mot · GL02N274 · 1997-10-06 00:00:00 — Genom den ovan refererade studien bekräftas att denna form av arbetsorganisation inte bara är något gott för de anställda utan också ger ekonomisk återbäring för företaget i form av högre produktivitet och därmed stärkt konkurrenskraft. 9.4 Ny modell för lönebildning Lönebildningen måste anpassas till dagens krav och förhållanden. Kunskapssamhället och konkurrenskraft ställer krav på en lönebildning som stimulerar och uppmuntrar kunskap och kompetens. De nya formerna för att organisera arbete genom decentralisering, eget ansvar, krav på flexibilitet och så vidare påverkar också till en ny lönebildning. Varje arbetstagare är i större utsträckning än förr unik i sin kompetens och kunnande, vilket gör det svårt att åstadkomma enhetliga former för lön, arbetstid och andra avtalsbundna villkor. Det finns två problem med lönebildningen i . För det första är lönestrukturen extremt sammanpressad. Många offentliganställda akademiker har till exempel lägre livslöner än gymnasieutbildade. 1992 tjänade akademiker i genomsnitt endast mer i nettolivslön än en gymnasieutbildad. För vissa akademikergrupper är skillnaden negativ i jämförelse och kan innebära lägre livslön. Utbildning lönar sig dåligt i , vilket är förödande för vår framtida konkurrenskraft. Detta förhållande kan också försvåra rekryteringen av välutbildad personal till den offentliga sektorn, vilket därmed kan försämra verksamhetens kvalitet. För det andra har svenska akademiker internationellt sett betydligt lägre löner än motsvarande grupper i . Det gäller både för akademiker i privat och i offentlig tjänst. Vid en jämförelse mellan 6 europeiska länder 1993 hade civilekonomer och civilingenjörer i andra länder mellan nettolöner än dessa grupper i när lönerna omräknats till köpkraft. Undantaget från denna stora skillnad var som vid samma jämförelse hade 12 respektive 25 procents högre nettolöner för civilekonomer respektive civilingenjörer. Ingångslönerna för dessa grupper är lägre i än i genomsnittet i övriga länder. Lönerna ökar dessutom snabbare i andra länder än i . I planar dessutom lönerna ofta ut efter cirka . Vid jämförelser mellan de fem yrkena gymnasieadjunkt, domstolsjurist, läkare, psykolog och universitetslärare, alltså offentligt anställda, gav resultatet att de i av jämförelserna hade lägre köpkraftsomräknad nettolön än kollegorna i andra länder. Stora skillnader i löner kan medföra en utflyttning av kompetens och kunnande från till våra konkurrentländer. Inkomstskillnader mellan länder har visat sig ha en stor påverkan då akademiker beslutar sig att flytta utomlands. De ökade möjligheterna att studera och arbeta utomlands har gjort dagens unga vana vid en internationell arbetsmarknad och mer öppna för att bosätta sig utomlands. För att inte ska förlora i kompetens och kunnande är det angeläget att lönerna i är konkurrenskraftiga. Utbildning och kompetens måste värderas högt i den framtida lönebildningen. Lönebildningen bör på ett bättre sätt ta hänsyn till löntagarens kompetens och kunnande, den prestation som utförs och det ansvar jobbet innebär. Lönebildningen bör också stimulera den enskilde till lärande och goda arbetsprestationer. I praktiken innebär dessa hänsynstaganden att lönebildningen i större utsträckning bör ske på det lokala planet och vara individuellt inriktad. Man bör i en mer individuellt inriktad lönebildning vara ytterst observant på den ojämlika situation som kan uppstå vid en löneförhandling mellan en arbetsgivare och en enskild individ. Arbetstagarorganisationer, som historiskt slutit kollektiva löneavtal, kommer i detta perspektiv att med all sannolikhet spela en viktig stödjande och rådgivande roll. Kan man hitta bra former för arbetsvärdering kan detta vara ett viktigt instrument för att nå en mer objektivt riktig lönesättning. En av politikernas roller i lönebildningen är att hålla marginalskatterna nere. Skattereformens mål om en maximal marginalskatt på måste hållas intakt. Vidare är det politikernas ansvar att bedriva en god ekonomisk politik som ger en stabil ram för lönebildningen. Det direkta ansvaret för lönebildningen har arbetsmarknadens parter. Lönebildningen får inte verka inflationsdrivande. De lagar som i praktiken reglerar balansen mellan parterna på arbetsmarknaden borde med de 30 senaste årens erfarenheter utvärderas och reformeras. Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gäller lönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner kan vara ett verksamt sätt att få fler unga i arbete. Löses inte detta avtalsvägen bör lagstiftning övervägas. Arbetslöshetsförsäkringen betalas genom medlemsavgifter, arbetsgivarnas arbetsmarknadsavgifter och över statsbudgeten. Försäkringen bör i större utsträckning finansieras genom avgifter från de försäkrade. En sådan modell kommer att ge incitament för en bättre fungerande lönebildning. Vinstdelningssystem för de anställda kan med fördel utgöra en del i den framtida lönebildningen. Ett sådant system skapar en god och flexibel koppling mellan företagens vinster och de anställdas ersättningar. Arbetsgivaravgifter bör inte tas ut på ersättning från ett vinstdelningssystem. 10 En reformerad arbetsmarknadspolitik utgångspunkt för arbetsmarknads- och näringspolitiken är att den sammantagna ekonomiska politiken ska skapa förutsättningar för ekonomisk utveckling. Därigenom skapas också förutsättningar för nya arbetstillfällen vilket är den i särklass viktigaste fördelningspolitiska uppgiften. Den stora skiljelinjen går mellan dem som har arbete och dem som står utan. Med fler i arbete skapas också via skattesystemet gemensamma resurser för att förstärka budgeten och därmed värna välfärden. Arbetsmarknadspolitikens uppgift är enligt vårt synsätt i första hand att fungera dels som ett försäkringssystem för den som blir arbetslös vid normala konjunktursvängningar, dels att underlätta nödvändig omställning från krympande till växande sektorer. är arbetsmarknadspolitikens område ett av de mest genomreglerade med ett stort statligt verk som dominerande och styrande aktör. Detta måste i grunden omprövas. Arbetsmarknadspolitiken måste som mycket annat utgå från subsidiaritetsprincipen. Det vill säga att det en lägre nivå klarar av på egen hand ska inte högre nivåer lägga sig i. Arbetsmarknadspolitiken ska vara subsidiär på så sätt att samhällets insatser ska vara stödjande när så krävs, dock utan att skada ordinarie arbetsmarknad. I enlighet med detta vill vi kristdemokrater eftersträva ökat lokalt ansvar och samverkan för att bekämpa arbetslösheten. Arbetsmarknadspolitiken måste också ses ur fördelningspolitisk synpunkt. Att se till att arbetslösa får ett arbete är den kanske viktigaste fördelningspolitiska åtgärden. Därför måste detta område vara högst prioriterat. De nya EU-stöden som vissa regioner får ta del av kommer också att kräva att arbetsmarknadspolitiken utformas på ett nytt sätt med mer av ett lokalt och regionalt perspektiv än det gängse riksperspektivet. 11 Framtidens jobb finns i tjänstesektorn Bedömare och prognosmakare är eniga om att framtidens arbeten i stor utsträckning kommer att finnas i tjänstesektorn. Det handlar om olika branscher som bygg och anläggning, data, miljö, ekonomi, försäkring, medier, reklam, underhållning, turism, restaurang, hårvård, skomakare, bilreparationer, städbolag och tvättinrättningar. Exportindustrin har gått på högvarv medan hemmamarknaden även under högkonjunktur präglats av lågkonjunktur. En mer offensiv politik krävs som förbättrar förutsättningarna för nya jobb på den svenska hemmamarknaden. av allt arbete som utförs i utförs i hemmen. Enligt SCB lade varje vuxen person i ner mer än på hushållsgöromål. Totalt innebär detta 3,7 miljoner heltidsarbeten. Personer som har barn har, enligt samma källa, en total arbetsbörda på i genomsnitt . Detta är en sektor där den förda politiken och skattesystemets utformning motverkat och hämmat ekonomisk tillväxt och därmed utvecklingen av välfärden. Följden har