mot · GL02So308 · 1997-10-06 00:00:00 — I ett nära samarbete med våra folkbildande organisationer tror vi att man lokalt kan skapa utrymme för en fruktbar dialog runt folkhälsofrågor i människors vardag. Om vi tar folkhälsoarbetet på allvar bör vi på statlig nivå initialt försöka ge möjligheter till sådan samverkan på lokal nivå. vill därför att ger regeringen i uppgift att utreda hur man i projektform från statens sida skall kunna initiera, förankra och genomföra en sådan lokal försöksverksamhet. I sammanhanget vill vi bara poängtera, att det förebyggande arbetet aldrig kan ersättas med frivilliga insatser. Genom bristen på samhällsekonomiskt helhetstänkande är det ekonomiskt lönsamt att bortprioritera förebyggande arbete, vilket är mycket olyckligt. Nya sjukdomar/ miljösjukdomar I vårdvision får alla människor ett bra bemötande, oavsett sjukdom. Ingen ramlar heller ur samhällets skyddsnät när vårdens kunskaper tryter. Vården bedrivs utifrån ett helhetsperspektiv där patienten är huvudpersonen och vårdföreträdare är fria från prestige och starka ekonomiska intressen. Vården hjälper också patienten att finna kroppens egna läkande krafter doktorn inom dig i en ekologisk och social jämvikt. Det finns en grundläggande attityd av respekt för den enskilde individens upplevelser. Patienter med oklara diagnoser möter nyfikenhet i stället för att avfärdas som inbillningssjuka. De kunskaper som dessa patienter förmedlar ses som en viktig del i att främja hälsa och förebygga sjukdom. I vision har människan lärt av historien. Man vet att nya sjukdomar kan vara varningssignaler på att något är fel i den yttre och inre miljön och använder dessa kunskaper för att främja en frisk livsmiljö. finns en rad nya sjukdomsbegrepp som ännu inte fått/tillåtits få tillräcklig förankring i expertsammanhang med påföljd att patienterna inte får ett bra omhändertagande. På många håll i landet står dessa patientgrupper utan adekvat vård. De kan ofta heller inte få del av sjukförsäkringen då de inte fått någon erkänd diagnos. Till denna grupp av nya sjukdomar hör s k kroniskt trötthetssyndrom, fibromyalgi, särskild kemisk känslighet, el-överkänslighet, sjukdomar relaterade till tandvårdsmaterial, andra tungmetall-relaterade sjukdomar och störningar på grund av upplagring i kroppen av svårnedbrytbara ämnen. Gemensamt för denna grupp är att miljöfaktorer spelar en stor roll som utlösande faktor. Gemensamt är också att immunsystemsstörningar ingår i bilden. I begreppet livsmiljö innefattas hela omgivningen, den fysiska, psykiska, sociala och kulturella. Frånvaro av sjukdom innebär inte i sig en upplevelse av hälsa och tvärtom, både sjukdom och handikapp kan förenas med både god livskvalitet och upplevelse av hälsa. Varför är det så trögt att få fram forskning och ett bra omhändertagande av patienter med oklara diagnoser? Dessa patienter möts ofta med irritation och avståndstagande av traditionella skolmedicinutövare. Det finns ett antal troliga förklaringar till detta, både i stor och liten skala. De viktigaste är kopplade till ekonomiska intressen. Erfarenheten visar att blotta misstanken om koppling mellan sjukdomssymptom och en kommersiell produkt gör att det uppstår oöverstigliga hinder på vägen mot ny kunskap. Hormoslyr, asbest, enterovioform, neurosedyn, flytspackel, lösningsmedel i målarfärg och flygbränsle liksom BT-Kemi affären: Om forskare hade fått agera fritt och oberoende så skulle sanningen inte ha dröjt så som blev fallet. Ett annat tydligt exempel är hur tobakens skadeverkningar länge ifrågasattes och stämplades som vetenskapligt obevisade. Strålningsdata från mobiltelefoner betraktas som företagshemligheter. Immunsystemstörningar p.g.a. långlivade kemiska produkter eller upplagring av tungmetaller är ett problem som börjar att uppmärksammas i större skala. 