mot · GK02N20 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:84 En uthållig energiförsörjning Innehåll1 SammanfattningModeraterna yrkar avslag på den proposition som regeringen lägger frampå grundval av Socialdemokraternas energipolitiska uppgörelse medCentern och Vänsterpartiet.Regeringen föreslår en extrem energipolitik. I en situation närarbetslösheten har stigit till nya rekordnivåer väljer regeringen att medvetetföröda produktionsresurser som står till det svenska folkhushålletsförfogande. Politiken innebär ett brott mot utslaget folkomröstningom kärnkraften samt mot energipolitiska och klimat-politiska riksdagsbeslut. Regeringens nya linje splittrar det svenska sam-hället. Den utmanar den borgerliga oppositionen i , en samladsvensk fackföreningsrörelse, ett enigt näringsliv och en majoritet i väljar-kåren.Regeringen redovisar inte vad beslut kommer att kosta.Propositionen innefattar drastiska åtgärder som påverkar Sverigesindustriella framtid men saknar ett beslutsunderlag värt namnet.Inga bedömningar görs av konsekvenserna för energiförsörjningen, miljön,hushållens ekonomi, investeringarna, industrisysselsättningen och samhälls-ekonomin i stort. Boendekostnaderna kommer att öka - särskilt för småhus-ägare med elvärme - men inga uppskattningar görs av propositionens socialaeffekter. Det finns inte ens en antydan om vilka kostnader som regeringentror kommer att drabba staten redan nästa budgetår. Inga av propositionensförslag - varken stängningen av eller de nya omställnings-programmen - är finansierade.Propositionens förslag är genomgående motsägelsefulla, oklara och illaunderbyggda. skall stängas men regeringen mäktar inte med attklargöra hur det skall gå till. Viktiga lagstiftningsfrågor med bäring påegendomsskyddet i regeringsformen och hanteras på ettutmanande slarvigt sätt. Klimatmålet skall utan närmare överväganden ochunderlag överges. samförstånd om elmarknadens avreglering och destatliga företagens roll bryts utan vidare. En ny myndighet skall inrättas, utanatt regeringen vet vad den skall göra.Sammanfattningsvis anser Moderata samlingspartiet att regeringensenergipolitiska proposition är så undermålig att den - oavsett vilken inställ-ning man har i de energipolitiska sakfrågorna - inte kan läggas till grund förbeslut i riksdagen.2 Regeringen bedriver konfrontationspolitik2.1 Brott mot folkomröstningRegeringens förslag om att avveckla två kärnkraftsreaktorer iBarsebäck står i strid med utslaget folkomröstning omkärnkraften. Genom folkomröstningen godkändes en fördubbling av detsvenska kärnkraftsprogrammet från sex till tolv reaktorer i syfte attminska vårt lands beroende av fossila bränslen. Enligt valsedlarna förlinje 1 (m) och linje 2 (s, fp) skulle dessa reaktorer nyttjas "i avvaktan påatt förnybara energikällor blir tillgängliga" och avvecklingen skulledärefter ske med "hänsyn till behovet av elektrisk kraft förupprätthållande av sysselsättning och välfärd".Inget av dessa kriterier kan tillgodoses. Regeringen vidgår ipropositionen att fossila bränslen - i vart fall inledningsvis - kommer attersätta en betydande del av bortfallet från . Detta förhåll-ande understryks ytterligare av att miljöminister i förhandlingarmed de övriga miljöministrarna i EU har tvingats att utverka en rätt förSverige att öka koldioxidutsläppen , medan deflesta andra EU-länder skall sänka sina utsläpp. Något hänsynstagande tillsysselsättning och välfärd tas inte heller med regeringens förslag. Trots attarbetslösheten bitit sig fast på nivån 13 à vill regeringen påbörjaen kapitalförstöring av tidigare aldrig skådat format.2.2 Brott mot energipolitiska beslutRegeringens förslag strider också - tvärtemot vad regeringen påstår ipropositionen - mot de energipolitiska riktlinjer som antogs av riksdagen1991. "När kärnkraftsavvecklingen kan inledas och i vilken takt den kanske avgörs av resultaten av hushållningen av el, tillförseln av el frånmiljöacceptabel kraftproduktion och möjligheterna att bibehållainternationellt