mot · GL02So282 · 1997-10-06 00:00:00 — En aktiv rehabilitering och tidiga vårdinsatser leder till att färre människor behöver förtidspensioneras, vilket särskilt ger betydande mänskliga och ekonomiska vinster. De totala besparingarna på både minskade kostnader för sjukpenning och rehabilitering samt färre förtidspensionärer är betydande. Samverkansvinsterna kan, särskilt , bli betydligt högre än så, men det finns skäl att göra en försiktig beräkning då svårigheterna i att göra exakta framtidsprognoser är mycket stora. Vinsterna av samverkan skall enligt vår mening oavkortat användas i vården, främst för att korta vårdköerna. 5 Främja de privata vårdgivarna För har det länge varit en målsättning att öka patienternas valfrihet och öka effektiviteten i vården för att få mer valuta för skattepengarna. En viktigt väg att göra detta är att förbättra villkoren för privata vårdgivare så att en konkurrensneutralitet skapas mellan offentliga och privata vårdgivare. har publicerat en jämförelse mellan privat och offentlig vård, Kostnadsjämförelser privata och offentliga läkarmottagningar, som visar på det kostnadspressande elementet i den privata vården gentemot den offentliga. Förbundets slutsats är: ...privata mottagningar kunnat utveckla arbetsformer där man effektivare tillvaratar tillgängliga resurser än man gör vid sjukhusmottagningar inom motsvarande specialiteter. Delegationen för samverkan mellan offentlig och privat hälso- och sjukvård har studerat och kartlagt utbudet och omfattningen av den privata vården. Den visar som bedömning av antalet specialistläkare bl a att: ...antalet specialistläkare skulle minska med 277 eller jämfört med och att antalet specialistläkare enligt den nationella taxan vid ingången av 1997 skulle vara färre än 1993. Hänsyn har inte tagits till en ytterligare minskning p g a vårdavtal som kommer träffas . I huvudsak beror denna minskning på regeringens rigida regel om att läkare måste gå i pension och sluta sin verksamhet . Vill de fortsätta måste de lyckas teckna ett avtal om detta med . För att främja tillväxten av privatpraktiserande läkare även är det viktigt att det finns möjlighet för privatpraktiserande läkare med specialistkompetens att överlåta sin praktik till en annan läkare med samma eller likartad specialistkompetens. Denna rätt fanns tidigare men avskaffades av nuvarande regeringen. Vi vill återinföra denna möjlighet för de privata specialistläkarna. Utredningen visar också att antalet sjukgymnaster minskade . Först avskaffade socialministern den fria etableringsrätten, sedan upphävdes lagen om husläkare, därpå infördes 65-årsregeln beslut som sammantaget minskar antalet privata vårdgivare sedan upptäcker regeringen i en proposition att antalet verkligen minskar och påstår att de är oroliga över det och önskar att fler vårdavtal tecknas som ökar antalet privata läkare. Det är lätt att öka antalet privata vårdgivare. Återinför den fria etableringsrätten och upphäv 65-årsregeln! 6 Privatpraktiserande specialistläkares och sjukgymnasters möjlighet att erhålla offentlig finansiering anser att olika driftformer inom hälso- och sjukvården har positiva effekter på personalen och att privat vård i vissa fall kan vara mer kostnadseffektiv än den vård som bedrivs i landstingens egen regi. Regeringen har fortsatt med politiken att det är landstingen som skall bestämma vilka läkare och sjukgymnaster som skall få etablera sig. Detta innebär att landstingen får total kontroll inte bara över den privata vårdens utveckling utan även möjligheten att stegvis helt avveckla den vård som ges av privata läkare och sjukgymnaster. Detta kan vi inte acceptera. 7 Återinför husläkarlagen! Husläkarlagen infördes av den icke-socialistiska regeringen på ett liberalt initiativ. Den tillkom för att garantera patienten valfrihet och kontinuitet i valet av husläkare och för att lagfästa lika villkor att verka på mellan privata och offentliga vårdgivare. Husläkarlagen avskaffades sedan av Socialdemokraterna. Det innebär att privata läkares rätt att verka på samma villkor som egna husläkare inte längre har ett skydd i lagen. Än så länge har flertalet landsting behållit husläkarsystemet, eller bara gjort mindre förändringar, men i takt med att avtalen med de privata husläkarna ska förnyas finns det risk att de socialdemokratiska majoriteterna på sina håll i landet