mot · GL02So241 · 1997-10-06 00:00:00 — 2.1 Folkhälsoarbetet inför nästa sekel 2.2 Mål och riktlinjer för folkhälsoarbetet 2.2.1 Utjämna sociala skillnader 2.2.2 Utjämna regionala skillnader 2.2.3 Utjämna skillnader mellan könen 2.2.4 Utveckla den sociala gemenskapen 3 Positiva och negativa tendenser 4 Social miljö, inre miljö 4.2 Att inte vara behövd 7 Många faktorer styr folkhälsan 7.1 Från arbetslivet till livet 9.3 Kommunernas och landstingens ansvar Medellivslängden i är en av den högsta i världen och har ökat även . Människors vilja att påverka sin hälsa och kunskapen om det personliga levnadssättets betydelse har starkt bidragit till detta. Hälsan och rörelseförmågan har förbättrats för flertalet svenskar. Den medicinska utvecklingen har gjort att dödligheten i hjärt- och kärlsjukdomar minskat kraftigt. Det finns många positiva tendenser för hälsan i stort. Men hälsan är ojämnt fördelad. Det skiljer mellan kommunen med högst och den med lägst medellivslängd. Familj, anhöriga och vänner har stor betydelse för hälsan. Det sociala stödet påverkar levnadsvanor som rökning, alkoholkonsumtion samt kost- och motionsvanor. Antalet människor som lever under total social isolering har minskat . Man håller mer kontakt med släktingar . Det är en väldigt liten andel människor som antas leva helt socialt isolerade men det är inte samma sak som brister i det sociala nätverket. När livet är koncentrerat kring arbetet kan det innebära att hela det sociala nätverket rämnar vid arbetslöshet och det har många människor råkat ut för . Samhället är starkt centraliserat och det måste förändras. 1900-talets sociala ingenjörskonst har inte varit inriktad på att upptäcka funktioner som ger förutsättningar för social gemenskap, utan den har till stor del ägnats åt det socioekonomiska synsättet. Vi vill vända perspektivet och utgå från människan och den nära omgivningen. Ett decentraliserat samhälle har bättre förutsättningar att ge människor inflytande och en överblickbar närmiljö som har stor betydelse för hälsans utveckling. Människors möjlighet att ha makt över vardagen är en av de grundläggande förutsättningarna för ett lyckat folkhälsoarbete. Mekanismer och funktioner i det lokala samhället kan fungera som drivkrafter i folkhälsoarbetet. I samhällen med väl utvecklade sociala nätverk mår människor bättre. Ensamhet, osäkerhet och utanförskap skapar dåliga miljöer som gör att människors hälsa, både fysiskt och psykiskt, påverkas. Ofta är det enkla mekanismer eller träffpunkter som gör att människor känner ökad trivsel och därmed mår bättre. Detta synsätt löper tvärs igenom socioekonomiska, regionala och könsmässiga skillnader och utgår från mikroperspektivet. En betydande del av folkhälsoarbetet har grundat sig på att utjämna ekonomiska skillnader vilket har varit korrekt. är situationen annorlunda. Forskningen utgår ofta från det socioekonomiska perspektivet, trots att förklaringarna kan vara mer komplicerade. Skillnaden i hälsa är inte så enkel som att bara konstatera att det skiljer mellan olika socioekonomiska grupper. Det finns andra betydande skillnader. anser att det i bör initieras ett omfattande forskningsprogram om den sociala gemenskapens betydelse för folkhälsan. Det behövs ny kunskap om social integration och vilka mekanismer som påverkar människors livsvillkor och levnadssätt. Forskningsprogrammet bör utgå från mikroperspektivet, familjen, de sociala nätverken och den yttre närmiljöns betydelse för människors hälsa. Arbetslivsfondens projekt var ofta arbetsmiljörelaterade och forskningen som låg bakom var tvärsektoriell. Forskningsprogrammet bör omfatta idéhistoriker, sociologer, medicinare, antropologer m.m. för att ge den tvärsektoriella kunskap som efterfrågas. Det är några av de åtgärder vi föreslår i denna motion. lade 1962 en motion om den svenska socialpolitikens inriktning till . Den undertecknades av partiordförande m.fl. och inleds på följande sätt: Strävan efter god trygghet har varit en av de starkaste