ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Jo606 · 1997-10-06 00:00:00 — Härjningarna inom älgstammen av den s.k. Älvsborgssjukanfortsätter med oförminskad styrka. harinrapporterats och registrerats mer än 1 500 djur, som dött idenna sjukdom. - - har hitintills90 djur hittats döda eller så svårt skadade att de avlivats.Utöver identifierade och inrapporterade sjuka och döda djurvet man att ett stort mörkertal finns och man kan därför pågoda grunder anta att ytterligare ett avsevärt antal djurdrabbats av sjukdomen och avlidit. Inom de drabbadeområdena har älgstammen minskat högst påtagligt.Från enskilda jägare och från jägarorganisationerna har stora ansträng-ningar gjorts för att med hjälp av forskare klarlägga sjukdomens orsaker ochutbredning. har på frivillig bas lokala jägarsammanslutningar gjortegna iakttagelser och på länsjaktvårdskonsulentens uppmaning systematisktinsamlat organ från skjutna, tillsynes friska djur, för att dessa skall kunnaställas till forskarnas förfogande.Sjukdomen har sedan den första gången iakttogs ändrat karaktär. Diarré,hjärtmuskelförtvining och sårighet i svalg och mun har ersatts av urkalkningi skelettdelar. Vidare har det påträffats ett stort antal blinda djur, vuxna ochkalvar. Benskörheten, som tycks vara den förhärskande åkomman,drabbar även yngre djur och kalvar. Att älgar som drabbas av blindhet ocheller benbrott utsätts för långt lidande är en verklighet som är mycketpåtaglig.Forskningsinsatserna, som inledningsvis finansierades med medel insamla-de från frivilliga och från jägarorganisationer, har efter hand intensifierats.Trots förstärkning med statsunderstödda forskningsinsatser har någonlösning inte kunnat presenteras. Olika teorier har lanserats men någotdefinitivt genombrott har ännu inte skett. Forskning kring Älvsborgssjukan,likaväl som annan forskning, kräver för att nå framgång ekonomiskaresurser, uthållighet och kompetens. Framsteg har gjorts men regeringen har i1997 års budget signalerat att medelstilldelningen till detta område upphörfrån och med nästkommande år. Fullföljs detta förslag innebär det mednödvändighet att vitala delar av forskningen måste avbrytas utan att definitivklarhet om sjukdomens orsaker föreligger.Älvsborgssjukans härjningar har under registrerats inom ettganska begränsat geografiskt område, huvudsakligen beläget inom södraViskadalen i . Sedermera har döda och skadade djur påträffatsallt längre från dessa trakter. Om inte sjukdomens härjningar kan begränsasoch övervinnas, kan hela den svenska älgstammen vara hotad. Attregeringen mot denna bakgrund sänder signalen att medel fortsättningsvisinte står till älgforskningens förfogande anser vi vara oklokt och felaktigt.För att begränsa och slutligen helt eliminera Älvsborgssjukans härjningarkrävs att forskningsinsatserna ökar. Regeringen bör därför ge i uppdrag att inom befintlig anslagsram uttala sin vilja att även fort-sättningsvis stödja forskningen kring Älvsborgssjukan. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fortsatt anslagsgivning till forskning kring Älvsborgssjukan.
