mot · GK02So50 · 1997-06-11 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:120 Handikappolitik InledningI föreliggande skrivelse till redogör densocialdemokratiska regeringen för sin syn på och sin strategiför det handikappolitiska området. Samtliga störresamhällsområden berörs. Allt från kommunikationer tillarbetsmarknaden och från utbildning till hälso- och sjukvård.Skrivelsen innehåller egentligen inga konkreta förslag tillförändringar av politiken, utan beskriver endast deninriktning som regeringen säger sig vilja ha när det gällerhandikappolitiken.Regeringen sviker dehandikappadeMot bakgrund av de senaste tre årens nedskärningar ochförsämringar som drabbat landets funktionshindrade är detmilt uttryckt en pretentiös skrivelse som regeringenförelägger . Inte med ett enda ord berörs t.ex.försämringarna i LSS- och LASS-lagarna ochnedskärningarna av stimulansbidragen till landstingen.Tvärtom skriver regeringen följande:De handikappolitiska reformer som har genomförts har i höggrad inriktats på att förbättra det individuella stödet till personer medfunktionshinder.I detta sammanhang vill vi då påminna om att det var enmoderatledd regering som genomförde de reformer sombeskrivs ovan och det är den nuvarande socialdemokratiskaregeringen som konsekvent försämrat dem. Så serverkligheten ut. I en proposition som ligger påriksdagens bord (prop. 1996/97:146) ges ett konkret exempelpå de försämringar som Socialdemokraterna föreslår för defunktionshindrade. I propositionen föreslås att de första tjugotimmarnas assistansersättning skall bekostas avkommunerna. Mot bakgrund av kommunernas fortsattansträngda ekonomi och det faktum att förändringen innebären ökad kostnad för kommunerna på minst 400 miljonerkronor är risken mycket stor att den enskildefunktionshindrades rätt att välja sin egen assistent drastisktkommer att begränsas. Vi moderater avvisar självfalletregeringens förslag i enlighet med motion 1996/97:So56 avGullan m.fl. (m).Ett annat exempel på en försämring som behandlas avriksdagen är schabloniseringen av assistansersättningen. Trots att regeringensjälv tillsatt en arbetsgrupp, vars uppgift är att se överassistansersättningen,väljer den att lägga fram ett förslag som i praktiken innebär att defunktionshindrade som har absolut störst behov av assistans riskerar att fådenna rätt ekonomiskt kraftigt försämrad. Den arbetsgrupp som regeringensjälv tillsatt, och som för övrigt enligt uppgift inte ens samlats , blirdärmed överkörd på ett utmanande sätt.Som om dessa försämringar för de funktionshindrade inte var nog harregeringen, utan att motivera varför, beslutat att i det närmaste halverastimulansbidragen till habilitering och rehabilitering, utveckling avhjälpmedel och utbildning av tolkar för döva och dövblinda. Mitt underpågående budgetår väljer regeringen att helt enkelt strypa den positivautveckling stimulansbidragen medfört i form av ökad kunskap, bättrehjälpmedel och bättre habilitering. har också uttryckt sin orooch det finns redan exempel på viktiga projekt som tvingas avbrytas. kommer t. ex. ett projekt om barn medfunktionshinder i förskolan aldrig att kunna förverkligas beroende påregeringens beslut. I avbryts ett projekt med hörselträning förvuxna hörselskadade och i avbryts ett habiliteringsprojekt förhörselskadade och döva förskolebarn.Vi moderater har avvisat denna halvering av stimulansbidragen, liksom deförsämringar som vi beskrivit ovan.Vi vill också påpeka att regeringen underlåtit att utreda en möjlig utökningav personkretsen inom LSS omfattande också de psykiskt funktionshindrade,vilket tidigare begärt. Vi menar att regeringen nu böråterkomma till i detta ärende. Moderata samlingspartiet har iavvaktan på regeringens förslag avsatt i stimulansbidragtill kommunerna för att förbättra omsorgen om de psykiskt funktions-hindrade.Det är, som vi konstaterat ovan, utmanande av regeringen att skriva om detpositiva som hänt för funktionshindrade , medveten omatt det var den förra borgerliga