mot · GK02Fi44 · 1997-05-02 00:00:00 — Sedan skall parterna avtalsvägen anpassa arbetstidens förlägg-ning efter verksamhetens krav och individens behov.Riksdagen föreslås ge regeringen till känna vad i motionen anförts om enlagstiftad arbetstidsförkortning.EU-parlamentets utredning - ledd av förre socialistiske premiärministern iFrankrike Rocard - har lanserat idén med differentierade arbetsgivaravgifter.Förslaget innebär att arbetsgivarna får betala en högre nivå på arbets-givaravgiften för de löntagare som arbetar mer än ett visst antal timmar iveckan, och en lägre nivå för dem som arbetar (en sänkt) normalarbetstid.Eftersom en arbetstidsförkortning som leder till nyanställningar skulleminska utgifterna i olika system (a-kassa, socialbidrag, arbetsmarknads-politik m.fl.) och öka skatteintäkterna så menar att det finns ettsamhällsekonomiskt utrymme för förslaget. har i sinresolution 18/9 1996 antagit Rocards förslag.Regeringen har i vårbudgeten omdisponerat medel från a-kassan för attfinansiera försöksverksamhet som i korthet innebär att människor skall gessysselsättning som de försörjs med a-kassemedel. Vi är kritiska tillförslaget men menar att principen, att omvandla passiva försörjningsmedeltill arbete, stämmer väl överens med Rocards förslag att delfinansiera enarbetstidsförkortning som leder till nyanställningar med arbetsmarknads-politiska medel.Vi menar att det är dags att följa det goda europeiska exemplet och attregeringen skall tillsätta en utredning som har i uppdrag att ta fram en svenskmodell för differentierade arbetsgivaravgifter enligt Rocards förslag.Riksdagen föreslås ge regeringen i uppdrag att tillsätta en sådan utredning.I dag pågår en försöksverksamhet med förkortad arbetstid på en rad orterrunt i landet; några har permanentats. Vi menar att det är dags att utvidga denförsöksverksamheten, dels för att stimulera till nyanställningar, dels för attfåen bredare erfarenhet av arbetstidsförkortningens effekter på nyanställningar,produktivitetsutveckling, arbetsrelaterade sjukdomar, deltidsarbetslöshet,socialförsäkringssystemen m.m. har varit unikt i det avseendetatt försöken med arbetstidsförkortning i stort varit begränsade till denoffentliga sektorn. Detta särskiljer oss från bl.a. där man bådegenomfört försök och permanentat arbetstidsförkortningar inom en radindustriföretag. Arbetstidsförkortningar som skett med bibehållen lön harbidragit till nyanställningar och dessutom i flera fall ökat företagens vinster.Vi menar att det är dags att utvidga försöksverksamheten så att den omfattarsamtliga branscher och sektorer. har i sin budget avsatt 3miljarder för en utvidgad försöksverksamhet , 1999 och2000, med målsättningen att försöksverksamheten ersätts av en lagstiftadarbetstidsförkortning. föreslås ge regeringen detta till känna.Ekonomisk demokrati för fler jobbEricssons agerande i har satt demokratinsproblem i blixtbelysning. De stora kapitalägarna kräver attsamhället skall ta ansvar för all den grundläggande servicen:skolan, vården, kommunikationerna. Och sedan när detpassar anser man sig ha rätt att flytta produktionen dit mankan göra större kortsiktiga vinster.Statsministern har bl.a. motiverat budgetsaneringen med att vi skall bli"herrar i eget hus" och att han inte vill att skall bli beroende av"flinande 25-åringar på ". delar statsministernsuppfattning att det inte är bra att svensk ekonomi är beroende av utländskabankirer. Men det är inte mycket bättre att svensk ekonomi och politik är såberoende av den inhemska storfinansen. Svensk ekonomi dominerades längeav det som vpk:s förre partiledare . kallade de 15familjerna. I sina grunddrag består denna fåtalsdominans fortfarande. Finans-familjerna blir dock allt färre och rikare. dominera Wallenberggruppentotalt.Familjen kontrollerar nu direkt och indirekt hälften av börsens30 största bolag motsvarande ca hälften av det samlade börsvärdet. Genomatt också SE-banken nu har inordnats mer direkt under denna sfär harfamiljen