mot · GL02Bo232 · 1997-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 18, Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande Vissa äldre låne- och bidragsstöd för bostadsändamål m.m. Bidrag till Fonden för fukt- och mögelskador Bidrag till åtgärder mot radon i bostäder Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet Regeringens låga bostadspolitiska ambitioner med påföljande utveckling inom bostadssektorn syns tydligt inom ramen för utgiftsområde 18. Kostnaderna sjunker från ca 1996 till ca . En stor del av de sjunkande kostnaderna beror på lägre räntenivåer, men de har påskyndats av förändrade regler för räntebidrag i samband med skattereformen och besparingsivern när det gäller bostadsbidragen. Hushållens boendekostnader har ökat radikalt , mest i hyresrätt. Boendekostnadernas andel av disponibel inkomst har ökat från 1989 till 1993, för att ha passerat 30 %-strecket. Utvecklingen är oroande och beskriver situationen utförligare i vår motion om att försvara och utveckla en social bostadspolitik. När det gäller utvecklingen på byggsidan är situationen mycket dyster. Det påverkar naturligtvis sysselsättningen på byggsidan, där arbetslösheten pendlar , men naturligtvis även sysselsättningen i branscher där byggandet är en motor. Nivån på byggandet är den lägsta . påbörjades ca 3 800 bostadslägenheter, en minskning jämfört med 1996. Anmärkningsvärt är den låga igångsättningen av lägenheter i flerbostadshus. Igångsättningen har legat av det totala antalet byggda bostäder, men är nu nere i . Antalet ansökningar för ombyggnationer ökade något , men detta kan vara ett utslag av tidsbegränsningar av gällande bidragsregler. Produktionskostnaderna stiger igen efter att ha gått ned . Bostadsinvesteringarnas andel av BNP har reducerats med två tredjedelar , från ca till ca . Trots ett lågt nybyggande är efterfrågan på bostäder relativt låg. Bostadsmarknaden är tudelad. På arbetsmarknadsområden med hög arbetslöshet och svag inkomstutveckling finns ca 59 000 tomma lägenheter. Här rivs ca 3 500 lägenheter . I storstadsområdena och på vissa lokala arbetsmarknadsområden, alla högskoleorter, råder däremot en begynnande bostadsbrist. prognoser över nybyggnationen förändras rejält år . 1997 spås en byggnation runt 10 000 lägenheter, för att öka med 5 000 . Prognoserna är ytterst osäkra. Byggföretagen själva tror på en fortsatt nedgång. Det finns överhängande risk för en påtaglig bostadsbrist i vissa regioner och att en plötslig uppgång i byggnationen är att vänta , något som kommer att påverka prisutvecklingen, lönebildningen och inflationen negativt. På ombyggnationssidan är situationen liktydig. Visserligen ökade antalet ansökningar något , men det kan vara en effekt av de nya tidsfristerna för ansökan, färdigställande och utbetalning av ränte- och investeringsbidrag. Antalet lägenheter som beviljades räntebidrag för mer omfattande ombyggnader sjönk dock med 1 000 , jämfört med . Jämfört med nästan halverades besluten om räntebidrag till mer omfattande ombyggnation. Regeringen har utlovat en bostadspolitisk proposition . Det finns dock ännu inga besked om tidpunkt vilket är anmärkningsvärt. Passiviteten på bostadspolitikens område är förödande och gagnar inte målet om att halvera arbetslösheten . vill aktivt bryta det mönstret och föreslår därför bland annat att ett investeringsbidrag införs för ombyggnation av bostäder i ekologiskt hållbar riktning. Vidare anser vi att den alltför låga nyproduktionen behöver ett stöd för att komma upp i de nivåer som regeringens prognos visar. föreslår vi att avsätts vartdera året för ombyggnation för ekologisk hållbarhet och för nybyggnation, bland annat genom att minska stödet under anslaget E 1 stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet. Vi anser vidare att ett särskilt stöd till kommunala bostadsbolag på svaga bostadsmarknader införs för rekonstruktion av företagen och därmed en bättre soliditet, allt i syfte