ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02K302 · 1997-10-06 00:00:00 — Barnpornografin och pedofilernas verksamhet tycks vara i ständig ökning. Allt oftare avslöjas de mest bestialiska övergrepp på barn och ungdom, såväl i som i vårt grannskap och världen över. dras, enligt FN, en miljon nya barn in i sexhandel, barnprostitution och barnpornografi. Barn som inte i något fall bett att få komma till den här världen och inte heller i något fall bett att få bli utsatt för vare sig våld, kränkning eller övergrepp men ändå blir det. Barn som inte i något fall sagt sig inte behöva de vuxnas skydd men ändå inte får det. I har sexhandeln med barn den största omfattningen, men även i de tidigare kommunistländerna i östra har denna bestialiska verksamhet vuxit kraftigt. Inte heller eller övriga är förskonat från allvarliga sexuella övergrepp mot barn. Utvecklingen tycks accelerera. FN:s Kommission för mänskliga rättigheter antog sitt Aktionsprogram för att förebygga handel med barn. I resolution /74 sägs: Länder som ännu inte infört lagstiftning som kriminaliserar att producera, distribuera och inneha barnpornografiskt material, anmodas göra detta. I vårt land har tyvärr frågorna om kriminalisering av produktion, distribution, försäljning och innehav av barnpornografi mest fokuserats kring en debatt om grundlagen och yttrandefriheten, vilket förskjutit möjligheten till lagstiftning ytterligare år, som vissa ytterst tvivelaktiga krafter fortsätter med en kommers som bygger på grova övergrepp på små barn. Det förslag som regeringen förväntas förelägga måste vara heltäckande och framåtsyftande. Det får inte innehålla luckor, som gör det möjligt för exempelvis bulvaner att ersätta utgivare eller som gör det möjligt att sprida barnpornografin via nya moderna elektroniska medier o.s.v. Hela kedjan, från produktion till innehav av videofilm m.m. måste, i enlighet med FN:s resolution, kriminaliseras. Lagstiftningen måste skydda de drabbade barnens integritet. Lagstiftningen måste kriminalisera också innehav av barnpornografi som visar hur barn utnyttjas och blir kränkta. utsätts ju barnet för fortsatt kränkning. Det barn, som kränktes redan då film eller video spelades in eller fotografier togs, blir ju åter kränkt. Förbud mot att inneha barnpornografi är inte en fråga om ingrepp i yttrandefriheten. det är en fråga om förbud mot fortsatt kränkning av det barn vars integritet kränktes vid det verkliga övergreppet. Yttrandefriheten skall vi vara rädda om, men yttrandefrihetslagstiftningen har tillkommit för att skydda yttrandefriheten inte för att skydda övergrepp på barn. Övergrepp mot barn skall inte ha grundlagsskydd. Däremot måste barnens rätt sättas främst, vilket bl.a. innebär krav på en lagstiftning som kriminaliserar också innehavet av barnpornografi. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en snar, effektiv, klar och heltäckande lagstiftning, som kriminaliserar även innehav av barnpornografi, i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K305 · 1997-10-06 00:00:00 — En dom (mot ) från har väckt frågor om det svenska jurysystemet i tryckfrihetsmål. Förhållandet att svenska jurymedlemmar utses av en politiskt sammansatt valkorporation har underkänts av . Domstolen avser inte att juryn kan betraktas som opolitisk, en bedömning som delas av Moderata samlingspartiet. Vår nuvarande ordning innebär således att juryn i vissa mål inte är opartisk, dessutom finns brister i möjligheten att överklaga. har förekommit i tryckfrihetsmål samt i yttrandefrihetsmål (när YGL infördes). Det är eller landsting tillsammans med kommun som inte tillhör landsting som utser jurymän. I varje län utses 16 jurymän i en första grupp samt 8 jurymän som skall ha varit nämndemän vid allmän domstol i en andra grupp. Totalt utses alltså 24 jurymän, i dock 36 jurymän. Valbara