konkurrenskraftiga elpriser" (prop. 1990/91:88, bet.1990/91:NU40). I den nu aktuella propositionen anges uttryckligen attstängningen av den första reaktorn i skall ske helt utanhänsynstagande till om bortfallande elproduktion kan kompenseras ochutan hänsyn till de priseffekter som kan uppstå på elmarknaden till följdav stängningen.Därefter utlovar regeringen en återgång till villkoren i 1991 årsriksdagsbeslut när det gäller den andra reaktorn i : "Ett villkor förstängningen av den andra reaktorn är att bortfallet av elproduktion kankompenseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad användningav el." Med tanke på de uppenbara brotten mot folkomröstningen ochtidigare energipolitiska beslut när det gäller är det emellertidsvårt att se vad som skulle garantera att Socialdemokraterna inte bryter ocksåsitt förnyade löfte avseende 2.2.3 Öppen konfrontationspolitikDen uppgörelse som har träffats mellan regeringen, ochVänsterpartiet innebär i praktiken att Socialdemokraterna konverterasfrån ett linje 2-parti till ett linje 3-parti. Den helomvändningen utgör ettuppbrott från de tillväxtorienterade traditioner och värden som underefterkrigstiden har varit centrala för svensk arbetarrörelse.Regeringen har därmed slagit in på en öppen konfrontationslinje ienergipolitiken. Den utmanar inte bara den borgerliga oppositionen iriksdagen, utan också en samlad svensk fackföreningsrörelse, ett enigtnäringsliv och en majoritet i väljarkåren. Den splittring som därigenomåstadkoms är djupt tragisk för Sverige.När regeringen bjöd in till partiöverläggningar - i stället för att på gängsesätt framlägga sina egna förslag till - var det uttalade syftet attsöka åstadkomma en bred och långsiktig uppgörelse som skulle ge stabilavillkor för industrins investeringar. Detta har misslyckats totalt.Regeringen har medvetet valt bort möjligheten att bygga vidare på 1991 årsenergipolitiska riktlinjer och komma överens med , - och kanske . En sådan uppgörelse hade blivitjust bred och långsiktig. Den hade erhållit stöd från 75 à avriksdagen och - som ovan sagts - en total uppslutning från svenskfackföreningsrörelse och industri.I en situation när regeringens utlovade halvering av arbetslösheten ter sigmer avlägsen än någonsin borde alla krafter samverka för att skapa godaförutsättningar för investeringar, företagande och sysselsättning. Men i ställetväljer regeringen en extrem politik, vilken föröder produktionsresurser somidag står till det svenska folkhushållets förfogande. Därmed uppkommerockså en annan sorts kapitalförstöring, nämligen förstört förtroendekapitalför landets politiska ledning.3 En kärnkraftsavveckling kräver inga politiskabeslut3.1 Ett gott utgångslägeSverige har ett av världens bäst fungerande system för produktionoch överföring av elenergi. Nästan all el som förbrukas produceras av osssjälva. Andelen fossila bränslen är - än så länge - liten, vilket görutsläppen små jämfört med nästan alla andra länder.Energieffektiviseringen har gått hand i hand med ökad elanvändning.Övergången till el har varit särskilt påtaglig inom industrin, där andelen el avden totala energianvändningen ökade från mellan 1970 och1994. Hög elanvändning i näringslivet sammanhänger med hög speciali-seringsgrad och en stark ställning på den internationella marknaden. Nyaindustriprocesser kräver elkraft i stället för fossila bränslen. används4-5 TWh el, vilket är mer än en Barsebäckreaktor, bara till reningsprocesser.Nya teknologier och styrprocesser är baserade på elanvändning.El är en överlägsen energibärare och det är kärnkraften som har gjort denökade elanvändningen möjlig tillsammans med en offensiv miljö- ochklimatpolitik. kunde 1985 besluta att bevara de fyra stora orördaälvarna. Därefter har skyddet förstärkts också för andra vattendrag. År 1988kunde ett tak införas för koldioxidutsläppen. Vattenkraft och kärnkraft hartillsammans gjort det svenska elsystemet effektivt, konkurrenskraftigt ochmiljövänligt.3.2 Utan bortre parentes behövs ingen främreInnebörden