också skaffat sig en stor makt över våra inhemska"bankirer". Om exempelvis Nordbanken skulle hamna under Wallenbergs-sfärens kontroll skulle den svenska finansmarknaden bli fullständigtkoncentrerad till en enda maktgruppering. Mot den bakgrunden är det interimligt med fortsatt utförsäljning av statliga företag. Vad som ovan anförtsangående en eventuell utförsäljning av Nordbanken och andra statligaföretag bör som sin mening ge regeringen till känna.Det är nu tid att bygga upp en samhällelig motmakt mot fåtalsmakten översvensk ekonomi. föreslår att detta skall ske genom en radinsatser. Vi har ovan redan redovisat vårt förslag om att styra övervinstmedel i företagen till framtidsfonder. Fonder som efter gemensammabeslut med löntagarna skall disponeras för kompetensutveckling och nysats-ningar i arbetslivet. Vi föreslår vidare ökad rätt för AP-fonderna att köpaaktier samt införandet av en förköpsrätt för anställda vid företagsförvärv.Som framgår nedan (se tilläggsbudgeten under utgiftsområde två) är vi ocksåi princip positiva till att staten investerar i den "finansiellainfrastrukturen" -även om vi vill se mer konkreta förslag innan vi kan acceptera att finansie-ringen skall ske genom att sälja ut statens andel av VPC.Ovanstående förslag skulle fullt förverkligade innebära en maktförskjut-ning från kapital till arbete. Vad som här anförts angående behovet att byggaupp en motmakt mot den fåtalsdominansen över svensk ekonomi börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Vänsterpartiet är berett att pröva och kommer att utveckla fler förslag föratt vidga den ekonomiska demokratin. krävs en förnyad och breddaddebatt kring frågan om ekonomisk makt och politisk demokrati. Vänster-partiet föreslår en parlamentarisk utredning om ekonomisk makt och dem-krati med deltagande av samtliga riksdagspartier. Utredningens uppgift skallvara att lägga förslag till hur maktkoncentrationen i det privata näringslivetskall brytas och hur demokratin skall stärkas på kapitalmaktens bekostnad.Vad som här anförts angående en utredning om den ekonomiska demokratinbör som sin mening ge regeringen till känna.Kön och maktBåde den ekonomiska och den politiska makten i samhälletär i högsta grad könsbunden. I det av antagnabetänkandet om utgiftsramar och beräkning avstatsinkomsterna (1996/97: FiU1) konstaterasatt det finns stora brister när det gäller balansen mellankvinnors och mäns inflytande och när det gällermaktförhållanden mellan könen. uttalade attett stort antal insatser behövs för att öka kvinnors makt ochinflytande på alla områden och nivåer i samhället (sid 53).Utskottet uttalade också att budgetpropositionen visade attregeringen "tar arbetet för ökad jämställdhet på störstaallvar." (s 54).Tyvärr tvingas vi konstatera att regeringen i vårpropositionen har svårt attleva upp till dessa deklarationer. Arbetslösheten har ökat merför kvinnor än för män.Den utredning om den ekonomiska makten som vi skriver om ovan måsteockså ta upp den könsbundna makten. Regeringen måste nu också i höstensbudgetproposition presentera ett kraftfullt program för omfördelning avmakt, arbete och inkomster till förmån för kvinnor. bör geregeringen detta till känna.Det behövs 21 miljarder förfler i arbete 1998Vänsterpartiet satsar 21 miljarder för sysselsättningspolitiskaåtgärder . Tillsammans med Vänsterpartietsförslag på röd köpkraftsomfördelning bör dessa förslag skapaförutsättningar för ungefär 100 000 reguljära arbetstillfällen.Alla sysselsättningskalkyler är naturligtvis mycket osäkra,men vi menar att program omfattar en rimligsammansättning av såväl konjunkturpåverkande somstrukturella insatser. Programmet är fullt finansierat ochbudgetmässigt väl avvägt. I valrörelsen ägnade sigbland annat Socialdemokraterna åt en hel del tricksande medsysselsättnings- och budgetintäktskalkyler. Vi iVänsterpartiet tillgodoräknar oss till skillnad från denmetodiken inte några "dynamiska effekter", utan avvisarbestämt den typen av finanspolitisk