mot · GL02Sf263 · 1997-10-06 00:00:00 — 3.2 Allmänna egenavgifter/pensionsavgifter 3.4 Kriterier för sjukskrivning 4.1 Kommunerna och landstingen Våra framtida socialpolitiska system Arbete är grunden för all välfärd. Om alltfler människor står utanför arbetsmarknaden hotas hela vårt välfärdssystem. Vi får svårare att upprätthålla en bra nivå på kommunernas och landstingens verksamhet. Vi får problem med att finansiera våra socialförsäkringar och bidragssystem. Massarbetslösheten är det största hotet mot välfärden. Välfärden och den offentliga sektorn har också en central betydelse för långsiktig tillväxt, för kunskapsuppbyggande, förnyelseförmåga och konkurrenskraft. Sänkta nivåer i socialförsäkringarna gör att de som har råd sparar mer medan det för andra innebär att de inte har råd att köpa mat. Minskat privat sparande och ökad konsumtion är en av förutsättningarna för att hemmamarknaden ska stärkas och arbetslösheten minska. Det svenska välfärdsbygget har varit starkt omfördelande. Verksamheterna i välfärdsstaten har syftat till att ge arbetarklassens barn och äldre samma förutsättningar och omsorg, som de rika och mer välbeställda. Kampen för en skola för alla och rätten till utbildning för arbetarklassens barn har varit ett viktigt inslag. Alla skulle ha samma rätt till utbildning och omsorg och därmed också rätten till ett gott liv med likvärdiga livschanser. De äldre skulle oberoende av tjockleken på plånboken få framleva sin ålderdom utan rädsla för fattigdom. Detta var från början, och är fortfarande, en demokratifråga. slår vakt om den generella välfärden. Välfärd är enligt att skapa förutsättningar för ett värdigt liv och förutsättningar för en personlig utveckling genom att fördela samhällets resurser solidariskt. Genom omfördelning i de generella välfärdssystemen garanteras varje enskild individ ekonomisk trygghet för att hon eller han därigenom ska få resurser att utvecklas som människa. Välfärdssystemen har inte enbart funktionen att ge människor trygghet i olika situationer i livet. Systemen påverkar också de normer som blir giltiga i samhället. Om samhället baserar sin välfärd på individuella lösningar leder det till att ansvaret helt läggs på den enskilda människan och då tvingas hon i första hand se till sitt eget bästa. Om välfärden däremot baseras på kollektiva lösningar lyfts den till ett gemensamt ansvar. Solidariska välfärdssystem är alltså inte enbart målet utan också medlet. Välfärdssystemen ska byggas på trygghet för alla och de ska präglas av solidaritet mellan människorna. Ett tryggt och solidariskt samhälle är den bästa förutsättningen för att alla ska ha så stor frihet som möjligt. Välfärdssystemen har också haft stor betydelse för jämställdheten mellan könen och kvinnors möjlighet till ekonomiskt oberoende. Sänkta nivåer i bl a socialförsäkringarna har inneburit att privata försäkringar har blivit ett alternativ för många. Försäkringsbolagen har gjort stora inbrytningar i en ny marknad. Med glättiga broschyrer säljs trygghet till dem som har råd att betala. Vi är på god väg in i ett system där välfärden inte längre har de solidariska förtecken som vi anser vara en förutsättning. Ett välfärdssystem som bygger på kollektiva lösningar blir också ett gemensamt ansvar. Ett gemensamt ansvar ger enligt vårt sätt att se de bästa förutsättningarna för att bygga ett tryggt och solidariskt samhälle. Kvinnor har ett särskilt förhållande till välfärdsstaten. Den har haft en stor betydelse för deras möjligheter att ta sig ut på arbetsmarknaden. En väl utbyggd och fungerande social service, t ex barn- och äldreomsorg, är en förutsättning för att kvinnor ska kunna förvärvsarbeta. Detta är i sin tur en förutsättning för att kvinnor ska kunna vara ekonomiskt oberoende. Vårt välfärdsbygge har finansierats via skattsedeln och det har syftat till att verka omfördelande. På det sättet har välfärdsbygget också utjämnat olika gruppers levnadsförhållanden. Detta har haft betydelse för kvinnorna eftersom välfärden