ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02So3 · 1997-10-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:21 Anmälan av vissa allvarliga sjukdomar I propositionen föreslås en ny lag om anmälan av vissa allvarliga sjukdomar. Enligt lagen bemyndigas regeringen för att skydda liv, personlig säkerhet eller hälsa att meddela föreskrifter om anmälan om andra misstänkta eller konstaterade allvarliga sjukdomar än sådana som skall anmälas enligt smittskyddslagen (1988:1472). Lagen ger vidare regeringen möjlighet att överlåta åt myndighet att meddela sådana föreskrifter om anmälan som inte innebär skyldighet att lämna ut uppgifter. Enligt liberalernas uppfattning är beslut om anmälningsplikt för vissa allvarliga sjukdomar, i likhet med anmälningsplikten för sjukdomar som skall anmälas enligt smittskyddslagen, av så allvarlig art och kan vara av så integritetskänslig karaktär att det bör vara och inte regeringen som skall vara den instans som tar dessa beslut. Vi avslår därför propositionen i denna del. Det finns visserligen tillfällen då beslut om anmälningsplikt måste tas utan dröjsmål. Detta behov kan tillgodoses genom 4 § andra stycket gällande lag eftersom regeringen får föreskriva att en viss sjukdom skall vara anmälningspliktig även om beslutet skall underställas . Däremot anser vi det tillfredsställande att bovin spongiform encephalopati och sjukdom skall bli anmälningsskyldiga sjukdomar och tillstyrker propositionen i denna del. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1997/98:21 om anmälan av vissa allvarliga sjukdomar i den del som avser ansvaret för beslut om anmälningsplikt.
mot · GL02So300 · 1997-10-06 00:00:00 — Reumatism är ett samlingsbegrepp för sjukdomar i rörelseorganen och drabbar i någon form c:a en miljon svenskar. De är därmed en av de största folksjukdomarna. Kostnaderna beräknas av centrum för utvärdering av medicinsk teknologi vid till 49 miljarder (1994). Av dessa utgör fem miljarder kostnader för aktiva åtgärder som vård, behandling, läkemedel, hjälpmedel m.m. 44 miljarder är kostnader i samband med sjukskrivning och förtidspension. Det finns förutsättningar för att kunna minska funktionsnedsättningen hos en reumatiker om diagnosen sätts tidigt och rätt behandling och rehabilitering erbjuds. En ökad satsning på aktiva åtgärder skulle betyda mycket för såväl den enskilde som för samhället. Tyvärr är bristen på reumatologer inom länssjukvården stor och möjligheterna till specialistinsatser inom primärvården starkt begränsade. Vidare finns det brister i vårdkedjan. Ansvariga sjukvårdshuvudmän måste ha en gemensam plan för reumatologisk rehabilitering och bättre användning av pengar. Studier visar vidare att rehabiliteringen av kvinnor inte sker på samma villkor som för männen. Mäns rehabilitering påbörjas tidigare, åtgärderna som erbjuds är mera omfattande och män går oftare till omskolning eller heltidsarbete medan kvinnorna förtidspensioneras i relativt unga år eller får deltidsarbete. Vi anser att en nationell handlingsplan bör utarbetas för att råda bot på alla dessa brister i vård, behandling och rehabilitering av människor med reumatiska sjukdomar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en nationell handlingsplan för reumatiska sjukdomar.