mot · GL02Jo607 · 1997-10-06 00:00:00 — Högskoleutbildning inom SLU till Vid utanför bedrivs gymnasialutbildning inom jordbruksområdet. Verksamheten ärsynnerligen framåtsyftande och implementering av nykunskap och nya metoder för såväl spannmåls- somanimalieproduktion är en viktig del i undervisningen. Strävanatt ställa om en stor del av svensk till ekologiskodling har sin bäring i att nya odlingsmetoder prövas i dettasammanhang. Det vore av stort värde om man i anknytningtill denna skola skulle ha möjlighet till högre utbildning ochforskning inom det område som rör vård och nyttjande avbiologiska naturresurser.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att antalet helårsplatser vidSveriges () utbildningar ska utökas med 450platser. Förutom basorten utanför är ,och norra försörjt med högre lantbruksutbildning viaverksamhet i , och . Den östsvenska regionen saknar dockfortfarande motsvarande utbildnings- och forskningsmöjligheter. Det är nutid att rätta till detta och just nu när nya platser tillskapas inom SLU bordedet finnas förutsättningar för en utlokalisering.Detta är ett utmärkt tillfälle att i Östsverige bygga upp ett regionaltcentrum för högskolestudier och forskning inom jordbruksområdet.Östergötland, som är ett av de tyngsta jordbruksdistrikten i landet, skulledefinitivt vara lämplig plats för lokalisering och en högre utbildning skulleexempelvis då kunna knytas till den verksamhet som redan finns lokaliserad iVreta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lokalisering av del av () utbildnings- och forskningsverksamhet till .
mot · GL02Jo608 · 1997-10-06 00:00:00 — Forskning för fritidsodling m.m. Omställningen till en långsiktigt hållbar samhällsutvecklingkräver bland annat att den allmänna livsstilen blir merekologiskt genomtänkt, att våra städer anpassas till de olikaviktiga kretsloppen och att livsmedel i större utsträckningproduceras lokalt. De drygt 1,5 miljoner hushåll som i dagbedriver trädgårdsodling på sin fritid har redan gläntat pådörren till denna nödvändiga nya samhällsutveckling.Avfallssortering och kretslopp är lättare att förklara för dem som har enträdgård än för dem som bara har upplevt de raka materialflödena. För-delarna med ekologisk livsmedelsproduktion är lättare att förstå för dem somodlar själva än för dem som aldrig fått chansen att själv odla något ätbart.Den kortaste vägen från odlingsplats till matbord har de egenhändigt odladegrönsakerna, bären, frukterna och potatisen. För att ekologisk trädgårds-odling skall bli framgångsrik behövs både lämpliga växtsorter och veten-skapligt grundad information och rådgivning. Steget över till ekologisktriktig odling med fullskalig kompostering är nämligen inte alldeles lätt att taför alla odlare.Fritidsodlingen anses vara en av de bästa fritidsaktiviteterna sett från frisk-vårdssynpunkt. Förutom tillskottet av nyttiga livsmedel får den som odlar sinträdgård frisk luft, lagom motion och ett levande intresse att dela medlikasinnade. Fritidsodling kan utövas av alla slags människor i alla ålders-grupper. Det är väl känt att möjligheten att få odla något själv uppfattas sommycket värdefull bland annat av många äldre människor och av många somhar kommit till vårt land från andra delar av världen. Trots detta är sam-hällets stöd till fritidsodlingen blygsamt. Den rådgivning och det utveck-lingsarbete som byggdes upp med stöd av handelsgödsel-avgiftsmedel har minskat genom bortfallet av avgiftsmedlen.Sedan år 1993 har regeringen anvisat till Skogs-och jordbrukets forskningsråd () för insatser inom områdena hem-trädgårdar och grönytemiljöer. uttalade från början att det medhänsyn till fritidsodlingens speciella behov är av stor vikt att de informa-tionskanaler som finns mellan forskning och praktik kan bibehållas ochutvecklas samt att det är ett samhällsintresse att berörda organisationererhåller en väsentlig del av medlen och att det skapas förutsättningar för enfortsatt informations- och rådgivningsverksamhet inom trädgårdsområdet.Med tanke på fritidsodlingens både praktiska och pedagogiska betydelseför utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle bör regeringen över-väga möjligheterna att nu öka anslag för det nämnda ändamålet.Den informationsverksamhet som sker i fritidsodlarorganisationernas regihar stor regional spridning och baseras på det utvecklingsarbete som ägerrum vid . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av forskning, utvecklingsarbete och rådgivning förfritidsodling.