bidragit till att omfördela även inkomsterna mellan kvinnor och män. Sänkta nivåer i socialförsäkringssystemen och besparingar inom offentlig service har varit till stor nackdel för kvinnorna. I regeringens budgetproposition slår man också fast att kvinnorna påverkas mest av besparingarna i transfereringssystemen. Tendenser till att kommuner och landsting förutsätter en större insats från närstående påverkar också. Närstående i dessa sammanhang utgörs nämligen till största delen av kvinnor. Kvinnors omvårdande roll i familjen har åter fått renässans. Med lägre inkomster har kvinnor också mindre ekonomiska förutsättningar att med privata försäkringar få ett bättre skydd vid sjukdom o dyl. Neddragningar inom vård och omsorg och ökat inslag av privat försäkringsskydd har alltså gett kvinnor en sämre ställning. Socialbidragen och de övriga socialpolitiska systemen är beroende av varandra men tjänar olika syften. De kan delas in på följande sätt: Vård, omsorg, utbildning etc som bedrivs i kommuner och landsting. Fungerar som en försäkring och betalas ut som en kompensation för inkomstbortfall i samband med sjukdom, olycksfall, barns födelse etc. Dessa är i första hand relaterade till inkomstbortfall och inte till försörjningsbehov. Hit hör bl a sjuk- och föräldraförsäkring och a-kassa. Ekonomiskt skydd som betalas ut oberoende av våra ekonomiska förhållanden. Dessa betalas ut vid vissa skeden i våra liv. Exempel på dessa är barnbidrag och folkpension. Selektivt stöd som föregås av en individuell behovsprövning. Hit hör bostadsbidraget, bostadstillägg för pensionärer och socialbidrag. Systemen är beroende av varandra förändringar inom ett system får betydelse för ett annat osv. Förutom arbetslösheten har t ex försämringar i a-kassa och sjukförsäkring inneburit att kostnaderna för socialbidrag ökat markant. försvarar den generella välfärden. I följande avsnitt kommer transfereringarna och verksamheterna att behandlas. Där beskrivs ställningstaganden och försvar för bland annat inkomstbortfallsprincipen. De delar inom våra sociala system som inte tas upp här återfinns i partimotioner om familjepolitik, arbetsmarknad, bostadspolitik och i en motion som tar upp de äldres situation. Vår välfärdsmodell bygger på hög tillväxt och full sysselsättning. En förutsättning för att klara socialförsäkringssystemen är att bara en liten del av befolkningen behöver ekonomiskt stöd i form av inkomsttrygghet. Det kräver att en större del av befolkningen får sin inkomst tryggad genom lönearbete. Socialbidragen utgör det yttersta skyddsnätet när den enskilde inte kan försörja sig. slår vakt om inkomstbortfallsprincipen. Med inkomstbortfallsprincipen som kompass måste varje förändring i systemen analyseras så att vi inte omvägen hamnar i ett grundskyddssystem. Ett solidariskt system måste bygga på folkmajoritetens deltagande och engagemang, dvs ett samhällsengagemang mellan klasserna. Samhällskontraktet förutsätter att vi solidariskt och progressivt betalar via skatter och sociala avgifter och som en uppfyllelse av kontraktet får ut en rimlig del. Det minskar intresset för och betydelsen av avtalsförsäkringar och privata lösningar. Att skära i socialförsäkringssystemen genom att t ex sänka ersättningsnivåerna för att finansiera underskott i andra sektorer är både omoraliskt och ekonomiskt felaktigt. Utformningen av socialförsäkringssystemen är viktig ur såväl ett klass- som ett könsperspektiv. Den höga arbetslösheten har inneburit att välfärdssystemen utsätts för hårda påfrestningar. Arbetslösheten är ett hot mot bl a socialförsäkringssystemen. Införandet av karensdag och lägre nivåer inom socialförsäkringssystemen innebär att ekonomisk trygghet kan garanteras. Alltfler människor kan inte leva på sin sjukpenning eller a-kassa. Konsekvenserna blir att de som har råd skaffar sig privata försäkringar som alltfler tvingas söka socialbidrag för att klara sin försörjning. Försämringar i t ex sjukförsäkringen har lett till att många människor inte