regeringen som var ansvarig för reformernaoch som regeringen kontinuerligt försämrat situationenför de funktionshindrade.Det finns en klar kontrast mellan Socialdemokraternas ständigt vackra ordnär det gäller de funktionshindrade och den bistra verklighet som allt flerhandikappade upplever just på grund av de försämringar som genomförts desenaste tre åren.Moderat handikappolitikVi har, vilket torde vara allmänt känt, avvisat samtliga deförsämringar som den socialdemokratiska regeringenföreslagit och drivit igenom och som drabbat defunktionshindrade sedan hösten 1994.Skälen till vår förda politik är flera. Behovet av att förbättra statsfinansernahar varit och är fortfarande mycket stort. Vi har dock svårt att förstå varförde personer som har störst behov av den offentliga sektorn i densocialdemokratiska politiken alltid skall bära den största bördan. Till skillnadfrån Socialdemokraterna anser vi moderater att det är den som har haft tureneller förmånen att inte drabbas av ett funktionshinder som skall ta ett störrepersonligt ansvar. Genom exempelvis karensdagar och bibehållen 75-procen-tig nivå inom t.ex. sjukförsäkringen, kombinerat med skattesänkningar rikta-de mot särskilt låg- och medelinkomsttagarna, skapas ett utrymme för attvärna omsorgen om framför allt våra äldre och funktionshindrade. Vi trordessutom att det finns en bred uppslutning kring detta sätt att fördela denoffentliga sektorns utgifter. Det kan t.ex. inte vara rimligt att en genomsnitt-lig socialbidragstagare betalar i skatt och får isocialbidrag.I samband med den allmänna motionsperioden presenterade vi enkommittémotion som berörde de funktionshindrade, 1996/97:So401 avGullan m.fl. (m). Där redogjorde vi för våra utgångspunkter i vårpolitik för de funktionshindrade. I detta sammanhang kan det finnas skäl attpåminna om vad vi då anförde.I har det tidigare funnits en bred politisk enighet om att människorsom har ett funktionshinder skall garanteras trygghet och välfärd även i tiderav ekonomisk kris. I och med den politik som den socialdemokratiskaregeringen bedrivit och fortsätter att bedriva mot de funktionshindrade ärdenna enighet nu bruten, något som vi moderater beklagar.De senaste åren har genomlidit en av de värsta lågkonjunkturernasedan 1930-talet. De besparingar olika s-regeringar genomfört både före1991 och efter 1994 har slagit hårdast och utan urskillning mot de allrasvagaste individerna i samhället. Att få balans i vårt lands ekonomi är på siktdet enda sättet att skapa förutsättningar för en välfärd värd namnet och det ärledstjärnan i det moderata arbetet. Men trots ett ekonomiskt allvarligt lägehar vi moderater avvisat förslag från regeringen som försämrat defunktionshindrades situation.Stödet skall vara mångsidigt och anpassas till den funktionshindrades sär-skilda förutsättningar. Den funktionshindrade skall ha möjlighet att påverkasin egen situation, t.ex. genom att få välja vårdpersonal och omsorgsform. Imissförstådd jämlikhetssträvan anser Socialdemokraterna att alla människorär "lika" även på det sättet att alla har samma behov. Kommunaliseringen avassistansersättningen är ett sätt att bakvägen minska valfriheten och likformastödet.Vi moderater ser det som fullständigt självklart att människor med funk-tionshinder är individer med varierade och särpräglade behov och önskemål.Det var också de bärande grunderna handikappreform.Vi anser också att medmänniskors personliga engagemang gör denfunktionshindrades liv rikare och ökar tryggheten. Därför vill vi att frivilligtsocialt arbete med handikappade skall stödjas och uppmuntras.Alla funktionshindrade skall ges möjlighet till eget boende, anpassat till deegna behoven.Bidragsberoende ellertvångsflyttMånga medborgare med funktionshinder lever underknappa ekonomiska förhållanden. De gravtfunktionshindrade som, direkt efter att vårdnadsbidragetslutat utgå, blir förtidspensionerade är i ekonomiskthänseende extra utsatta. De kommer förmodligen aldrig attgenom eget arbete och egna