lättsinnighet.Vänsterpartiet brukar beskyllas för att vara ett skattehöjarparti som vill taudden av all företagsverksamhet. Det är ett påstående som bara platsar i denpolitiska förljugenhetens landskap. Det är sant att vill höjaskattetrycket, men mycket marginellt. förslag leder däremottill en omfattande omfördelning av köpkraft, vilket bidrar till att förstärkaefterfrågan på hemmamarknaden och öka efterfrågan på arbetskraft.Regeringens sysselsättningspolitik är otillräcklig. Den är dessutomfantasilös och alltför kortsiktigt inriktad. Vi vill skapa förutsättningar förordinarie arbetstillfällen, inte bara tillfälliga sysselsättningar finansierademed arbetsmarknadsmedel. I det sistnämnda avseendet skiljer vi oss alltsåpåtagligt från regeringen. Vi inser naturligtvis att det kan behövas extraordinära insatser av socialpolitiskt och arbets-marknadspolitiskt slag för att motverka passivitet och utanförskap. Men vimenar att förslagen på att utnyttja a-kassemedel för att finansieratillfälliga jobb i kommunerna inte får bli någon permanent lösning. Arbets-marknadspolitikens tillväxtbefrämjande karaktär och nationella perspektivmåste särskilt hävdas i tider med massarbetslöshet. föreslår 10 miljarder i skatte- och avgiftssänkningarför att stimulera nyinvesteringar och jobb i näringslivet.Vänsterpartiet vill - som framgår av skatteavsnittet ovan - sänkaarbetsgivaravgifter, egenavgifter och skatter för vissa småföretag ochtjänsteföretag. Det är ett effektivt sätt att stimulera arbetskraftsintensivverksamhet, stärka kvinnornas positioner på arbetsmarknaden ochjustera för produktivitetsskillnader mellan varu- och tjänsteproduktion. föreslår vinstavsättningar till en framtidsfondmotsvarande drygt 2 miljard 1998. Arbetslivet står inför storaförändringskrav . Behoven av grundläggande kompetenslyftär stora. De lokala fackliga organisationerna måste ges ett betydandeinflytande över dessa framtidsinvesteringar. Det ligger dessutom helt ilinje med samhällets krav på att övervinsterna i näringslivet skallutnyttjas för strategiska framtidssatsningar och inte gå till aktieut-delningar och passiv förmögenhetsuppbyggnad. satsar ungefär 1,5 miljarder på näringspolitik ochregional utveckling. En stor del av pengarna går till de s.k. lands-hövdingeprogrammen för regional ekonomisk utveckling ochsamverkan mellan offentliga institutioner och privata företag.Möjligheterna att ta del av bör ökas Vi menar attden här typen av åtgärder skapar goda förutsättningar för näringslivetsregionala och lokala utveckling, och vi avser att i höstens budget-motion återkomma med fler förslag. Dessutom riktar vi pengar tillinnovationsstöd, upprustning av invandrartäta förortsområden och tillmiljö- och naturvårdsinsatser, t.ex. sanering av miljöskadade områden.Vänsterpartiets näringspolitik är inriktad på förnyelse och ekologiskomställning. Förnyelsen skapar förutsättningar för såväl högförädladoch sysselsättningsintensiv produktion som regional balans. avsätter en ram på 3 miljarder i form av arbets-givaravgiftslättnader för att stimulera företag, kommuner, landstingeller statliga institutioner som vill förkorta arbetstiden. Den strukturelladelen av arbetslösheten måste motverkas med en omfördelning avarbetstiderna. Detta måste ske inom ramen för ett totalt växande antalårsarbetstimmar i svensk ekonomi. vill stärka den kommunala ekonomin. För budgetåret1998 avsätter vi totalt 1 miljard mer än regeringen till kommunerna,dvs. totalt 9 miljarder. Av dessa fördelas 4 miljarder genom stats-bidragen och 5 miljarder i form av en arbetsgivaravgiftssänkning. Viavser också att utvidga stödet till kommunerna under budgetåren 1999och 2000 till totalt . Bakgrunden ärnaturligtvis de nedskärningar som genomförts i kommuner och lands-ting. Nedskärningarna slår direkt mot välfärdens kärnverksamheter,bidrar till klass- och könsklyftor och försämrar den sociala ochekonomiska infrastrukturen i landet. Nedskärningarna i den offentligaverksamheten går i