mot · GL02Jo308 · 1997-10-06 00:00:00 — Skydd av skogsmark och biologisk mångfaldMiljövårdsberedningen har i sitt huvudbetänkande, SOU1997:97 "Skydd av skogsmark", redovisat sina slutsatserangående behov och kostnader för skydd av skogsmark.Rapporten ger anledning att återupprepa många av de kravsom redan i tidigare motioner framfört. Det ärnu dags för regeringen att ta dessa frågor på allvar och agera.Den rådande skogspolitiken i länderna i barrskogsbältet har prioriteratskogens virkesproducerande funktion alldeles för högt, bl.a. för att försörjamassaindustrin med råvara. Skövlingen av ur- och naturskog fortsätter ioförminskad takt på det norra halvklotet. De vidsträckta sibiriska skogarnaavverkas nu av framför allt utländska bolag från Nordostasien och Europa.Även i minskar den ursprungliga skogen i förfärande takt. Härhemma i har vi sett ett s.k. modernt skogsbruk under längre tidän man gjort på andra håll. Här sker nu ofta avverkning för andra eller tredjegången på samma område. Den ursprungliga skogen finns därför kvar imycket begränsade arealer. Kanske är av den svenskaproduktiva skogsmarken att beteckna som ur- eller naturskog. I de övrigaskandinaviska länderna är situationen ännu sämre. Det största relativt orördaskogsområdet i , tillika ett av de största i , återfinnslängs den svenska fjällkedjan. I övrigt har vi endast kvar små, spriddaområden av naturskogskaraktär.Ett annat problem, av näringspolitisk natur, är att skogsbruket i hög gradinriktas på massaindustrins behov. Men skogsbruk är en mycket långsiktignäring och en alltför ensidig inriktning kan leda till framtidaekonomiska problem. Det är naturligtvis omöjligt att veta vilkenskogsbrukspolitik som kommer att ses som förnuftigast om 50 eller 100år. Men det gör det än mer viktigt att inriktningen inte är så ensidig t.ex. närdet gäller val av trädslag. Det är möjligt att det svenska skogsbruketskonkurrensfördelar kommer att ligga mer på produktion av kvalitetstimmertill sågverken än på råvara till massaindustrin. Konkurrensen kan komma atthårdna betydligt från skogsbruk i delar av världen där tillväxten är betydligthögre än i . I dessa områden saknas däremot förutsättningar för attproducera sågtimmer av samma kvalitet som i Sverige.Energiförsörjningen måste baseras på förnybara och miljövänligaenergikällor. Energiförbrukningen kan minskas radikalt genom sparande ocheffektivisering, men en ökad användning av biobränslen är ändå nödvändig.Detta kan leda till ökade påfrestningar för skogsekosystemen, vilket måstemötas med försiktighet i ökningen av uttaget av skogsbränslen och lämpligastyrmedel i skogspolitiken. En ändrad energipolitik kan därför också påverkaden framtida skogsbrukspolitikens inriktning.Målsättning för skogspolitikenMiljömålet skall överordnas produktionsmåletDen nya skogsvårdslagen som trädde i kraft harett miljömål som är jämställt med produktionsmålet. Det härkan ses som en seger för naturen men har endast i mycketliten utsträckning realiserats i praktiska förändringar.För är det helt klart att miljömålet skall överordnasproduktionsmålet. Naturen bör sätta ramarna för skogsbruket, också på kortsikt. Mänskliga ingrepp i naturen får aldrig leda till utarmning av denbiologiska mångfalden eller försämring av den långsiktiga produktions-förmågan. Hänsyn till bl a friluftsliv och kulturminnesvård bör också ses somnaturliga begränsningar av skogsutnyttjandet.Detta innebär att skogsbrukets uppdrag bör definieras som att bedriva ettekonomiskt lönsamt skogsbruk inom ramen för de förutsättningar somkraven att bevara den biologiska mångfalden och de grundläggandeekologiska processerna ställer. föreslår omedelbara förändringarMiljöpartiet anser att den fortgående utvecklingen inomskogbruket avseende biologisk mångfald, överavverkningaroch bristande återväxtåtgärder till följd av "skogsklippares"framfart är stötande. Den står i strid med den allmännauppfattningen om ett ansvarigt och naturvårdsanpassatskogsbruk. Att denna utveckling till stor del skett med