att motverka framtida hyreshöjningar och få ned boendekostnadernas andel av disponibel inkomst. Stöd till de kommunala bostadsbolagen De kommunala bostadsbolagen är en grundbult i den sociala bostadspolitiken, vars portalparagraf är allas rätt till en god bostad till en rimlig kostnad. Genom en allians mellan stat och kommun, där kommunerna planerat och byggt och där staten bidragit med att skapa goda förutsättningar för byggandet, har en i jämförelse med övriga länder mycket god boendestandard. I takt med att staten reducerar sitt ansvar ökar boendekostnaderna och alltfler hushåll tvingas byta till mindre bostäder och efterfrågan sjunker. Skattereformen bidrog till att höja boendekostnaderna. De ligger på av disponibel inkomst. Arbetslösheten har naturligtvis sin betydelse för detta, liksom den budgetsanering av statens finanser som pågår. Bostadsmarknaden blir tudelad, med tomma lägenheter på svaga arbetsmarknader och en svag men dock synlig efterfrågan i storstadsområden och på vissa högskoleorter. Detta gör att kommunala bostadsföretag som finns inom svaga arbetsmarknader har en svår position. Ofta sammanfaller detta med att kommunen som ägare till bostadsbolaget har svårt att uppfylla kravet på ägartillskott av kapital när resultatet av verksamheten visar på ett underskott. Dessa bostadsföretag finns i ca 70 kommuner med en sammanlagd befolkning på 1 miljon invånare. De har tillsammans ca 85 000 lägenheter, vilket motsvarar av det totala beståndet hos de kommunala bostadsföretagen, av marknadsandelen och av vakansgraden 19941996. Det är framför allt befolkningsmässigt små kommuner i norra och i inland som har svaga bostadsmarknader. Hyresgästerna hos dessa kommunala bostadsföretag får sina inkomster till stor del från socialförsäkringar, direkta transfereringar och från anställning i stat och kommun. har mycket hänt som påverkar dessa förhållanden och antalet tomma lägenheter har ökat kraftigt. Hyresgäströrelsen har gått ut med ett nollbud års hyresförhandlingar, vilket verkar rimligt med tanke på de höga boendekostnaderna. Eftersom de kommunala bostadsföretagen är hyresledande menar att regeringen aktivt ska verka för att detta mål ska kunna realiseras. Vi vill därför anslå 1999 och som ett rekonstruktionsstöd för att skapa bättre soliditet i dessa utsatta bostadsföretags bokslut. ska på samma villkor som bostadsrättsföreningar och privata bostadsföretag kunna bli föremål för rekonstruktion. anslår regeringen för att täcka förluster när det gäller bostadsrättsföreningar och privata bostadsföretag. Detta bör även gälla kommunala bostadsföretag. Finansieringen av rekonstruktionsstödet sker genom en tillfällig inleverans. föreslår att beslutar att det statliga fastighetsbolaget levererar in till staten , samt ytterligare . I inledningen under punkt 3.2 skriver regeringen om att man i vårpropositionen föreslog en engångsvis indragning av på räntebidragen. Detta återkommer i budgetmotionen utan närmare precisering av på vilket sätt det ska ske. Det enda som nämns är en sänkning av RBF-stödet, vilket ska inbringa ca . Konsekvenserna av detta beskrivs dock mycket knapphändigt. Att på detta bristfälliga sätt förelägga beslutsunderlag är under all kritik och bör ges regeringen till känna. Kostnaderna för räntebidragen sjunker drastiskt, dels som en följd av sjunkande räntenivåer, men mest på grund av det låga byggandet. En känslighetsanalys som gjorts visar att om subventionsräntan höjs ökar inte kostnaderna för räntebidragen med mer än . nya antaganden om byggvolymen är betydlig lägre än och tyvärr är byggentreprenörernas bedömning ännu lägre. Byggforskningen är viktig med tanke på omställningen till det ekologiskt hållbara byggandet och boendet. Här vill regeringen spara . avsätter man till projekt för ekologisk omställning, vilka borde leda till en mängd tillfällen till forskning i samband med reella projekt. accepterar dock besparingen för tillfället. Vi avvaktar