4.1.2 När de ekologiska systemen störs, störs även människan Människans möjlighet att stå emot yttre påfrestningar beror av både ärftliga faktorer och på i vilken social och fysisk miljö hon befinner sig, dvs livsstilsfaktorer i vid bemärkelse. är vi vana att mäta det vi utsätts för, en faktor i taget, vare sig det handlar om olika giftiga substanser eller om psykisk stress. De vetenskapliga metoderna är uppbyggda kring kraftigt förenklade modeller där man syftar till att fastställa ett normalområde med ofarliga halter för denna enda faktor. Det är egentligen självklart att denna förenklade modell inte passar i verkligheten där många faktorer samverkar och där individerna har olika känslighet. Detta är nog i hög grad sant när det gäller de nya sjukdomsgrupperna. 4.1.3 Det behövs nya attityder till oklara diagnoser Att patienter med oklara diagnoser och s k diffusa besvär behandlas kränkande finns det otaliga exempel på. Detta speglar en attityd och en människosyn som inte hör hemma i ett civiliserat samhälle. Diffusa besvär är tecken på påverkan på alla kroppen system och inte i sig något skäl att inte ta patienten på allvar. Tvärtom kan sådana symptom vara uttryck för en genomgripande påverkan på flera organ, till exempel en allmän förgiftning eller annan störning av kroppens funktioner på den molekylära nivån. Tyvärr tas ofta många symptom från olika delar av kroppen till intäkt för att man inbillar sig det hela. Detta är egentligen en för sunt tänkande helt obegriplig mytbildning. vill att patientombudsmän skall finnas tillgängliga i samtliga landsting. Till dessa ska de patienter kunna vända sig som anser att de blivit ovärdigt bemötta. För oss är det en självklarhet, att det är patientens upplevelse av sin hälsa som är det väsentliga. Dessutom vill vi att alla patienter som så önskar ska ha rätt till ett annat utlåtande, och även rätt att byta behandlande läkare i de fall kommunikationen mellan läkare och patient inte fungerar som patienten önskar. Den forskning som saknas för att diffusa symtom skall kunna förklaras även för bör prioriteras. Det kan handla om forskning som rör sig runt samband miljö-kemikalier-hälsa. 4.1.4 Kriterier för rätt till sjukpenning Regeringen har minskat möjligheterna för allt annat än rent medicinska bedömningar som grundande för sjukpenning. anser att det i stället är en samlad helhetsbedömning av arbetsförmågan som bör göras. 4.2 Allergiökningen en väckarklocka Allergier är ett växande folkhälsoproblem i hela den industrialiserade delen av världen. De senaste decenniernas ökningstakt är oroväckande. Framför allt är det våra barn som drabbas. Vi vet att det är faktorer i vår omgivande miljö som orsakar ökningen. Förändringar i livsmiljön har skett i rasande takt. Man brukar med rätta tala om att samhället kemikaliserats. I mötet med alltfler allergiframkallande ämnen (allergen) eller ämnen som förstärker allergenets effekt (s k adjuvans) är det människor med ärftlig benägenhet för allergi som drabbas först. En del i den allmänna kemikaliseringen är luftföroreningar, både inomhus och utomhus, observera öven tobaksrök som är en stor bov i sammanhanget. Våra vanligaste allergiframkallare, pollen och pälsdjursepitel, har blivit farligare genom att de försetts med stridsspetsar i form av luftföroreningar. Flera vetenskapliga undersökningar visar att det är fler allergier i stadsmiljö. Jämfört med på landet, trots att pollen och djurallergen är vanligare på landsbygden. Allergisjukdomarna innebär stora lidanden och sänkt livskvalitet. De samhällsekonomiska kostnaderna är därtill cirka 6 miljarder inklusive sjukvård och läkemedel på cirka 2 miljarder. Det riktigt allvarliga med allergierna är ökningstakten. Om den fortsätter som kommer snart vartannat barn som börjar skolan att ha någon form av allergi. Allergi är politik, för det går inte att komma ifrån det faktum att en befolkning med behov av mycket mediciner för diverse symptom är mycket lönsam för industrin däremot inte för samhället. har vid ett flertal tillfällen motionerat i allergifrågor. Vi hänvisar vidare till dessa motioner. 