förlängningen också ut över näringslivet, investe-ringarna minskar och den ekonomiska tillväxten hämmas. avsätter 4 miljarder mer än regeringen för aktivaarbetsmarknadspolitiska insatser, bl.a. i form av extra stöd tillarbetshandikappade, större kvinnosatsningar och utbildningsinveste-ringar. Vi vill motverka den passiva inriktning som arbetsmarknads-politiken fått under senare år.Vänsterpartiets förslag tillutgiftsnivåer 1998Utgiftsområde 1 Rikets styrelseVänsterpartiet anser att ramen för detta utgiftsområde är förstor. Vi stöder regeringens förslag om att minska anslaget tillpresstöd med . Vi föreslår också attanslaget m.m. minskas med 50miljoner kronor. Lönediskriminering är ett komplextproblem som vill uppmärksamma. I enundersökning från harlönerna för ungefär 800 handläggare jämförts, hälftenkvinnor och hälften män. Männen tjänar i genomsnitt drygt25 , medan kvinnornas medellön ärunder . Vad skillnaderna beror på ärviktigt att undersöka. Det rör sig antingen om skillnader iexempelvis utbildningsbakgrund och meriter, vilket påverkatlönenivån på ett rimligt sätt, eller också är detlönediskriminering.Regeringen föreslår också att höjningen av partistödet med 30 miljonerkronor fortsätter. stöder inte förslaget.Den nya vallagen som beslutat om gäller från och med valet1998. anser att det är mycket angeläget att det nya valsystemetmed ett ökat personvalsinslag utvärderas och följs noggrant. Vi är oroliga föratt finansieringen av personvalskampanjer kan visa sig vara ett område därmer reglering behövs.Sammanlagt föreslår en minskning med 80 miljoner kronorutöver regeringens förslag för budgetåret 1998.Utgiftsområde 2 Samhällsekonomioch finansförvaltningAnslagen inom detta utgiftsområde går bland annat till olikacentrala myndigheter inom områden.Dessa myndigheter måste om den nya budgetprocessen skallha trovärdighet inom andra utgiftsområden vara föredömennär det gäller effektivisering och budgetdisciplin. EnligtRRV hade dessa myndigheter och nämnder preliminärt 205miljoner kronor i anslagsbehållning . Detborde mot denna bakgrund vara möjligt att minska anslagenmed mer än de i besparingar somregeringen tänker precisera i budgetpropositionen. Viföreslår att utgiftstaket sänks med 50 miljonerkronor utöver det som regeringen föreslår.Utgiftstaket för området bör minska också åren 1999 och 2000.Utgiftsområde 3 Skatteförvaltningoch uppbördVänsterpartiet har avvisat ett sparkrav på 122miljoner kronor för skattemyndigheterna och . Nuväljer regeringen att öka sparkravet med 25 miljoner kronorför 1998. Besparingarna inom skattemyndigheterna har redanlett till uppsägningar, främst av kvinnor. Vänsterpartietmenar dessutom att ökade resurser till skattemyndigheternaför kontroll ger skatteintäkter som minst motsvarar storlekenav de ökade resurserna. Tullens verksamhet behöver stärkasför att klara av bekämpningen av införsel av bl.a. narkotika.Vi avvisar därför besparingen och lägger på 147 miljonerkronor på utgiftsområdet.Utgiftsområde 4 RättsväsendetVänsterpartiet föreslår att sammanlagt 198 miljoner kronorutöver regeringens förslag läggs till utgiftsområdet. Detutökade anslaget fördelas till åklagarväsendet,domstolsväsendet, kronofogden och till ökad rättssäkerhet.ÅklagarväsendetRegeringen ger åklagarväsendet ett engångsbelopp på 18miljoner kronor . anser att dettabelopp skall utgå även för och framåt. Dessamedel skall inte bara gå till organisatoriska förändringar utanäven förstärka personalsidan (kontorister). är det så illaatt domstolar börjar få brist på mål, inte för att brottslighetenminskar utan för att åklagarväsendet inte hinner förberedaoch väcka åtal.DomstolsväsendetRiksdagens beslut om försämringar i rättshjälpen innebär attdet endast i undantagsfall blir möjligt att få rättshjälp.Försäkringsbolagen skall i stället skapa enrättsskyddsförsäkring som medborgarna skall ha i förstahand. Detta kommer att träda i kraft dåförsäkringsbolagen fick på sig att ta fram en sådanförsäkring. har ännu inte