stödav gällande lagstiftning är beklagligt. Det måste omedelbarträttas till. De problem som liberaliseringen avransoneringsreglerna och reglerna för lägsta ålder vidföryngringsavverkning orsakat är akuta och behöver därföråtgärdas . En förändring kan inte vänta till denallmänna utvärderingen av skogspolitiken som skall vara klarår 1998.Vi anser att lagstiftningen om högsta tillåtna areal för föryngrings-avverkning och lägsta ålder vid föryngringsavverkning måsteförändras så att "skogsklipparnas" framfart stoppas. Målsättningen bör varaatt utforma ett regelsystem med särskild hänsyn till biologisk mångfald ochbehovet av kontinuitet i skogsekosystemen. En nödvändig utgångspunkt idetta sammanhang är att en skog inte bara mognar ur produktionssynpunkt,utan också med avseende på biologisk mångfald. Detta innebär att begreppetlägsta ålder vid föryngringsavverkning inte enbart bör bestämmas utifrån närskogen slutat växa, som är fallet, utan att begreppet också måstebestämmas med hänsyn till när den biologiska mångfalden är som störst.Vidare anser vi att begreppet "brukningenhet" bör omdefinieras till attgälla en skogsägares samlade innehav i en församling. Det innebär attframför allt ransoneringsreglerna skulle tillämpas på det man upplever somen naturlig enhet i skogs- och natursammanhang. Stora skogsägare skulle pådetta sätt tvingas att tänka mer småskaligt när man planerar sin avverkningar.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med förslag till ändring i skogsvårdslagen om högsta tillåtna arealför föryngringsavverkning samt lägsta ålder vid föryngringsavverkning somrättar till de ovan beskrivna problemen. Vidare föreslår vi att regeringen ges iuppdrag att snabbutreda en begränsning av definitionen av begreppet"brukningsenhet".Skyddsvärd skogsmarkMer än av yta är täckt av skog. Totalt ärca av den produktiva skogsmarken skyddad på någotsätt. Andelen skyddad produktiv skogsmark nedanför dens.k. skogsodlingsgränsen är dock betydligt lägre, f.n. endast0,. Den största delen av den skyddade arealen är alltsålågproduktiv mark nära fjällen.En expertgrupp med företrädare för bl.a. och gjorde på uppdrag av skogspolitiska kommitté enanalys av behovet av reservat. Expertgruppen kom fram till att meddåvarande skogsbruksmetoder och hänsynsnivå behövde av denproduktiva skogsmarken nedanför skogsodlingsgränsen skyddas. Expert-gruppen ansåg att om det svenska skogsbruket naturvårdsanpassas halverasbehovet av reservat. Expertgruppens siffror reducerades sedan av regeringentill motsvarande , som man "inte utesluter kan bli nödvändigt". Detta målanslöt sig till då den lade fast strategin för biologisk mångfald.Sverige är medlem i den internationella naturvårdsunionen (IUCN), somhar föreslagit att av alla representativa naturtyper skall bevaras för atthejda den genetiska erosionen. Vi anser därför att av den produktivaskogsmarken borde vara ett lämpligt långsiktigt mål. Ett delmål i detta arbeteborde vara att bevara all ur- och urskogsliknande skog i lag.Skogarna kan sedan inköpas av staten och ombildas till naturreservat ellernationalparker.Reservatsskydd kan dock inte diskuteras isolerat från andra naturvårds-åtgärder. Den svenska strategin för bevarande av den biologiska mångfaldenbygger på en kombination av mångsidigt brukande av skogen och områdes-skydd. Nya skogsskötselmetoder kan ha en positiv inverkan på denbiologiska mångfalden och utgöra viktiga komplement till områdesskydd.Miljöpartiet vill dock understryka att vi är helt överens med naturvårdensföreträdare och forskare om att naturvårdshänsyn och skogsbruksanpassningaldrig kan ersätta områdesskydd fullt ut.Impediment är inte skogIstället för att avsätta medel så att mer produktiv skog kanskyddas, diskuteras impedimentens status. Det diskuteras att"fuskhöja" andelen skyddad skog genom att räkna inimpedimenten som sådan. ArtDatabanken har tittat påimpedimentens betydelse för den biologiska mångfaldeninför i (nr4707). I den rapporten konstateras att av de rödlistadeskogsarterna