mot · GL02So301 · 1997-10-06 00:00:00 — Information till barn om förälders sjukdom i livets slutskede eller förälders död Familjebilden i har under senaste årtionden förändrats. Föräldrar separerar och skiljer sig. gifter modern eller fadern om sig. Styvföräldrar och halvsyskon kommer med i den nya familjebilden. I en del familjer fungerar relationerna bra mellan alla nya familjemedlemmar. Så är det tyvärr inte för alla. För en del barn ges inte möjlighet att ha en fortsatt god kontakt, med båda sina föräldrar eller andra nära anhöriga, efter en skilsmässa. beror det på att någon vuxen förhindrar detta på ett eller annat sätt. Det kan vara den föräldern som barnet bor kvar hos. Det kan också vara den andre förälderns nye partner. Hur långt en vuxen ska kunna få förhindra denna kontakt är givetvis svårt att lagfästa om. Ett konkret exempel som inträffat är när en kvinna och hennes syskon , ganska förlorade sin far och fick vetskap om det först efter faderns begravning. De hade under sina första levnadsår bott tillsammans med fadern. Efter föräldrarnas skilsmässa hade dock kontakten varit mer sporadisk. Fadern låg på sjukhus innan han avled. Inte heller det informerades barnen om. Änkan (faderns maka) hade i det aktuella fallet avkrävt prästen ett löfte om att inte barnen skulle informeras förrän efter begravningen. Prästen har diskuterat med kollegor och sin överordnade. De är överens om att deras lojalitet skall vara hos den som beställt begravningen, i det aktuella fallet hos änkan. Någon upplysningsskyldighet finns inte i lagen enligt en jurist på familjerätten. Barnen nåddes, ryktesvägen, av dödsbudet. Då faderns tillgångar understeg gjordes ingen regelrätt bouppteckning utan en så kallad dödsboanmälan. För de flesta människor är betydelsen av information, om nära anhörigs bortgång, i sig större än värdet av eventuell kvarlåtenskap. Ska ett barn ha rätt att få information om deras mamma eller pappa ligger döende på ett sjukhus? Ska ett barn ha rätt att få vetskap om mamman, pappan eller annan nära anhörig avlidit? Var ska i så fall upplysningsskyldigheten ligga? Något generellt eller givet svar på frågorna finns inte . Då gruppen särkullsbarn visat sig bli allt större samt att frågan i sig är av stor betydelse för den enskilde individen som drabbas, bör frågorna ändå utredas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en utredning om barns möjlighet till information om förälders sjukdom i slutskede eller död.
mot · GL02So302 · 1997-10-06 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att såväl primär- som sekundärprevention blir naturliga delar i vården. Skånberg (kd) 1 Yrkande 5 hänvisat till BoU.
mot · GL02So304 · 1997-10-06 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utreda hur en person som är under anknytningsutredning och befinner sig i skulle kunna ges fullgod sjukvård,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om synen på en mångkulturell sjukvårdsstruktur, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att tillsätta en utredning för hur en mångkulturell sjukvårdsstruktur skulle kunna genomföras med direktiv om att åstadkomma ökad teamvård, ökat samarbete med invandrarorganisationerna, etniska centrum, en ökad mångkulturell kompetens inom hemvården samt vad som anförts om alternativa behandlingsformer, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ta initiativ i frågan om att fler språk skall få auktorisation i sjukvårdstolkning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att se över situationen vad avser fosterhem med annan kulturell bakgrund samt hur man kan åstadkomma fler fosterhem med annan kulturell bakgrund, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att verka för att integrationsfrågor skall samordnas regionalt,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att rätt till manlig omskärelse för den som så önskar skall införas i hälso- och sjukvårdslagen samt att kostnaden skall motsvaras av gällande sjukvårdsavgift, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att se över överrepresentationen av människor med annan kulturell bakgrund som omhändertas i enlighet med smittskyddslagen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätten att utöva sin egen religion vid sjukvårdande insats. 1 Yrkandena 17 och 12 hänvisade till SfU.