insatser i någon störreutsträckning kunna påverka eller förbättra sina ekonomiskalevnadsvillkor.Dessa medborgare behöver mer än andra en särskild trygghet i de olikasamhällsstöden. Stöden måste utformas så att de garanterar rimliga levnads-förhållanden och ekonomiska villkor. De måste också vara så konstrueradeatt respekten för individen och dennes mänskliga värdighet sätts i för-grunden. Socialbidrag är inte avsett att vara till för att täcka livslångaförsörj-ningsbehov. Möjligheten att erhålla socialbidrag skall ses som ett ytterstaskyddsnät av förhållandevis tillfällig karaktär.Många gravt fysiskt funktionshindrade har en relativt stor bostadsyta ochsärskilda anpassningar i bostaden. Det kan handla om behov av en störrelägenhet än normalt för att kunna förflytta sig med rullstol eller för attutrymme krävs för att en personlig assistent skall kunna övernatta i bostaden.Det kan också handla om särskilda lyftanordningar och andra anpassningar ibostaden. I allmänhet uppstår därmed en högre hyreskostnad än vad somanses skäligt enligt de nuvarande reglerna för bostadstillägg för pensionärer.Det statliga bostadstilläggssystemet är dock så oflexibelt att det inte tarhänsyn till denna grupps speciella behov och förutsättningar.När staten 1998 fullt ut tar över bostadstillägget för pensionärer kommeralternativen för många gravt funktionshindrade att vara att antingen leva påsocialbidrag eller att flytta från en handikappanpassad och ändamålsenligbostad. Det kan aldrig ha varit avsikten att någon människa, även om detföreligger ett gravt bestående funktionshinder, skall behöva vara hänvisad tillatt leva på socialbidrag under i princip hela sitt vuxna liv.Slutsatsen måste vara att bostadstillägget skall konstrueras så att ingenfunktionshindrad medborgare skall behöva leva med den ständiga oron ochpressen att vara utlämnad till socialbidrag för att klara av att betala sinhyra.Socialdemokraterna tycks inte anse att detta är något problem utan hän-visar till att det är fråga om ett kommunalt ansvar. Denna hänvisning skertrots att staten tar över ansvaret för bostadstillägget och trots att det ärhögahyror för handikappanpassade bostäder som är huvudproblemet. Moderatasamlingspartiet har i motion 1996/97:Fi42 av m.fl. (m) i anledningav regeringens vårproposition föreslagit att anvisas somen förstärkning av det statliga bostadstillägget fr.o.m. 1998.Funktionshinder och dennya teknikenKommunikationsminister har sagt följandeom den nya informationsteknologin:Internet är en fluga som kanske blåser förbi. Jag tror inte att folk i längdenkommer att vilja ägna så mycket tid, som det faktiskt tar, åt att surfa pånätet.Det är mot bakgrund av detta uttalande av statsrådet som äransvarig för IT-frågor glädjande att regeringen i dennaskrivelse ändå tar upp de stora möjligheter som IT innebärför de funktionshindrade. Vi kan konstatera att regeringenhar lyssnat på det vi moderater skrev i samband med denallmänna motionsperioden.Allt färre unga funktionshindrade accepterar att betraktas som "offer" ochpersoner som alltid skall tas om hand genom särskilda stöd. De vill ha enrimlig chans att visa att de faktiskt kan klara av avancerade arbeten trots ensyn- eller hörselskada eller att man är bunden vid en rullstol.De senaste åren har IT-utvecklingen gått med en nästan ofattbar snabbhet.Nya möjligheter öppnar sig för . Genom de olika mjukvaruprogramsom finns på dataområdet har särskilt unga funktionshindrade getts möjlighettill ett rikare fritidsliv som nya arbetsmöjligheter har öppnat sig.I utvecklades ett program som heter IRC. Detstår för Internet Relay . Principen bakom detta program är att manansluter sig till en server någonstans i världen och kopplar upp sig mot etttusental olika kanaler. Varje kanal har ett särskilt ämne som man sedan kandelta i. På IRC samlas hundratusentals människor från världens allahörn och diskuterar allt mellan himmel och jord. Kommunika-tionen går snabbt. Det är i princip som att prata i en vanlig