huvudsakligen förekommer i impediment ochatt impedimenten kan ha betydelse för av derödlistade skogsarterna. Man skriver: "av de totalt 1662 rödlistade skogslevande arterna är beroende av merproduktiva skogar." Skyddet av våra ur- och naturskogarBehov av konkreta riktlinjer för den biologiskamångfaldenRiksdagen har vid ett flertal tillfällen fattat beslut om måloch riktlinjer för arbetet med att bevara natur och miljö.Representativa områden av alla förekommande naturtyperskall säkerställas, biologisk mångfald och genetisk variationskall säkras och hotade arter skall skyddas. Miljömålet skallges samma vikt och betydelse som ekonomiskaöverväganden.Målen för samhällets naturvårdande insatser är således högt ställda.Samtidigt som inriktningen av arbetet är någorlunda klar, saknaskvantifierade och konkreta riktlinjer för hur målen skall uppnås. Det finnsgott om lagar för att genomföra de uttalade målen, men i praktiken begränsastillämpningen av dessa lagar av tillgången på ekonomiska resurser. Det finnsalltså en diskrepans mellan målen för skyddet å ena sidan och de olika medelsom är tillgängliga för att nå dessa mål å den andra sidan.Under 1995 har , , ,och utarbetat aktionsplaner för biologisk mångfald.Naturvårdsverket diskuterar i sin aktionsplan "modeller" för regionalariktlinjer för biologisk mångfald och ett "operativt delmål" om ytterligare100 000 ha skyddad produktiv skogsmark - formulerat utifrån gällandeanslagsnivå. Detta är inte tillräckligt. anser att det saknaskoppling mellan de högt ställda målen för biologisk mångfald och deriktlinjer som framgår av aktionsplanerna. Riktlinjer skall utformas efter måloch inte efter den aktuella medelstilldelningen.Om statsmakterna menar allvar med de beslut som fattas om skog ochnaturvård, måste man också ge konkreta riktlinjer och anvisningar om hurmålen skall uppnås. Det handlar då inte enbart om långsiktiga planer utanäven om arbetet . Endast genom åtgärder under dennärmaste tiden kan förutsättningar för en långsiktigt hållbar utvecklingskapas.Miljövårdsberedningen har i uppdrag att yttra sigöver i vilken omfattning arealen skyddad skogsmark behöver utökas.Miljöpartiet föreslår att regeringen ges till känna att arbetet med konkretariktlinjer för den biologiska mångfalden skall påskyndas och att regeringenredan under 1997 återkommer till med förslag till riktlinjer för hurstora arealer och vilken typ av skog som skall skyddas under de närmasteåren.Denna fråga behandlas närmare i vår motion om biologisk mångfald tillriksmötet /97.Undantagstillstånd för skogsekosystemen -Avverkningsmoratorium för skyddsvärdaskogarOm ett samhälles fortbestånd vore tillnärmelsevis lika hotatsom den biologiska mångfalden i våra skogsekosystem är förnärvarande, skulle undantagstillstånd ha införts omedelbart.Det råder en mycket allvarlig - men också mycket tyst - kris i Sverigesskogar. Den biologiska utarmningen har nått så pass långt att det nu äraktuellt med omedelbara akutåtgärder för att rädda det som räddas kan. Flerän 1 700 av skogens växt- och djurarter missgynnas av mänsklig påverkan.Flera hundra av dessa är allvarligt hotade.Samtidigt som utarmningen fortgår så vidtas inga nya, konkretakraftåtgärder. Anledningen är att man väntar på ett flertal utredningar: Effekterna av den nya skogsvårdslag som gäller skallutvärderas . Miljövårdsberedningen utreder vilken produktiv skogsmarksareal sombehöver skyddas samt formerna för detta. Beredningens arbete skall varaavslutat . Miljöorganisationerna sitter i förhandlingar med skogsnäringen om ettsystem för miljömärkning av skogsbruk. När detta förhandlingsarbete äravslutat, samt i vilken praktisk omfattning ett fungerande miljö-märkningssystem kommer att få, är ännu oklart. revisorer granskar också skyddet av värdefull skogsmark,men detta ärende är lagt på is med hänvisning till de övrigautredningarna. Slutligen väntar hela Miljösverige på en heltäckandemiljöbalk, som också återställer ersättningsskyldigheten till markägarevid markintrång till den