till jurymän är svenska medborgare som är bosatta inom länet. De bör vara kända för omdömesgillhet, självständighet och rättrådighet. Bland jurymännen bör skilda samhällsgrupper och olika meningsriktningar samt olika delar av länet vara företrädda. Bestämmelse om jury finns i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen samt i den s.k tillämpningslagen. Juryn tar bara ställning till huruvida det föreligger tryck- eller yttrandefrihetsbrott, dvs. om innehållet i framställningen är brottsligt. Frågan om straff och skadestånd avgörs av domstolen, som i jurymål ska bestå av tre lagfarna domare. Problemen i det svenska systemet uppkommer när tryckfrihets- eller yttrandefrihetsmålet handlar om en skrift eller ansvarig utgivare som är knuten eller har kopplingar till ett politiskt parti. Juryn, som är tillsatt av ett politiskt organ, kan då inte hävdas vara opartisk. Detta inträffade i det s.k. Holmmålet där käranden ansåg sig förtalad i en bok, utgiven av det socialdemokratin närstående Tidens bokförlag . I juryn som inte fann uttalandena i boken brottsliga fanns fem ledamöter med olika anknytning till Socialdemokraterna. måste få en ordning där de som känner sig förtalade får en rättegång med en jury som är oavhängig och opartisk. Detta måste gälla även om framställningen gjorts i skrifter eller tal som står nära politiska partier. Nuvarande sätt att utse jurymedlemmar bör därför ändras så att det partipolitiska inslaget vid valet av dessa försvinner. Frågan om jurymedverkan i denna typ av mål har varit föremål för utredning inom (Ds 1997:25). Därefter har ingenting hänt. Enligt Moderata samlingspartiets uppfattning är det nu angeläget att regeringen skyndsamt tar initiativ till en lagändring innebärande att kraven på oavhängighet och opartiskhet uppfylls. En lagändring enligt ovan kan medföra ändring i grundlagen. Om ändringen skall kunna träda i kraft inom rimlig tid krävs en skyndsam beredning av ärendet. Även möjligheten att överklaga jävsfrågan bör ändras så att kan pröva om jäv föreligger. Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med förslag till lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om förändring av jurysystemet i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K309 · 1997-10-06 00:00:00 — Förlängd preskriptionstid i yttrandefrihetslagen I yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) 7 kap 1 §, andra stycket, framgår att den tid inom vilken allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott skall väckas är i fråga om radioprogram från det att programmet sändes. Beträffande filmer och ljudupptagningar är tiden från det att upptagningen lämnades för spridning. Bland högerextremistiska gruppers arbetsmetoder ingår bl.a. propaganda i media, hemsidor på data och rockkonserter. Hets mot folkgrupp via dessa kanaler går sällan eller aldrig till åtal. kan konstateras att t.ex. sångtexter anpassas till lagstiftningen genom ett kodspråk som ej är åtalbart. Efter infördes en ny bestämmelse i YGL som medger att domstolen kan förlänga den tid inom vilken Justitiekanslern skall väcka åtal efter konfiskeringsbeslag. Även efter denna förändring kan konstateras att preskriptionstiden för brott som begåtts genom upptagningar som omfattas av YGL exempelvis ljudupptagningar är för kort för att utredning av brott skall hinna genomföras. Rasistisk propaganda sprids som en farsot och Brottsförebyggande rådets undersökning bland skolelever visar att många anser att Förintelsen aldrig ägt rum. Lika viktigt som en bred informationskampanj till hemmen och skolan är att inte tidspress omöjliggör åtal för hets mot folkgrupp genom t.ex. Vit makt-musik. Preskriptionstiden i YGL 7 kap 1 § bör förlängas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en förlängning av preskriptionstiden i yttrandefrihetslagen 7 kap. 1 §.