av utslaget folkomröstning och de energipolitiskariksdagsbeslut som därefter har fattats är att kärnkraften så småningomskall ersättas med förnybar, helst inhemsk, energiproduktion. Frånmoderata utgångspunkter finns det inte några skäl för att omprövadenna målsättning. kan därmed stå kvar vid sammaenergipolitik som partiet formulerade som linje 1 årsfolkomröstning.Det finns inte - lika litet som - några sakliga skälför att fatta politiska beslut om en stängning av reaktorer.Regeringens ståndpunkt att den långsiktigt utlovade avvecklingen av kärn-kraften kräver riksdagsbeslut och omfattande, skattesubventionerade omställ-ningsprogram är felaktig.Om det lagverk som tillkom folkomröstning inte ändras såkommer kärnkraften att fasas ut ur det svenskaelproduktionssystemet. Av 5 § första stycket lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet framgår uttryckligen att "tillstånd att uppföra en kärnkrafts-reaktor får inte meddelas". Därmed får dagens tolv reaktorer inte ersättasmed nya när de har tjänat ut. Den årtalsexercis som har präglat de senastesjutton årens energidebatt blir mot denna bakgrund totalt meningslös. Denhar ingen grund vare sig i folkomröstningen eller i tidigare energipolitiskabeslut, vilka alla har angivit villkor för kärnkraftens avveckling som inte gåratt årtalsfixera.Det är ett steg i rätt riktning att regeringen föreslår borttagande av detslutår för kärnkraftens avveckling, 2010, som Socialdemokraterna heltopåkallat introducerade efter folkomröstningen . Däremot drarregeringen inte den logiska slutsatsen av sin omprövning. När avvecklingeninte skall vara slutförd till en viss tidpunkt saknas ju också alla motiv förattpåbörja den vid en annan, bestämd tidpunkt. Regeringen fortsätter sinårtalsexercis, om än med nya förtecken.3.3 Helt nya förutsättningar gällerRegeringen bortser helt från den avreglering av elmarknaden somSocialdemokraterna och de borgerliga partierna gemensamt hargenomfört. På denna avreglerade elmarknad råder fundamentalt ändradeförutsättningar jämfört med tidigare. Prissättningen, investeringsbeslutenoch planeringen sker nu utifrån den information som elmarknadenförmedlar till konsumenter och producenter. Den form av energipolitiksom traditionellt bedrivits i - med detaljerade energibalanser,prognoser och planer för framtida kraftproduktion - är varkenönskvärd eller ens möjlig att bedriva med någon större framgång ellerprecision.Regeringen borde ta vara på de nya förutsättningarna men återfaller istället till ett traditionellt plantänkande där staten skall ta initiativ tillochgarantera investeringarna. Den politiska detaljstyrningen av energisektornökar, vilket leder till onödiga samhällsekonomiska kostnader. I stället för attge företagen stabila villkor kommer energipolitiken att skifta i takt medvalresultaten, opinionsvindarna och tilltron till den politiska ingenjörs-konsten.Vår uppfattning är att energipolitiken skall tillvarata alla de möjlighetersom elmarknadens avreglering öppnar. Den fortlöpande omställningen,miljöanpassningen och förnyelsen av energisystemet gagnas bäst om stats-makterna kan ge långsiktigt stabila förutsättningar för kraftföretagen,industrin och hushållen. Under sådana omständigheter har dessa bästmöjlighet att bedöma hur de fortsatta investeringarna i kraftproduktion ochenergiförbrukande utrustning skall ske. Kraftbranschen får då själv ta detfulla ansvaret för sin utveckling.3.4 har inget elöverskottRegeringens förslag om stängning av ett kärnkraftverk synes bygga påden felaktiga förutsättningen att skulle ha ett permanentelöverskott. I detta sammanhang brukar ofta åberopas att fem reaktorervar avställda . Dessa reaktorersvarade dock endast för 1/3 av kärnkraftens produktion och varvattenmagasinen överfulla, väderleken mild och lågkonjunkturen djup.Att situationen kunde bemästras var därför inte ett uttryck för att Sverigeskulle ha något permanent elöverskott.När Energikommissionen i sitt slutbetänkande (SOU 1995:139) hävdadeatt det bör vara möjligt