mot · GL02Jo7 · 1997-10-01 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:172 Hantering av uttjänta varor i ett ekologiskt hållbart samhälle - ett ansvar för alla Regeringen avser att införa ett förbud motdeponering av utsorterat brännbart avfall och ettförbud mot deponering av organiskt avfall generellt.Det är viktigt att slå fast att sortering inte är ett mål i sig utan ett medelochen nödvändighet för att klara de ökade krav som ställs på all avfalls-hantering.Nationella sorteringsföreskrifter riskerar att låsa fast utvecklingen avavfallshanteringen på ett sätt som knappast är förenligt med de olikaförutsättningar för en kretsloppsanpassad avfallshantering som råder inomolika delar av vårt land.Obligatorisk sortering av avfall i kombination med föreslaget förbud mot tex deponering av utsorterat brännbart avfall ger inte kommunerna möjlighetatt ordna avfallshanteringen enligt vad som är miljömässigt bäst med hänsyntill de lokala förutsättningarna.Om ett obligatoriskt sorteringskrav införs måste tidpunkten för sorterings-kravet skjutas fram i tiden. Det är orimligt för kommunerna att bygga uppoch handla upp ett långsiktigt system för sortering före år 2002.Kommunerna måste vid utformandet av avfallshanteringen ta hänsyn till allkällsortering, såväl den som krävs enligt lag som den som behövs för denlokala avfallshanteringen. Ingen kommun bygger upp ett kostnads- ochresurskrävande system för utsortering av en viss fraktion för att sedan blandaden med annat avfall igen.Även om obligatorisk sortering inte införs kommer brännbart avfall somen följd av andra åtgärder att i allt större utsträckning sorteras ut ochutnyttjas för energiutvinning.De i propositionen föreslagna förbuden kan bromsa önskvärd teknik-utveckling och låsa fast kommunerna i förutbestämda lösningar. Det kan blien svår uppgift att först etablera ett insamlingssystem för att sortera ut enbrännbar fraktion och sedan komplettera detta med utsorteringen av enorganisk fraktion . Utöver de kostnader och resurser som är förknippade meden sådan övergång kan det bli ett pedagogiskt problem med avfallslämnarna.Deponeringsförbudet för organiskt avfall bör tas bort ur propositionen ochersättas med ett mätbart minskningsmål. Det är rent tekniskt sett svårt attfölja upp och beivra en nollgräns eftersom vissa undantag alltid kommer attkrävas.Det är angeläget att de kommuner som satsat på biogasutvinning urdeponier ges möjligheter att fortsätta denna verksamhet. Metoden är urmiljösynpunkt mycket positiv och kan även bedrivas i mindre skala. Dettagagnar inte minst mindre kommuner som redan har satsat och de som ärberedda att framgent satsa på denna metod.HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kravet på obligatoriska nationella sorteringsföreskrifter slopasoch att förbudet mot deponering av utsorterat brännbart avfall utgår,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att möjligheten till biogasutvinning ur deponier tillvaratas ävenframöver.
mot · GL02Jo701 · 1997-10-06 00:00:00 — Ett fungerande system för återvinning av emballage är enviktig del i ett resursbevarande samhälle. Icke minst gällerdetta dryckesemballage i allmänhet och aluminiumburkar isynnerhet.Beträffande aluminiumburkar har vi i en hög returprocent efterdrycker som är tappade i och pantsystemet får här anses fungeramycket bra. Däremot fungerar systemet mycket bristfälligt vad gäller burkarsom via resande kommer in från våra nordiska grannländer.Många returautomater i svenska affärer vägrar att över huvud taget ta emotburkar inköpta på t.ex. färjor från eller från "öltrafiken" frånDanmark. Dessa kastas tillbaka till kunden och utgör naturligtvis därefter ettsvårt kvittblivningsproblem. I vilken sopfraktion skall dessa läggas?Med våra öppna gränser och vår fria handel är det mycket angeläget att ettfungerande retur- och pantsystem kommer till stånd och i första hand dåemellan våra nordiska grannländer. bör det vara möjligt att få effekti-va system på detta område inom hela Europeiska unionen. Regeringen bör tainitiativ för att skapa förutsättningar för ett bättreåtervinningssystem för aluminiumburkar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återvinning av aluminiumburkar.