telefon. Skill-naden är att man skriver i stället för att prata med varandra. Man byterdataprogram, s.k. freeware- eller shareware-program, det vill säga antingendataprogram som är helt gratis eller program som är tekniskt tidsbegränsade,diskuterar gemensamma intressen och, minst lika viktigt, knyter kontakter.Genom att alla befinner sig på IRC på exakt lika villkor spelar ett eventuelltfunktionshinder ingen som helst roll.Tekniken utvecklas så snabbt att det vi skrev redanbörjar bli föråldrat. IRC (det vanligaste kallas Mirc) uppdateras och får nyafinesser. Dessutom har funktionen med JAVA-baserade program blivit alltvanligare . JAVA kan enkelt uttryckt beskrivas som ettförenklat programmeringsspråk, vars uppgift är att t.ex. få flera mindreprogram att tillsammans lösa en återkommande uppgift, exempelvis ettkommunikationsprogram liknande IRC. Genom JAVA kan man kommuni-cera direkt på Internet och behöver inte "ladda" ner ett särskilt program.Vilken teknik man än använder och hur snabbt utvecklingen än går finnsdet en gemensam nämnare för Internet och den nya informationsteknologin;människor blir accepterade och respekterade som just människor, inte somnågon med eller utan ett funktionshinder. förenas den nya teknikenav ett gemensamt och viktigt mål, nämligen att programmen skall utformasså användarvänligt och enkelt som möjligt som de ges allt svårareoch allt mer avancerade uppgifter att lösa. Detta tror vi har avgörandebetydelse för samhällets syn på människor med funktionshinder.Attityden att funktionshindrade alltid skall "tas om hand" kommer attförändras. I stället kommer den nya teknikens möjligheter att få en allt störrebetydelse för funktionshindrade. Vi kommer allt mer att återgå till den syn påfunktionshinder som stadfästes och som innebär att ett funktions-hinder i mycket stor utsträckning utgörs av den miljö den funktionshindradebefinner sig i. Genom att förändra miljön och förutsättningarna minskarfunktionshindrets betydelse och den funktionshindrades möjligheter tas tillvara fullt ut. I förlängningen bör denna ändrade syn också innebära attfunktionshindrade ges samma chans på arbetsmarknaden som personer utanfunktionshinder. Detta är en utveckling som vi anser måste uppmärksammasoch uppmuntras. måste man dock ha klart för sig att det alltidkommer att finnas människor med funktionshinder som trots all teknikbehöver extra stöd och hjälp. Detta skall alltid garanteras och det står inte inågot motsatsförhållande till informationsteknologins möjligheter.Det är dock en svaghet med IT att den t.ex. hindrar många syn-skadade att ta del av utbudet på t.ex. WWW (World ). Men sam-tidigt ser vi detta som ett problem som har alla möjligheter att lösas. Därförär det centralt att forskningen och utvecklingen på IT-området intensifierasmed bl.a. de funktionshindrade i allmänhet och de synskadade i synnerhetsom särskilt prioriterad grupp. Detta bör också kunna innebära att IT blir änmer användarvänlig även för andra. I detta sammanhang vill vi dockuppmärksamma ett problem som just synskadade har. Även om det finns tekniska hjälpmedel som underlättar datoranvändandet försynskadade är problemet att det på landets hjälpmedelscentraler inte finnsutbildade handledare. Det innebär att den synskadade kan ha tillgång till t.ex.en dator via hjälpmedelscentralen, men sedan inte får någon som helst hjälpatt lära sig använda den. Detta är en allvarlig brist som bör åtgärdas.Regeringen bör därför återkomma till med förslag på hur dennabrist kan åtgärdas.Vi vill i detta sammanhang också uppmärksamma en annan grupp,nämligen dyslektikerna. Genom den nya tekniken på dataområdet öppnasmånga möjligheter även för denna ofta anonyma grupp att få hjälp med sinaläs- och skrivsvårigheter. Bara har också flera nyadatauppfinningar och utveckling av dataprogram som skulle underlätta fördyslektiker presenterats.Statsmakten skall inte styra forskningen. Detta är en grundläggandemoderat princip. Det var ju inte heller genom statliga direktiv som