blivit stora välfärdsförluster genom förlorade möjligheter till arbetsdelning och specialisering, såväl inom den informella sektorn som mellan den formella och informella ekonomin. De arbeten som ska utföras fördelas så att även de som arbetar i den formella ekonomin måste behålla sina arbetsuppgifter i den informella ekonomin. Medan allt fler blir arbetslösa ökar arbetsbördan för andra. Detta har bland annat hämmat jämställdheten genom att det kvinnliga dubbelarbetet försvårat karriär i den formella ekonomin. Nationalräkenskaperna bör utformas så att den informella ekonomin värderas på ett ekonomiskt korrekt sätt. Genom de så kallade skattekilarna är marknaden för den typ av tjänster som går att utföra i egen regi i stort sett utplånad. Den svarta delen av denna marknad är dock omfattande. Genom skattereformen infördes moms på hushållstjänster, vilket kraftigt fördyrade dessa. Skattekilarna slår i praktiken dubbelt för privatpersoner. Först beskattas den egna inkomsten och belastas med sociala avgifter. Om sedan någon anlitas för ett arbete måste med den egna beskattade lönen denna persons lön och sociala avgifter samt moms betalas. Effekten blir att privatpersoner upplever det som billigare att utföra vissa tjänster på egen hand eller köpa dem svart. Regeringen tillsatte en utredning om tjänstesektorn som presenterade sitt förslag . Förslagen visade sig dock inte uppfylla förväntningarna om ett genomarbetat förslag som skulle göra det enklare för vanliga hushåll att köpa hushållstjänster. 11.2 Hemservice på tre sätt I syfte att möjliggöra för enskilda att köpa tjänster till hushållet och minska den omfattande förekomsten av svartjobb vill vi kristdemokrater införa en modell för hushållstjänster som prövats i . Systemet är permanentat . Genom direkta statliga bidrag till företag som säljer hushållstjänster till privatpersoner skapas en modell där den enskilde slipper ligga ute med stora pengar. Staten betalar tillbaka halva den debiterade kostnaden. På så vis återbetalar staten direkt hela skattekilen till hushållet. En utvärdering visar att varje återbetald timme inneburit en nettovinst för statskassan. Målsättningen när en dylik modell tas fram i måste vara att alla hushåll ska ha råd att köpa hjälp för de mest förekommande sysslorna i hemmet, liksom privat barnomsorg och privat hälsovård. Inte minst är detta en välfärdsfråga. Den danska modellen uppfyller detta krav. För större arbeten, av avgränsad och planerad karaktär, som underhåll, reparationer och renoveringar av huset, trädgården, bilen, tvättmaskinen eller installationsarbeten i hemmet borde en modell som tar sin utgångspunkt i det beprövade ROT-systemet kunna användas. Genom en kraftig skattereduktion som tar bort hela skattekilen skulle kostnaderna kunna reduceras för dessa tjänster riktade till hushållen och därmed stimulera till ökad sysselsättning och minskad svarthandel. En lämplig nivå för skattereduktionen skulle kunna vara av arbetskostnader . En tredje modell som bör införas parallellt med de två ovan nämnda är att utveckla formerna för hemservice som löneförmån. Det finns flera företag som erbjuder sina anställda en sådan löneförmån men där schablonbeskattningen ger orimliga effekter för den anställde. Det schablonmässiga förmånsvärdet sätts så högt att den anställde tvingas betala ca i skatt. Många tvingas därför tacka nej till den möjlighet som skulle kunna innebära en betydande förbättring av livskvaliteten, inte minst för dubbelarbetande småbarnsföräldrar. Detta som potentialen i en stor framtidsbransch inte utnyttjas. Istället blir det den svarta sektorn som växer. Det finns därför all anledning att se över nuvarande förmånsbeskattning. En parallell som kan dras är de regler som gäller för beskattning av bilförmån. Ovannämnda åtgärder för att öppna upp tjänsterna till hushållen skapar nya jobb och höjer den totala produktionen, men minst lika viktigt är att de introducerar tusentals med människor in i företagandets villkor. Denna enklare form av företagande kan mycket väl bli den erfarenhet som tar bort de psykologiska hinder som bromsat många människor från att bli egna företagare. 