mot · GL02Ub247 · 1997-10-06 00:00:00 — 1.2 Den nya gymnasieskolan 1.3 Reform i fel ordning regeringen förtjänar kritik 1.4 Vad gör regeringen? Prioritera kvalitet och valfrihet 2.1 Ställ större krav på 2.2 Gymnasieskolan måste bli bättre 2.3 En modern gymnasieexamen 2.4 Inför fler betygssteg 2.5 Bättre möjligheter att pröva betyg 2.6 Inför ett kvalitetsinstitut 2.7 Se över programstrukturen 2.9 Begränsa antalet kärnämnen 2.10 Alternativa kurser i kärnämnena 2.11 Fler fristående gymnasieskolor 2.13 Godkända lokala grenar skall vara riksrekryterande 2.14 Fler lektorer i gymnasieskolan 2.15 Försöksverksamhet med home-learning 3.1 Förutsättningar för samverkan skola arbetsliv 3.2 Internationella jämförelser och arbetslivets ansvar 3.3 Utbildning på entreprenad 3.4 En ny modell för APU 3.5 Kvalitetssäkra kompetensen hos yrkeslärarna Inför en modern lärlingsutbildning Det är viktigt att har en gymnasieskola av hög kvalitet och att eleverna är väl förberedda för vidare studier eller för arbetslivet. Om den svenska gymnasieskolan och det svenska samhället skall kunna möta de krav den internationella kunskapskonkurrensen ställer måste all utbildning hålla en hög kvalitet. går av eleverna vidare från till gymnasieskolan. Gymnasieutbildning är i realiteten en nödvändighet för vidare studier eller yrkesarbete. Valfrihet och mångfald inom utbildningsväsendet är viktigt för att skolan skall utvecklas. Skolor med olika inriktning, pedagogik och profil skapar bättre förutsättningar att ta tag i de möjligheter som ligger i utbildning av hög kvalitet. Varken ett offentligt monopol eller ett centralreglerat skolväsende tar vara på och stimulerar de enskilda initiativ som kommer att behövas för att svensk gymnasieutbildning skall kunna nå bästa möjliga resultat. Skolans utveckling är beroende av enskilda initiativ och utrymme för att pröva nya lösningar. Gymnasieskolan brottas med en rad problem. I motionen presenterar vi förslag till en nödvändig reformering av gymnasieskolan. 1.2 Den nya gymnasieskolan Den nya gymnasieskolan innebär att alla utbildningar är treåriga och indelade i program med utrymme för lokala grenar, skolans tillägg och individuella val. För all gymnasial utbildning gäller att ämnena är indelade i kurser. Varje kurs har en kursplan, betyg sätts på kurs och varje godkänd kurs ger ett visst antal poäng. Samtliga nationella program innehåller en gemensam kärna av allmänna ämnen som utgör av undervisningstiden. Det råder stor enighet om nödvändigheten av en god teoretisk grund i alla utbildningar. Införandet av den nya gymnasieskolan har medfört stora förändringar främst för de yrkesinriktade utbildningarna som dels förlängts, dels tillförts en ansenlig mängd undervisning i allmänna ämnen. Diskussionen ute på skolorna och i debatten har handlat om i vilken utsträckning en sådan strävan har gått ut över undervisningen i specifika karaktärsämnen och huruvida alla elever kan motiveras och klara högt ställda mål när det gäller de teoretiska ämnena. Gymnasieskolans utbildningar och ämnen bygger på kurser. Kursutformningen ställer krav på ökad flexibilitet i organisationen, som möjligheterna att erbjuda ett rikt kursutbud ökar. Eftersom gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen har en gemensam läroplan (Lpf 94) skapas också förutsättningar för samverkan dem emellan. Decentraliseringen har medfört att utvecklingen har gått i delvis olika banor i kommunerna. I samband med propositionen om en läroplan för gymnasiet skrev den borgerliga regeringen om att öppna vägar för en mer kursutformad gymnasieskola där utvecklingen skulle få styras av skolorna själva snarare än av centrala direktiv. Hinder för kursutformning togs bort, bl a gavs nya möjligheter för kommunerna att forma lokala specialutformade program. Den flexibilitet och fortlöpande modernisering av utbildningen som kursutformningen ger möjlighet till är än så länge föga utnyttjad. Undantag är de specialutformade programmen. 