t.ex. IRCoch JAVA utvecklades. Däremot har statsmakten en viktig roll sompåtryckare och opinionsbildare gentemot t.ex. dataindustrin och forsknings-institutionerna. En annan oerhört central roll i detta arbete spelar landetshandikapporganisationer. De bör kunna fungera som föregångare och godaexempel. Dessutom är det viktigt att de funktionshindrade själva också finnsmed i utvecklandet av nya program och ny teknik. De vet vilka problem somfinns och kan ha förslag på hur lösningarna bör vara utformade.I skrivelsen meddelar regeringen att det just nu i beredsett förslag från rörande funktionshindrades och äldrepersoners användning av IT. Vi vill betona vikten av att detta berednings-arbete leder till en proposition som kan ta ställning till. Vivill också understryka vikten av att de synpunkter som vi redogjort för ovantas med i underlaget till en sådan proposition.HjälpmedelEn av de grundläggande förutsättningarna för attfunktionshindrade skall ges en reell möjlighet att leva ett sånormalt liv som möjligt är en god tillgång till olika slag avhjälpmedel. Mot den bakgrunden är det anmärkningsvärt attregeringen endast på ett par rader om Handikappinstitutetsverksamhet nämner frågan om hjälpmedel.Vi moderater har under ett flertal år föreslagit att en hjälpmedelsgarantiskall införas. Vi upprepar detta förslag och menar att regeringen bör ges iuppdrag att skyndsamt utreda frågan.Problemet är att landstingen i princip har monopol på hjälpmedel.Genom centralt dirigerade överenskommelser hänvisas alla med rätt tillhjälpmedel till en enda huvudman, landstingen. Detta är kostnadsdrivande pågrund av frånvaron av konkurrens. En anpassning av en bil för enrörelsehindrad som är beroende av rullstol blir ofta dyrare änden behövde bli utan att några fördelar vinns trots den högre kostnaden! Påså sätt kan alla de som inte har pengar och kontakter komma i kläm, precissom inom sjukvården, när byråkratin inte hänger med och inte sporras atthitta nya och bättre hjälpmedel.Moderna hjälpmedel är för många människor skillnaden mellan ett liv ipassivitet och invaliditet eller möjligheten att leva ett så normalt liv sommöjligt. Därför är det allvarligt när den offentliga sektorns monopol inteklarar av uppgiften att underlätta livet för landets funktionshindrade. Vi vetockså att väntan på hjälpmedel riskerar att försvåra en invaliditet, men ocksåge depressioner och arbetsoförmåga. Därför måste alla vägar prövas för attkomma till rätta med dagens kösituation och brist på flexibilitet inomhjälpmedelsområdet.Vi moderater vill öppna hjälpmedelsmarknaden och öka möjligheterna föralla i behov av hjälpmedel att få dessa. Detta kommer att ge fler, bättre ochbilligare hjälpmedel, eftersom konkurrens ger kostnadseffektivitet samtidigtsom den tekniska utvecklingen påskyndas.Vi kallar vår reform för en hjälpmedelsgaranti.Förslagets grund är att alla som är i behov av ett hjälpmedel skall garante-ras detta - som möjligheten till val av hjälpmedel öppnas för denenskilde. Det skall ses som en fortsättning på den valfrihetsrevolution somden borgerliga regeringen inledde i form av t.ex. skolpeng och vårdgaranti.Vi föreslår därför att verksamheten på landstingens hjälpmedelscentralerkompletteras. En möjlighet för dem som har rätt till hjälpmedel och inteanser sig kunna vänta i kön eller inte har denna möjlighet beroende på t.ex.svårt handikapp införs. Detta med bidragsgivning upp till en viss nivå avhjälpmedelcentralens kostnader.Fördelarna med detta är flera. Genom en hjälpmedelsgaranti ökar vi valfriheten för alla och inte baraför de ekonomiskt starka. Genom garantin ökar informationsspridningen kring nya hjälpmedel dåen uppluckring av monopolet innebär en press på hjälpmedels-producenterna att marknadsföra sina produkter. Det betyder att nya,förbättrade hjälpmedel kommer fler till del snabbare. Garantin ger handikapporganisationerna en starkare ställning såvälekonomiskt som rent organisationsmässigt. Ekonomiskt genom att t.ex.hjälpmedelsproducenterna