12 Att möta framtiden 12.1 Forskning, utveckling och innovationer Det är avgörande för svenskt näringslivs konkurrenskraft att tillräckliga resurser satsas på forskning och utveckling. De större och forskningsintensiva börsföretagen avsätter och satsar mycket stora belopp på forskning och utveckling. Men även de mindre och medelstora företagen spelar en viktig roll för teknisk utveckling och förnyelse inom näringslivet. Grundförutsättningen är ett bra allmänt företagsklimat med lönsamma företag. Men det är dessutom nödvändigt att samhället bistår de mindre företagen för att de ska kunna ta del i forsknings- och utvecklingsarbetet. Det mest naturliga är att skatteregler och lagstiftning utformas så att de mindre företagens forsknings- och produktionsutveckling underlättas i kombination med att de får möjligheter att söka särskilda forskningsbidrag. Möjligheter för anställda att utveckla egna idéer på arbetsplatsen med rätt till eget patent bör utredas. Avtal om delad vinst skulle kunna vara en form för samverkan. Innovationer tas inte tillräckligt väl om hand i . I flera konkurrentländer stödjer staten mycket aktivt utvecklingen av nya idéer. Varken enskilda innovatörers verksamhet eller den forskning som sker inom företagen ges nödvändig stimulans i den förda politiken. Patent som skulle kunna tas tillvara av den svenska industrin exporteras till andra länder. Förutom ett allmänt bra investerings- och företagsklimat måste ytterligare åtgärder vidtas som främjar kommersialiseringen av innovationer i . Av avgörande betydelse är att innovatörer och exploatörer kopplas ihop. Royalty på patenterade uppfinningar bör vara skattefri det skulle höja innovationstakten, snabbare omsätta innovationer på marknaden och minska incitamenten att placera royaltyinkomster utomlands. Satsningen på innovativ teknikupphandling till mindre företag och uppfinnare bör utökas. Erfarenheter från , och pekar på framgångar med sådan riktad upphandling. I kanaliseras av all statlig teknikupphandling till små och medelstora företag. Detta bör prövas även i . Nya rön inom FoU bör göras mer lättillgängliga för småföretagen. Immateriella rättigheter bör ges ett bättre skydd. Kopiering av produkter och varumärken är ett allt större problem. Lagstiftningen på detta område bör stärkas. Ägare av immateriella rättigheter bör ges bättre ekonomiska möjligheter att försvara sin rätt till patent och varumärke genom ett bättre försäkringsskydd. Hur idéer bäst skyddas bör vara föremål för fortsatt översyn. 12.2 Utbildning och kompetensutveckling Samhället präglas alltmer av högteknologiskt kunnande. Den viktigaste konkurrensfördelen kommer att vara kunskap. Utan kunskap ges ingen utveckling, innovationer eller flexibilitet i konkurrensen med andra företag. Utbildning, kompetensutveckling och det ständiga lärandet kommer därför att vara ytterst centralt . Jämfört med övriga OECDländer har investeringar i realkapital visat en tydlig stagnation . På utbildningsområdet ser vi att få svenskar väljer att utbilda sig på universitet och högskola i en internationell jämförelse. I äldre åldersgrupper är andelen högre vilket tyder på en negativ tendens. Utbildningsnivån inom industrin förefaller generellt vara lägre i , bland annat är andelen civilingenjörer i industrin låg. Bland små och medelstora företag verkar denna situation vara ännu mer alarmerande. Endast satsningarna vad gäller teknisk utveckling (FoU) är höga i en internationell jämförelse. Det kan konstateras att antalet utbildade forskare är oroande lågt, att kopplingen från FoU till produktion som genererar ett förädlingsvärde är sämre än i många andra länder samt att vår FoU är alltför koncentrerad till stora företag i några få branscher. Svenskt näringsliv behöver en satsning på utbildning och kompetens. Kvalitet måste vara ledordet och anpassning ske till framtidens behov. En ökad koppling till näringslivet måste finnas. Det livslånga lärandet bör prägla såväl utbildningsväsendet som arbetsplatserna. 