att ställa av ett aggregat "utan att kraftbalansenförsvagas påtagligt", så var det en bedömning som kom att vederläggas avverkligheten redan efterföljande år. Det kyliga och torra blev dethittills näst bästa året för kärnkraften som svarade för mer än hälften avlandets totala elproduktion. kördes de oljeeldade reservkraftverkeni och i ovanligt stor utsträckning. Ändock tvingadesSverige att nettoimportera drygt ytterligare el från grannländerna,huvudsakligen kolbaserad el från Danmark.En stängning av kommer att leda till ett permanent bortfall avelproduktion i på i storleksordningen . I motsvarandemån ökar behovet av import från ytterligare. Näringsministernslöfte att "någon fast import av kolkondens från blir det inte heller iframtiden fråga om" saknar mot denna bakgrund täckning i verkligheten.4 Ohållbara argument för en kärnkraftsavveckling iförtid4.1 Partitaktiken har tillåtits att ta överhandenSom ovan redovisats strider energiuppgörelsen och propositionen motutslaget folkomröstning. Det allmändemokratiska argumentsom regeringsföreträdare har anfört till stöd för att inleda en förtidaavveckling av kärnkraften saknar därmed all giltighet och alltrovärdighet. Även de övriga skäl som anförts indikerar att det främst ärmaktpolitiska aspekter - framförallt strävan att försvåra tillkomsten av enborgerlig regering val - som har väglett regeringen i dessställningstaganden.Socialdemokratin har en beklaglig tradition av partitaktiska dispositioneroch kortsiktigt beslutsfattande i energipolitiken. Den manipulativautformningen av folkomröstning, det nu återtagna påhittet medårtalet 2010 och "oåterkalleliga" avvecklingsbeslut ärexempel på detta. Ambitionen att söka hantera den interna partiopinionenoch att splittra de borgerliga partierna har på ett föga statsmannamässigt sätttillåtits att dominera socialdemokratisk energipolitik under snart tvådecennier. Tyvärr synes det som om denna era ännu inte är till ända.4.2 Inte i industrins och fackens intresseI hopp om att kunna förklara varför en förtida avveckling är nödvändig1998 - när den inte var det exempelvis 1991 eller 1995 - harNäringsdepartementet gett ut en särskild skrift om energiuppgörelsen. anförs bl.a. omsorg om den svenska industrin och dess arbetare somett avgörande skäl för en förtida avveckling av svensk kärnkraft.Regeringen antyder därmed på ett föga blygsamt sätt att den vet bättre änIndustriförbundet, LO och industrifacken vad som är bra för industrinoch dess anställda. Nämnda organisationer har karaktäriserat stängningenav som ett "vansinnigt beslut" och en "gigantiskkapitalförstöring".Den förtidsavveckling som regeringen påstår sig initiera i industrins egetintresse har i remissvaren på betänkande dömts ut avbl.a. ABB, , , ,, , , ,, , , ,, , i ,Ledarna, fackklubbar, Mo och , , , , , Stora KvarnsvedenAB, , , , Svenska , , , Verkstadsindustrier, SydkraftAB, , , ochVästsvenska Handelskammaren.Så sent som träffade tjugo arbetsgivar- och fackförbundinom industrisektorn ett samarbetsavtal om industriell utveckling ochlönebildning. I avtalet understryker parterna hur viktigt det är för bådejobben och miljön att en konkurrenskraftig och miljövänlig energiförsörjningtryggas: "En förtida avveckling av kärnkraften skulle, liksom speciellasvenska konkurrenssnedvridande elskatter, stå i strid med dessa krav och bördärför avvisas. "4.3 En "naturlig" avveckling är naturligRegeringen åberopar att staten var involverad i kärnkraftens utbyggnadoch att den av det skälet måste engagera sig också i dess utfasning. Det ärförvisso korrekt att energisektorn historiskt sett har varit statsstyrd ochcentralreglerad. Det har gällt i andra länder och det har gällt i Sverige.Energipolitiken har, liksom politiken rörande livsmedel och jordbruk,ytterst handlat om nationens självförsörjning och oberoende. Därför hadestaten en central roll i vattenkraftsutbyggnaden och elektrifieringen avlandet, liksom senare i utbyggnaden av det svenskakärnkraftsprogrammet.Med den avreglering av elmarknaden