4.2.1 Barn har också arbetsplatser! Vi vill att regeringen får i uppdrag att ta fram kriterier så att man kan kvalitetsmärka daghem och skolor utifrån en samlad bedömning av vad som är en god arbetsmiljö. Det bör vara föräldrars och barns absoluta rätt att få tillgång till uppgifter som visar vilka hälsorisker deras barn kan utsättas för i sin dagliga miljö. Barn är sämre skyddade av lagstiftning vad gäller deras dagliga arbetsmiljöer än vad vuxna är. Men barn har faktiskt också arbetsplatser! Att offentligt ranka den ena skolan framför den andra ser vi i högsta grad som konstruktivt. Vi tror att det kan ge anledning till en påskyndad översyn av barns inomhusmiljöer i allmänhet. När vi på många andra områden börjar tala om medvetna konsumenter måste vi börja ge föräldrar möjligheten att välja skola och daghem utifrån hälsoaspekter. Det är lika viktigt som valfrihet vad gäller skolform och pedagogiskt innehåll. Vi måste lära oss att generellt pröva detta begrepp även inom hälso- och sjukvården. Om något på goda grunder bedöms eller misstänks vara hälsostörande skall detta undvikas även om vi inte lyckas prestera fullständig vetenskaplig bevisning. Alternativ/komplementärmedicinen står för ett synsätt som främjar helhetstänkande. Det är ett synsätt som också tillämpades av läkarkonstens fader, . menade att hela kroppen skulle behandlas, inte bara symptomen. Skolmedicinen ser oftast på sjukdomar definierade som organsjukdomar, som bekräftas genom laboratorietester eller andra undersökningar. Många människor känner sig sjuka utan att objektiva fynd kan mätas, något som kan bero på att skolmedicinska mätningar ger utslag endast vid långt gångna förändringar eller att rätt slags mätmetoder saknas. Yttre påfrestningar i form av bl a luftföroreningar, kemikalier, strålning, tobaksrök, tungmetaller och stress ökar t ex sannolikt behovet av mat som är rik på vitaminer och mineraler. Vi vill att tyngdpunkten bör förskjutas från dagens traditionella skolmedicinska behandling av människor som redan hunnit bli sjuka till en medveten förändring av livsstil och miljö. Alternativmedicin och eventuell forskning runt denna bör i detta sammanhang kunna bli en sammanbindande länk. Alternativ/komplementärmedicinska behandlingsformer som vi anser angelägna att i första hand närmare knyta till traditionell vård, är den vård och behandling som exempelvis kiropraktorer, naprapater och akupunktörer använder sig av. 5.1 Alternativmedicin och skolmedicin med gemensam målsättning Önskvärdheten av en humanekologiskt orienterad hälsovård blir särskilt tydlig när man konfronteras med läkarkårens konkreta arbetssituation. För att adekvat kunna bedöma sina patienters besvär krävs ibland att en allmänläkare skall kunna väga in de mest skilda miljörelationer. ska patienterna stimuleras till att utnyttja alla sina egna och sin fysiska och sociala miljös möjligheter. Ur ett folkhälsoperspektiv är detta den konkreta innebörden i den ekologiska medicinens och humanekologins strävan mot sjukdom och för den friska människan. Synen på samspelet mellan å ena sidan ekologisk medicin och alternativa behandlingsformer och å andra sidan traditionell skolmedicin varierar kraftigt beroende på var man befinner sig i världen. Inom finns det gott om alternativ till traditionell sjukvård. är t ex ett föregångsland vad gäller alternativmedicinens position. Där är samarbetet mellan traditionell sjukvård och alternativmedicinska behandlingsmetoder mycket god. T ex har man samma ersättningssystem mellan traditionell och alternativ sjukvård. Även i har man en liberal syn på alternativa behandlingsmetoder. I har vi i stället en lång tradition av mer styvmoderlig inställning till alternativa behandlingsformer, något som håller på att luckras upp bland till exempel primärvårdsanställda. (Se inledningsavsnittet