mot · GK02N10 · 1997-03-20 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:71 , EU och handelspolitiken inför 2000-talet har en lång tradition som frihandelns förespråkare iinternationella sammanhang. Fr.o.m. den 1 januari 1995deltar i EU:s gemensamma handelspolitik. Genommedlemskapet i den europeiska unionen kan påverkahandelspolitiken inom en av de största handelspolitiskaenheterna i världen. bör, inom ramen för EU:sgemensamma handelspolitik, fullfölja sin mångårigatradition och aktivt driva och främja frihandelns idéer.Under de senaste åren har frihandeln utvecklats och befästs. iSingapore var en framgång för en liberalare världshandel. Vi moderater haraktivt stött regeringen i förberedelserna inför i arbetet för enfrihandelslinje. Inför det framtida arbetet bör understrykas att utvecklingenmot en helt fri världshandel måste fortsätta.När det gäller avvecklingen av restriktionerna enligt tekoavtalet i WTO börSverige arbeta för att den påskyndas. Inte minst viktigt är det att kanövertyga om att EU skall genomföra frihandel för teko genom att avveckla dekvantitativa restriktionerna redan före år 2005.Även på jordbruksområdet bör ta initiativ till snabbare och merradikal tullavveckling än vad som överenskommits i Uruguayrundan.En annan, för svensk industri väsentlig fråga, som bör driva i dettasammanhang, är att få till stånd åtaganden som stärker frihandeln för halv-ledare och integrerade kretsar.Vi har uppfattat att regeringen på denna punkt har samma uppfattning somvi tidigare framfört. Med anledning av resultat från Singaporemötet finns detdock två punkter som ger anledning till viss oro.Socialklausuler ochmänskliga rättigheterDe minst utvecklade länderna är inte i stånd att utnyttjaalla de fördelar en friare världshandel kan ge. En av deviktigaste insatserna för att stödja de fattigaste länderna ideras strävan efter frihet, demokrati och välstånd är attinförliva dem i det marknadsekonomiska systemet. Direktavgörande är att de kan få avsättning för sina produkter ochatt de fritt får handla med de varor som de är bäst på attproducera.Lika viktigt som det var för ekonomiska utveckling att våra varorkunde exporteras när vi befann oss i den begynnande industrialismen, är detför att handeln med deras varor inte utsätts för handels-hinder. De tendenser till förtäckt protektionism som framskymtar närbegreppet socialklausul förs fram måste med kraft motverka.Sedan flera decennier har det förekommit kritik från fackföreningsledare,företagsledare och politiker i i-länder mot vad man kallar orimligakonkurrensförutsättningar. De har menat att får en konkurrens-fördel genom att betala låga löner.På senare år har man mer koncentrerat sig på argumenten att u-ländernaförhindrar en normal lönebildning genom att lägga restriktioner mot fack-föreningarnas möjlighet att agera och att länderna inte tillämpar goda miljö-och arbetsmiljökrav.Självklart skall alla länder acceptera mänskliga rättigheter. Miljö- ocharbetsmiljökrav är också viktiga. Men de brister som förvisso föreligger imånga riskerar att ytterligare förvärras om fattiga länder skulleutsättas för handelshinder. Erfarenheterna från många länder är tydliga.Ekonomisk utveckling leder till att kraven på demokrati och respekt förmänskliga och medborgerliga rättigheter ökar. Att bromsa utvecklingengenom handelsrestriktioner vore därför kontraproduktivt.WTOVi moderater har framhållit att starkt börta avstånd ifrån varje förslag om att inom WTO sätta upp nyaregler för handel som skulle komma att drabba u-ländernasutvecklingsmöjligheter. är en organisation som bestårav såväl i-länder som marknadsekonomiska , och detvar därför uteslutet att få ett WTO-beslut som skulleinnebära rätt för i-länder att införa handelsrestriktioner somdrabbar . i resulterade därförinte heller i att något beslut togs beträffande socialklausul.I stället gjorde man en kompromisslösning i där man sade bekräftade "åtagandet att respektera de internationellt erkända grund-läggande arbetsnormerna. Internationella arbetsorganisationen () är detbehöriga organet för att fastställa och behandla dessa normer och vi bekräftarvårt stöd för arbete att främja dem." uttalade "avvisar utnyttjandet av arbetsnormer i protektionistiskt syfte och äröverens om att ländernas komperativa fördelar, särskilt i med låglönenivå, inte skall ifrågasättas. "Detta är mycket positivt. Men kompromisslösningen innebar en direkthänvisning till som normgivare. Vi vill därför fästa uppmärksamhetenpå bristerna i . Detta bygger på ett antal konventioner medolika signatärländer Man kan knappast beskriva samlade regelverksom bara en fråga om grundläggande normer. uppställer konvention-erna ofta mycket detaljerade krav på olika områden.ILO präglas fortfarande av det dubbelstandard. Signatärländerär dels