drivkrafterna bakom de många sociala reformerna i svensk politik under det senaste halvseklet. Som ett resultat av dessa reformer, vilka nu utbyggts och med sina skyddsverkningar berör hela vårt folk, är vi garanterade ett i stort sett acceptabelt ekonomiskt grundskydd och stöd vid olika perioder av ökat hjälpbehov i vårt liv, från nyföddhetsperioden in i ålderdomen. Den trygghet som åsyftas har emellertid övervägande varit den ekonomiska. har det emellertid stått klart att behovet av trygghet och trivsel i tillvaron inte enbart eller ens huvudsakligen är ett ekonomiskt problem. Det är allmänt omvittnat att ett mycket stort antal människor i dagens samhälle saknar trygghet och trivsel, trots att deras ekonomiska villkor är fullt tillfredsställande. Vi vet sålunda att företeelser som alkoholmissbruk, kriminalitet, skilsmässor och självmord, som alla förekommer i relativt stort och ständigt stigande antal, till stor del är uttryck för sådan bristande trygghet och trivsel. Vi vet även att i runt tal var tredje kvinna och var fjärde man i de arbetsföra åldrarna lider av psykisk ömtålighet, som vid t.o.m. relativt måttliga belastningar ger anledning till nervösa besvär med eller utan ledsagande sjukdomssymtom. Det har beräknats att åtminstone var tredje patient, som söker läkare, lider av sådana sjukdomar. Det kan uppskattas att ca en tredjedel av all sjukfrånvaro, f.n. 60 miljoner sjukdagar , orsakas av dessa stressjukdomar. Bakom allt detta ligger ett stort mått av mänskligt lidande och miljardförluster för samhället. Det står klart att det här rör sig om nationalekonomiska problem och folkhälsoproblem av allra största betydelse, problem som med sina verkningar berör alla åldrar, yrkesgrupper och samhällsklasser. Trots detta har hela problemkomplexet ägnats ett sporadiskt och splittrat intresse, utan försök till med varandra samordnade profylaktiska och kurativa åtgärder som griper över hela det socialpolitiska verksamhetsfältet. Sammanfattningsvis kan sägas, att vad som behövs är en systematisk anpassning av samhället till individen, till hans biologiskt rotade psykiska och kroppsliga förmåga och behov, inte bara ständiga krav på individen att anpassa sig till ett alltmer komplicerat och på stressfaktorer allt rikare samhälle. Det räcker inte här med enstaka, tillfälliga punktåtgärder på det ena eller andra av de socialpolitiska gebiten. Här krävs ett stort upplagt socialpolitiskt handlingsprogram med syfte att skapa trygghet och trivsel på det psykiska planet som ett viktigt komplement till den ekonomiska trygghet, som redan tillförsäkrats oss. Med föreliggande motion vill ange riktlinjer för ett sådant program. Den rönte stor uppmärksamhet och skapade en livlig debatt. Den kritiserade samhällets ensidiga satsningar på ekonomiskt välbefinnande och att människors behov av trygghet och trivsel i hög grad förbisetts. Motionen grundade sig på ett helhetsperspektiv i sin syn på individen att människan är beroende av sin omgivning och att det är många samverkande faktorer som påverkar människans psykiska och fysiska välbefinnande. Trots att det är motionen skrevs, går det att instämma i den grundläggande kritiken av samhällsbygget. Människans behov och välbefinnande glöms bort i ett alltför materialiserat och sektoriserat samhälle, där varje sektor ser till sitt eget bästa medan den samlade synen på individens möjligheter, ansvar och välmåga glöms bort. 2.1 Folkhälsoarbetet inför nästa sekel Regeringen har tillsatt en kommitté vars uppdrag är att utarbeta förslag till nationella mål för hälsoutvecklingen. Målen skall vara vägledande för samhällets insatser för att främja folkhälsan, förebygga ohälsa, minska hälsorisker samt förhindra förtida och undvikbar funktionsnedsättning, sjuklighet och död. (Dir.1995:158.) Kunskapen om att människans påverkan på miljön kan ödelägga de ekologiska systemen genomsyrar i allt högre grad de politiska beslut som fattas. har varit mycket pådrivande i detta arbete som ses som självklart. Det