12.2.1 Utbildning för företagande Skolan ska spela en viktig roll för att ge eleverna förståelse för företagandets roll och betydelse i samhället. ger skolan en bra utbildning för att bli löntagare. I när vi behöver många nya företagare kan också skolan hjälpa till att lägga grunden till det klimat som är nödvändigt. har bland annat föreslagit att ytterligare ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap bör införas i gymnasieskolan. Folkhögskolor skulle kunna satsa på kurser om företagande och om hur man startar eget företag. Folkhögskoleformen, som bland annat innebär en stor frihet vid uppläggning av kurser, passar väl för denna typ av utbildning. Arbetsmarknadspolitiken bör i ökad utsträckning uppmuntra till eget företagande. Även på universitets och högskolenivå är det viktigt med kurser och utbildningar inriktade mot företagande och entreprenörskap. Det är också viktigt att knyta kontakter mellan det lokala näringslivet och högskolorna. Utbildningen vinner på att kopplas till verkligheten i näringslivet och företagen kan dra nytta av forskning och övrigt kunnande som utbildningen ger. Forskning och utbildning måste prioriteras om svenskt näringsliv ska kunna fortsätta att utveckla produkter som är internationellt konkurrenskraftiga. Goda forskarmiljöer är viktiga för att behålla forsknings och utvecklingsverksamhet i . Ökade krav på flexibilitet i arbetslivet ställer också allt större krav på fortlöpande kompetensutveckling. Olika metoder för att stimulera till såväl egen kompetensutveckling som utbildning inom arbetslivet måste prövas. Vi vill pröva möjligheten att införa avdragsrätt för avsättningar till individuella utbildningskonton som kan användas för att finansiera studieperioder. Kompetens är något annat än formell utbildning. En människas kompetens består också av de erfarenheter hon gjort och de praktiska färdigheter hon erövrat. Kontakter som byggts upp, egenskaper och personlighet, samt attityder är också delar av en persons kompetens. Kompetensutveckling och det ständiga lärandet är därför i stor utsträckning beroende av den organisation arbetet har och den uppmuntran och stimulans som ges på arbetsplatsen till eget ansvar och utvecklandet av egna idéer. 12.3 Ökat samarbete mellan utbildning och näringsliv Utbytet mellan högskolor/universitet och näringsliv för att stimulera kommersialiseringen av forskning måste förbättras. Så kallade arbetslivscentrum, som växer upp på flera högskolor, bör uppmuntras. Här möts näringsliv, högskola och studenter på ett naturligt och berikande sätt. Den eftergymnasiala utbildningen kan innebära ett mer omfattande samarbete mellan näringsliv och utbildningsväsendet. Praktik och lärlingssystem för ungdomar bör utvecklas, vilket kan innebära en bättre anpassning av utbildningarna till näringslivets behov. 13 Reformera den offentliga sektorn Den offentliga sektorn måste reformeras. Monopol leder till högre priser och ineffektivitet oavsett om det gäller att producera varor eller tjänster. Nyföretagsamhet kan bli viktiga byggstenar i en ny struktur med ett mera decentraliserat och kundstyrt serviceutbud för bl.a. vård och omsorg. Stat, landsting och kommuner bör koncentrera sig på sådana verksamheter där offentliga insatser verkligen kan förväntas vara överlägsna enskilda och kooperativa initiativ bedrivna i små, decentraliserade företag där ett nära, personligt ansvar får ersätta kollektiv fjärrstyrning. Behovet av en reformering av den offentliga sektorn innebär inte att dess uppgifter ska anses obehövliga utan att de i ökad utsträckning bör erbjudas av fler aktörer. En betoning av att det är i de små privata företagen den framtida sysselsättningen ligger minskar inte behovet av de serviceuppgifter som till stor del tillhandahålls av den offentliga sektorn. Ett väl fungerande näringsliv förutsätter att till exempel utbildning, vård