1.3 Reform i fel ordning regeringen förtjänar kritik En anledning till de problem som uppstått i samband med gymnasieskolans reformering är att besluten tagits och genomförts i fel ordning. Det har inte gett tillräckligt utrymme för lärarna att arbeta med allt det nya. Den borgerliga regeringen fick ta över en reform som genomförts i omvänd ordning. Det naturliga hade varit att både läroplaner, kursplaner och det nya målrelaterade betygssystemet hade varit klara innan fattade beslutet om den nya gymnasieskolan 1991. Men den dåvarande skolministern, , hade bråttom. Därför är det inte konstigt att det uppstått ett smärre kaos i många gymnasieskolor. Den borgerliga regeringen fick skyndsamt ta fram både nya läroplaner och kursplaner och ett nytt betygssystem. 1.4 Vad gör regeringen? I vårens utvecklingsplan skrev regeringen bl.a. att man avsåg att se över antalet kärnämnen, utbudet av nationella program och dess grenar, målen i kursplanerna mot respektive programmål, införandet av en modern lärlingsutbildning, möjligheten till att införa en yrkesexamen i vissa program, införandet av ett nytt teknikprogram m.m. Det lät som ett steg i rätt riktning och som om Socialdemokraterna äntligen insett att det är nödvändigt att gör justeringar i gymnasieskolan, även om de förändringar som redovisades i skrivelsen inte var tillräckliga för att lösa de problem som uppenbarligen finns i gymnasieskolan. Vi hade väntat oss mer av konkreta åtgärder i budgetpropositionen. Regeringen skriver visserligen på ett antal ställen om vikten av att utveckla kvaliteten på de gymnasiala programmen med yrkesförberedande kurser. Ambitionerna för den nya gymnasieskolan skall vara fortsatt höga. Därför kommer målen för programmen och kursplanerna i bl.a. kärnämnena att ses över. Regeringen anger vidare att ett omfattande reformarbete pågår när det bl a gäller gymnasieskolan och ny lärlingsutbildning. Några konktreta förslag finns dock inte. Vi anser att det är allvarligt att regeringen väljer att tillsätta inomdepartementala utredningar och grupper, i stället för att återkomma till höstriksdagen med en proposition. Samma brist gäller den s k moderna lärlingsutbildningen som regeringen gjort ett stort nummer av. I budgetpropositionen antyder man på ett par ställen att man planerade överläggningar med arbetsmarknadens parter. Uppenbarligen har ingenting hänt efter det att utvecklingsplanen skrevs. Det innebär i klartext att regeringen tidigast återkommer till med förslag för beslut. Därmed förloras utan att nödvändiga reformer genomförs. Prioritera kvalitet och valfrihet 2.1 Ställ större krav på I perspektivet av att måste höja den allmänna utbildningsnivån är den avgörande frågan om den grundläggande utbildningen har förutsättningar att med tiden rätta till de brister som finns vad avser utbildningsnivån. Kommer och gymnasiet att ge alla elever den stabila utbildningsgrund som vi önskar? Vår bedömning är att det inte är självklart, trots den tydlighet vad gäller mål, kommunernas ansvar osv som finns i läroplaner och andra relevanta dokument. Särskilt oroväckande är att av eleverna lämnar utan fullständiga betyg och med otillräckliga kunskaper och färdigheter i läsning, skrivning och räkning. Enligt vår mening borde debatten om längd handla mer om undervisningsresultaten än årskursfixeringen. Vi menar att alla elever skall ges möjlighet att uppnå kunskapsmålen innan de lämnar . Det innebär att flertalet elever kommer att tillbringa i medan andra behöver längre eller . Det väsentliga är att den enskilde eleven är förberedd för studier i gymnasieskolan. En mycket medveten åtgärd för att höja kraven på är beslutet om skärpta kunskapskrav för tillträde till ett nationellt program, vilket bl a markerats av regeln om godkända betyg i svenska, engelska och matematik. För de elever som inte uppnår dessa mål i skall det ges preparandutbildning inom ramen för det individuella programmet. Vilka effekter detta får går inte att säga eftersom genomförandet sker först . Däremot vet vi att många elever placeras inom