försämrar möjligheterna för de privata husläkarna att driva sin verksamhet. Många av de redan gjorda förändringarna har lett till en minskning av antalet privata husläkare. Enligt den statliga samverkansdelegationen har antalet privata husläkare minskat från 668 stycken vid utgången av 1994 till 502 stycken , d v s en minskning med ca 1/4. Vi anser att lagstiftningen ska garantera mångfald och valfrihet för patienterna. Vi vill att husläkarlagen och dess regler om rättvis konkurrens återinförs. Vi vill fortsätta att utveckla husläkarsystemet och också fortsättningsvis uppmuntra det aktiva valet av husläkare. Patienten ska vara tillförsäkrad en baskontakt husläkaren som ger kontinuitet, som känner patienten och som smidigt kan lotsa patienten vidare till annan vård om det behövs. Vi vill även peka på behovet av fler läkare med specialistkompetens i allmänmedicin. Det är nödvändigt för att tillgodose den framtida efterfrågan av fler husläkare. 8 Patienten ska lättare kunna nå och besöka sin husläkare! Husläkarreformen innebar en påtaglig utökning av antalet läkare i primärvården och därmed en höjd vårdkvalitet. Den stora tillströmningen till husläkarna visar att människor har förtroende för sina husläkare. Den husläkarorganisation landstingen har investerat i innebär en förutsättning för en ändrad vårdstruktur, där allt fler insatser sker hos husläkare och distriktssköterskor och färre patienter behöver besöka sjukhus. En av förutsättningarna för att patienter ska välja att söka vård hos sin husläkare, i stället för att vända sig till sjukhusen, är att tillgängligheten förbättras ännu mer. När husläkarmottagningen är stängd ska det alltid finnas en tydlig hänvisning till vem som har jouransvar. Den överenskommelse som gjorts mellan staten och om att vårdgarantin ska omfatta rätten att komma i kontakt med sin husläkare och få komma ska ses som ett minimikrav. I de allra flesta fall måste det gå att skapa betydligt bättre tillgänglighet än så för patienterna. 9 Fler husläkare i primärvården! För att primärvården ska klara ett större åtagande än och arbeta mer förebyggande bör vi successivt förstärka primärvården med fler husläkare. Ett mål bör vara att sikta mot ett genomsnitt på ca 1 500 invånare per husläkare . Det innebär att antalet läkare i primärvården bör öka från dagens cirka 4 000 till omkring 6 000 läkare. Flexibiliteten när det gäller läkartäthet och personalsammansättning bör vara stora. Olika områden ser olika ut och har därmed olika behov. Det skall inte finnas något generellt remisstvång till specialistvården. Vi har en stor tilltro till att patienterna själva kan bedöma om de skall gå till sin husläkare eller söka sig till specialistvården. Det kan i vissa fall finnas skäl för landstingen att ha remisstvång till specialistmottagningar på sjukhus, men den väg som i första hand bör prövas om ett överutnyttjande av specialistvården uppkommer är en något högre avgift. 11 Stärk patientens ställning Att vara patient innebär att man som individ till viss del förlorar kontrollen över sin person. Som patient hamnar man i en beroendeställning till personalen i sjukvården. Hur personalen förhåller sig gentemot den enskilde blir därför avgörande för om patienten känner delaktighet eller maktlöshet i sin kontakt med sjukvården. Vi vet att många patienter inte anser sig få önskad information om resultat efter medicinska undersökningar eller behandlingar. Många är också missnöjda över att inte få delta i diskussioner om vilka undersökningar eller behandlingar som ska vidtas. En av tankarna bakom den nuvarande hälso- och sjukvårdslagen var att öka patientens inflytande över beslut som gäller vården och behandlingen. Detta inflytande är fortfarande begränsat. Enligt den statliga maktutredningen upplever människor att de har litet inflytande över sjukvården. Patientens ställning bör stärkas. Nuvarande och nya regler bör sammanföras till en plats i lagstiftningen, antingen i en särskild lag om patientens ställning och inflytande, eller som ett särskilt avsnitt i hälso- och sjukvårdslagen, HSL. Om reglerna samlas på ett ställe ökar möjligheterna för allmänheten att ta del av dessa regler. Vi anser att reglerna kring patientens ställning bör innehålla följande delar: den tidigare husläkarlagens regler rätt till information om olika behandlingsalternativ, deras för- och nackdelar samt betydande möjligheter att välja mellan alternativen rätt att ta del av behandlingsresultat på sjukhusen rätt att få ta del av mer än en läkares bedömning, s k second opinion garanti för att kvalitetssäkring tillämpas rätt till specialistvård i annat landsting eller privatklinik om opartiskt organ så tillstyrker rätt till vård i hemmet i livets slutskede om det inte finns medicinska skäl emot detta. 