mot · GL02So312 · 1997-10-06 00:00:00 — Konventionen om barnets rättigheter antogs av () generalförsamling 1989. Året därpå ratificerades konventionen efter riksdagsbeslut. har praktiskt taget alla världens stater anslutit sig till . En av grundpelare är principen om barnets bästa och utgår från två grundläggande tankar: att barn har fullt och lika människovärde, och att barn är sårbara och behöver särskilt stöd och skydd. Konventionen innebär att barnets bästa skall komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Den innebär därmed bl.a. ett stöd för barn som utsätts för skadliga sedvänjor. har i SOU 1997:116 också berört denna fråga i ett särskilt avsnitt (13.2.8). Könsstympning av flickor förekommer på många håll i världen. () uppskattar antalet flickor och kvinnor som utsatts för omskärelse till ca 130 milj. Två miljoner flickor beräknas vara i riskzonen för detta ingrepp. De flesta av dessa kvinnor lever i 28 men det finns kvinnor också i andra delar av världen som utsatts för detta ingrepp. I är i stort sett alla flickor könsstympade och i , och är siffran . Könsstympning är en gammal tradition. Den är djupt rotad hos de folk som praktiserar den och har förekommit . Den motiveras av religiösa skäl men den har inget stöd i vare sig , eller några andra religiösa skrifter. Könsstympning leder till både akut och kroniskt lidande med såväl fysiska som psykiska skador. Genom att könsstympning kan leda till komplicerade förlossningar innebär ingreppet utöver risker för modern också risker för barnet i samband med förlossningen. WHO, och har vädjat till alla länder och deras ledare att stödja ansträngningarna att eliminera kvinnlig könsstympning. måste också aktivt bidra till detta arbete inte minst i biståndssammanhang. I är könsstympning av flickor förbjudet och straffbart i lagen (1982:316) med förbud mot omskärelse av kvinnor. Ändå har det förekommit könsstympning. Bland invandrarkvinnor finns också kvinnor som stympats. Även om skadorna är irreversibla bör allt göras för en utveckling av behandlingsmetoder för att återställa så mycket som möjligt av den ursprungliga funktionen. Svensk hälso- och sjukvård bör aktivt bidra i detta arbete som också kan komma könsstympade kvinnor i andra länder till godo. Viktigast är dock att förebygga att könsstympning överhuvudtaget utförs. har tydligt uttalat sig om detta och det är nu viktigt att följa upp hur detta beslut förverkligas. bör följa upp och återrapportera vad som hänt efter uttalande. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utveckling av behandlingsmetoder för rehabilitering av kvinnor som könsstympats, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av läget beträffande könsstympning i .
mot · GL02So313 · 1997-10-06 00:00:00 — Hormonellt preventivmedel för män, ett jämställdhetskrav! Ett p-piller för män är inte längre science fiction. Med ökade forskningsinsatser och vilja från läkemedelsindustrin skulle ett sådan preparat finnas tillgängligt på marknaden . Ett manligt hormonellt preventivmedel skulle ge män det som kvinnor sett som självklart: rätten till kontroll över fertiliteten. Män har olika behov under olika perioder i livet och ett manligt hormonellt preventivmedel skulle vara ett utmärkt komplement till kondomen och ge män en större möjlighet att ta ansvar för preventionen. Ett sådant preventivmedel för män är inte bara ett jämställdhetskrav, det skulle dessutom revolutionera upplysningsarbetet. är det, av förklarliga skäl, få män såväl på den rådsökande som rådgivande sidan i samtalen kring preventivmedel. Det är extra olyckligt eftersom dessa samtal på många sätt utgör basen för det preventiva arbetet, som varit en kvinnlig uppgörelse. Med ett manligt hormonellt alternativ skulle män få ännu större skäl att närvara. Tyvärr verkar det vara så att intresset från såväl medicinsk personal som läkemedelsindustrin kunde vara större. Läkemedelsindustrin kan naturligtvis vara skeptisk på ekonomiska grunder. Utvecklingskostnader och osäkerheten över huruvida män skulle vilja använda och köpa ett hormonellt preventivmedel kan säkert vara två av förklaringarna till ointresset. Enligt uppgift har också tester med hormonellt preventivmedel i vissa fall lett till potensrubbningar. Faktum är dock att utvecklingen redan kommit ett bra stycke på väg. Några enstaka personer i har, med i spetsen, redan deltagit i en internationell studie