det individuella programmet. Särskilt viktigt vid tillträde till gymnasieskolan är att eleverna har goda kunskaper i svenska. Detta är en förutsättning för att de skall kunna tillgodogöra sig undervisningen. Vår uppfattning är att undervisningen i svenska som andra språk skall syfta till att så fort som möjligt bibringa eleverna sådana kunskaper att de kan övergå till ämnet svenska och vi ifrågasätter därför beslutet om att jämställa svenska som andraspråk med ämnet svenska vid antagning till gymnasiet. En elev som under sin grundskoletid inte når målen för godkänt i ämnet svenska måste ges stöd för att klara detta. 2.2 Gymnasieskolan måste bli bättre Gymnasieskolan måste moderniseras. Den politiska uppgiften är att skapa goda drivkrafter för förnyelse och förändring. Det finns ett stort behov av strukturella reformer. Gymnasieskolan måste förändras för att kunna bibehålla och höja kvaliteten i elevernas utbildning. Det handlar i första hand mer om inriktning och förändrings- benägenhet än om resurser. Den nya gymnasieskolan har brister som skyndsamt bör rättas till. Det handlar om allt från att minska antalet kärnämnen till att införa en modern lärlingsutbildning. Betygsresultaten visar att en hög andel av eleverna framförallt på de yrkesinriktade programmen blir underkända i ett eller flera kärnämnen. Det gäller främst ämnena matematik, engelska och svenska. Det behövs alternativa kurser och färre kärnämnen för att klara uppgiften att bidra till alla elevers kunskapsutveckling. Den reella utslagningen i dagens gymnasieskola är oacceptabel. Alla elever har inte samma ambitionsnivå och studiemotivation. Eleverna måste få möjlighet att efter intresse och behov studera olika ämnen i egen takt. Undervisningen måste individualiseras och informationstekniken är ett av många redskap som behövs för genomföra en modernisering av gymnasieskolan. De krav som ställs mot bakgrund av tidigare uppnådda resultat medför att gymnasieskolan måste bli bättre. 2.3 En modern gymnasieexamen Vi föreslår införade av en modern gymnasieexamen för alla elever som fullgjort ett nationellt program. Innehållet i denna examen bör ha två alternativa inriktningar, den ena gällande studieförberedande utbildningar och den andra yrkesinriktade. Innehållet i respektive examen måste arbetas fram i samverkan med universitet och högskolor respektive berörda branscher. Examenskriterierna skall syfta till att tydliggöra elevens kunskaper och kompetens och är ett sätt att nationellt kvalitetssäkra alla gymnasieutbildningar. Det är angeläget att svensk gymnasieexamen ges ett sådant innehåll att den är internationellt gångbar. I samverkan med bör några gymnasieskolor ges i uppdrag att utveckla formerna för att tillvarataga och erkänna utbytesstudenternas kunskaper när de kommer tillbaka efter utlandsstudier. En elev som har gjort studieavbrott i gymnasiet för studier utomlands skall få det inskrivet i sitt slutbetyg. 2.4 Inför fler betygssteg Det har visat sig att skolan och lärarna är dåliga på att informera eleverna om vad som krävs för att få ett betyg i en kurs. Skälen är flera, men ett är att lärarna inte hunnit sätta sig in i och göra egna mer konkreta bedömningar. Ett annat skäl är att lärarna i många fall saknar vana att leda ett målstyrt studiearbete. För eleverna blir konsekvenserna osäkerhet och irritation över att inte få besked. Betygen i gymnasieskolan diskuteras intensivt. En stor del av debatten har handlat om den förvirring som skapats beroende på att flera betygssystem använts i övergången till det nya betygssystemet med mål- och kunskapsrelaterade betyg. Det nya betygssystemet har dock uppenbara brister som snabbt måste rättas till. Vi anser att betygskriterierna måste bli tydligare och att en revidering utifrån gjorda erfarenheter måste göras. Det är bra att regeringen utlovat kriterier också för betyget Mycket väl godkänd. Vi anser också att antalet betygssteg bör ökas. De stora skillnader som finns mellan den som precis klarat gränsen för betyget