den utredning om statens roll i byggforskningen som aviseras i budgetmotionen. Bostadsbidragen ökade från till . Den största anledningen till detta är att bostadsbidragen skulle kompensera de resurssvaga hushållen för effekterna av skattereformen. har bidragsreglerna förändrats i flera steg, så att utgifterna minskar till 1998. Besparingarna är ett led i saneringen av statsfinanserna. När nu läget förbättras föreslår regeringen att den s.k. värnskatten tas bort eller i alla fall tas ut i betydligt högre inkomstlägen, medan bostadsbidragen även fortsättningsvis minskar sin andel av de totala kostnaderna. Höjda bostadsbidrag var ett villkor i samband med skattereformens genomförande. När regeringen nu tar bort värnskatten borde naturligtvis en höjning av bostadsbidragen genomföras. Efter mycket stark kritik kom regeringen i vårpropositionen med förslag som skulle lindra effekterna av de kraftiga besparingar som genomförts på bostadsbidragen. Förändringarna var helt otillräckliga och de har inte heller i budgetmotionen ändrats till det bättre. Besparingarna ledde till att ca 40 000 hushåll förlorade mer än , ja ända . Många fick överväga att överge hus och hem. föreslog en takregel där ingen skulle förlora mer än på de nya reglerna . Regeringen skulle sedan komma med förslag till regelförändringar efter en noggrann konsekvensanalys av de nu gällande reglerna. Regeringen tar nu bort den införda förbättringen i bostadsbidraget: den särskilda del som läggs till för det fjärde och det femte barnet. Man motiverar detta med att flerbarnstillägget i barnbidraget återinförs. stöder återställaren när det gäller flerbarnstilläggen, men ser ingen anledning att för den skull ta bort det införda särskilda stödet för det fjärde och femte barnet i bostadsbidraget. Tvärtom bör det i fortsättningen gälla alla barnfamiljer med fyra eller fem barn. Budgetsaneringen har drabbat barnfamiljerna särskilt hårt. Ensamstående med barn och gifta/sammanboende med flera barn har drabbats värst. Den föreslagna barnbidragshöjningen lindrar naturligtvis effekterna något, men otillräckligt. föreslår ett antal förändringar av det nya regelsystemet för bostadsbidragen i avsikt att komma till rätta med en del problem som de nya reglerna ställer till, men också för att höja bidragsnivåerna generellt. Vi föreslår att den särskilda barndelen i bostadsbidraget ska fortsätta att gälla för det fjärde och femte barnet. Dessutom bör den del som grundas på bostadskostnad och inkomst utökas med två skalsteg för det fjärde barnet och det femte barnet. Det underlättar stora barnfamiljers möjligheter att efterfråga en tillräckligt rymlig bostad utifrån dagens normer om trångboddhet och är ett led i en social bostadspolitik. Regeln för inkomstfördelningen på båda vuxna när det gäller möjligheten till ett oreducerat bostadsbidrag drabbar hushåll där den ene studerar hårt. Endast bidragsdelen av studiemedlen blir bidragsgrundande, vilket gör att den studerande inte kan tillgodogöra sig sin del av den bidragsgrundande beräkningen för det totala bostadsbidraget. Detta är orimligt i tider när regering och riksdag gör stora satsningar på studier för vuxna och förväntar sig att de ska satsa på detta. Arbete och studier betraktas olika i bidragshänseende. föreslår därför att hushåll, där den ene studerar och saknar annan inkomst än studiebidraget blir bidragsberättigade på samma villkor som ensamstående med barn. Studerande utan barn har ingen rätt till bostadsbidrag. Detta är orimligt, eftersom levnadsförhållandena inte är beroende av ålder utan av den enskildes situation. Regeringen talar om ett livslångt lärande och satsar på utbildning för vuxna i olika former. Studerande ska naturligtvis jämställas. Rätten att studera, rätten till studiebidrag och rätten till ett boende ska inte åldersbegränsas mer än genom de villkor som gäller för studier. föreslår därför att bostadsbidraget för ungdomar även ska gälla studerande med rätt