mot · GK02So21 · 1997-01-22 00:00:00 — Motion med anledning av prop. 1996/97:60 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården InledningRegeringens proposition om prioriteringar inom hälso- ochsjukvården uppfyller till stora delar den syn som vi har påområdet. Vi vill i det följande understryka områden där vihar synpunkter som går utöver skrivningarna i propositionen.UtgångspunkterDet är viktigt att skilja på å ena sidan politikernas och åandra sidan vårdpersonalens ansvar i fråga om prioriteringar.Politikernas ansvar är i första hand mot medborgarna, d v satt se till att skattebetalarnas pengar används på ett såeffektivt sätt som möjligt så att medborgarna får valuta förskattepengarna. Det är också politikernas uppgift att se till attallmänhetens pengar används på bästa sätt för att uppfylla demålsättningar enligt gällande lagar som antagits idemokratisk ordning.Detta förutsätter att politikerna får underlag för sina beslut som gör detmöjligt för dem att se olika konsekvenser av skilda handlingsalternativ. Detär här vårdens ansvar kommer in.Vårdpersonalen har ansvar för att följa gällande lagstiftning och försepolitikerna med den information som är nödvändig för att politikerna skallkunna göra konsekvensbeskrivningar. Vårdpersonalen har också ansvaret attgöra prioriteringar i de enskilda fallen. Dessa val skall politikerna inte läggasig i.UtvärderingVikten av kvalitetsutvecklingsarbete understryks iregeringens proposition. Det är bra. Det krävs välutbildadpersonal för att kunna utföra kvalitetsutvecklingsarbete medhjälp av registeruppgifter och andra data. Det kan vara lätt attdra felaktiga slutsatser om man inte har god kunskap ombakomliggande faktorer om registerdata och registerbaseradstatistik. För att få fram kvalificerat utbildad personal fördetta krävs en akademisk institution med ansvar för såvälforskning som utbildning. Vi föreslår att man inrättar enprofessur i kvalitetsutvecklingsarbete. Denna professurskulle exempelvis kunna vara knuten till förmiljömedicin eller annan vetenskaplig institution där detredan nu finns epidemiologisk och helst hälsoekonomiskforskning.Kravet på att patienterna alltid skall bemötas av högt kvalificerad personalär viktigt men kommer att få konsekvenser för bemanningen inom olikaavdelningar i sjukvården, exempelvis akutvården. Det är viktigt att dettauppmärksammas.I samband med fortsatta rationaliseringar är det viktigt att kvalitén i vårdeninte undergrävs, dels för att kvalitetssänkningar bör kallas för vad de är, delsför att uppslutningen och förtroendet för rationaliseringarna kan öka om manlitar på att det är just rationaliseringar och inget annat. En väg att gå ärsannolikt att arbeta med kvalitetssäkring. Förutom att certifiering är en viktiggarantistämpel visar också erfarenheter från till exempel attprocessen ofta leder till betydande besparingar. En orsak till detta är attkvalitetssäkring handlar mycket om att göra personalen i vården medvetenom vad de gör och varför. Och just detta är en mycket viktig mekanismbakom effektiviseringar.Vägen till framgång inom kvalitetsarbetet ligger i att det blir en naturlig deli personalens arbete. I kvalitetsarbetet ligger målstyrning från politiker ochekonomisk uppföljning, men detta leder inte automatiskt tillkvalitetshöjningar om inte personalen förmås engagera sig i kvalitetsfrågornadagligen. Ett sådant engagemang leder otvetydigt till en stolthet över denegna uppgiften och till en högre arbetstillfredsställelse. Ju enklare måtten påkvalitetsuppfyllelsen görs desto större är förutsättningen att de mäts och följsupp. Särskilt framgångsrika arbetslag bör premieras och lyftas fram så attandra kan lära av ett framgångsrikt arbete.Patientens ställningPatientens ställning bör stärkas. Nuvarande och nya reglerbör sammanföras till en plats i lagstiftningen, antingen i ensärskild lag om patientens ställning och inflytande, eller somett särskilt avsnitt i hälso- och sjukvårdslagen, HSL. Omreglerna samlas på ett ställe ökar möjligheterna förallmänheten att ta del av dessa regler.Den statliga utredningen 2000 har i uppdrag att lämna förslag till hurpatientens ställning skulle kunna stärkas i lagstiftningen. Vi menar att man idet sammanhanget bör föra in- vårdgarantins regler-- den tidigare husläkarlagens regler-- rätt till information om olika behandlingsalternativ, deras för- ochnackdelar samt betydande möjligheter att välja mellan alternativen-- rätt att ta del av behandlingsresultat på sjukhusen-- rätt att få ta del av mer än en läkares bedömning, s k "second opinion"-- rätt till rehabiliteringsplan-- rätt till smärtlindring-- garanti för att kvalitetssäkring tillämpas-- rätt till specialistvård i annat landsting om opartiskt organ så tillstyrker-- rätt till vård i hemmet i livets slutskede om det inte finns medicinska skälemot detta.