på över 12 000 manna-månader med mycket goda erfarenheter. Arbetet i går dock trögt p g a svårigheter med att finansiera fortsatt forskning. Huruvida män skulle vara beredda att använda ett hormonellt preventivmedel vill jag hänvisa till en marknadsundersökning gjord i och till RFSU-klinikens erfarenheter. I undersökningen, gjord åt Reproduktivt medicinskt center på , kunde av de tillfrågade männen tänka sig att själva använda ett hormonellt preventivmedel. klinik berättar att de ofta får frågor från män om något hormonellt preventivmedel för män finns att tillgå. Män uttrycker en önskar att ta ansvar för sin fertilitet och många skulle se ett hormonellt preventivmedel som ett självklart alternativ. Ett hormonellt preventivmedel för män vore en milstolpe i jämställdhetsarbetet där män på ett konkret sätt involveras i, och kan ta större ansvar för, prevention och graviditet. Det ligger ett samhällsansvar i att med kraft verka för att ett manligt hormonellt preventivmedel utvecklas så att män får rätten till kontrollen över sin fertilitet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av ett hormonellt preventivmedel för män.
mot · GL02So314 · 1997-10-06 00:00:00 — Smärtlindring vid omskärelse av pojkar Konventionen om barnets rättigheter antogs av () generalförsamling 1989. Året därpå ratificerades konventionen efter riksdagsbeslut. har praktiskt taget alla världens stater anslutit sig till . En av grundpelare är principen om barnets bästa och utgår från två grundläggande tankar: att barn har fullt och lika människovärde, och att barn är sårbara och behöver särskilt stöd och skydd. Konventionen innebär att barnets bästa skall komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Den innebär därmed bl.a. ett stöd för barn som utsätts för skadliga sedvänjor. har i SOU 1997:116 också berört denna fråga i ett särskilt avsnitt (13.2.8). Omskärelse av pojkar kan genomföras på sjukhus men landstingen är inte skyldiga att tillhandahålla sådana tjänster. Varje sjukvårdshuvudman får själv avgöra om man skall göra sådana ingrepp inom sjukvården. Även för läkarna är det frivilligt att genomföra ingreppet. Om omskärelse sker inom hälso- och sjukvården måste den uppfylla hälso- och sjukvårdslagens krav på god hälso- och sjukvård, vilket bl.a. innebär god hygien och smärtlindring. Med anledning av en avkunnad HD-dom som kan uppfattas så att smärtlindring inte skulle vara nödvändig vid omskärelse anser jag att det med utgångspunkt från bör vidtas åtgärder för att möjliggöra erforderlig smärtlindring vid omskärelse som sker utanför hälso- och sjukvården. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om smärtlindring vid omskärelse.
mot · GL02So315 · 1997-10-06 00:00:00 — Organisationsstöd till plötslig spädbarnsdöd bildades av föräldrar som behövde stöd och hjälp i en mycket svår situation. De hade förlorat ett barn i plötslig spädbarnsdöd. Föreningen har tre mål: att stödja familjer som förlorat barn i plötslig spädbarnsdöd eller förlorat barnet på annat sätt, att sprida information om plötslig spädbarnsdöd, att befrämja forskning kring plötslig spädbarnsdöd. Föreningen har sedan starten fått kämpa för att finansiera sin verksamhet och har i olika omgångar erhållit bidrag. finansierar man sin verksamhet genom projektstöd från . Detta projektstöd erhålls för primärpreventiva åtgärder i deras fall att sprida information som kan bidra till en minskning av antalet fall av plötslig spädbarnsdöd. Men föreningens verksamhet är så mycket mera än en informationscentral. När någon familj drabbas av att deras barn dör i plötslig spädbarnsdöd, får familjen i regel information direkt på sjukhuset om föreningen. Det finns åtskilliga familjer som genom kontakt med föreningen fått stöd och hjälp i en för dem oerhört svår situation. Att få träffa andra personer med samma svåra upplevelser som man själv har haft har stor betydelse. Föreningen har cirka 3 000 medlemmar och behöver, för kunna fortsätta bedriva sin verksamhet, komma i åtnjutande av statligt organisationsstöd. Nuvarande regler för att erhålla statligt organisationsstöd är så utformade att de omöjliggör för föreningar som denna att erhålla detta stöd till sin verksamhet. Därför bör reglerna ändras så att även organisationer som kan erhålla statligt organisationsstöd. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att statligt organisationsstöd skall utgå till .