mot · GL02Jo702 · 1997-10-06 00:00:00 — Många tecken tyder på att den hårt nedsmutsade nunärmar sig ett mycket kritiskt hälsotillstånd. Sommarensenorma mattor av blågröna alger är bara ett exempel på attgemensamma krafter nu måste sättas in för att få bukt medmiljöproblemen i Östersjön.En tredjedel av avfallsvattnet från leds nu exempelvis heltorenat ut i . Kväve- och fosforbelastningen är i betyd-ligt större än i övriga delar av . Utsläppen från färjetrafiken mellanSverige och smutsar ner lika mycket som dentunga lastbilstrafiken i . Oljeutsläppen och oljeskadorna ökari en accelererande takt. Utbyggnaden av reningsanläggningar runt Östersjöngår långsamt och de olika invånare har inte helt sammasyn på miljöns betydelse i en positiv välståndsutveckling. Åtskilliga flerexempel på miljöstörande verksamhet i kan redovisas.Sverige bör, på grund av nuvarande situation, ta initiativ till attländerna runt i samverkan arbetar fram ett samlat ocheffektivt miljöprogram syftande till en renare . Såväl informationsom förslag till konkreta åtgärder, tidtabell och finansiering bör ingå i pro-grammet, som av förhoppningsvis bör prioriteras i detfortsatta samarbetet.Tecknen på ohälsa är för många för att vi skall ha råd att avståfrån snara, samlade och konkreta åtgärder syftande till en renare och friskareÖstersjö. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett snart och effektivt samlat miljöprogram avseendeÖstersjöns rening.
mot · GL02Jo703 · 1997-10-06 00:00:00 — Den nya skoterlagen som genomfördes under vintern1996/97 innehåller tre ogenomtänkta regleringar:1. Centralt beslutad förbudszon där skoteråkning inte är tillåten.2. Kravet på traktorkörkort för framförande av snöskoter.Om förbudszoner anses behövas skall det beslutas på lokalnivå. En lag om hastighetsbegränsning är utan värde, enärvarken resurser eller möjligheter finns för polisen att följaupp lagen. Dessutom är lagen helt onödig.Kravet på traktorkörkort för skoterkörning är helt orealistiskt och skalldärför upphävas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avskaffa skoterlagstiftningen i enlighet med vadsom anförts i motionen.
mot · GL02Jo704 · 1997-10-06 00:00:00 — Producenternas ansvar för återtagande av aluminiumburkar Aluminiumburkar ingår i ett retursystem, där producenten avaluminiumburkar har fått tillbaka pantpengar för att återtagaburken.Åtagandet gäller i dagens läge inte om burken har blivit deformerad ochtillplattad. Returburksautomater kan inte ta emot dessa burkar och inte hellerom burken är från ett annat land. Den gällande streckkoden måste varasynlig.Dessa aluminiumburkar kommer på så sätt att ytterligare medverka till enförstörd miljö. Att producenter skall åläggas att ta tillbaka även skadadeburkar är därför helt naturligt och ett led i Agenda 21-arbetet. Även burkarfrån annat land måste kunna lämnas i returburkssystemet, för att vi bättreskall kunna skydda vår miljö.Ett parallellsystem måste därför införas även för icke svenskproduceradeburkar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna attproducentansvaret även måste gälla återtagande av deformeradealuminiumburkar,2. att som sin mening ger regeringen till känna att ett parallelltretursystem skall upprättas för aluminiumburkar utan svenskt ursprung.