till studiemedel. Ungdomars ekonomiska situation har kraftigt försämrats . Arbetslöshet och fler som studerar gör att fler tvingas bo hemma längre. I åldersgruppen bor så många som fortfarande kvar hos föräldrarna. Är man minskar andelen markant: till . Av de ungdomar som bor hemma hos föräldrarna skulle flytta hemifrån om de hade råd. Det innebär att ca 120 000 ungdomar vill flytta hemifrån. Av dem som finns i åldersgruppen är det som har eget boende. Två tredjedelar av ungdomarna med eget boende bor i hyresrätt, en femtedel i bostadsrätt och en tiondel, främst ungdomar i den äldsta åldersgruppen, äger sin bostad. Ungdomar bor vanligen i 12 rum och kök. Den genomsnittliga hyreskostnaden varierar mellan ca och . Ungdomar är ofta hänvisade till nyproduktionen där hyresnivåerna är betydligt högre. uppger att de klarar boendekostnaderna bra, medan resten får hjälp via föräldrar, bostadsbidrag eller socialbidrag. Bostadsbidraget är ett viktigt komplement för att klara boendekostnaderna. Bostadsbidraget för ungdomar har en konstruktion som är mest lämpad för studerande. En översyn av bidraget är nödvändig om det ska ha den effekt som det borde ha, nämligen som ett stöd för att komma upp i en rimlig levnadsnivå utan att man ska behöva komplettera med en ansökan om socialbidrag. Då krävs även ett tillskott av nya medel. Regeringen bör komma med förslag på nya regler som kan gälla . Anslagen för bostadsbidragen tar inte hänsyn till kommande löne- och hyresutveckling, vilket gör att värdet av bostadsbidragen urholkas. Det är ytterligare en anledning till att anslaget för bostadsbidragen måste uppjusteras. tillför bostadsbidragen för att täcka ovanstående regelförändringar. D 1 Förvaltningskostnader för Den nya lantmäteriorganisationen trädde i kraft , då bildades genom en sammanslagning av och . Detta har inneburit att ca 145 anställda har rationaliserats bort . Enligt regeringen ligger trots detta beslutet om att spara budget fast. Dessutom visar en utgiftsprognos på ett överskridande med ca . Detta innebär kraftiga personalreduceringar samt med ca 750 personer 1998. Hur detta ska gå till och vilka konsekvenser det får för verksamheten beskriver inte regeringen i budgetpropositionen, vilket är anmärkningsvärt och bör ges regeringen till känna. Denna rationalisering är av betydligt större omfattning än t.ex. sammanslagningen av Skånelänet eller . Besparingskraven på dessa sammanslagningar halverades när det gäller och sedan beträffande Skånelänet. Att lindra sparkraven eller fördela dem bör vara en möjlighet även för för att man inte ska tvingas fatta förhastade beslut som kan påverka verksamheten negativt. E 1 Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet välkomnar ett stöd för ekologisk hållbarhet, men har flera kritiska synpunkter på hur stödet fördelas och används. medverkade till de första som anslogs i 1994/budget till en ekologiskt hållbar utveckling. Därefter har regeringen skapat den så kallade kretsloppsmiljarden: under , som en fortsättning och vidareutveckling av den ursprungliga idén. anslår regeringen 5,4 miljarder under i ett program för ekologisk omställning, 1998, 1999 och . Medel motsvarande vardera för åren 1999 och kan reserveras budget. Att gå från till som mest för pilotprojekt för ekologiskt hållbar omställning är märkligt. Den ekologiska omställningen kräver ett mer långsiktigt tänkande och en kontinuerlig utvärdering av de projekt som genomförs. Så är inte ens fallet med redan genomförda projekt. Dessutom tar regeringen medel från andra anslag, t.ex. från marksanering av förorenad mark utgiftsområde 20 och flyttar till anslaget för ekologisk omställning. Anslaget för allergisanering av skolor, daghem och bostäder som fanns i 1995/budget avbröts och anslaget för inköp av skog inom utgiftsområde 20 för att bevara den biologiska mångfalden utökas inte i den omfattning som behövs för att säkerställa behoven . vänder sig mot att en ny organisation