12 Bättre omvårdnad! Omvårdnaden av den enskilda patienten är av stor betydelse för en mänsklig och effektiv sjukvård. Flera landsting, t ex och , har på initiativ tagit fram särskilda omvårdnadsprogram för att stärka såväl omvårdnaden om den enskilda patienten som omvårdnaden som självständig profession inom sjukvården. Insatserna för att stärka omvårdnaden måste ges tydliga mål. Det är en förutsättning för att omvårdnadskvaliteten ska kunna följas upp och utvärderas. Omvårdnadskvalitet är svårt att mäta, men kan följas upp genom enkäter, intervjuer och kvalitetsrevisioner. Det handlar om såväl attityder och förhållningssätt som teknologier i vården. En god kvalitet på omvårdnaden förutsätter att omvårdnadsfrågorna, kvalitet och vårdutveckling har en central roll i sjukvårdsorganisationen. På några håll i landet har man inrättat befattningar som vårdutvecklingschefer, ofta disputerade sjuksköterskor, som ingår i sjukhusledningen. Detta kan vara ett av flera sätt att stärka och utveckla omvårdnaden i det dagliga arbetet i sjukvården. När besparingar görs inom sjukvården är det ofta omvårdnaden som minskar. Personalgrupper som vårdbiträden och undersköterskor försvinner i allt högre utsträckning från sjukhusen. Därmed finns allt mindre tid för tröst på sängkanten för den patient som känner oro och sorg. Vid strukturförändringar och rationaliseringar måste man särskilt beskriva kvalitetsaspekter i omvårdnaden så att man inte omedvetet, eller medvetet, försämrar omvårdnaden vid beslut om kostnadssänkningar. 13 Ge blivande mödrar valfrihet i mödrahälsovården! På några ställen i landet har skrivit avtal med privata barnmorskor för att öka patienternas valfrihet inom mödrahälsovården. I de landsting som har slutit avtal begränsas dock ofta valfriheten genom olyckliga avtalskonstruktioner. Orsaken är främst tak för antalet inskrivna . Det innebär, att de som blir gravida inte kan vara säkra att de kan erbjudas en valmöjlighet. Detta är naturligtvis inte rättvist. Blivande föräldrar ska i alla landsting kunna välja vilken barnmorska de ska gå till. Vi anser att kostnaden för mödrahälsovård bör följa föräldrarna, som en mödravårdspeng. De mottagningar som har vårdavtal med bör få ersättning för de föräldrapar som valt dem. Eftersom det inte finns fler ersättningar att betala ut än antalet föräldrapar bör det inte bli något problem med totalkostnadskontrollen. 14 Valfrihet också i barnhälsovården! De allra flesta föräldrar vill ha sin barnhälsovård i sin geografiska närhet. Barnavårdscentralerna och motsvarande barnmottagningar hos vissa distriktssköterskor i regi ger en mycket god barnhälsovård med hög kvalitet. Även kommer huvuddelen av familjerna att söka sig till denna vårdform. En del föräldrar vill dock få sin barnhälsovård hos någon annan. Vi vill därför införa en form av barnhälsovårdspeng, så att föräldrarna själva kan välja barnhälsovårdsmottagning. Samma kvalitetskrav ska gälla för den privata verksamheten som inom verksamhet. Det sker en ständig utveckling inom hälso- och sjukvården när det gäller metoder, teknik och diagnostik. Nya metoder prövas och utvärderas för att sedan antingen förkastas eller blir en integrerad del av den ordinarie verksamheten. Det är viktigt med öppenhet för det som är nytt och outforskat. Metoder som inte har visat sig effektiva ska sorteras ut ur sjukvården. SBU, av medicinsk metodik, utvärderar medicinska metoder ur ett medicinskt, ekonomiskt, socialt och etiskt perspektiv. SBUs rapporter måste få större genomslag i hälso- och sjukvårdens arbete. Klinikerna bör åläggas att metodiskt genomföra utrensning av det som inte har effekt enligt utvärderingarna. De enskilda läkarna, såväl i öppen som sluten vård, måste också stimuleras till att utvärdera sina metoder och arbetssätt. Lika viktigt är det att göra utvärderingar av nya, alternativa metoder för att kunna jämföra dem med mer beprövade arbetssätt. Sådana utvärderingar ska ske