mot · GL02K311 · 1997-10-06 00:00:00 — Ombudsman för mänskliga rättigheter Vi har, med all rätt, olika företrädare för utsatta grupper i . En jämställdhetsombudsman, en diskrimineringsombudsman, en barnombudsman med mera. Jag ser med växande oro hur grundläggande mänskliga rättigheter kränks i och tyvärr också i vårt eget land. Grupper som är utsatta för dessa kränkningar är bland annat invandrare, flyktingar och flyktingbarn, men även misshandlade kvinnor, homosexuella, psykiskt sjuka, handikappade, uteliggare, arbetslösa och utförsäkrade. Om regeringen skulle utse en ombudsman för respektive grupp skulle det bli inflation och misskreditering av ombudsmannaämbetet. ser jag behovet av att någon eller några tar tillvara dessa gruppers utsatthet. Varför inte göra om alla dessa ombudsmän till en enda ombudsman med tillräckliga resurser för de grundläggande mänskliga rättigheterna. Dennes uppgift kunde då vara att övervaka samt vara en pådrivande, stark initiativtagare för att få fram förändring i rätt riktning. En gemensam ombudsman för mänskliga rättigheter skulle ge en annan dignitet och slagkraft till ämbetet och vara ett sätt att återfå förtroendet från allmänheten och drabbade grupper. Min vision är att en ombudsman för de mänskliga rättigheterna också ska kunna kopplas till FN:s övriga arbete för bevarande av dessa rättigheter. Detta skulle vitalisera humanismen i och ge klara signaler till omvärlden att fortfarande föregår med gott exempel när det gäller att förebygga olika kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Någon ny ombudsmannainstitution behöver ej inrättas utan uppdraget bör ges till någon redan existerande ombudsman. Allra lämpligast vore i och för sig att JO, JämO, DO, BO och lades samman till en institution under . I andra hand skulle de fyra sistnämnda läggas samman till en institution under . Det är viktigt att påpeka att en sådan institution borde omfatta ett antal ombudsmän som sinsemellan fördelar arbetsuppgifterna ungefär så som justitieombudsmännen nu gör och att inget i och för sig hindrar att arbetsuppgifterna och befogenheterna bestäms av lagstiftaren olika för olika arbetsfält. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en gemensam ombudsman för mänskliga rättigheter.
mot · GL02K313 · 1997-10-06 00:00:00 — Förbud mot att bära mask vid demonstration Enligt regeringsformens 2 kap. 1 § 3 och 4 är varje medborgare tillförsäkrad mötesfrihet och demonstrationsfrihet. Demonstrationsfrihet definieras som frihet att anordna och delta i demonstration på allmän plats. Så måste det naturligtvis vara i ett samhälle som vill värna om yttrandefriheten och vara fritt och demokratiskt. Demonstrationsfriheten kan dock missbrukas och utnyttjas för andra syften än att demonstrera och demokratiskt argumentera för vissa åsikter. förekommer det bl.a. att demonstranter söker dölja sin identitet genom att vid demonstration bära stickade huvor, masker eller liknande. Detta strider mot hela demonstrationsidén och försvårar på ett påtagligt sätt polisens möjligheter att upprätthålla god ordning vid demonstration. Det förekommer att demonstrationer, där demonstranter döljer sin identitet med hjälp av s.k. rånarhuva, urartar och övergår i kravaller och upplopp. Man kan på goda grunder misstänka att den som bär rånarhuva vid demonstration är ute i helt andra syften än att fredligt demonstrera för sina åsikter. Varför skulle man annars vilja dölja sitt ansikte? Därför bör demonstrationstillstånd kunna förenas med villkor från polisens sida att deltagarna uppträder öppet och utan maskering. Enligt regeringsformens 2 kap. 14 § får mötes- och demonstrationsfriheten begränsas av hänsyn till ordning och säkerhet vid sammankomsten eller demonstrationen eller till trafiken. Utan att regeringsformen lägger hinder i vägen kan polisen alltså vid tillståndsprövning för demonstration ange vissa begränsande regler och krav för att en demonstration skall få genomföras. Det kan röra sådant som tid, plats, marschvägar etc, allt för att upprätthålla god ordning under demonstrationen. Härvidlag bör även krav kunna ställas från polisens sida, där polisen så finner nödvändigt, att deltagarna skall uppträda utan sådan maskering som är till för att dölja de demonstrerandes identitet. Det bör ankomma på polisen att göra denna bedömning vid tillståndsgivningen för demonstrationen. Det bör i detta sammanhang också framhållas att rätten att demonstrera för att ge uttryck för kritik, krav, protest, åsikt etc är, som ovan påpekats, en grundlagsfäst rättighet och bör naturligtvis så förbli fullt ut. Detta är en självklarhet. Vi skall vara rädda om och värna demonstrationsfriheten. Fria medborgare i ett demokratiskt samhälle skall öppet kunna manifestera sina åsikter genom demonstrationer. skall samhällets medborgare kunna påräkna polisens skydd mot eventuellt våld och förstörelse, som ibland förekommer vid vissa demonstrationer. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att förbud mot att bära mask för ansiktet vid demonstration skall kunna påbjudas om polisen vid tillståndsgivningen så finner lämpligt.