har råd att vara sjuka. Att vid sjukdom ta ut semester- eller ledighetsdagar, byta arbetsskift eller helt enkelt gå till jobbet trots att man inte är frisk, blir allt vanligare. Vi ser med oro på den utvecklingen. höjs ersättningsnivåerna till . Vi är mycket kritiska till att kostnaden för detta delvis finansieras genom att förändra beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst (SGI). Detta får till följd att den reella höjningen inte kommer att motsvara . anser att är en rimlig nivå på ersättningen i sjuk- och föräldraförsäkringen. Som ett första steg har vi föreslagit att ersättningsnivåerna höjs till . 3.2 Allmänna egenavgifter/pensionsavgifter anser att allmänna egenavgifter, som delfinansierat sjukförsäkringen, till sin konstruktion är fördelningspolitiskt orättvist. Eftersom de utformats så att inga avgifter tas ut över 7,5 basbelopp innebär det en ren skattelättnad i högre inkomstlägen jämfört med lägre. Att egenavgifterna är avdragsgilla har också bidragit till den felaktiga fördelningsprofilen. Detta innebär också att kommuner och landsting går miste om skatteintäker. I budgetpropositionen föreslår regeringen att allmänna egenavgifter ersätts med allmänna pensionsavgifter. Konstruktionen är dock densamma. Pensionsavgiften ska finansiera det nya pensionssystemet. har föreslagit att avgifter tas ut även på inkomster över 7,5 basbelopp. Uttag av allmänna egenavgifter/pensionsavgifter bör minska för att kunna tas bort helt. Detta bör ske genom växling till arbetsgivaravgifter och/eller genom finansiering på annat sätt. I övrigt hänvisas till vår motion om egenavgifter. välkomnar att sjuklöneperioden återställts . Risken för att människor med återkommande sjukdomsbesvär ska få svårt att hävda sig på arbetsmarknaden har varit stor. Vi kunde ha fått ett arbetsmarknadens A- och B-lag. Vi tror dock fortfarande att dessa problem kan uppstå, främst i de mindre företagen. Vi föreslår därför att företag med upp till 10 anställda bör undantas från regeln att betala sjuklön. Se vidare vår motion om sjuklöneperioden. 3.4 Kriterier för sjukskrivning Vi har varit kritiska till och motsatt oss beslut om att enbart medicinska faktorer ska beaktas vid bedömning av arbetsförmåga vid fastställande av rätten till sjukpenning och förtidspension. Utrymmet att beakta även andra faktorer än rent medicinska minskas därmed. Med samma sjukdomsbild kan tjänstemannen fortsätta sitt arbete medan städerskan ställs utanför. Vi tror att det finns en uppenbar risk att många människor hamnar utanför. Människor som inte uppfyller kvalifikationskrav för att bli sjukskrivna men p.g.a. sina besvär ändå inte kan återgå till sitt ordinarie arbete, kommer att hamna i en ohållbar situation. Vi har framför allt kritiserat det faktum att det inte finns resurser till att förhindra att en allt större skara hamnar utanför systemen. Däremot har besparingar gjorts på rehabiliteringsverksamhet. Enligt en rapport från har det visat sig att framför allt kvinnor missgynnats. Vidare har arbetslösheten nått en sådan nivå att de jobb man förväntar sig att människor med någon s k restarbetsförmåga skulle kunna ta, helt enkelt inte finns. Som helhet tror vi inte att de skärpta kriterierna leder till någon besparing. I budgetmotion föreslås mer resurser till rehabilitering. Försäkringskassorna som förmedlar en stor och viktig del av vår välfärd har fått kännas vid kraftiga besparingar. Dessutom har en lång rad regeländringar trätt i kraft . Tiden mellan det att beslut fattas i fram till ikraftträdandet har varit alldeles för kort. Kassorna har inte getts tillräckligt utrymme för inlärning av nya arbetsuppgifter och för utbildning. I takt med att många människor får allt sämre privatekonomi ökar också oron för hur det sociala trygghetssystemet fungerar. avsätter i budgetmotionen mer resurser till försäkringskassorna. Det är viktigt att kunna upprätthålla en rimlig nivå i verksamheten. När regeringen nu föreslår en återgång till 14 dagars sjuklöneperiod innebär