behövs hållbar utveckling även i ett hälsopolitiskt perspektiv. Samhällsutvecklingen bör gå i riktningen mot att människor ges möjlighet att leva ett hälsosamt liv och att de politiska beslut som fattas ska grundas på principen om hållbar hälsoutveckling. En hållbar hälsoutveckling bör också inkludera ett hälsojusterat BNP-mått. Ekonomisk tillväxt behöver inte betyda ett mått på social utveckling, speciellt om stora grupper av befolkningen inte får del av de växande resurserna. Nationalräkenskaperna bör därför inkludera positiva respektive negativa effekter på folkhälsan på samma sätt som man söker inkludera miljöeffekterna i en grön BNP. Det måste finnas en rimlig avvägning mellan det som anses folkhälsopolitiskt motiverat och människans önskan. Därför är det också så viktigt att folkhälsoarbetet utgår från den enskilde individen och dennes vilja. Folkhälsoarbetet måste grundas på att öka människors delaktighet, och en betydande del av den ojämlika hälsan grundar sig på människors olika möjlighet till inflytande över sitt eget liv. utgångspunkt för folkhälsoarbetet är, som uttryckts ovan, att det ska genomsyra allt samhällsarbete. Kommittén bör få i uppdrag att presentera en strategi kring hållbar utveckling i ett hälsoperspektiv och presentera hur sektorsgränser ska brytas och hur befintliga beslutssystem kan förändras. Detta bör ges regeringen till känna. 2.2 Mål och riktlinjer för folkhälsoarbetet anser att ett målmedvetet folkhälsoarbete måste innebära att grundläggande strukturer i samhället förändras. Människors lika rätt och värde ska vara utgångspunkten. Samhället är starkt centraliserat och det måste förändras. 1900-talets sociala ingenjörskonst har inte varit inriktad på att upptäcka funktioner som ger förutsättningar för social gemenskap, utan den har till stor del ägnats åt det socioekonomiska synsättet. Vi vill vända perspektivet och utgå från människan och den nära omgivningen. Ett decentraliserat samhälle har bättre förutsättningar att ge människor inflytande och en överblickbar närmiljö som har stor betydelse för hälsans utveckling. Människors möjlighet att ha makt över vardagen är en av de grundläggande förutsättningarna för ett lyckat folkhälsoarbete. Mekanismer och funktioner i det lokala samhället kan fungera som drivkrafter i folkhälsoarbetet. Enkla metoder för att skapa trivsel i närmiljön måste utvecklas. Människor söker livskvalitet som inte grundar sig på ekonomisk lycka utan snarare på välbefinnande. Om människor har makt över sitt eget liv och ser möjlighet till förändringar är risken för ohälsa mindre. Individen har ett ansvar för sin egen livsstil och sina levnadsvanor. Folkhälsoarbetet ska genomsyra allt samhällsarbete på samma sätt som miljöarbetet gör . Det handlar om att förändra strukturer, om att ge människor makten och en målmedveten strategi från samhällets sida. Alla människor, institutioner och organisationer måste vara en del av detta arbete. Miljöarbetet är en självklar del i allt samhällsarbete. I nästa sekel ska folkhälsoarbetet ha samma självklara roll. 2.2.1 Utjämna sociala skillnader Folkhälsoarbetet ska inriktas på att minska de sociala skillnaderna. Levnadsvanorna är ofta starkt sammanknippade med ekonomiska villkor, utbildning, sociala nätverk och medverkan i samhället. Skillnaden i hälsoutveckling hos olika grupper är mycket tydlig beroende på övriga levnadsbetingelser. Folkhälsoarbetet måste utgå från att minska dessa skillnader. I direktiven till Nationella hälsomål pekar regeringen ut skillnaden mellan olika etniska grupper. anser att detta i hög grad kan förklaras med sociala skillnader. Därför anser vi att detta bör ingå som en naturlig del under detta mål. 2.2.2 Utjämna regionala skillnader Folkhälsoarbetet ska inriktas på att minska de regionala skillnaderna. I de senare årens folkhälsorapporter framkommer allt tydligare att det finns stora regionala skillnader, mellan olika landsdelar och inom län och städer, i befolkningens hälsotillstånd. Ofta sammanfaller dessa med de socioekonomiska skillnaderna men allt kan inte förklaras med detta faktum. Det finns levnadsvanor som inte kan förklaras med sociala klasskillnader, exempelvis matvanor, klimatskillnader och sociala nätverk. 