mot · GL02Jo709 · 1997-10-06 00:00:00 — Försurning av mark och vatten Försurningen är ett internationellt problem som innebär ennegativ miljöpåverkan på i allmänhet ochVästsverige i synnerhet. Ungefär två tredjedelar av mark- ochvattenförsurningen kommer från svavelutsläpp, som förs inöver landsdelen genom förhärskande vindar. Det finnsuppgifter om att "importen" av svavelnedfallet kan vara såhög som . Effekten av nedfallet kan mätas på olikasätt. Ett är att se på den inventering för riket som gjorts avFiskeriverket. Här framgår att drygt 5 000 sjöar har ettkraftigt vikande fiskbestånd och flera sjöar betecknas somdöda. Särskilt illa är det i där varannan sjö fåttlivsbetingelserna allvarligt rubbade.Intill dess att en radikal minskning sker av svavelnedfallet, vilket tyvärrkommer att dröja, är kalkning av sjöar, vattendrag och våtmarker i stort settdet enda sättet att motverka försurning och upprätthålla fiskbestånden. Enminskning av det statliga anslaget till kalkning kommer i de allra flesta falleninte att vägas upp av ökade insatser från kommunerna. Upphör man medkalkningen kommer vattendrag som är "botade" att snabbt återgå tilltidigare försurad nivå.Skall det vara någon mening med miljöinsatser på området krävs som iandra sammanhang en långsiktighet i åtgärderna, förenat med en totalsynsom också innebär att den "gröna" bokföringen tillföres kända betydandeplusposter. Jag vill här initialt hänvisa till (SOU1996:53) som anger, "varje satsad krona på sjökalkning ger mer än tvåkronor tillbaka". För turismen i är det sjöar och vattendrag sompräglar besökarnas bild av landet. drog besöksnäringen in 44miljarder kronor, varav hänförs till fiskedelen.Inledningsvis anges problemets internationella räckvidd. hartidigare varit drivande i avsikt att få att samfällt inse sittansvar. Tyvärr är informa-tionen från EU-sidan nedslående. Inga kraftfullaåtgärder är i antågande. Rättvisan kräver att som ligger i topp när detgäller avgifterna till EU, få gehör för skärpta bestämmelser i"nersmutsarländerna". Ökad höjd på skorstenarna ger inte friskare sjöar iSverige. Regeringen måste mer kraftfullt driva försurningsfrågan i EU. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behov av kalkning, särskilt vad gäller vattendragen i ,2. att till anslaget A 3. Bidrag för kalkningsverksamhet för sjöaroch vattendrag, utgiftsområde 20, för anslår 20 miljonerkronor mer än regeringen eller således ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att mer kraftfullt driva frågan om försurning.
mot · GL02Jo710 · 1997-10-06 00:00:00 — har skogsbruksmetoderna ändrats radikalt iSverige.Miljörörelsen förhånades när vi kämpade mot hormoslyr ochstora kalhyggen. Allt skulle bort och plantering av contorta ansågs framsynt.Lövträd bekämpades, t o m i lag. Den s k blädningen var förbjuden därför påstod att den alltid skulle åstadkomma skräpskog. Miljövården ansågsvara ett hinder för lönsamhet.Mycket har förändrats, bl a genom forskning vid iGarpenberg och den skickligt organiserade miljörörelsen hos skogsbolagenskunder, inte minst i . Miljöcertifiering blir snart ett måste för att fåsälja på kontinenten. Lövmassan är nu en bristvara, bolagen anställerekologer och biologisk mångfald är ett välkänt begrepp.Kalhyggen fanns också , då en ineffektiv järnhantering drevsmed träkol. Blädning, som endast sparade gamla klena träd utan växtkraft,försämrade naturligtvis skogens kvalitet. Men bortsett från detta, motsvararett småskaligt, gammaldags skogsbruk i hög grad modern kunskap om hurskogen ska tas omhand. Det är ofta skog skött på detta sätt som vi villbevara, när samhället bestämmer om naturskydd i olika former.Enligt gammal sed hade ortsborna rätt till jakt, fiske, vedbrand ochhusbehovsvirke. Detta innebar att skogen hölls i stånd och gallrades gratisför skogsägaren i närheten av bebyggelsen, till ömsesidig nytta.Rätten att ta ved till husbehov, s k vedbrand, bör återinföras.I kommun ägde stora skogområden, som övergicktill . Detta bolag sålde i sin tur en del av skogen till Stora sombytte den med . har i sin tur sålt till , eftersom området kring utreds som nationalpark.Fastighetsverket och motsätter sig att de närboende får ta vedtill husbehov. Den orimliga situationen har uppstått att människor som bor ibyar mitt i skogen har ont om ved och köper den från annan kommun ellerNorge. Det har hänt att man bytt ut vedpannan mot oljeeldning.Frågan om nationalpark är kontroversiell. Enligt min mening vore detbättre att besluta om ett skydd av området som tillåter ortsbefolkningen attutnyttja marken varsamt. De nuvarande reservatsbestämmelserna gerlänsstyrelsen rätt att låta ortsborna sköta marken och ta ved ur den enligtgammal god sed. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rätt till vedbrand.