mot · GL02K314 · 1997-10-06 00:00:00 — Diskrimineringsskydd för homosexuella i regeringsformen Genom lagen om registrerat partnerskap har lagstiftaren tagit ställning för att homosexuella skall synliggöras och att homosexualiteten som sexuell läggning och samlevnadsform är jämställd med heterosexualiteten. finns det dock flera områden inom svensk lagstiftning där homosexuella diskrimineras genom att särbehandlas negativt. Det mest påfallande av dessa områden handlar om homosexuellt föräldraskap. måste visa att den är beredd att dra de fulla konsekvenserna av sina deklarationer om att homosexuell samlevnad ur samhällets synpunkt är en fullt acceptabel samlevnadsform (bet. 1973:LU20), att det fortlöpande på olika rättsområden bör skapas regler som så långt det är möjligt inte diskriminerar homosexuella (bet. 1975/76:SoU19) och att varje form av diskriminering av homosexuella bör motarbetas (bet. 1986/87:SoU31). Regeringsformen innehåller ett förbud mot lagar eller andra föreskrifter som innebär att personer missgynnas därför att de med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör en minoritet (RF 2:15, 2:22). Det är alltså förbjudet att införa lagar som diskriminerar t.ex. svarta, invandrare eller zigenare. Den statliga utredningen om homosexuellas situation i samhället föreslog i sitt betänkande (1984:SoU63) att detta förbud skulle utsträckas till att även gälla lagar som diskriminerar homosexuella. Frågan har varit uppe till behandling i men har ännu inte lett fram till ett positivt beslut. Vid en uppvaktning av justitieministern fick företrädare för () veta att en lagändring inte var aktuell eftersom den skulle leda till att lagstiftningen skulle behöva jämställa homo- och heterosexuella även på föräldrarättens område. Med hänvisning till ett påstått behov av att särbehandla homosexuella på föräldrarättens område vill regeringen med andra ord att riksdag och regering skall förbehålla sig rätten att fritt kunna stifta lagar som diskriminerar homosexuella. Mot bakgrund av tidigare tillkännagivanden om att varje form av diskriminering av homosexuella bör motarbetas kan denna inställning inte accepteras. bör alltså ge regeringen i uppdrag att komma med ett förslag till förbud i regeringsformen mot lagstiftning som diskriminerar homosexuella. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär lagförslag som innebär ett förbud i regeringsformen mot lagstiftning som diskriminerar homosexuella.