2.2.3 Utjämna skillnader mellan könen Folkhälsoarbetet ska inriktas på att minska skillnaden i hälsa mellan kvinnor och män. Det märks skillnader i hälsa mellan kvinnor och män och problemen är olika. Därför krävs riktade insatser för att förbättra hälsoutvecklingen och ökade insatser behöver göras för att uppmärksamma kvinnors ogynnsamma hälsoutveckling. Skillnaderna i ohälsans fördelning har ofta grundat sig på klasskillnader. Därmed har kvinnoperspektivet glömts bort. Analyser av och forskning kring hälsoutvecklingen har ofta begränsats till specifika kvinnosjukdomar och psykiska problem. Folkhälsoarbetet måste vidgas för att belysa kvinnors situation ur andra perspektiv. 2.2.4 Utveckla den sociala gemenskapen Folkhälsoarbetet ska inriktas på att utveckla mekanismer för social gemenskap och integrering av funktioner i lokalsamhället. I samhällen med väl utvecklade sociala nätverk mår människor bättre. Ensamhet, osäkerhet och utanförskap skapar dåliga miljöer som gör att människors hälsa, både fysiskt och psykiskt, påverkas. Ofta är det enkla mekanismer eller träffpunkter som gör att människor känner ökad trivsel och därmed mår bättre. Detta synsätt löper tvärs igenom socioekonomiska, regionala och könsmässiga skillnader och utgår från mikroperspektivet. Vad vi här anfört om det framtida folkhälsoarbetet bör ges regeringen till känna. 3 Positiva och negativa tendenser Medellivslängden i är en av den högsta i världen och den har ökat med för män och för kvinnor . ökade medellivslängden för kvinnor kraftigt. har ökningen varit större för män än för kvinnor. Män lever och kvinnor . Människors vilja att påverka sin hälsa och kunskapen om att det personliga levnadssättet har betydelse för hälsan har starkt bidragit till att medellivslängden ökat. Hälsan och rörelseförmågan har förbättrats för flertalet svenskar. Den medicinska utvecklingen har gjort att dödligheten i hjärt- och kärlsjukdomar kraftigt minskat. Levnadsvillkor och levnadsvanor har förbättrats. Till exempel har minskade rökvanor gjort att människor lever . Förändrade alkoholvanor har också bidragit till att öka medellivslängden. Det finns många positiva tendenser för hälsan i stort. Svenska barn tillhör de friskaste i världen och spädbarnsdödligheten är mycket låg, troligen den lägsta i världen. Spädbarnsdödligheten (döda under första levnadsåret) uppgick till ca 40 per 1 000 levande födda, och ligger nu under 4 per 1 000 födda barn. Utvecklingen beror säkert på flera samverkande faktorer: bättre hygien, vaccinationer samt mödravårdens övervakande och förebyggande funktioner. Även har spädbarnsdödligheten reducerats. T.ex. har informationen om förebyggande insatser mot plötslig spädbarnsdöd gjort att antalet fall minskat från 146 till 41 . Det finns dock oroande tendenser i barn- och ungdomsgruppen. Den psykiska hälsan och levnadsvanorna har försämrats hos vissa barn. Ungdomars svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden riskerar att skapa frustration och utanförskap. är ett relativt homogent land. Ändå märks skillnaderna i livslängd och hälsotillstånd tydligt mellan olika delar av landet. Spännvidden ifråga om livslängd mellan länen är till exempel för män mellan med och med - och för kvinnor mellan med och med (genomsnitt 199296). sammanfattar i sin Folkhälsorapport att det märks en ogynnsam hälsoutveckling för män i norra glesbygden och för fler invandrargrupper. var hälsoutvecklingen bättre för män än för kvinnor och bättre för tjänstemän än för arbetare. Segregationen i samhället syns tydligt i både medellivslängd och i ohälsotal1. Städer är delade och skillnaden mellan olika kommuner mätt i medellivslängd är upp till . Det finns ett tydligt samband mellan ensamhet eller bristande social förankring och dålig hälsa. I