mot · GL02So317 · 1997-10-06 00:00:00 — Det råder oklarhet om vem av huvudmännen, landsting eller kommun, som har kostnadsansvar vid sjukhusansluten hemsjukvård. Denna oklarhet måste undanröjas så att inte patienten blir en bricka i ett ekonomiskt diskussionsförfarande mellan och kommunen. Det synes som om det naturliga vore att landstingen är de som borde ha kostnadsansvaret när patienten vårdas i hemmet med s.k. sjukhusansluten vård. Regeringen bör därför få i uppdrag av att utreda och komma med förslag till ändringar som innebär att ansvaret för ovannämnda patienter tydliggörs. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kostnadsansvaret när patienten vårdas i hemmet med s. k. sjukhusansluten vård.
mot · GL02So318 · 1997-10-06 00:00:00 — beslutades i att man skulle inrätta en särskild verksamhet, amalgamenheten, på . Enhetens uppgifter var att utveckla behandlingsinsatser och att ge vård åt människor med amalgamskador. Från starten och alltjämt är det många människor som söker och får hjälp vid enheten. har amalgamenheten publicerat material som rör utveckling av behandlingsinsatser av amalgamskadade. Dessa har dock kritiserats. Det är inte resultaten som kritiserats utan metoderna för att ta fram hållbara material. Amalgamenheten har således hamnat i det läget att det är metoderna som kritiserats som osäkra och inte hållbara i förhållande till annat medicinskt forsknings- och utvecklingsarbete. Genom ifrågasättandet av amalgamenhetens metoder som används i utvecklingsarbetet hotas hela enhetens framtida verksamhet. Detta är inte tillfredsställande för de amalgampatienter som har rätt att kräva att få god behandling för sin sjukdom. Det är absolut nödvändigt att det skapas förutsättningar för en fortsatt verksamhet för amalgamskadade i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om amalgamenheten i .
mot · GL02So320 · 1997-10-06 00:00:00 — För att utvärdera de psykiskt funktionshindrades livssituation tillsattes 1989 en parlamentarisk kommitté med benämningen . Resultatet av denna kommittés arbete visade på en rad missförhållanden vad gäller de psykiskt funktionshindrades livsvillkor, däribland oklar ansvarsfördelning och otillräckligt stöd och service för den enskilde. Kommitténs arbete resulterade slutligen psykiatrireform (den så kallade psykädelreformen) där utgångspunkten var att öka och förtydliga primärkommunernas ansvar vad gäller boende, boendestöd och sysselsättning. I och med reformens genomförande ansvarar primärkommunerna även för planering och samordning av de sociala insatser som riktas till psykiskt funktionshindrade. Den inledande uppgift som reformen ålade primärkommunerna var att inventera behoven och definiera målgruppen. Vidare var syftet med reformen att primärkommuner och landsting gemensamt skulle finna former för samverkan i avsikt att skapa en obruten vårdkedja. Avsikten var att etablera en helhetssyn på samhällets insatser till förmån för psykiskt funktionshindrade och dessas anhöriga. I samband med reformen överfördes till landets kommuner för att stimulera genomförandet. Enligt uppgifter tillgängliga har 2/3 av landets kommuner ännu inte påbörjat arbetet med den inledande fasen i psykiatrireformen, det vill säga behovsinventering rörande de psykiskt funktionshindrade. Genomförandet har haft en för låg takt i kommunerna. Detta måste rättas till om inte psykiatrireformens intentioner skall gå förlorade. De psykiskt funktionshindrade är en eftersatt grupp i dagens samhälle. Därför är psykiatrireformens genomförande ett viktigt steg på vägen mot ett mer jämlikt samhälle. Reformen var efterlängtad av såväl de funktionshindrade själva som deras anhöriga. Därför är det särskilt viktigt att reformen genomförs i alla kommuner. bör ge regeringen i uppdrag att inleda en översyn av psykiatrireformens genomförande. Det är av stor vikt att reformen förverkligas i hela landet. Det är också av största vikt att regeringen nogsamt följer reformens ekonomiska utveckling och särskilt bevakar hur de extra insatta ekonomiska medlen förvaltas av landets kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att psykiatrireformen genomförs i hela landet.