ordning som gällde , dvs. som gör attmarkägarna tvingas tåla mindre intrång i sin markanvändning utanersättning. Ett förslag till miljöbalk kom , vilket inte innehållernågot förslag till ändring i ersättningsfrågan.Miljöpartiet anser att det är oacceptabelt att våra sista ur- ochnaturskogar skövlas medan frågan om deras skydd är föremålför omfattande prövning. Sannolikt är dessa ur- ochnaturskogar slutgiltigt och oåterkalleligt utraderade inom enfemårsperiod.Mot bakgrund av detta kräver att regeringen skyndsamtutarbetar ett lagförslag om en "undantagslag" innehållande regler för ett 5-årigt avverkningsstopp. Lagförslaget bör ligga på bord underhösten 1997. Avverkningsstoppet skall omfatta följande typer av områden.Nyckelbiotoper enl. definitionen i skogsvårdsorganisationens pågåendeinventering.Fjällnära skogar ovanför naturvårdsgräns.Övriga kvarvarande gammelskogar, bl.a. samtliga skogar som står påNaturvårdsverkets inköpslista för naturreservat, i den mån dessagammelskogar inte ingår i ovanstående kategorier.Fjällnära skog - naturvårdsgränsDe fjällnära skogarna växer på hög höjd utmed hela densvenska fjällkedjan. De finns i ett bälte som är 100 mil långtfrån i söder till norra . Trots oklarheter ommöjligheterna till en säker återväxt och trots att de är viktigaför många hotade arter bedrivs ett intensivt skogsbruk i defjällnära skogarna ovanför den gamla skogsodlingsgränsen.Några av dessa områden är också viktiga för rennäringeneftersom de utgörs av gammal hänglavskog.Vi vill ånyo påminna om det stora sveket i fjällskogsfrågan, som gör attvåra fjällskogar alltjämt är akut avverkningshotade. Det var nämligen under1988 års valrörelse som företrädare för alla riksdagspartier lovade att denfjällnära skogen skulle skyddas av en naturvårdsgräns. frångickSocialdemokraterna och i sina löften om införandetav en naturvårdsgräns. Man hade skjutit frågan till en vingklippt utredning iSkogsstyrelsens regi, som skulle komma med förslag till ett bättre bevarandeav de fjällnära skogarna utan att det fick kosta något. Regeringens direktivinnehöll nämligen begränsningen att pågående markanvändning inte avsevärtfick försvåras.Så kom propositionen om skogsbruket i fjällnära skogar, . Denviktigaste frågan om hur man åstadkommer ett sammanhängande skyddatområde längs hela fjällkedjan behandlades knappt i propositionen, trots attden diskussionen egentligen var grundläggande i debatten. Skogsstyrelsenfick istället ånyo ett utredningsuppdrag att "inventera och redovisa områdendär avverkning inte kan företas på grund av återväxtsvårigheter eller därskogen behövs som skydd mot att fjällgränsen flyttas ned". Alltså enutredning med utgångspunkt i produktionshänsyn och inte inaturvårdshänsyn. Först har avslutat utredningen,i vilken den dragna gränsen betecknande nog kallas "gränsen för föryng-ringsavverkning".Miljöpartiet står fast vid löftet års valrörelse om att ennaturvårdsgräns, och inte en gräns för föryngringsavverkning, skall skyddavåra fjällskogar. Vi föreslår återigen att skall få i uppdragatt skyndsamt utforma ett förslag till hur ett sådant skydd bör utformas.Utgångspunkten för detta uppdrag skall vara förslagtill naturvårdsgräns, ovanför vilken slutavverkningar inte är tillåtna.Fastighetsverket bör upphöra med avverkning ovanför den gamlaskogsodlingsgränsen tills det är beslutat vilka restriktioner för skogsbruketsom skall gälla i området (se vidare under - Avverkningsmoratorium för skyddsvärda skogar).Naturvårdsverket bör också få i uppdrag att lägga fram förslag till på vilketsätt de skogsområden nedanför de fjällnära skogarna som den ideellaorganisationen "Steget före" har uppmärksammat bör skyddas. Vissaområden alldeles nedanför det som brukar betecknas som den fjällnäraskogen har nämligen visat sig vara minst lika skyddsvärda som den fjällnäraskogen. En orsak är att dessa områden har skonats från ett intensivtskogsbruk och fungerar som restbiotoper för arter som var vanliga ien stor del av landet. NaturvårdslagstiftningenEn