de områden där nätverken är starka och det civila samhället är utvecklat lever människor längre och mår bättre . En ökande andel kvinnliga arbetare besväras av sjukdomar i rörelseorganen. De sociala skillnaderna i hälsa tenderar att öka bland kvinnor. De är större bland män, även om det inte förändrats så mycket . En oroande utveckling är att kvinnliga arbetare röker i större utsträckning och motionerar mindre än såväl tjänstemän av båda könen som manliga arbetare. I stort sett utvecklas svenskarnas hälsa väl men det finns tydliga orosmoln som är kända . Dessa riskerar att bli ännu tydligare om inte samhällets struktur förändras. Människor som lever under svåra ekonomiska förhållanden och har få sociala kontakter har som tidigare sämre hälsa. Familjen och den lokala gemenskapen är av stor betydelse för hälsan. Människor behöver gemenskap, kärlek och social förankring för att må bra både till kropp och själ. Ensamhet och utanförskap är ett av vår tids största hot mot hälsan. 4 Social miljö, inre miljö Människors hälsa påverkas av den nära miljön förekomsten av sociala nätverk och socialt stöd, av livsstil och levnadsvanor. Men hälsan påverkas också av yttre faktorer som utbildning, boende, hälso- och sjukvård m.m. I de flesta fall är det politiska beslut och deras konsekvenser som påverkar människors hälsa. I detta avsnitt vill vi fokusera på några av de sociala faktorerna som påverkar människors hälsa. Familj, anhöriga och vänner har stor betydelse för hälsan. Det sociala stödet påverkar levnadsvanor som rökning, alkoholkonsumtion samt kost- och motionsvanor. Människor som lever under total social isolering har minskat . Man håller mer kontakt med släktingar . Det är en väldigt liten andel människor som antas leva helt socialt isolerade men det är inte samma sak som brister i det sociala nätverket. När livet är koncentrerat kring arbetet kan det innebära att hela det sociala nätverket rämnar vid arbetslöshet och det har många människor råkat ut för . Familjen och den närmaste miljön är av mycket stor betydelse för människors hälsa. Bra sociala nätverk och en trygg omgivning gör att individen mår bättre. Ekonomiska problem, låg boendestandard, instabila familjeförhållanden och svårigheter att få kontakt med omgivningen ökar risken för problem med den psykiska och fysiska hälsan. Människor som slits från sina sociala nätverk och tvingas flytta kan riskera ökad ohälsa. Centraliseringen har skapat vanmakt hos många människor och vanmakt leder till ohälsa. Möjligheten att påverka sin egen livssituation är svårare i ett centraliserat samhälle. Människor som upplever att tillvaron går att överblicka och hänger ihop på ett meningsfullt sätt har en bättre förmåga att klara tillfälliga livskriser. Områden med ett ensidigt näringsliv och hög risk för arbetslöshet, där försörjningsmöjligheterna är begränsade, de sociala kontakterna färre och tillgången till utbildning är sämre, har i huvudsak en lägre medellivslängd än andra områden. Främst är det glesbygder som är berörda av dessa förhållanden och det gör att människors allmänna hälsotillstånd är sämre. Den grupp som har bäst hälsa och lägst förtida dödlighet, de högre tjänstemännen, finns framför allt i storstads- och större tätortsområden. Andra faktorer bakom hälsoskillnader mellan såväl regioner som samhällsklasser kan vara olikheter i kultur och tradition, t.ex. ifråga om matvanor, klimat m.m. I kommuner och landsting med hög andel sysselsatta, låg andel mottagare av bidrag och arbetslöshetsersättning eller förtidspension är medellivslängden genomsnittligt större än i andra kommuner och landsting. städer är segregerade. Drygt 700 0002 människor bor i utsatta (fattiga) bostadsområden med många sociala problem, hög arbetslöshet och dålig social service. Flera av dessa områden saknar en struktur som gör det möjligt att lära känna andra människor. Den yttre miljön snarare bromsar än främjar sociala kontakter och gemenskap. Människor som har få eller dåliga kontakter löper speciell risk att ytterligare isoleras i dessa områden. Miljön skapar inte heller förutsättningar för ett aktivt föreningsliv. Det kan vara enkla lösningar som ger förutsättningar för en bättre social miljö. Ett sådant exempel är den gemensamma tvättstugan i , en av miljonprogramsförorterna till . 