mot · GL02So321 · 1997-10-06 00:00:00 — Förbättrat skydd för personer som söker psykologer Regeringen har beslutat om att öka allmänhetens skydd mot oseriös och skadlig yrkesutövning inom det psykologiska tillämpningsområdet. Det innebär att legitimerade psykologer rättsligt alltid är att räkna som hälso- och sjukvårdspersonal och står under samhällets tillsyn enligt lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården (åliggandelagen) och disciplinpåföljdslagen i den mån deras yrkesutövning innebär att de undersöker, vårdar eller behandlar andra människor. Detta gäller oberoende av hur verksamheten är organiserad och lagen om tillsyn över hälso- och sjukvården gäller oavsett driftsform. Dessvärre kan dock konstateras att patienters/klienters skydd mot skadlig och oetisk användning av psykologisk kunskap på samhällslivets olika områden är mycket bristfälligt. Utanför åliggande- och tillsynslagens tillämpningsområde uppträder personer med otillräcklig utbildning under yrkesbeteckningen psykolog. Psykologiska metoder och test används inte sällan av personer utan psykologutbildning inom ett stort antal områden. Några exempel på detta är: inom arbetslivet när det gäller personlighetstest vid urval/rekrytering, personalutveckling m m, inom rättsväsendet där icke legitimerade psykologer uppträder som vittnespsykologer, inom utbildningsväsendet där barn med problem erbjuds lekarbete av speciallärare utan utredning, behandling eller handledning av leg psykolog. Vidare så är det otillfredsställande att den s k kvacksalverilagen, dvs lagen om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdens område (SFS 1960:409), inte innehåller något hinder för psykologiskt kvacksalveri inom hälso- och sjukvården förutom förbud för den som inte är legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal att undersöka eller behandla barn respektive undersöka eller behandla under hypnos. Det kan konstateras att den nuvarande lagstiftningen sannolikt ger ett sämre skydd mot oseriös yrkesutövning inom psykologins tillämpningsområde för personer, myndigheter och organisationer i än i våra grannländer i . tillmäts psykologers yrkesutövning på såväl individ som grupp respektive organisationsnivå stor betydelse. En samlad lagstiftning en psykologlag avseende all psykologverksamhet skulle skapa förutsättningar för en väsentlig förbättring av skyddet för allmänheten mot oseriös och skadlig psykologverksamhet samt ge utgångspunkter för en effektivisering av tillsynsverksamheten. En motsvarande samlad tillsynslagstiftning finns för vissa andra yrkesgrupper, t ex veterinärer, advokater och revisorer. Ett förslag till samlad tillsynslagstiftning avseende psykologyrket med bibehållen statlig auktorisation inklusive bestämmelser mot psykologiskt kvacksalveri bör därför föreläggas . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en samlad tillsynslagstiftning avseende allt psykologarbete en psykologlag.