mot · GL02Jo711 · 1997-10-06 00:00:00 — En kollektiv miljöskadeförsäkring infördes den 1 juli 1989.Försäkringen regleras i miljöskyddslagen (1969:387) ochförordning (1989:365) om miljöskadeförsäkring.Försäkringen är obligatorisk och omfattar, med vissa undantag enligtförordningen, all miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd eller anmälanenligt miljöskyddslagen. Genom försäkringen ska det gå att få ersättning omman har rätt till skadestånd enligt miljöskyddslagen, men inte kan få utersättningen på annat sätt. Det kan t.ex. bero på att det inte går att avgöravem som bär ansvaret för skadan.Miljöskadeförsäkringen sköts av ett konsortium - Miljöskadekonsortiet -som har bildats av fem försäkringsbolag: , ,, och . En person som skadas på grund av brottmot miljöskyddslagen kan få ersättning med , ochskador på egendom kan ersättas med perskadetillfälle. Konsortiets åtagande är begränsat till perår för sak- och personskada tillsammans.Försäkringsavgiften varierar efter antalet anställda och verksamhetensmiljöfarlighet. Den högsta avgiften är och gäller förföretag med mer än 500 anställda och där verksamheten kräver att regeringenger lokaliseringstillstånd, t.ex. större massaindustrier och raffinaderier. Detlägsta beloppet på gäller bl a för mindre värmeverk ochstora bensinstationer. De årliga bidragen från de bidragspliktiga, ca 7 000företag med ca 10 000 arbetstillfällen, uppgår till sammanlagt drygt 20miljoner kronor.MiljöskadenämndMiljöskadekonsortiets skadeavdelning prövarersättningsfrågan. Om den sökande inte är nöjd medskadeavdelningens beslut kan, på begäran av den sökande,miljöskadenämnden lämna ett utlåtande i ärendet. Eneventuell tvist mellan försäkringsgivaren och denskadelidande avgörs av skiljemän enligt lagen om skiljemän(1929:145). Ordföranden i skiljenämnden utses avregeringen.Tillgångar och oregleradeskadorVid /96 fanns det ca sompremiereserv (exkl. driftskostnader m.m.). Fram tillsommaren 1996 hade drygt 40 anspråk framställts påersättning ur miljöskadeförsäkringen. Någon ersättning förmiljöskada har emellertid inte betalats ut. Detta måsteanses vara synnerligen anmärkningsvärt inte minst motbakgrund av att flera anmälningar rör sig om ytterstallvarliga skador i form av miljöfarliga utsläpp från tungindustri. Enskilda personer, bl.a. fiskare, har drabbats avmiljöskador med stora ekonomiska förluster som följd utanatt de kunnat erhålla ersättning genommiljöskadeförsäkringen.Frågan om en miljöskadefond (som föreslogs i SOU 1987:15) eller enförsäkring är bästa metoden att skapa ett stabilt och rättvist ersättningssystemvid miljöskador har länge varit omtvistad. erfarenhet av miljöskade-försäkringen har visat sig vara helt verkningslös varför en skyndsamutvärdering är i högsta grad påkallad. Nuvarande konstruktion innebärandeatt försäkringen upphandlas för i princip obegränsad tid och helt utankonkurrens måste också starkt ifrågasättas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om miljöskadeförsäkringen.