på likvärdiga villkor. I samband med fortsatta rationaliseringar är det viktigt att kvalitén i vården inte undergrävs. Dels för att kvalitetssänkningar bör kallas för vad de är, dels för att uppslutningen och förtroendet för rationaliseringarna kan öka om man litar på att det är just rationaliseringar och inget annat. En väg att gå är sannolikt att arbeta med kvalitetssäkring. Förutom att certifiering är en viktig garantistämpel visar också erfarenheter från till exempel att processen ofta leder till betydande besparingar. En orsak till detta är att kvalitetssäkring handlar mycket om att göra personalen i vården medveten om vad de gör och varför. Och just detta är en mycket viktig mekanism bakom effektiviseringar. Vägen till framgång inom kvalitetsarbetet ligger i att det blir en naturlig del i personalens arbete. I kvalitetsarbetet ligger målstyrning från politiker och ekonomisk uppföljning, men detta leder inte automatiskt till kvalitetshöjningar om inte personalen förmås engagera sig i kvalitetsfrågorna . Ett sådant engagemang leder otvetydigt till en stolthet över den egna uppgiften och till en högre arbetstillfredsställelse. Ju enklare måtten på kvalitetsuppfyllelsen görs, desto större är förutsättningen att de mäts och följs upp. Särskilt framgångsrika arbetslag bör premieras och lyftas fram så att andra kan lära av ett framgångsrikt arbete. 16 Invandrarkunskap i utbildningen av personal inom hälso- och sjukvården Den etniska och kulturella mångfalden i innebär att i stort sett all personal inom hälso- och sjukvården och möter patienter och klienter med utländsk bakgrund. Av en undersökning genomfört över förekomsten av invandrarkunskap i sju högskoleutbildningar (läkare-, tandläkar-, sjuksköterske-, psykolog-, socionom-, social omsorgs- och barn- och ungdomspedagogisk utbildning) framgår att invandrarkunskap förekommer i begränsad omfattning i flera av grundutbildningarna, att skillnaderna är relativt stora både inom och mellan de olika utbildningarna samt att möjligheterna till yrkesspecifik vidareutbildning är små. Varje högskola har stor frihet att själv bestämma innehållet i utbildningen. Vi anser det otillfredsställande att detta lett till bristande kunskaper om invandrares behov och situation hos olika yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården och . utredning aktualiserar behovet av fortsatt utredningsarbete med målsättningen att säkerställa personalens kompetens i invandrarkunskap och tillgodose behovet av tvåspråkig personal. Vi hemställer om en sådan utredning. I en artikel i skriver rektorn vid i , : Inom socialförsäkring och vårdorganisation betraktas munnen och övriga kroppen som skilda världar. Det borde snart vara dags att lämna detta historiska betraktelsesätt och i stället räkna munnen som en del av kroppen. Han skriver också att det svenska folket inte har behov av fler politiska experiment med hälsan. I av systemskifte, som den vi upplever , riskerar stora patientgrupper att falla igenom de allt glesare maskorna i de olika systemens skyddsnät. Utsatta grupper bland tandvårdens vuxna patienter, där en avskaffad försäkring får särskilt genomslag, är de arbetslösa, invandrare och äldre. Han tar också upp att honnörsorden en god tandhälsa och en tandvård på lika villkor för hela befolkningen (tandvårdslagen) klingar alltmer falskt. Det behövs att patientskyddet genom allmän tandvårdsförsäkring ger möjlighet för de stora och utsatta grupperna särskilt bland arbetslösa vuxna, invandrare och äldre att bevara en rimlig tandhälsa. Vi anser att regeringen i den aviserade propositionen om tandvård som skall föreläggas vårriksdagen bör presentera ett förslag till hur en heltäckande tandvårdsförsäkring skall genomföras och finansieras. har det skett stora förändringar inom den psykiatriska vården. Alltfler psykiskt sjuka personer, som förr tillbringade större delen av sina liv på mentalsjukhus eller vårdhem, bor numera utanför institutionerna och får sin vård på hemorten. För att detta skall fungera väl måste vården och servicen samordnas mellan de olika vårdgivarna och anpassas till patientens behov. De psykiskt störda är utsatta människor. Som regel har de betydligt sämre levnadsförhållanden än andra. fastslog att de problem som gällde bl a inom äldreomsorgen med det dubbla huvudmannaskapet i lika stor utsträckning gällde de psykiskt