det över 160 000 fler ärenden . Dock avsätts inga resurser för den verksamheten vilket ytterligare kommer att belasta kassornas personal. Se särskild motion om försäkringskassorna. har försök pågått med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvården (FINSAM). Försöket innebär bl a ett gemensamt ansvar för kostnader inom sjukförsäkringen och möjlighet att disponera sjukförsäkringspengar till vård och rehabilitering. Målsättningen är att stärka sambanden mellan hälso- och sjukvård och socialförsäkringen. Genom ökade möjligheter till rehabilitering vill man kunna minska ohälsan samt minska utgifterna i socialförsäkringen. Utvärderingen av projektet har visat att besparingar har kunnat uppnås och att ohälsotalen i försöksområdena har minskat. Utvärderingen har också visat att människor som står utanför yrkesverksamhet inte har missgynnats. anser att försöksverksamheter som FINSAM är mycket viktiga då det gäller att komma till rätta med de hinder, som s k vattentäta skott mellan olika verksamheter kan innebära. Det är positivt om vi kan få en utveckling där vi bättre utnyttjar samhällets resurser som vi ger de människor som är föremål för insatser från flera instanser en bättre vård och ett bättre omhändertagande. är av den uppfattningen att verksamheten ska utvecklas över hela landet och permanentas. Antalet kvinnor och män som får socialbidrag har ökat i rask takt. 1996 fick 403 000 hushåll eller c:a 753 000 personer socialbidrag . Det motsvarar av befolkningen i yrkesaktiv ålder eller av hela befolkningen. Kostnaden uppgick till . Det är en ökning med jämfört med . Nästan hälften av socialbidragsutgifterna gick till hushåll med långvarigt socialbidragsberoende. Med långvarigt beroende menas . Bland ensamstående kvinnor med barn mottar mer än vart tredje hushåll socialbidrag . Statistiken visar att vi kommer allt längre bort från socialbidragens ursprungliga syfte att vara en tillfällig ekonomisk hjälp till att bli en nästan permanent försörjning för vissa hushåll. Arbetslöshet i kombination med bl a sänkta nivåer i socialförsäkringarna har bidragit till den här utvecklingen. Kostnader har på det här sättet flyttats över till kommunerna. uppsöks socialkontoren av nya grupper människor. Det handlar om ensamma mödrar, pensionärer, arbetslösa och barnfamiljer som kan försörja sig. I och med att ändringar i socialtjänstlagen träder i kraft införs också en riksnorm för socialbidrag. Vi har länge drivit frågan om riksnorm och är nu positiva till att så sker. Enligt de nya reglerna kommer rätten till bistånd att utgöras bl a av ett lagreglerat försörjningsstöd som innefattar dels den s k riksnormen, dels kostnader som prövas individuellt. tycker dock att de nya reglerna i vissa avseenden innebär försämringar. Det gäller t ex möjligheten att få ekonomiskt bistånd för tandläkarvård och möbler och möjligheten att få missbrukarvård. förslag finns i en motion om socialtjänstlagen. Många äldre invandrare får inte folkpension på grund av att de beviljats uppehållstillstånd av humanitära skäl. Dessa pensionärer måste söka socialbidrag för sitt uppehälle. Kommunerna ersätts av staten för kostnaden för socialbidrag. Men det är inte mindre förnedrande för en invandrare än det är för andra pensionärer att gå till . finner det angeläget att socialbidrag som ges till äldre invandrare omvandlas till ålderspension (se särskild motion). Socialbidragen bör bli en statlig angelägenhet. Vi vill att ansvaret för socialbidragen flyttas från kommunerna till staten. Överflyttningen bör vara kostnadsneutral. Det kan lösas genom att t ex generella statsbidrag till kommunerna minskas i motsvarande grad. föreslår därför att hos regeringen begär en utredning av hur kostnaderna och ev organisation av socialbidragen kan övertas av staten. Det är också viktigt att finansieringsprincipen upprätthålls. Riksdagsbeslut som leder till merkostnader för kommunerna ska följas av en reglering av statsbidragen på så sätt att kommunerna kompenseras. Barnbidragen