tillskapas för att hantera det nya stödet, när det redan finns en organisation för den s.k. kretsloppsmiljarden. Regeringen går dessutom ifrån det gängse arbetssättet när det gäller hanteringen av stöd: att låta stöden skötas av berörda verk och myndigheter som , och länsstyrelserna. Man tar inte till vara den kompetens som finns utan bygger upp nya inom . Det är möjligt att nya styrformer bör prövas, men då måste det ske i mindre skala anslagsmässigt, med successiva höjningar om det visar sig vara ett framgångsrikt sätt att gå till väga. Kommunerna ska söka stöden direkt hos regeringen, och de bästa projektidéerna premieras i form av investeringsstöd med högst av den totala kostnaden. Inom ramen för detta kan kommunerna själva avgöra hur stort stödet ska vara för den enskilda insatsen i projektet. Kommunen ska kunna fördela medel till sig själva, enskilda personer och privatföretag. Det kan leda till en snedvridning av konkurrensen, eftersom vissa företag kan få bidrag men andra inte. Dessutom krävs en ändring av lagen, eftersom en kommun inte tillåts ge enskilda kommuninvånare eller företag särskilda förmåner. För att få kraftfulla insatser kommer urvalet av kommuner som får projektstödet att vara litet. Risken är att kommunens intresse och förmåga att framställa en projektansökan blir viktigare än miljöhänsynen. En annan risk är att regeringen använder detta i politiskt syfte för att i vissa delar av landet stärka sina egna positioner. Oklarheter råder om hur bidragen får användas i förhållande till andra bidrag: kretsloppsmiljarden, energibidragen, EU-fonder m.m. Att vända sig direkt till kommunerna kan också ha sina fördelar: man tar till vara lokal kompetens och uppmuntrar lokala initiativ. Det som kan väntas vara svårt är att få fram kvalificerade projekt för (egentligen betydligt mer eftersom regeringen har för avsikt att reservera medel, för vartdera och 2000). Förhandsansökningar ska vara inlämnade före , vilket gör möjligheten att få fram kvalificerade projekt ännu osäkrare. Eftersom det finns stora behov inom redan kända områden vill omfördela medel från fonden för ekologisk omställning till andra viktiga områden. Vi vill införa miljörådgivare i alla kommuner och ge stöd till detta på samma sätt som i den behandlade energipropositionen. För detta avsätter vi . Vidare flyttas till anslaget för miljösanering, detta för att fortsätta med den ekologiska omställning som redan sker på dessa områden och i beprövade former. Miljörådgivare i kommunerna behövs för att utveckla det påbörjade Agenda 21-arbetet. Regeringen har tagit bort anslaget för Agenda 21-arbetet och förutsätter att det fortsätter helt utan stöd. Många kommuner har dessutom inte resurser att framställa de projektansökningar som krävs för att kunna få del av fonden för ekologisk omställning, ej heller möjlighet att täcka de resterande kostnaderna för projekten. Staten bidrar med högst av de totala kostnaderna. E 2 Ombyggnationsstöd till ekologiskt byggande Att förändra boendemiljöerna är en central fråga i omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle. Därför vill garantera en del av anslaget till fonden som ett investeringsstöd för ombyggnation i ekologiskt hållbar riktning. Vi omfördelar därför från fonden till ett ombyggnadsstöd till ekologiskt byggande. Det ska ställas miljökrav på hur medlen ska användas och de ska utgå av godkänd kostnad, dock högst per lägenhet. När det gäller skolor och daghem bör stödet utgå av godkänd kostnad. Investeringsstödet ska kunna utgå till en rad åtgärder i syfte att medverka till en utveckling mot ekologiskt hållbara boendemiljöer. Det kan gälla allergisanering, utbyte av miljöfarliga byggmaterial eller ej återvinningsbara material, energieffektivisering, åtgärder på va-sidan för omhändertagande av dagvatten, gråvatten och förberedelser för ett miljövänligt omhändertagande av fekalier och urin, liksom åtgärder som gör källsortering och kompostering