goda viljaatt avsätta betydande områden som skyddas mot avverkning. Den social-demokratiska regeringen kan diskutera gigantiska byggprojekt i miljönsnamn, men inte värna unika, hotade naturskogar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att även fortsättningsvis bör prioritera koldioxidmålet isitt arbete i såväl nationella som internationella sammanhang,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett ökat skydd för kvar- varandenaturskogar.