har blivit en av symbolerna för den generella välfärden. Ett flertal rapporter, bl a från LO, pekar på att barnfamiljer är en av flera förlorare i den ekonomiska krisen. Redan då skattereformen genomfördes var barnbidragshöjning en bärande tanke. Höjningen skulle kompensera ökade levnadsomkostnader till följd av att de indirekta skatterna höjdes. Framför allt skulle fördyringen drabba människor med ett högt konsumtionsbehov. Regeringen föreslår nu en höjning av barnbidragen. Vi anser dessutom att studiebidraget som betalas ut för barn mellan , bör utökas till att omfatta 12 månader. Det synsättet är också helt i överensstämmelse med där man betraktas som barn till och med . 4.1 Kommunerna och landstingen Verksamheterna i kommunerna har drabbats av stora nedskärningar . har kommunerna förlorat c:a . Bara minskade sysselsättningen i kommunerna med 35 000 personer. Det är främst kvinnojobb som gått förlorade. Kvinnornas andel av kommunalanställda är . Enligt Svenska Kommunförbundets beräkningar skulle kommunerna behöva säga upp ytterligare 40 000 anställda för att uppnå balanskravet . , skriver man, ökar behovet av kommunala tjänster på grund av förändringar i befolkningens sammansättning. Det är framför allt behoven inom skolan och äldreomsorgen som ökar kraftigt. Andelen äldre ökar och antalet 7- till 15-åringar beräknas öka med 90 000 fram . Även landstingen brottas med minskade resurser som man är ålagd krav om budget 2000. Enligt har i genomsnitt 1 000 personer slutat . Minskning av antalet vårdplatser, längre operationsköer och nedläggning av vårdcentraler och mindre akutsjukhus har blivit följden. En stor oro breder ut sig. Lokalt arbetar många människor hängivet för att vården och omsorgen inte ska drabbas av ytterligare nedskärningar. är kritiskt till de hårda balanskrav och de restriktioner för skattehöjningar som lagts på kommunerna. Vi menar att våra kommun- och landstingspolitiker vid ekonomiska överväganden är fullt kapabla att ta samhällsekonomiskt ansvar. Regeringens tillskott till statsbidragen fram räcker inte för att täcka upp för minskade intäkter och ökade behov av service. kommer att anvisa 5 miljarder utöver regeringens förslag till den kommunala sektorn. Denna förstärkning uppstår bl a genom att vi avvecklar grundavdraget för höginkomsttagare och avstår från att höja egenavgifterna/pensionsavgifterna med en procentenhet . Dessutom kommer vi att sänka arbetsgivaravgifterna i kommunsektorn. Vi kommer att fortsätta att skjuta till resurser till kommunerna upp till en nivå motsvarande . Vi föreslår dessutom att mer pengar riktas till kostnader för flyktingmottagande, till tandvårdsförsäkringen och lönebidragen vilket innebär lättnader bl a i kommunernas socialbidragskostnader. Vi avvisar också regeringens förslag att övervältra kostnader för assistansersättningen på kommunerna. Det sätt på vilket vi tar hand om våra pensionärer borde vara ett mått på samhällets civilisationsgrad. Att ta hand om våra äldre tillhör en av välfärdens absolut viktigaste uppgifter. De kvinnor och män som är pensionärer har byggt upp vår välfärd. Nedskärningarna har framför allt drabbat låginkomstpensionärerna hårt. Den vård, service och omsorg som kommunerna och landstingen kan erbjuda motsvarar inte behovet. Den s k ädelreformen genomfördes . Reformen gav kommunerna ansvar för långvård och för omsorg och vård av gamla och funktionshindrade. Nedläggning av läkarvården på sjukhemmen och minskade resurser till rehabilitering gör att äldreomsorgen befinner sig i kris. S k klinikfärdiga äldre patienter är i behov av medicinskt kvalificerad vård när de lämnar sjukhusen. Utvecklingen mot kortare vårdtider på våra sjukhus ställer ökade och helt nya krav på kommunerna. Det har antalet personer i åldrarna ökat med cirka 100 . Behovet av resurser till den kommunala äldreomsorgen kommer att öka , enligt en rapport från Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000), Behov och resurser i vården en analys. Orsaken är