de västerländska länder som oberoende av skulleuppfylla villkoren, dels f.d. kommunistländer som undertecknade konven-tionerna utan avsikt att någonsin tillämpa dessa, dels en del andra länder,bl.a. i , som på grund av bristande vilja eller oförmåga i mycketbegränsad utsträckning implementerat konventionerna. Vi moderater har iolika sammanhang ifrågasatt meningsfullhet.Det finns anledning att ifrågasätta WTO:s stöd till . Vi haringen kritik mot att regeringen accepterade kompromisskrivning men villframhålla att de olika knappast är ett bra instrument föratt stärka respekten för de grundläggande mänskliga och medborgerligarättigheterna på arbetslivsområdet. Vi anser inte att skall stödja enoperativ koppling mellan och handelsmöjligheter.MR-klausuler i EU:s avtal med andraländerI EU:s avtal med andra länder, associationsavtal,partnerskapsavtal, handels- och biståndsavtal, finns numeranormalt en s.k. MR-klausul. Syftet är att EU på detta sättskall markera vikten av att länderna uppfyller grundläggandekrav på mänskliga rättigheter. Om så ej är fallet kan avtalensuspenderas eller sägas upp.I grunden bör samma princip gälla som för all annan handel. Handeln börvara fri. Det primära undantaget är när FN beslutar om handelsrestriktionersom en sanktion mot ett land för dess brott mot internationell rätt (t.ex. Irakoch ).Ett begrepp i handelspolitiken är "most favoured nation" (MFN). Dettaspråkligt vilseledande begrepp utpekar numera något slags utgångs-punkt för handel. En stor del av handeln sker till mer förmånliga villkor änMFN, t.ex. genom frihandelsavtal eller genom allmänna preferenser till eller genom specifika avtal, t.ex. Lomé-avtalen med de s.k. ACP-länderna.Våra utgångspunkter är att handelsrestriktioner normalt är kontraproduk-tiva och att ländernas befolkning inte skall bestraffas genom handels-sanktioner som ett resultat av maktövergrepp från respektive regering.Miljöfrågorna i etthandelsperspektivEn annan fråga som kom upp vid varhandeln och miljöfrågorna. Något beslut togs ej ochslutdeklarationens text i detta avseende kan betecknas somsubstanslöst.Vi moderater har framhållit att när det gäller miljöfrågorna bör de multi-laterala miljökonventionerna vara grunden. Globala miljöproblem bör fåglobala lösningar. Även lokala eller regionala miljöproblem kräver iblandövergripande lösningar.Ett exempel på detta är Washingtonkonventionen för handel medutrotningshotade djurarter. Denna konvention med dess strikta förbud motimport av produkter, t.ex. skinn, från utrotningshotade djurarter, t.ex.leopard, har betytt mycket för att förstöra den illegala marknaden för tjuv-skyttarnas "produktion". finns det givetvis tolknings- och tillämp-ningsproblem.I och tillhör elefanten de utrotningshotade djurarterna. Isödra är elefantens överlevnad väl tryggad tack vare enförutseende viltvårdspolitik och förmågan att bekämpa tjuvjakt. En förutsätt-ning för den framgångsrika viltvården är just att de elefanter som likvälmåste skjutas av för att bestånden inte skall bli för stora kan utnyttjasekonomiskt. Därför är det internationella förbudet mot elfenbenshandel ettproblem för viltvården i dessa länder.Det är viktigt att och tillkommande konventioner som syftartill att skydda miljön inte kommer i konflikt med varandra.Den grundläggande principen bör vara att områden där man inte kankomma överens på ett globalt plan inte får bli föremål för handelshindrandeåtgärder. Givetvis kan man aldrig ställa krav på att samtliga länder anslutersig till sådana konventioner, men målet måste vara en bred uppslutning förolika delar av världen.Sverige bör avvisa försök att med miljöfrågorna som utgångspunkt göraingrepp i det internationella handelssystemets allmänna regler i syfte attinföra protektionistiska handelsregler som skulle komma att hindra i deras utveckling mot en bättre ekonomisk situation och ett bättrevälstånd och därmed ge dem en större förmåga att komma till rätta med egnamiljöproblem.Kunskap och information kan ofta vara mer verkningsfulla och snabbaremetoder än offentliga handelshinder för att sätta tryck på producenter ochregeringar i andra länder att vidta åtgärder på miljöområdet.Samtidigt får inte sådana frivilliga system utnyttjas protektionistiskt. ställer med all rätt krav på att miljömärkningssystem och miljö-certifieringar som är vitt spridda och använda skall ha transparentabedömningsnormer och vara öppna för producenter från alla länder.På detta område krävs det mycket konkret arbete under de kommandeåren. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om som organ för grundläggande arbetsnormer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillämpningen av MR-klausuler i EU:s avtal,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sambandet mellan miljö- och handelsfrågor.