-Det sker en ständig utveckling inom hälso- och sjukvårdennär det gäller metoder, teknik och diagnostik. Nya metoderprövas och utvärderas för att sedan antingen förkastas ellerbli en integrerad del av den ordinarie verksamheten. Det ärviktigt med öppenhet för det som är nytt och outforskat.Metoder som inte har visat sig effektiva ska sorteras ut ur sjukvården.SBU, av medicinsk metodik, utvärderarmedicinska metoder ur ett medicinskt, ekonomiskt, socialt och etisktperspektiv. SBU:s rapporter måste få större genomslag i hälso- ochsjukvårdens arbete. Klinikerna bör åläggas att metodiskt genomförautrensning av det som inte har effekt enligt utvärderingarna. De enskildaläkarna, såväl i öppen som sluten vård, måste också stimuleras till attutvärdera sina metoder och arbetssätt.Lika viktigt är det att göra utvärderingar av nya, alternativa metoder för attkunna jämföra dem med mer beprövade arbetssätt. Sådana utvärderingar skaske på likvärdiga villkor.I Sjukvårdens hälso- och ansvarsnämnds arbete har uppmärksammatsbrister i journalföring, i patientens möjlighet att erhålla information avseendediagnos m m samt i vårdens bemötande av äldre. Kritik har även riktats motden korta preskriptionstiden.Vi anser att det vore på sin plats med en översyn av reglerna förpatienternas ställning vad avser uppräknade brister i vården.Vårdens innehållI avsnitt 7.1 i propositionen avhandlas det som hamnar underden nya utvidgade vårdgarantin. Vi har avgett våra kritiskasynpunkter på detta i vår motion med anledning avregeringens skrivelse 1996/97:66 Redogörelse för enöverenskommelse om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen m m för år 1997.PreventionVi tycker att det är viktigt att preventionsarbetet får enframskjuten position.Husläkaren har en viktig funktion i det förebyggande arbetet. Det gällersärskilt den individuella rådgivningen om att t ex sluta röka eller minska enför hög alkoholkonsumtion. Att patienten träffar sin "egen" läkare - hus-läkaren - skapar goda förutsättningar för en verkligt effektiv hälsorådgivning.Men inom ramen för det s k områdesansvaret har primärvården också ettansvar för att arbeta förebyggande gentemot olika befolknings- ellerriskgrupper i närområdet. I detta arbete har distriktssköterskan en mycketviktig uppgift.Ungdomsmottagningarna utgör en viktig resurs både för att hjälpaungdomar vid val av preventivmedel och i sex- och samlevnadsfrågor menockså när de har behov av att prata om något som är svårt i deras liv eller attde vill ha en undersökning av om deras kroppsutveckling är normal.Apoteken kan ses som hälso- och sjukvårdens frontlinje. Dit går människormånga gånger innan de söker sin husläkare i förhoppning om att kunna klaraav sina problem själva. Apoteken är därför en resurs för samhället att ta tillvara och använda för kunskapsöverföring. har tagit varapå denna resurs bl a för spridning av information under astma-allergiåret. Vianser att apoteken också i fortsättningen bör användas som kunskapsspridarei folkhälsoarbetet.UppföljningRegeringen vill inrätta en speciell nationell delegation meduppgift att följa tillämpningen av de etiska riktlinjerna. Dettaär en omistlig uppgift. Vi har i många andra sammanhangpekat på vikten av att följa upp tillämpningen ochgenomförandet av redan tagna beslut. Men för dennauppföljning finns somredan har mandatet att följa tillämpningen av etiska regler mm.Vi anser det därför överflödigt att bilda en ny nationell delegation när detredan finns en ändamål och avvisar därför regeringensförslag till en sådan delegation.PrioriteringarVi vill betona vikten av att regeringen i propositionenföreslår att ofrivillig barnlöshet skall höra tillprioriteringsgrupp tre och därmed kvalificeras för enmedicinsk behandling. Detta innebär att ofrivilligt barnlösakommer att likabehandlas oavsett i vilket landsting de bor. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högre krav på utvärdering och kvalificerad personal,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att stärka patientens ställning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ge preventionsarbetet en framskjuten position,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringens förslag att upprätta en nationell delegation förtillämpningen av de etiska riktlinjerna inte bör genomföras.