Godkänd och den som nästan skulle kunna ges Väl godkänd uppfattas som orättvist. Dessutom innebär vidden av betygsintervallet att betygens studiemotiverande effekt blir mycket liten. Med tydliga nationella kriterier för de tre steg som finns, kan en enkel förändring vara att ge läraren ansvar för att markera om betyget är svagt eller starkt med minus eller plus. Det är hög tid att göra en översyn av gymnasieskolans alla kursplaner och längden på kurserna. Betygskriterierna bör också ses över när det gäller kopplingen mellan betyg och mål. Det räcker numera att en elev är godkänd i av kurserna för att vara behörig att söka vidare till högskolan. Det innebär att en student har grundläggande behörighet till högskolan även med betyget underkänd i svenska eller engelska. Detta är att sända fel signal till eleverna i gymnasieskolan. Budskapet måste vara att man skall vara godkänd i alla kurser för att få grundläggande behörighet. Regeringens politik höjer inte elevernas motivation och drivkraft för studier, lärande och bättre prestationer i skolarbetet. 2.5 Bättre möjligheter att pröva betyg har beslutat att elever som fått godkänt på en kurs inte skall ha möjlighet att tentera upp sitt betyg . Skälen från regeringens sida till inskränkningen var med förlov sagt luddiga. För många gymnasieelever är det viktigt att kunna komplettera sina betyg för att möjliggöra antagning till önskade utbildningar inom högskolan. Att de som tvingas vänta till efter gymnasietiden med förlängd studietid som följd är orimligt. Det är dessutom dyrt för samhället. Följden av regeringens rigida syn är att många elever som lämnade gymnasiet nu går på komvux eller för att läsa upp betygen. Var det detta som regeringen eftersträvade? Vi anser att möjligheten att komplettera betygen skall återinföras. Det är bra om elever ägnar fritid och lov åt att skaffa sig bättre kunskaper och de skall självklart få detta arbete värderat och dokumenterat. 2.6 Inför ett kvalitetsinstitut nationella uppföljning och utvärdering av gymnasieskolan är viktig, men otillräcklig. Vi föreslår att ett och uppföljning av skolverksamheten, främst undervisningen, inrättas. Den nya myndigheten skapas i samband med en sammanslagning av de två statliga myndigheterna på skolområdet, respektive i skolan (), vars verksamhetsansvar därmed delvis kommer att förändras. Det nya institutet skall ha till uppgift att ansvara för uppföljningen av skolverksamhetens resultat och undervisningens kvalitet i gymnasieskolan och . 2.7 Se över programstrukturen Frågan om antalet nationella program och deras inriktning är viktig. Industriprogrammet har haft stora svårigheter att rekrytera ungdomar till de olika grenarna, vilket oroar många företag eftersom utbildningarna ger kunskaper som efterfrågas på arbetsplatserna. Medieprogrammet å andra sidan är synnerligen populärt, som många menar att utbildningens kvalitet är ytterst varierande i olika skolor. Den tekniska grenen inom naturvetenskapsprogrammet har betydligt färre elever än den tidigare tekniska linjen. Det är dags att göra en översyn av programstrukturen, antalet kärnämnen, utrymmet för det individuella valet och skolans tillägg. Vi anser att ett samlat underlag om erfarenheterna av programstrukturen inte finns . En fråga som också behöver belysas och utvärderas är om gymnasieskolans omfattning och innehåll är tillräckligt för att möta framtidens krav på en utbildning av hög kvalitet. Räcker det med 2 370 poäng i de yrkesförberedande programmen respektive 2 150 poäng i de teoretiska programmen? Dessa poäng har blivit både golv och tak. Näringslivet har uppenbarligen en annan uppfattning, eftersom utbildningen ofta har fler kurser än minimikraven i de attraktiva företagsgymnasierna. Antalet elever som läser teknik har halverats . Detta är en utveckling som är djupt olycklig och som måste åtgärdas, vilket vi har påpekat i tidigare motioner. Det behövs ett nytt tekniskt program med en egen profil som i större utsträckning än nuvarande tekniska gren inom