artskyddsslagstiftningArtDatabanken i sammanställer listor över hotadeoch sällsynta växt- och djurarter. Dessa s.k. rödlistorfastställs sedan av och bildar underlag förstatistik om utvecklingen av biologisk mångfald.Att fastställer att vi för gott håller på att mista en viss arteller artgrupp föranleder inga omedelbara åtgärder. Faktum är att detinte leder till några som helst praktiska konsekvenser, trots att akuta insatserofta krävs för att förhindra utrotning. Det saknas med andra ord en processsom kopplar ihop själva registreringen av att utrotning av en art ellerartgrupp är på väg med omedelbara åtgärder som förhindrar denna utrotning.Miljöpartiet presenterar i det följande ett utkast till hur ett effektivtartskyddskulle kunna se ut. Förslaget finns närmare utvecklat i en separat motion tillriksmötet /97.Ett plansystem som kopplar ihop ambitioner och praktiskt handlandeFör att integrera och samordna de insatser som redan idagutförs, anser vi att det är nödvändigt attartskyddslagstiftningen innehåller olika typer av plankrav.Planerna skall kopplas till varandra för att fungeratillsammans i ett enhetligt system. Planernas främstafunktion är att de kopplar i hop lagstiftarens mål och detpraktiska handlandet. Förslagsvis delas planeringen upp påföljande sätt:Handlingsprogram - övergripande riktlinjer från NaturvårdsverketÅtgärdsprogram - statligt artinriktat och konkret detaljerat program frånNaturvårdsverketNaturvårdsplan - plan med rättsverkan som bl.a. utföråtgärdsprogrammet på nivåArtDatabankenVi har utgått från ArtDatabanken, resultatet av ett samarbetemellan och ,som fungerar väl. ArtDatabanken klassificerar olika arter iskilda hotkategorier, klass 0 - försvunna, klass 1 - akuthotade, klass 2 - sårbara, klass 3 - sällsynta, klass 4 -hänsynskrävande. Hotklassificeringen utgör en grund förprioritering av insatser.HandlingsprogramPå grundval av ArtDatabankens uppgifter skall utforma ett handlingsprogram som beskriverhur arbetet med de hotade arterna skall bedrivas.NaturvårdsinventeringFör att få nödvändig kännedom om kommuns mark- ochnaturförhållanden åläggs varje primärkommun genom lagenatt utföra en naturvårdsinventering. Inventeringenskall göras så noggrant som möjligt och förankras väl blandkommunens invånare.ÅtgärdsprogramNär samtliga kommuner inventerats ochnaturvårdsinventeringarna godkänts av harStatens naturvårdsverk ett gott underlag för att upprättaartinriktade åtgärdsprogram. Åtgärdsprogram skall i förstahand upprättas för arter eller artgrupper i hotkategorierna 1och 2. Åtgärdsprogrammen är viktiga för att målsättningenmed återskapandet av livskraftiga populationer skallförverkligas. Tanken är att arter som upptagits på hotlistanskall kunna flyttas till en lägre hotkategori då derasförutsättningar för överlevnad har förbättrats.NaturvårdsplanFör att åtgärdsprogrammen skall få någon rättslig förankringföreslår vi att kommunen, då åtgärdsprogrammenfärdigställts, åläggs att upprätta en naturvårdsplan medledning av naturvårdsinventeringen och handlings- och åtgärdsprogram.Naturvårdsplanen skall bland annat förklara hur man tänktskydda områden vilka måste bevaras för att målet medSNV:s åtgärdsprogram för de hotade arterna skall kunnagenomföras. Kommunen kan gå längre än vad som direktföreskrivs i artskyddslagen för att skydda vissa områden.Man kan exempelvis bidra till aktiva bevarandeåtgärder ijordbruket genom att ersätta en markägare som åtar sigsådant arbete.Naturvårdsplanen skall fungera som beslutsunderlag då man fattar beslutrörande markanvändning i kommunen. Naturvårdsplanerna skall fastställasav kommunfullmäktige och får därefter rättskraft. Det innebär att beslut intefår fattas som strider mot naturvårdsplanen.Biotopskyddsområden skall vara skyddadeunder överklagandetidenDet finns en beklämmande lucka i naturvårdslagen som berörbiotopskyddet. I de fall en länsstyrelse ellerskogsvårdsstyrelse inte kommer överens med en markägareom biotopskydd enl. 21 § naturvårdslagen, kan markägarenavverka eller förstöra den