som har genomförts övertraditionella politiska blockgränser har denna situation förändrats i grunden.Elmarknaden är inte längre planstyrd, utan fungerar i huvudsak som vilkenannan varumarknad som helst. söker i fri konkurrens mötakundernas önskemål. Detta ger kunderna en oerhört stark ställning. Omkonsumenterna vill rata kärnkraftsproducerad el - på samma sätt som mantidigare ratade klorblekt papper på en annan marknad - så får detta enomedelbar genomslagskraft.Avregleringen av elmarknaden ger därmed ytterligare möjligheter att läggaansvaret för förnyelse, utveckling och omställning av produktionsapparatendär det ansvaret rätteligen hör hemma, nämligen hos kraftbranschen själv.Paradoxalt nog är det vid just detta historiska tillfälle som regeringen väljeratt återfalla i ett gammaldags plantänkande.De tolv reaktorerna har visserligen kommit till men kommerdärför inte att bli gamla och läggas ner under samma korta tid. Den bild somregeringen ger - att kommer att stå inför en akut energikris om intestatsmakterna griper in - är totalt felaktig. I skriftbeskriver regeringen förloppet: "Reaktorerna kommer en efter en att uppnåsin tekniska och ekonomiska livslängd . ...Genom att börja omställningen , så slipper vi att avveckla panikartat ochplanlöst - i stället kan omställningen göras lugnt och planerat. "Med detta resonemang visar regeringen att den inte har förstått den djupareinnebörden av den avreglering av elmarknaden som den själv har medverkattill. Vad värre är - resonemanget visar en häpnadsväckande brist på insikt ihur industriell verksamhet fungerar och bedrivs.Kärnkraftsreaktorer har inte någon specifik "teknisk livslängd", vare sig de25 år som ledde Socialdemokraterna fram till årtalet 2010 eller de somkraftindustrin brukar åberopa som reaktorernas konstruktionskrav. Irealiteten är livslängden en rent kommersiell fråga. I princip alla reaktordelargår att renovera. En reaktor kommer därmed att leva vidare så länge ägarenanser det vara kommersiellt lönsamt att reinvestera de belopp somerfordras för att möta myndigheternas säkerhetskrav och de egna kraven påhög driftsäkerhet. Men kommer ägaren givetvis till dentidpunkt när lönsamheten i fortsatta reinvesteringar blir tveksam. Då fasasannan produktion in som ersättning och reaktorn läggs ner. Det enda som kansägas med säkerhet om denna tidpunkt är att den inte kan förutsägas avpolitiker.När Moderata samlingspartiet förespråkar en "naturlig" kärnkrafts-avveckling är det därför inte ett uttryck för någon sorts "marknadsliberalfundamentalism". Det är att dra erfarenhet av statens interventioner på andraområden. Det finns någon skillnad mellan kraftbranschen ochandra industribranscher med liknande karaktäristika, d.v.s. en kapitalintensivverksamhet med mycket långa ledtider från investeringsbeslut tillproduktion. Från andra sådana branscher är lärdomen att en fortlöpandeutveckling, förnyelse och miljöanpassning av produktionsapparaten bästgagnas om staten fastställer stabila krav och spelregler - lagar, miljökrav ochskatter - men i övrigt håller fingrarna borta. Regeringen skulle aldrig kommapå tanken att tala om för exempelvis Bruk när det är dags att investera ien ny pappersmaskin. Men här gör staten just detta, när den går in för attstyra produktionen i en enskild fabrik, i detta fall elfabriken i förtida avveckling missar vi chansenVid en naturlig kärnkraftsavveckling sker utvecklingen stegvis - det ärjust det som är poängen. Reinvesteringarna fördelas inte jämnt, utanriktas som i alla industrier till de produktionsanläggningar som bedömsha framtiden för sig. En lekmannamässig bedömning ger vid handen attde äldre och mindre reaktorerna sannolikt först når gränsen förolönsamhet, medan de största - reaktorerna 3 och Forsmark3 - sannolikt har en mycket lång, kvarvarande drifttid. Vid en "naturlig"nedläggning uppkommer dock inga onödiga kostnader. När man medstatliga påbud stänger en produktionsanläggning som i förtiduppkommer såväl företagsekonomiska som statsfinansiella