naturvetenskapsprogrammet kan stimulera elevernas intresse för teknik och teknisk utveckling. aktualiserade regeringen frågan i utvecklingsplanen och ett förslag med denna innebörd kommer vi att stödja i . Behovet av ett sådant program är väldokumenterat och vi tror att det kan innebära en förstärkning av nyrekryteringen till naturvetenskapligt och tekniskt inriktade utbildningar. Visserligen har antalet sökande och antagna till NV-programmet ökat , men det räcker ändå inte till om behovet av naturvetare, ingenjörer och tekniker i arbetslivet skall kunna täckas. För att nå bättre resultat måste gymnasieskolan lämna tidsstyrningen till förmån för poängstyrning d v s att individualisera undervisningen. Den möjligheten finns i viss utsträckning , men vi vill utvidga den. fattade , på initiativ av den borgerliga regeringen, beslut om att ersätta timmarna i varje kurs med poäng. T.ex. A-kursen i matematik som omfattar är lika med 110 poäng. Därmed öppnade för möjligheten att en elev kan gå igenom en kurs och ändå erhålla 110 poäng. I det omvända fallet kan en elev behöva för att erhålla 110 poäng. Tanken är att elever skall kunna läsa sin gymnasieutbildning på än de normala tre åren. Om skolorna finner formerna för att arbeta mer individuellt med begreppet tid, skulle fler elever nå huvuddelen av de höjda kunskapskraven. Gymnasieskolan är i hög utsträckning fortfarande tidsfixerad och använder i liten omfattning poängstyrning i stället för tidsstyrning. Resultatet av detta är att de högpresterande eleverna tycker att det är för lågt tempo i kärnämnena, medan andra elever upplever att tempot är för högt med kända resultat som följd. All kunskap och all inlärning är individuell. Eftersom läroplan, kursplaner och betygssystemet är målstyrt är det logiskt att avskaffa timplanen i gymnasieskolan. Då skapas bättre förutsättningar för en tydlig målstyrning och avskaffandet av den föråldrade tidsstyrningen underlättas. Detta innebär ett ytterligare steg mot ökad flexibilitet i systemet, vilket gynnar utvecklingen i gymnasieskolan. 2.9 Begränsa antalet kärnämnen Den nya gymnasieskolan med sin kärna av åtta gemensamma ämnen för alla elever är föremål för en debatt som handlar om de svårigheter många elever har att klara kurserna, bl a beroende på att målen för vissa elever är för högt ställda. Volymen på den gemensamma kärnan måste också ifrågasättas. Vi anser att antalet kärnämnen bör minskas till svenska, engelska, matematik, samhällskunskap samt idrott och hälsa. De ämnen som är obligatoriska kärnämnen skall ingå som karaktärsämnen i programmen, men omfattningen av dem i respektive program bör diskuteras. Det utrymme som skapas genom vår modell skall användas för elevens tillval eller ämnesfördjupning. Regeringen bör återkomma till med förslag i den riktning som vi anger. Dessutom föreslår vi att gymnasieskolorna, under en övergångstid innan timplanen avskaffats, ges möjlighet att reducera timplanerna för olika ämnen till en viss nivå, för att använda tiden som lokal förstärkning av vissa ämnen eller som gemensam tid för flera ämnen. Användningen av gemensam tid bör avgöras av berörda lärare i samverkan. Syftet med förslaget är främst att stimulera kontakter och samarbete mellan ämneslärare och lärare i yrkesämnen och att underlätta ämnesövergripande eller profilerad undervisning. Med profilerad undervisning avser vi t.ex. att undervisningen i ett yrkesämne bedrivs på engelska vilket gör att två kursers mål kan uppnås parallellt. 