skyddsvärda biotopen innanmyndighetens beslut om skydd vunnit laga kraft. I praktikeninnebär detta att lagstiftningen saknar verkan om intemarkägaren samtycker till biotopskydd på sin mark.Miljöpartiet föreslår att ett beslut om skydd av biotop enl. naturvårdslagenbör gälla till dess att det eventuellt ändras av annan instans, dvs. att sådanabeslut gäller även . De bör alltså omfattas avnaturvårdslagens 41 §, som endast ger denna möjlighet för skydds-formerna naturreservat, naturvårdsområden, naturminnen, strandskydd ochskydd för djur- eller växtarter inom visst område. hari denna fråga endast överfört gällande rätt till sitt förslag till miljöbalk.Därför föreslår vi att beslutar om ändring i naturvårdslagen enligtföljande:Förslag tillLag om ändring i naturvårdslagen (1964:822)Härigenom föreskrivs att 41 § naturvårdslagen skall haföljande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse41 §Förbud eller föreskrift enligt 11,14 eller 14 a-c § och beslut enligt15 § skall lända till efterrättelseutan hinder av förd klagan. Lag(1995:829).Förbud eller föreskrift enligt 11,14 eller 14 a-c § och beslut enligt15 eller 21 § skall lända tillefterrättelse utan hinder av fördklagan.Skyddsvärda områden faller emellanbiotopskydd och reservatsskyddDe naturvårdsinstrument som länsstyrelserna ochskogsstyrelserna förfogar över, främst naturreservatsskyddoch biotopskydd, är avsedda att komplettera varandra, men ipraktiken är det inte så.Skogsstyrelsens tolkning av biotopskyddet innebär att biotopskydds-institutet begränsas till områden om högst 5 ha. I det praktiska arbetet medinrättande av naturreservat prioriterar stora områden, dvs.områden som är större än 20 ha. Detta innebär att skyddsvärda områden istorleksordningen 5-20 ha i praktiken står helt utan skydd. Det enda som kangöras för dessa områden är att ålägga hänsyn enl. 30 § skogsvårdslagen,vilket inte tillnärmelsevis kan kallas ett skydd för det hotade området.Denna situation är alarmerande med tanke på att de urskogsrester vi harkvar sällan är större än 10-15 ha. Det gäller speciellt , därbevarandebehovet är som allra störst, men även norra mening skall kriteriet för skydd vara ett områdesnaturvärde och inte huruvida det av storleksskäl passar in i bestämdatolkningar och tillämpningar av naturvårdslagen. Vi kräver att regeringenvidtar åtgärder och avsätter resurser för att se till attnaturvårdslagstiftningentillämpas så att inga skyddsvärda områden faller utanför på grund av sinstorlek.I vår motion om tilläggsbudget /96 föreslog vi att ytterligare 20miljoner kronor skulle avsättas för ovan nämnda ändamål.Möjlighet att skydda särskilda delar av en större nyckelbiotopI naturvårdslagen betraktas nyckelbiotoper som odelbaraenheter. Det ligger givetvis ett stort värde i att bevara detman definierat som en sammanhållen biotop intakt. Att klyvaett skyddsvärt område i en skyddad och en oskyddad del kanfå mycket allvarliga konsekvenser. Å andra sidan är det intesällan svårt att entydigt avgränsa en nyckelbiotop. Man kanibland bara klart avgränsa en kärna, väl medveten om att ettomfattande, men svårbestämt, område kring denna kärnaockså ingår i biotopen. Med dagens regler, i kombinationmed den rättstillämpning som behandlats ovan, kommer i såfall biotopen att lämnas helt utan skydd.Miljöpartiet anser att möjligheterna att skydda särskilt värdefulla delar aven större nyckelbiotop bör utredas. Därvid bör särskilt värdet av intaktabiotoper, å ena sidan, och de praktiska begränsningar i biotopskyddetstäckning som kravet på odelbarhet medför, å andra sidan, vägas motvarandra. Vi föreslår att regeringen ges i uppdrag att utreda detta.Se över skyddsföreskrifterna för naturreservatAv en enkät till länsstyrelserna framgår attskyddsföreskrifterna för naturreservat sällan eller aldrigomprövas. Föreskrifterna är ofta av äldre datum och kan varaotidsenliga. När föreskrifterna har omprövats har degenomgående skärpts i olika avseenden. Exempelvis har manskärpt föreskrifterna för skogsbruk i naturreservat.