sett att någotförsäkringsbolag kommit med förslag till en sådanförsäkring. gick emot förändringen avrättshjälpsverksamheten och då det inte finns någotalternativ anslår vi till rättshjälpen förbudgetåret 1998.Prövningstillstånd till hovrättenRegeringen har föreslagit skärpta regler för att få sin rättssakprövad i högre instans. Den frågan diskuteras f.n. avjustitieutskottet. har gått emot detta förslag.För att upprätthålla rättssäkerheten avsätter vi 30 miljonerkronor budget.Utgiftsområde 6 TotalförsvarVänsterpartiet anser, i likhet med regeringen, att Sverigessäkerhetspolitiska miljö inte i något väsentligt avseende harförändrats sedan riksdagsbeslutet . Våraförslag till minskningar i försvarsmakten kvarstår. Inget avdessa hinner dock få genomslag i statsbudgeten för 1997.Vänsterpartiets förslag innebär en minskning av ramen 1998 med i förhållande till regeringens förslag.Utgiftsområde 7 InternationelltbiståndI flera decennier har strävan att uppnå enprocentsmålet ibiståndet tydligt markerat den svenska viljan till solidaritetmed världens fattiga. Klyftorna i världen ökar, den fattigastefemtedelen av världens befolkning har fått sin andel avvärldens tillgångar sänkt från 2,3 till . Antalet svårakonflikter i världen ökar till följd av underutvecklingen ochden orättvisa fördelningen av resurser.Fattigdomsbekämpning anges av regeringen som en av decentrala uppgifterna för svenskt bistånd. Ett markant drag isvensk utrikespolitik har varit att inte bara ingripa närkonflikter redan blossat upp utan att även förebyggakonflikter. Det svenska biståndet är därför också en del avdenna konfliktförebyggande verksamhet. När konflikterna ivärlden ökar är det därför inte rimligt att man låter biståndetstagnera och flyttar sina ambitioner om enprocentsmålet in ien osäker framtiden.Biståndskritiker har hävdat att det inte är intressant att ange procentmål,utan menar att det är biståndets innehåll och kvalitet som man i första handskall uppmärksamma. vill framhålla att det är av stor betydelseatt biståndet är effektivt och av hög kvalitet. Det är nödvändigt att svenskaskattepengar gör maximal nytta. Detta står dock inte i motsättning till en högbiståndsnivå. Med god framförhållning och planering kan på någraår på ett effektivt sätt använda betydligt större summor till bistånd.Enprocentsmålet är som begrepp av stort symbolvärde. Det uttrycker enpolitisk viljeinriktning som står sig oavsett konjunktursvängningar.Regeringen beklagade att det statsfinansiella läget i varså dåligt att det inte tillät att man höll sig kvar på den biståndsnivå mantidigare legat på. Från att ha legat strax under enpro-centsmålet halkade man i ett slag ned till FN:s rekommenderade miniminivåpå av BNI. Man proklamerade dock i samma andetag att så snartstatsfinanserna blev bättre skulle man åter börja klättringen tillbaka motenprocentsmålet. har det statsfinansiella läget förbättrats, varför detborde vara rimligt att höja biståndet. Likafullt föreslår regeringen att manskall ligga kvar på av BNI fram 2 000.Regeringen håller sålunda inte fast vid sina egna proklamationer. Manfrångår sålunda sina intentioner och hänvisar i stället till ett datum iframtiden, eftersom det är svårt att säga något i fråga om detstatsfinansiella läget. I stället för att bygga på dagens situation, som man vetnågot om, och vad den kan medge när det gäller att börja en återgång tillenprocentsmålet, bygger regeringen sin biståndspolitik på en mer avlägsenoch mer okänd framtid. Det är på kort sikt bekvämt att skjuta sina löftenlångt in . På långt sikt är detta riskfyllt. Med regeringensökningstakt när det gäller biståndet skulle enprocentsmålet inte vara uppfylltförrän 2042. arbetar för att man skall genomföra enplanerad återgång till enprocentsmålet när det gäller det internationellautvecklingssamarbetet.Regeringens förslag betyder en oförändrad ambitionsnivå för både 1998och 1999.I dag är anslagsbehållningarna när det gäller det internationella utveck-lingssamarbetet