2.10 Alternativa kurser i kärnämnena Debatten handlar också om huruvida det är rimligt att alla elever skall läsa kurser i kärnämnen med gemensamma mål och samma betygskriterier i den omfattning som krävs. Svårigheterna gäller främst elever i de yrkesförberedande programmen och inom ämnena svenska, engelska och matematik. Många elever blir underkända i en eller flera kurser. har gjort en undersökning av betygsresultatet efter fem terminers studier () på drygt 60 skolor och den omfattar åtta undersökta program. Det är den första gruppen elever som har fått betyg efter det nya kurs- och målrelaterade betygssystemet. Resultatet visar att i genomsnitt får betyget Icke Godkänd (IG) på de undersökta kurserna. Den högsta andelen IG har eleverna i kärnämnet Matematik i genomsnitt för de åtta undersökta programmen. Därefter följer kärnämnena Engelska, Idrott och hälsa samt Religionskunskap där av eleverna fått betyget Icke Godkänd. I kärnämnet Svenska A har fått betyget Icke Godkänd. De elever som fått betyget Icke Godkänd i t.ex. de tre kärnämnena Svenska, Engelska och Matematik skiljer sig mycket mellan olika program. De program som har flest andel IG i dessa kärnämen är industriprogrammet (IP), fordonsprogrammet (FP) och byggprogrammet (BP). I ämnet Svenska A är andelen IG på FP , på IP och på BP . I kärnämnet Engelska är andelen IG på FP , på IP och på BP . I kärnämnet Matematik A är andelen IG på FP , på IP och på BP . Problemet är det omvända för elever på studieförberedande program, som ofta anser att de gemensamma kurserna är för lätta och att steget mellan dessa och fördjupningskurserna härmed blir för stort. Gymnasieskolorna bör använda sig av poängstyrning i stället för tidsstyrning. Vi anser att målsättningen skall vara att alla elever i gymnasieskolan skall kunna tillgodogöra sig kärnämnena och få minst betyget godkänt på dessa kurser. För att klara detta krävs det att skolan bättre än finner lämpliga former för att ge elever som behöver det mer tid för inlärning. Vi är medvetna om att en liten grupp elever av olika skäl ändå inte klarar av dessa mål. För oss är det heller inget självändamål att alla elever med automatik skall ha en grundläggande behörighet till högskolan efter avslutat gymnasieprogram. I stället för att som låta en stor grupp elever få betyget Icke Godkänd i kärnämneskurser föreslår vi alternativa kurser i ämnena svenska, matematik och engelska, där målen för kursen sätts lägre. Dessa kurser ger inte grundläggande behörighet till högre utbildning. I betygen från kurserna skall det klart framgå vilken kurs eleven har läst. Med sådana åtgärder bör antalet elever i det individuella programmet radikalt kunna minska. Självfallet skall möjligheterna att komplettera och läsa in en högre kurs finnas. Detta är inte ett sätt att sänka ambitionsnivån utan snarare ett sätt att ge elever möjlighet att studera i sin egen takt och senare komplettera. 2.11 Fler fristående gymnasieskolor Intresset för gymnasieutbildningar i fristående skolor är mycket stort. Dessa skolor lyckas, i regel, locka många sökande till utbildningar som i den kommunala skolan är mindre eftertraktade. Därtill kommer att dessa skolor bättre än kommunala motsvarigheter lyckats förverkliga många idéer om pedagogisk förnyelse av undervisningen. Industrigymnasierna är ett tydligt exempel på detta. De lyckas bättre än motsvarande kommunala skolor rekrytera elever till utbildning vid industriprogrammet. Betygsgenomsnittet vid antagning har höjts och fler flickor har sökt utbildningarna. Avhoppen vid skolorna är få. Industriskolorna har av naturliga skäl bättre förutsättningar att klara målen vad gäller arbetsplatsförlagd utbildning. Samarbete och integration mellan utbildning och arbetsplatser är betydligt mer utvecklat än vad det är i den kommunala skolan. Eleverna ges möjligheter till sommarkurser och praktik, och skolorna erbjuder i flera fall ett specialutformat utbildningsprogram som ger eleverna mer undervisningstid. Trots alla positiva erfarenheter väljer regeringen i propositionen om fristående skolor att komma med förslag som innebär stora svårigheter för framväxten av alternativ till den utbildning som ges av kommunen. Detta är särskilt tydligt då bedömningen av hur en ny gymnasieskola påverkar närliggande utbildning skall göras av respektive kommun istället för regionala myndigheter. Vi anser att betydelsen av elevens val både vad avser utbildning och skola är väl dokumenterad. Därför skall politiken inriktas på att öka elevernas valmöjligheter.