om enkät runt alternativ/komplementärmedicin) 5.1.1 Utbildning av nyckelpersoner Distriktsköterskor och läkare tillhör några av de grupper av sjukvårdspersonal som i sin dagliga verksamhet är nyckelpersoner vad gäller information till patienter. Enligt hälso- och sjukvårdslagen, 2 a § , skall patienten ges upplysning om de olika behandlingsmetoder som står till buds. är det inte självklart att dessa informatörer har god kunskap om de möjligheter som alternativmedicinens företrädare kan erbjuda. Det är naturligtvis ur patienternas synvinkel otillfredsställande. anser därför att all utbildning av sjukvårdspersonal bör innehålla adekvat information om och beskrivning av alternativ/komplementärmedicinska behandlingsmetoder. I de fall anställda inom offentlig sjukvård använder sig av alternativmedicinska behandlingsmetoder bör kunna bistå med ett regelsystem som redovisar de minimikrav på kompetens och kunskap som anser lämpliga. 5.1.2 Registrering auktorisation legitimation? Dagens regler innebär att en alternativmedicinsk utövare kan behandla och diagnosticera alla typer av sjukdomar och tillstånd. Detta gäller såväl fysiologiska som psykologiska tillstånd, undantaget är endast ärenden som faller under kvacksalverilagen. har ingen statlig instans någon som helst kontroll över och insyn i de alternativmedicinska utövarnas verksamheter. Detta är en oacceptabel situation med tanke på patienternas säkerhet och integritet. En registrering och uppföljande tillsyn av samtliga alternativmedicinska utövare skulle till stor del kunna lösa dessa problem. föreslår att krav på registrering införs för samtliga personer eller företag som i någon form använder alternativmedicinska behandlings- och diagnosmetoder. Registreringen skall skötas av som även skall ha hand om det färdiga registret och informera om detta. I sammanhanget är det viktigt att en registrering inte uppfattas som någon form av auktorisation eller legitimering. Registreringen hos skulle vara självfinansierande, och skulle även kunna ges vissa sanktionsmöjligheter mot de alternativmedicinska utövare som ej uppfyller registreringskraven. En registrering skulle innebära att den som blir registrerad förbinder sig att hålla en kundförteckning, att föra journalanteckningar, att inneha ett fullgott försäkringsskydd samt att rapportera skador eller biverkningar till . Utövarna skulle även förbinda sig att följa såväl sekretesslagen som kvacksalverilagen. anser även att bör ges i uppdrag att skapa ett samordningsorgan för alternativmedicinska frågor. Detta organ skulle i första hand stå för information till allmänhet, myndigheter och sjukvårdspersonal. råder ett informations- och kunskapsunderskott vad gäller utvecklingen inom alternativmedicinen. Ett sådant forum skulle effektivt kunna förändra informationsbilden genom sin lätttillgänglighet och genom att utvecklas till en nationell kunskapsbank inom området. anser att bör ges i uppdrag att initiera vederhäftig forskning rörande alternativmedicinska behandlingsåtgärder. Ny forskning, speciellt med inrikting på hur skolmedicinska undersöknings- och behandlingsmetoder kan förbättras genom aktiv samverkan med alternativmedicinska behandlingsmetoder, är den länk som saknas för att de medicinska disciplinernas strävan efter en helhetssyn skall kunna bli verklighet. 