långtidssjuka. I utredningen förslogs också att det borde införas nya styrformer med syfte att ge kommunerna incitament att prioritera alternativ till den dåvarande vården. Den förra regeringen lade fram en psykiatriproposition som antogs av och började gälla som i stor utsträckning byggde på . Den innebar att ansvaret för service och vård till personal med långvariga och allvarliga psykiska störningar skall preciseras, och att de också skall omfattas av ett kommunalt betalningsansvar, på samma sätt som gäller för äldre personer och personer med funktionshinder. Kommunerna fick alltså ett obligatoriskt betalningsansvar för vissa psykiskt långtidssjuka. Kommunerna skall tillgodose behovet av service, sysselsättning, stöd och vård men inte nödvändigtvis själv producera dessa insatser. De skall också se till att den psykiskt störde får ett ombud som kan tillvarata dennes rättigheter. Hela psykiatrireformen skall utvärderas av åren 19951998. Det är viktigt att denna utvärdering följs noggrant. vill vi gå vidare genom att uppmärksamma fler problem i psykiatrin. För unga människor som drabbas av psykoser är det viktigt att psykosförloppet stoppas och hävs så fort som möjligt för att undvika ett livslångt lidande. En förutsättning för att detta skall kunna ske är att vården är lättillgänglig för såväl patienter som anhöriga. Vård i hemmet fungerar om denna lättillgänglighet till akuta vårdinsatser finns. Vi föreslår att en utredning tillsätts som ser över patientens behov av rätt diagnostik på ett tidigt stadium. Denna utredning skulle också kunna se över behovet av en rättighetslagstiftning liknande den för människor med funktionshinder, LSS och , även för vissa kategorier av människor med psykiska sjukdomar. Ett annat relativt nytillkommet problemområde är invandrare med psykiska problem. Det är viktigt att vårdpersonalen inom psykiatrin är väl förtrogen med de psykiska problem som olika invandrargrupper kan förete mot bakgrund av vad de tidigare upplevt i livet. För att kunna uppfylla hälso- och sjukvårdslagens målsättning om en god hälsa åt alla och en helhetssyn i vården måste sjukvården utveckla ett arbetssätt där såväl medicinsk/biologisk som psykologisk kompetens tas tillvara. Det är därför viktigt att läkare i sin AT-utbildning har minst tre månaders psykiatri, något som vi tagit upp i motion etc om läkarnas vidareutbildning. Men det räcker inte med medicinsk/biologisk kompetens. Vi anser att mycket talar för att primärvården skulle vinna på att ha tillgång till psykologisk kompetens. bedrivs hos några landsting och kommunala sjukvårdshuvudmän försök med psykologisk kompetens i primärvården, t ex i , , , , och . Vi anser att dessa försök kan ge viktig kunskap om värdet av psykologisk kompetens i primärvården och att dessa försök inte får bli en kortsiktig satsning utan tillåts pågå så att man också kan se resultaten på . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skapa bättre ekonomiska förutsättningar för att vården skall få mer resurser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att aktivera försäkringspengar i syfte att korta vårdköer och förbättra rehabiliteringen m.m., att beslutar att återinföra den fria etableringsrätten för privata vårdgivare, att beslutar att upphäva 65-årsregeln för privata vårdgivare, att beslutar att återinföra husläkarlagen, att beslutar att återinföra rätten för läkare med specialistkompetens att överlåta sin praktik till läkare med samma eller likartad specialistkompetens, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att patienter lättare skall kunna nå sin husläkare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fler husläkare i primärvården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om läkemedel, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om valfrihet i mödrahälsovården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om valfrihet i barnhälsovården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre omvårdnad för patienter, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kvalitetsutvärderingar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en parlamentarisk utredning om invandrarkunskap i utbildningen av personal inom hälso- och sjukvården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tandvården, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om psykiatrin.