mot · GK02Kr34 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:99 Uppdragsarkeologi m.m. De arkeologiska uppdragsundersökningarna bedrivs under villkor som förutsätterenfortlöpande anpassning till föränderliga förutsättningar. Den arkeologiskavetenskapenutvecklas både tekniskt, teoretiskt och metodiskt. Den fältarkeologiskavetenskapentillförs nya moment. Ny teknik tas i anspråk som gör det möjligt att båderationaliseraarbetet och öka mängden uppgifter som registreras. Växlingarna mellan konjunkturer och markexploateringarnas inriktningställer stora krav på flexibilitet.Systemet för målstyrning, resultatkontroll och utvärdering har inte utvecklatstillräckligt inomuppdragsarkeologin. Ansvarsrollerna behöver preciseras. Det är i första handRiksantikvarieämbetet (RAÄ) ochlänsstyrelserna som måste utveckla ansvaret för att undersökningarna uppfyllerhöga kvalitets- och resultatkrav.Det är i detta sammanhang naturligt att länsstyrelserna utnyttjar möjlighetenatt upphandla arkeologiskauppdrag. Därvid bör länsstyrelserna beakta frågan om sådana undersökandeinstitutioner som har mindreutvecklad undersökningsverksamhet slås ut i konkurrensen om uppdragen.Arkeologiska undersökningar kan självfallet aldrig fullt ut jämföras medkommersiella entreprenadarbeten,utan måste bedrivas utifrån sina egna förutsättningar. Alla förändringar avarkeologisystemet bör ske med efter-tänksamhet och under kontinuerlig utvärdering.När det finns mer än en uppdrag behöverlänsstyrelserna ha en teknik för att väljaden bäst lämpade. Vi anser att länsstyrelserna bör använda sig av anbud ochupphandling för att kunna väljamellan olika undersökningsalternativ. Upphandlingen bör ses som instrument bådeför att skapa undersökningarav god kvalitet och för att undvika att de kostar mer än vad som är motiverat.Vi yrkar att det i propositionen föreslagna tillägget i 2 kap. 11 § och 13 § KML "Därvid gäller inte lagen(1992:1528) om offentlig upphandling" skall utgå.Vi delar uppfattningen att det är viktigt att klargöra kostnadsansvaret förfyndhantering och konservering pågrund av den varierande tillämpning som gäller . Det bör tydligtframgå att de skall bäras av detarbetsföretag som förorsakar en arkeologisk undersökning. Däremot bör de museersom tilldelas fornfynd svaraför fyndens långsiktiga bevarande, underhållskonservering, magasinering ochlevandegörande.Det är viktigt att kunna minska de totala kostnaderna förarbetsföretagarna. Det måste ske genom attverksamheten rationaliseras. Ökat ADB-stöd och konservering redan i fält harnämnts som exempel på möjligarationaliseringsåtgärder. Nytänkandet när det gäller undersökningsmetoder kanstimuleras av att länsstyrelsernaupphandlar de arkeologiska undersökningarna.I den mån det ändå uppkommer kostnadsökningar instämmer vi i propositionensförslag att det bör finnasvissa möjligheter att genom bidrag kompensera det. Vi stöder den föreslagnautvidgningen av utrymmet förbidragsgivning enligt 10 § förordningen om bidrag till kulturmiljövård.Vi anser att måste klargöra hur utökningen av kostnadsansvaret skallske. Det kan inte vara rimligtatt redan påbörjade undersökningar i efterhand skall belastas medkonserveringskostnader. Riksdagsbeslutet börprecisera att ändringen endast gäller sådana undersökningar om vilkalänsstyrelsen fattar beslut efter lagensikraftträdande. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att länsstyrelserna skallupphandla arkeologiska uppdrag,2. att avslår regeringens förslag om ändring i 2 kap. 11 och 13 §§lagen om kulturminnen i enlighetmed vad som anförts i motionen,3. att beslutar att lagförslaget endast skall gälla de undersökningarlänsstyrelserna fattar beslut omefter lagens ikraftträdande i enlighet med vad som anförts i motionen.