mot · GL02K315 · 1997-10-06 00:00:00 — De nazistiska och fascistiska grupperingarna är ett växande problem i . Nazisters angrepp på grupper och enskilda människor som uppfattas som främmande eller oönskade är ett hot mot det öppna samhället och mot demokratin som system. Nazister bedriver en ideologiskt motiverad hatpropaganda mot vissa grupper i samhället. Dessa grupper är judar och andra religiösa minoriteter, invandrare, färgade och homosexuella. För att motverka denna propaganda finns i tryckfrihetsförordningen (7 kap. 4 § 11) ett förbud mot hets mot folkgrupp. Lagrummet ger dock inget skydd för homosexuella. Det är alltså fullt lagligt att i dagens sprida hatskrifter där homosexuella som grupp utpekas som ett avskum utan människovärde, som ohyra som borde sopas bort från jordens yta. Det allra mest skrämmande är att dessa hatskrifter också fungerar som en psykologisk förberedelse för våld. Enligt en genomförd studie av kriminologen , som på uppdrag kartlagt den riktade brottsligheten mot homosexuella, har av homosexuella kvinnor och män utsatts för brott på grund av sin sexuella läggning. Det rör sig om allt från trakasserier och hånfulla tillmälen till misshandel och mord. Den grova brottsligheten mot homosexuella har ofta ideologiska förtecken. har nazister begått ett antal mord på homosexuella. Genom sina dåd vinner gärningsmännen hjältestatus inom naziströrelsen. I flera fall, bl.a. morden på ishockeyspelaren i och på konstnären i , har polisen funnit antihomosexuella propagandaskrifter hemma hos de personer som dödat homosexuella. Vi kan inte acceptera att lagen ger ett otillräckligt skydd åt de grupper som utsätts för systematisk hatpropaganda. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp måste ändras så att åtal kan väckas även mot nazistiska hatskrifter mot homosexuella. En lagändring innebär även en viktig signal om att samhället försvarar allas människovärde och inte godtar propaganda som förnekar vissa människor rätten att leva på grund av deras förmåga till kärlek. Regeringen bör ges i uppdrag att skyndsamt återkomma till med förslag till ändring av tryckfrihetsförordningen och för att ge homosexuella skydd av bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett lagförslag enligt vad som anförs i motionen.
mot · GL02K317 · 1997-10-06 00:00:00 — Taltidningsstöd ges till tidningar för att göra de tryckta publikationerna tillgängliga på ljudkassett (eller radio) för synskadade, afatiker och dyslektiker. Enligt gällande regler söker tidningsföretag stöd för nettokostnaden hos taltidningsnämnden. De som prenumererar på en taltidning betalar samma pris som för den tryckta utgåvan, utom i de fall hushållet håller sig med både taltidning och tryckt tidning. I de fallen subventioneras det ena abonnemanget kraftigt. Samtliga abonnenter måste visa läkarintyg (eller motsvarande) på att de har ett av de angivna funktionshindren. prövar alla ansökningar. är dock taltidningsstödet utformat så att endast tidningar av dagspresskaraktär kommer i fråga. De fådagarstidningar som fått presstöd, som exempelvis Broderskap och Hemmets Vän, beviljas också taltidningsstöd. Utestängda från stöd är emellertid de fådagarstidningar som av presstödsnämnden nekats presstöd, vilket gäller till exempel Sändaren och , tidningar med mindre frekvent utgivning, samt övriga idéburna tidningar, oavsett om de har veckoutgivning som eller glesare utgivning som exempelvis Sändebudet. Många tidningar har försökt att klara någon form av ljudkassettproduktion på egen bekostnad, men med det vikande ekonomiska underlag som i stort sett alla tidningar upplever , blir det omöjligt . Vi ser taltidningsstödet som en handikappfråga, med syftet att via ljudkassett eller radio göra tidningar tillgängliga för dem som inte har möjlighet att läsa de tryckta publikationerna. Begränsningen till presstödsnämndens kriterium för dagspress bör inte i det här avseendet vara avgörande. Om en gräns skall dras inom gruppen tidningar med icke-dagspresskaraktär, bör den dras mellan rent kommersiella tidningar och idéburna, ideologiskt grundade tidningar. Tidningar som arbetar med speciell bevakning av livsåskådning, religion, kyrka, tro och sociala frågor bör få tillgång till taltidningsstödet för att även den funktionshindrade ska ha tillgång till tidningar med dessa ämnesval. Dessa ämnen behandlas sällan eller aldrig i lokala och regionala dagstidningar. Det övervägande motivet för taltidningsstöd bör vara efterfrågan från synskadade, afatiker och dyslektiker. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vidgat taltidningsstöd.