mycket höga. De uppgår till 7,6 miljarder. Till detta kanfinnas flera orsaker, såsom förändradeadministrativa rutiner. Det "långa budgetåret" har sannolikt inneburitytterligare problem i den riktningen. Av Sida krävs en särskild fram-förhållning då man har att göra med länder där politiska, sociala och ekono-miska förhållanden snabbt kan förändras. Sida har att hantera relationer medu-landsmyndigheter som har en annan administrativ kultur än svenskamyndigheter. Sannolikt har en del av detta varit en av förklaringarna till endel av den kritik som RRV framfört mot SIDA när det gäller verketsresultatredovisning. Trots dessa förklaringar måste reservationerna ansesvara osedvanligt höga.Vänsterpartiet föreslår att man genomför en plan omfattande för attuppnå en-procentmålet med början 1998, i vilken man höjer biståndet till0,1998, till och till för . I sitt förslag tillbudget föreslår att man anslår ytterligare 1 miljard till detinternationella utvecklingssamarbetet utöver vad regeringen föreslagit - dvs.12 499. Med utgångspunkt från dagens BNI-värde innebär detsammasom . av BNI innebär ett internationelltbistånd omfattande ca mer än vad regeringen planerarför . skulle av BNI innebära ett svenskt bistånduppgående till ca mer än vad regeringen beräknar fördetta år.Att utifrån dagens neddragna biståndsramar få till stånd nyaprojekt som är genomarbetade projekt kan vara svårt. Därför anvisarVänsterpartiet i sitt budgetförslag "endast" 1 miljard. Men det måste stå klartatt ansträngningar kan och bör göras för att finna ytterligare biståndsprojektunder för att nå av BNI. För att under1998 uppnå av BNI rekommenderar att man utnyttjar dehöga reservationer som finns när det gäller det internationellautvecklingssamarbetet. föreslår att regeringenplanerar att anslå av BNI för att uppnå enprocentsmålet.Utgiftsområde 8 Invandrare ochflyktingarKostnaderna för asylsökande minskar dramatiskt. Orsakernatill utvecklingen är flera, där EU:s och ocksåSveriges viseringspolitik spelar en central roll. De som trotsallt lyckas fly till möts här avinvandringsmyndigheternas ovilja att korrekt tillämpautlänningslagens regler om asyl och rätt till skydd. Deminskade kostnaderna för mottagande av asylsökande harvisserligen fått positiva effekter för budgetsaldot, men påbekostnad av solidaritet och försvaret av de mänskligarättigheterna. står fast vid vår bedömning attbesparingarna på detta område har varit och är så stora att degår ut över en korrekt rättstillämpning. Vi avsätter därför 300miljoner kronor att föras till anslag Mottagande avasylsökande.Ersättningarna till kommunerna för flyktingmottagande räcker enligtKommunförbundet inte en tillräckligt för att de som mottagitsskall ha uppnått självförsörjning. De kommer då att hänvisas till socialhjälp,vilket bidrar till att öka rasismen i samhället. Likaså innebär Vänsterpartietskrav på en korrekt tillämpning av utlänningslagens regler om asyl och rätt tillskydd ökade kostnader för kommunerna. menar att statenmåste svara för dessa kostnader och avsätter därför fördetta ändamål. Vi anvisar också inom arbetsmarknadspolitiken 235 miljonertill särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärder för kommunplaceradeflyktingar som fortfarande befinner sig utanför arbetsmarknaden.För 1998 föreslår således att sammanlagt 615 miljonerkronor utöver regeringens förslag fördelas på utgiftsområdet.Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvårdoch social omsorgFör utgiftsområde 9 tillför sammanlagt utöver regeringens förslag för budgetåret1998. Medlen fördelas till tandvårdsförsäkringen, Psykädel,hiv/aids, bilstöd, assistansersättning och Statensinstitutionsstyrelse.TandvårdsförsäkringenI propositionen föreslås en utgiftsram om högst1 . Detta innebär att den tidigareaviserade besparingen på begränsas till 500miljoner kronor samt att det nuvarande systemet förvuxentandvård behålls . Detta innebär en taktiskreträtt från regeringens sida vilket vi välkomnar.