ochsamhällsekonomiska konsekvenser.I fallet uppkommer därtill miljömässiga kostnader. Vi återfården fossilanvändning som en gång - 1976, med Centernsmedverkan - laddades för att undgå. I detta ligger en djup tragik.Kärnkraften var avsedd att ge oss andrum i avvaktan på att förnybara energi-källor skulle bli ett konkurrenskraftigt alternativ. utnyttjar vi inte dentiden, utan stänger frivilligt av innan vi har nått fram till målet.4.5 Svensk kärnkraft är ingen föråldrad teknologiSlutligen finns det skäl att betona att svensk kärnkraft inte utgör någotexempel på en föråldrad teknologi. Även i detta hänseende bedriverregeringen sin argumentation på ett sätt som antyder mycket begränsadeinsikter i dagens verklighet. Trots det "tankeförbud" eller den"hjärntvättsparagraf" som en tidigare socialdemokratisk regering harinfört i kärntekniklagen så bedrivs en fortlöpande kärnteknologiskforskning, utveckling och förnyelse.Dagens svenska reaktorer har därför föga gemensamt med dem som varföremål för folkomröstning . En allmän expertuppfattningtorde vara att de senaste svenska reaktorerna nuhåller samma teknologiska standard som dagens många nybyggen i FjärranÖstern.4.6 Kapitalförstöring kan aldrig ge tillväxt och nya jobbI den tidigare nämnda argumentationsskriften från Näringsdepartementetframhålls att "omställningen av energisystemet kommer att utvecklas tillväxtmotor för hela ". Regeringenssökande efter en "tillväxtmotor" framstår som förståelig mot bakgrund avdet senaste årets fortsatt ökande arbetslöshet men därifrån är stegetonekligen långt till regeringens nya teorier.Därest man genomför en genomgripande omställning av landets energi-system är det förmodligen sant att det uppkommer nya arbetstillfällen i nyabranscher. är det väldokumenterat att mångdubbelt fler jobb slås uti mer traditionella branscher när elpriserna oundvikligen stiger till följd avsamma omställning.Regeringen synes knyta sina förhoppningar till att en storskalig biobränsle-användning skall kunna generera ett betydande antal arbetstillfällen iskogslänen. är det just i dessa län som arbetsplatser i basindustrinkommer att slås ut. Det är svårt att se att det skulle finnas någon fördel förskogslänens välfärdsutveckling i att byta ut högvärdig pappersmassa motlågvärdigt vedbränsle. Av skogsindustrins totala intäkter svarar ocksåbiobränslen för endast 1 procent.Hela teorin om att det skulle vara möjligt att åstadkomma nya jobb genomen medveten kapitalförstöring ter sig därför bisarr. Om teorin vore sann hadedet väl heller inte funnits skäl för regeringen att begränsa kapitalförstöringentill att bara omfatta en eller två reaktorer i . Inom landet finns jualltjämt ett antal lönsamma industrier i olika branscher, som regeringenskulle kunna förbjuda i den fåfänga förhoppningen om att det skulle skapanya arbetstillfällen att bygga upp någonting annat i stället.5 De svenska hushållen drabbas5.1 Hushållen sviks ännu en gångRyckigheten i den svenska energipolitiken har redan förut drabbathushållen hårt. De omfattande problemen med s.k. sjuka hus och dåliginomhusluft går att härleda till de statliga energisparsatsningar som varitett led i en tidigare energipolitik. Hushållen har fått bära en dubbelkostnad för detta. De har både varit med och finansierat politiken viaskattsedeln och själva fått betala för att lösa problemen.Med propositionens inriktning av energipolitiken kommer hushållenåterigen att få vidkännas stora kostnader. De investeringar i elvärme somstaten tidigare uppmuntrat kommer att stå hushållen dyrt. Deelskattehöjningar som genomfördes och de ytterligare höjningarsom skall genomföras ökar boendekostnaderna förhushållen som marginalerna krymper till följd av ökade inkomst-skatter och egenavgifter samt minskade bidrag.Energiuppgörelsen kommer att leda till att elpriserna och därmedboendekostnaderna ökar ytterligare. Regeringens förslag bäddar dessutomför ytterligare skattehöjningar, inte minst på energi, eftersom dess olikautgifter inte är finansierade.