4.2 Att inte vara behövd Socialt stöd är av stor betydelse för hälsan. Det finns ett klart samband mellan sköra sociala nätverk och ohälsa och för tidig död. Ungdomars svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden skapar frustration och känsla av utanförskap, vilket i sin tur påverkar hälsan. Var tredje ungdom född har uppburit socialbidrag fram till fyllda , enligt . Både flickor och pojkar har huvudvärk, ont i magen och känner sig nedstämda oftare än . förbättrades skolungdomars hälsorelaterade levnadsvanor, men därefter har andelen ungdomar som dricker mycket alkohol ökat liksom andelen som prövat narkotika. Det finns en risk att denna oroande utveckling när det gäller levnadsvanor förstärks av de sociala och ekonomiska svårigheter som möter dagens ungdomar. Många står utanför samhällets ekonomiska skyddsnät vilket också kan påverka den egna hälsan. Samhällsutvecklingen verkar inte ha givit de allvarliga konsekvenserna i befolkningens hälsa som många befarat. En förklaring är att många människor inte varit berörda eller påverkats så mycket av krisen. För dem som drabbats kan det dock ha lett till en negativ påverkan på hälsan eller i varje fall på levnadsvanor och andra riskfaktorer för ohälsa. Det är dock svårt att säga vilken betydelse som arbetslöshet har för den enskilda personen eftersom det ofta är en mängd faktorer som påverkar hälsan. Studier pekar på att arbetslöshet bidrar till att män ökar sin alkoholkonsumtion och unga kvinnor röker mer, sjukvårdsutnyttjande och läkemedelskonsumtionen ökar, i synnerhet bland äldre. Det psykiska välbefinnandet kan försämras, vilket påverkar hälsan. Arbetslöshet drabbar vissa grupper hårdare än andra och ofta är det samma grupper som har ett högre ohälsotal, t.ex. arbetare utan yrkesutbildning, män i glesbygd och invandrarkvinnor i fattiga förortsområden. Väl utbyggda offentliga trygghetssystem är ett sätt att minska riskerna för ohälsa i befolkningen. Bedömare menar att anledningen till att det ännu inte går att se några effekter av arbetslöshet i folkhälsan är att våra trygghetssystem är relativt väl utvecklade. Det finns anledning att påpeka att många ungdomar står utanför trygghetssystemen. Detta kan komma att få konsekvenser i folkhälsan. En annan viktig orsak till att arbetslösheten inte verkar ha fått de konsekvenser på folkhälsan som vi hyst farhågor för är att en stor andel av barnfamiljerna i har två inkomster. Drygt tre fjärdedelar av de svenska kvinnorna i åldern 16 förvärvsarbetar. Det är fler än i något annat land. Risken att ingen i familjen kan bidra till försörjningen är därför mindre än i andra länder. De ekonomiska konsekvenserna av arbetslöshet har därför sannolikt minskats. Ensamförsörjare som blir arbetslösa utgör däremot en riskgrupp för vilken samhällets stödinsatser är speciellt viktiga. I var arbetslösheten länge ungefär så hög som den är i . Där har gjorts en stor registerstudie av personer som varit långvarigt arbetslösa och deras barn (födda och 1973), som sammanfattas i . Den visar att hälso- och familjeproblem liksom självdestruktivt beteende är påtagligt överrepresenterade i dessa familjer. Barnens risk att uppleva en familjeupplösning eller att en förälder försökt begå eller begått självmord, var dubbelt så stor som bland deras jämnåriga. av de långvarigt arbetslösas barn hade varit med om att en eller båda föräldrarna utsatts för våld som ledde till sjukhusintagning, vilket är så vanligt som bland deras jämnåriga. De föräldrar som varit långvarigt arbetslösa hade väsentligt sämre hälsa än sysselsatta föräldrar; de hade dubbelt så ofta psykisk sjukdom och vårdades ofta för neuroser, magsår, olycksfallsskador och missbruksproblem.