mot · GL02T327 · 1997-10-06 00:00:00 — Det råder en regional obalans mellan vissa delar av i ekonomiskt, kulturellt och socialt hänseende. Inte minst gäller detta mellan norra och södra delar. En väsentlig förutsättning för att komma till rätta med den föreliggande situationen är att tillse att det skapas bra vägar. Därigenom ges människor och företag bättre möjligheter att leva och verka. Vägsituationen för den del av i södra som har anknytning till är otillfredsställande, dels med tanke på brister i standarden beträffande flera av de vägar som finns, dels på grund av det förhållandet att bra och trafiksäkra tvärförbindelser på i stor utsträckning saknas. Vägarna i södra spelar dessutom en mycket viktig roll i ett större transportsammanhang, bl.a. för Gotlandstrafiken, där över en miljon människor färdas och huvuddelen av resenärerna reser mellan och via . Transporttekniskt sett utgörs den huvudsakliga transportkorridoren för denna trafik av sträckan mellan centrala och hamn. Den del av transportkorridoren som går över vatten, d.v.s. mellan och , uppgraderas väsentligt i och med att färjetrafiken på denna sträcka åläggs mycket långtgående kvalitets-, miljö- och säkerhetskrav , då en ny koncessionsperiod inleds. För att kunna uppfylla dessa krav fordras stora investeringar framförallt i de fartyg som sysselsätts i trafiken. Man kan därför utgå ifrån att Gotlandstrafiken kommer att vara ett föregångssystem såväl ur miljö- som säkerhetssynpunkt. Eftersom sjöresan för det absoluta flertalet av passagerarna (och lasten) bara är en del av färdsträckan är det naturligt att även den återstående sträckan ges motsvarande kvalitets- och säkerhetslyft. Att bygga ut eller på annat sätt förbättra hela måste därför vara ett högprioriterat mål som inte kan skjutas . Påfrestningarna på denna väg är dessutom större nu än för bara eftersom även sjötrafik från anlöper fr.o.m. . juniseptember angör Polenfärjorna och övrig tid . planeras ännu fler turer. byggdes väganslutningarna till hamn ut till en standard som i många avseenden är högre än den som gäller för vägsträckorna NynäshamnVästerhaninge och ÖsmoSödertälje. Denna utbyggnad genomfördes i samband med att såväl nytt fartygstonnage som nya hamn- och terminalanläggningar i och tillkom. När nu Gotlandstrafiken ges ett ytterligare sjötransportmässigt lyft framstår åtgärdandet av sträckorna NynäshamnVästerhaninge och ÖsmoSödertälje som än mer angelägna. Frågan om vägarnas kvalitet på är viktig även i ett vidare perspektiv. Flera hamnar och regioner längs strävar nämligen efter att få en framträdande roll i de kontinuerligt expanderande kommunikationerna med övriga stater kring . Funktionen hos dessa kommunikationer är av vital betydelse för ekonomierna i Östersjöstaterna och vägförbindelserna till berörda hamnar intar därvid en central ställning. Vid studier och bedömning av sjötransportsträckningar är kvaliteten på vägförbindelserna en tungt vägande faktor vid val av hamnar. Ett undermåligt huvudvägnät riskerar följaktligen att äventyra en hamns och därmed en hel regions chanser att hävda sig i den regionala konkurrens som vi kan se. Investeringar i huvudvägnäten är därför att betrakta som nödvändiga i hela utvecklingssträvanden. De kan komma att ge många positiva effekter för tillväxten. Även ur miljösynpunkt är bättre vägar och vägsträckningar önskvärda. Energiförbrukning och utsläpp liksom slitage kan minskas genom ett modernare vägnät som är bättre anpassat till trafikvolymerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utbyggnaden av vägnätet på bör prioriteras.