för att marknadsföra sina produkter kommeratt använda organisationernas informationskanaler. Organisations-mässigt genom att handikapprörelsen blir en naturlig källa för informa-tion om alla nya och gamla produkter på hjälpmedelsmarknaden. De som inte väljer att använda sig av garantin kommer att mötas avkortare väntetider på landstingens hjälpmedelscentraler, då dessaavlastats genom hjälpmedelsgarantin.Hjälpmedelsgarantin skall ingå som en del isocialförsäkringen, men inte rymmas inom ramen för vårtförslag om en sjukvårdsförsäkring, eftersom vi inte anser attdet är naturligt att jämställa funktionshinder med sjukvård.Precis som skall rätten till hjälpmedel ges avhjälpmedelscentralernas konsulenter. Men även läkare skallkunna utfärda intyg för hjälpmedel, speciellt om det är frågaom funktionshinder som har grund i ålderdom.Vi har inte fastlagt någon nivå på garantin. Skälet till detta är att den rentpraktiska utformningen av garantin måste bli föremål för särskild utredningdär noggranna analyser och avvägningar görs. Det är också viktigt att föra endialog med handikapporganisationerna. Ett problem i sammanhanget kant.ex. vara kostnadsskillnader för olika hjälpmedel på ända upp till flerahundratusental kronor. Nivån måste sannolikt därför variera beroende påvilken typ av hjälpmedel som behövs.Kostnaden för vår garanti kommer att rymmas inom de nuvarande utgifter-na för hjälpmedlen. Mycket talar dessutom för att garantin i längden kommeratt minska det offentligas kostnader, som utbudet av hjälpmedelökar. En uppluckring av en monopolmarknad innebär ökad konkurrens ochger lägre kostnader.BilstödetPersoner med funktionshinder som är beroende avbilanpassning får numera inte anpassningsbidrag för sådanutrustning som bilen levereras med från bilfabriken. I ettfrågesvar svarade socialministern atten kammarrättsdom sagt att en bil som levereras direkt frånen bilfabrik med sådan utrustning räknas som bil med normalutrustning, varför det inte berättigar till anpassningsbidrag.Trots att det naturligtvis blir högre pris på bilen. Exempel påsådan utrustning kan vara automatisk växellåda,servostyrning, elektriska fönsterhissar. Som vi ser det ärdetta ett utslag av ren byråkrati som lätt bör kunna åtgärdas.Regeringen bör därför återkomma till med förslagpå lösning av detta problem.SjuklöneperiodenModerata samlingspartiet har vid ett flertal tillfällen krävt attden av Socialdemokraterna införda förlängdasjuklöneperioden bör avskaffas. Argumenten fördetta är kända. I detta sammanhang vill vi understryka attden förlängda perioden slår särskilt hårt mot justfunktionshindrade.Arbetslösheten bland funktionshindrade är väsentligt mycket högre änbland andra grupper i vårt samhälle. Enligt den senaste arbetskraftsunder-sökningen var av alla personer med funktionshinder arbets-lösa och i vissa grupper av funktionshindrade står utanförarbetsmarknaden.Genom den förlängda sjuklöneperioden, då arbetsgivarna fick det ekono-miska ansvaret för sjukskrivningen dag 2 till dag 28, utan att ekonomisktkompenseras för detta, kommer benägenheten att anställa funktionshindradeatt bli allt mindre. Denna oro har också uttryckts vid ett flertal tillfällen avHandikappombudsmannen.Vi har påpekat risken för att vi därmed får ett A- och ett B-lag på arbets-marknaden på ett sätt som vi moderater inte kan acceptera. Regeringen sägernu att man tittar över sjuklöneperioden. Vi anser dock att den bör avskaffasså snart som det är möjligt, dock senast /98, inte minst förde funktionshindrades skull.Vad gäller frågor om allmänna kommunikationer och färdtjänst förfunktionshindrade vill vi hänvisa till motion 1996/97:T73 av Per Westerbergm.fl. (m) med anledning av regeringens proposition 1996/97:115 Mertillgänglig kollektivtrafik. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om handikappolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de psykiskt funktionshindrade,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktningen av handikappolitiken,4.