lättillgängliga och hanterbara. Stödet bör hanteras av den myndighet som har kompetensen på området, nämligen , och gälla alla bostäder, inte bara i särskilt utvalda kommuner. Det får ankomma på att utarbeta regler för det nya stödet. Reglerna och stödet bör gälla från . Stödet bör också kunna kombineras med de stöd som beslutats när det gäller omställningen av våra energisystem. E 3 Stöd till solvärmeanläggningar beklagar att anslaget för stöd till solvärmeanläggningar upphörde och inför därför stödet på nytt. Tekniken är under utveckling, Den bidrar till minskade koldioxidutsläpp och med komplement av ackumulatortank bidrar den till minskad energianvändning och sänker effektbehovet av hög belastning på elnätet. E 4 Stöd till tillgänglighetsskapande åtgärder Regeringen intar en avvaktande hållning när det gäller problemet med tillgängligheten i byggd miljö för människor med funktionshinder. har utrett frågan och konstaterat att när det gäller arbetskostnaderna för att åtgärda problemen, så är de ur samhällsekonomisk synpunkt minimala, eftersom arbetslösheten bland byggnadsarbetare är så hög. vill åtgärda problemen redan nu och inför därför ett stimulansbidrag för att åtgärda enkla hinder för tillgänglighet. Det kan gälla t.ex. avfasning av trottoarkanter vid övergångsställen, att synliggöra entréer, gångstråk m.m. Detta är naturligtvis ingen lösning på hela problematiken, men ett sätt att få fart på verksamheten. Naturligtvis bör regeringen återkomma i frågan och införa den lagstiftning som föreslogs i den lagrådsremiss som sedermera drogs tillbaka. Lagrådsremissen föreslog att enkla åtgärder för att undanröja hinder för personer med funktionshinder skulle vara undanröjda . Kravet blir ännu mera påtagligt eftersom regeringen föreslår att kollektivtrafiken ska handikappanpassas. Detta bör naturligtvis samordnas med åtgärder som gör det möjligt att som funktionshindrad ta sig till och från den kollektivtrafik som man ska kunna utnyttja. E 5 Investeringsstöd till nyproduktion vill införa ett nybyggnadsstöd för att komma i gång med bostadsproduktion på åtminstone de nivåer som regeringen i sina prognoser förutsätter. Behovet och efterfrågan finns främst i storstadsregionerna och på vissa högskoleorter. Vi vill införa ett 10-procentigt investeringsstöd, dock högst per lägenhet, för att stimulera ett ökat byggande. Vi vill rikta stödet till flerbostadshusområdet och villkora någon form av hyrestak som krav för bidraget. Vi förutsätter också att det som byggs kommer att ha högsta möjliga miljökrav i enlighet med lagstiftningen och utifrån den nya kunskap som senare års byggnation gett. Den låga nivå vi har när det gäller byggandet kan leda till att viktig kompetens och kunnande inom byggbranschen försvinner. Nybyggnationen kommer naturligtvis att ske där arbetsmarknaderna växer till, men den skapar ändå arbetstillfällen i hela landet i kringliggande branscher. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggsatsningar , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilt stöd till kommunala bostadsföretag på svaga bostadsmarknader, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bristande beslutsunderlag under anslag A 2, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den s.k. värnskatten kontra bostadsbidragen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade regler i bostadsbidragen under anslag A 10, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om besparingskraven på verksamhet under anslag D 1, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödet till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet under anslaget E 1, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödet för ombyggnation under anslaget E 2, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödet till solvärmeanläggningar under anslaget E 3, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödet till tillgänglighetsskapande åtgärder under anslag E 4,