att den grupp som har det största vårdbehovet, , beräknas öka avsevärt. De äldres situation samt förslag finns utförligt beskrivna i motionen De äldres situation. Samma motion tar också upp de äldres ekonomiska situation och pensionsfrågan. Barnen har drabbats hårt av besparingarna. rapporterar att alltfler barn mår psykiskt dåligt. Arbetslösheten leder till social oro. Våld mot barn ökar. Köerna till barn- och ungdomspsykiatriska kliniker växer. Neddragningarna i skolan har gjort att nödvändig satsning på elevvården har försummats och att klasserna blivit alltför stora. föds allt färre barn. Födelsetalen har varit så låga . Det är en spegling av läget på arbetsmarknaden och den stora ekonomiska osäkerhet som många upplever. Den som inte har ett arbete vågar heller inte bilda familj och därför väntar många med att skaffa sitt första barn. Det har också blivit mindre vanligt att man skaffar tre eller fyra barn. Vi ser ett klart samband mellan de låga födelsetalen och de nedskärningar som drabbat barnfamiljerna. har tidigare föreslagit att en barnbilaga ska bifogas års budget och framåt. Den ska innehålla konsekvensanalyser av besparingar och andra beslut inom en lång rad områden som direkt påverkar barnens vardagssituation. I samband med att budget kom presenterades en bilaga som man kallade Barn . Vi föreslår att den typen av rapport byggs ut till att också bli ett analysinstrument för hur olika beslut påverkar barnens situation. Barnfrågor behandlas utförligt i motion om barn. Den svenska sjukvården är en av hörnstenarna i den svenska välfärdsmodellen. har vi utvecklat ett system som bygger på allas lika rätt till en god hälso- och sjukvård oavsett inkomst, social status, kön etnisk bakgrund eller bostadsort. Att den är uppskattad av allmänheten framgår av de förtroendeundersökningar som utförs med regelbundna mellanrum. De protester mot sjukhusnedläggningar som förekommit är också ett uttryck för detta. Sjukvården har varit utsatt för stora påfrestningar . Privatiseringsförsök, köpsäljsystem och minskade resurser. Personalen har minskats som vårdtyngden har ökat. Ökad medelålder bland personalen och arbetsmiljöproblem är några av konsekvenserna. HSU 2000 slår fast att det uppstått ett gap mellan sjukvårdens behov och sjukvårdens resurser. Landstingen och kommunerna skulle behöva tillföras 67 miljarder vardera för att kunna upprätthålla samma nivå som , vilken bedöms som lägsta tänkbara. Dessutom finns behov av att tillföra medel där bristerna redan hunnit gå över smärtgränsen. Det gäller framför allt rehabiliteringen av de äldre och omvårdnaden i livets slutskede. Här finns stora personalbehov. delar HSU 2000:s bedömning och menar att nu bör ta initiativ till att tillföra sjukvården ytterligare resurser. har utrett hur kvinnor och män bemöts i vården. Brister i kunskap om sjukdomar som är vanligt bland kvinnor, t ex fibromyalgi, kan lätt få till följd att patienten bemöts med oförstående. Vi ser det som mycket viktigt att det utvecklas strategier och att det ges utrymme för ökade kunskaper inom detta område. I motion om sjukvårdspolitiken utvecklas frågorna kring sjukvården och folkhälsoarbetet. Utgångspunkten för syn på handikappolitiken är demokrati och humanism allas lika värde och att alla ska få lika chanser och möjligheter till ett gott liv oavsett utgångsläge och bakgrund. Det är viktigt att öka tillgängligheten i samhället. har varit ledande i arbetet att ta fram om tillgänglighetsskapande åtgärder för funktionshindrade. I princip finns alla möjligheter att leva upp till dessa om plan- och bygglagens intentioner följs. Tillgänglighet till kultur och medier är också viktigt, vilket motionerat om. För att kunna utnyttja den nya tekniken och de nya avancerade hjälpmedel som finns har föreslagit att ska få ekonomiskt stöd för att ta till sig de nya möjligheterna och kunna sprida kunskapen vidare. Tillgänglighet handlar också om goda fysiska kommunikationer. Riksfärdtjänst är en viktig del som vi länge lyft fram.