och olika former av omsorg håller god kvalitet och finns i tillräcklig omfattning. Hur stor andel av den traditionellt offentliga servicen som ska erbjudas i privat regi måste avgöras av medborgarnas val i ett utbud av olika tjänster. En del av den kommunala verksamheten kan med fördel skötas på entreprenad. Det gäller främst teknisk verksamhet, men också viss social verksamhet. Möjligheterna att driva enskilda, kooperativa och föreningsdrivna daghem, vårdcentraler och måste förbättras. Politikerna måste i högre grad än renodla sin roll som konsumentföreträdare, och inte påta sig dubbelrollen som producentföreträdare. Samverkan inom olika former av kooperativ verksamhet har goda möjligheter att bli intressanta alternativ bland annat i reformeringen av den offentliga sektorn. Personalkooperativ, föräldrakooperativ, producent- och konsumentkooperativ är former som kan frigöra kreativitet, utvecklingskraft och konstruktivt samarbete. En reformerad offentlig sektor som effektiviserar och renodlar sin verksamhet ställer ökade krav på enskilda innevånares personliga ansvarstagande. Detta ansvarstagande kan i sig leda till nytänkande och utveckling av de uppgifter som tidigare tillhandahållits av det offentliga. Ett ökat personligt ansvarstagande måste ges materiella förutsättningar att fungera genom att skatteuttaget sänks i motsvarande mån. Staten är en mycket stor aktie- och företagsägare. Det vill vi ändra på. Det statliga ägandet är till nackdel för ekonomins funktionssätt, för företagen och deras anställda, och innebär en orimlig inlåsning av den förmögenhet som nationen disponerar över. Ett skäl för en försäljning av statens aktier i företag är att renodla statens roll. Staten ska sätta ramar och övervaka spelreglerna men inte sköta företagandet. Ett annat skäl är att ägandet bör spridas. Vi tror att det långsiktigt är till stor nytta för vårt land om många människor sparar i aktier och på det sättet bidrar till kapitalbildning. På det sättet ökar också intresset för villkoren i näringslivet. Ett tredje skäl för en privatisering av det statliga ägandet är att det förbättrar förutsättningarna för de företag som det handlar om. är ett bra exempel på företag som har ett stort kapitalbehov för kommande investeringar. Det kan inte förväntas att staten över statsbudgeten ska skjuta till de medel som fordras för expansionen. I stället kan och bör detta leda till en ägarspridning som ger företaget det behövliga kapitalet. Aktiva ägare är av stor betydelse för företagsamheten. Att minska statens räntebörda genom ett minskat lånebehov är naturligtvis också ett mycket starkt skäl för att sälja statliga företag. I när ränteutgifterna är en av de största posterna i statsbudgeten måste ansträngningar göras för att amortera på skulden och därmed minska ränteutgifterna. Då förbättras också den ekonomiskt utsatta situation som befinner sig i till följd av statsskulden. Värdet på statens företagsägande kan beräknas till . Alla företag ska dock inte säljas. Staten ska inte avhända sig inflytandet över och ansvaret för t ex Systembolaget. Vid ägarspridningen ska det självfallet inte handla om någon realisation av de gemensamma tillgångarna. Försäljningen ska ske till marknadsmässiga priser och i den takt som är möjlig med tanke på andra introduktioner på aktiemarknaden. Vi bedömer att aktier till ett värde av ca kan introduceras på aktiemarknaden . Utifrån ett kristdemokratiskt synsätt finns det alltså anledning att gå vidare med att minska det statliga ägandet av företag, i princip enligt det program som antogs av . Utöver dessa bör ytterligare företag bli föremål för försäljning. Till de företag som snabbt kan säljas hör bl a , , , , och Nordbanken. När det gäller vissa större företag, som t ex , bör vissa omstruktureringar och kanske en uppdelning ske för att bryta marknadsdominansen. De företag som är aktuella är sådana som är verksamma inom konkurrensutsatt verksamhet. Monopolföretag kan inte säljas innan omstrukturering skett.