mot · GL02K319 · 1997-10-06 00:00:00 — har rullande reklam för porrklubbar setts på . Det är en av de största porrklubbskedjorna i som satsat på att annonsera genom att utrusta sina bilar med stora skyltar som gör reklam för porrklubbarna. Företeelsen har upprört många. Reklamen innehåller bilder som är klart kvinnoförnedrande och upplevs som stötande och kränkande av framför allt kvinnor. Det är fullständigt oacceptabelt att kvinnor i alla åldrar, dvs. även barn som rör sig i en stad, inte ska kunna värja sig mot en reklam där kvinnor framställs som sexualobjekt, en reklam vars enda syfte är att kommersialisera kvinnokroppen dvs klart pornografiska framställningar. Ska kvinnor behöva stanna inomhus för att inte riskera att bli utsatta för reklam som är kränkning och förnedring av deras kön? Samhället måste agera! Den senaste tidens rullande reklam för porrklubbar är ett klart utslag för hets mot kvinnor och borde därför förbjudas. Det är ju frågan om att kvinnan som varelse kommersialiseras som boskap; det kan inte vara möjligt att samhället inte har någon funktion för att förhindra att denna reklam får fortgå för att den är rullande och därmed desto värre. Reklamen är just därför att den är mobil så mycket mera påträngande än stillastående reklam, även om denna också är kränkande för många. Denna reklam skulle med största sannolikhet ha kunnat anmälas och fällas för att vara djupt kränkande mot kvinnor om den hade framställts i tryckt form. Regeringen bör utreda hur den rullande och därmed mycket påträngande pornografiska reklamen ska kunna förbjudas och återkomma med ett förslag om detta till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utreda hur rullande pornografisk reklam skall kunna förbjudas, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den till återkommer med ett förslag till förbud mot rullande pornografisk reklam.
mot · GL02K322 · 1997-10-06 00:00:00 — Det finska språket har mycket gamla anor i . under tid blev svenskan och finskan de kyrkliga språken i stället för latin. 15 000 kom till skogarna i , som därav fick namnet Finnskogarna, och . I dagens är minst 250 000 invånare i finskspråkiga. De kräver att finskan skall bli ett minoritetsspråk. De anser det viktigt att finska barn får rätt till undervisning på sitt eget språk och att gamla kan få vård av finsktalande personal. För att trygga den finskspråkiga servicen är det viktigt att finskan får status som minoritetsspråk. tillsatte 1993 en kommitté för att utreda det finska språkets särställning med utgångspunkt i konvention om minoritetsspråk. kommer att få en ny språklag men frågan är hur snäva gränser man vill sätta. De språk som av gammal hävd talas av minoriteter i är samiska, tornedalsfinska (som talas i nordöstra ), (som talas av zigenare) och jiddisch (som talas av judar). Dit bör också finskan i allmänhet höra med tanke på de djupa rötter den har i . Europaminister har utryckt en önskan att skall göra finskan till minoritetsspråk. inställning till finskan påverkar inställning till svenskan i . Med tanke på den nordiska samhörigheten och vår nordiska identitet är det viktigt att vi ser på minoritetsspråken som ett uttryck för vår gemensamma kultur, som vi har all anledning att vara rädda om. Det borde vara ett intresse för alla att förstärka den nordiska kulturidentiteten. Det har säkert också stor betydelse för det fortsatta samarbetet mellan och , om vi visar vår goda vilja och ger finskan status av minoritetsspråk. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att underteckna konvention om regionala språk och minoritetsspråk, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ge finska språket status som minoritetsspråk.