5.1.4 Momsbefrielse för alternativmedicinsk behandling på läkarremiss En medicinsk behandling som klassificeras som sjukvård är momsbefriad. Eftersom den offentliga sjukvården i allt större utsträckning börjat tillägna sig alternativmedicinska synsätt och behandlingsmetoder föreligger en klar ojämlikhet. Vissa patientgrupper i vissa landsting kan ta del av alternativmedicinska behandlingar för samma kostnad som annan läkarvård, medan andra patienter får lägga ut stora belopp för att kunna ta del av likartade behandlingar. Att ta bort momsen innebär med all säkerhet att trycket på vanlig medicinsk behandling i viss mån minskar. Vilka alternativmedicinska metoder som skall momsbefrias bör utredas och därefter följas upp av . En förutsättning för att momsbefrielse skall komma i fråga är att behandlingen utförts på remiss från läkare. Vård och omsorg om äldre och funktionshindrade vision av hur vård och omsorg om äldre och funktionshindrade skall vara utformad bygger på insikten om att ett gott samhälle måste ta hänsyn till människors skilda behov, önskemål och resurser i samtliga av livets faser. Det innebär att samhället skall sträva efter mångfald i vård och/eller omsorg. Vården skall vara anpassad efter förutsättningarna hos de enskilda individerna för att kunna klara sin hälsa och sitt dagliga liv. En helhetssyn på individen, dennes nätverk och boende underlättar rehabilitering och/eller anpassning. Individens egna resurser, integritet, utveckling och livskvalitet utgör grunden för arbetet. Efter alla effektiviseringar inom kommun och landsting inom såväl vård som omsorg finns anledning att särskilt uppmärksamma inte lagreglerad verksamhet där olika huvudmän tidigare i viss mån tagit på sig ett ansvar. Vår vision är att samhället har ett ansvar även i det sociala nätverksbyggandet vad gäller äldre och handikappade. Samarbetet mellan olika huvudmän måste fungera smidigt. Detta gäller också vårdkedjor, vilka måste bli tydligare i de fall det finns skilda huvudmän. Kontinuitet vad det gäller såväl boende som personal skall eftersträvas. Det skall vara möjligt för individen att välja ett boende i vilken kommun som helst. Tillgång till service och hjälp skall finnas i närområdet. De anhöriga/närstående som önskar delta i vården skall ges såväl stöd som avlastning och vettig ekonomisk ersättning för sitt arbete. Målet för vården och omsorgen är en strävan efter största möjliga självständighet för den enskilda individen även i de fall vård- eller omsorgsbehovet är mycket stort. 6.2 Vård och omsorg om äldre Äldreomsorgen har genomgått stora förändringar. Ädelreformen har haft en avgörande betydelse i de förändringar som skett. Det finns flera positiva effekter, men även negativa. Vi menar att det är viktigt att kompletteringar och utveckling av äldreomsorgen måste genomföras för att råda bot på de problem som Ädelreformen i sig självt skapat. För trots Ädelreformen finns fortfarande gränsdragningsproblem mellan kommun och landsting. En viktig uppgift är framöver att skapa hela vårdkedjor och samverkan runt hälsoaspekterna för äldre. För att åstadkomma detta är det viktigt att staten initierar skilda försök runt delat/förändrat huvudmannaskap. pågår exempelvis försök med primärvård i regi. Effektivisering, besparingar och brist på vårdplatser har inom vården lett till kortare vårdtider. har besparingar på den kommunala sidan gjort att kommunerna letar efter nya former av gruppboende, kvarboende m.m.. Möjligheten att omge sig med sin invanda miljö påverkar individens hälsostatus i positiv riktning. Det gör även dagvård, vilken gör demenssjuka tryggare och lugnare. Det är oroande att alltfler som önskar äldreomsorg i särskilt boende får avslag. Därför måste vi framöver noggrant följa upp hur den enskildes sociala nätverk påverkas när människor med allt sämre hälsostatus vårdas i hemmet. Insatser för att bryta ensamhet och isolering bör inkluderas i kommunernas uppgifter. har lokalt uppmärksammat att insatserna för att handikappsanpassa äldres boende noggrant måste planeras och inventeras för att kunna ligga i linje med en ev. acceleration av sjukdomsförloppet hos den enskilde. Att redan på ett tidigt stadium inventera de äldres bostäder och var beredda med snabba insatser i form av handikappanpassning är samhällsekonomiskt lönsamt för inblandade huvudmän, men även i högsta grad humant för individen. Anhöriga och vänner måste ges goda förutsättningar för att kunna vårda sina närstående. Vi menar att anhörigstödet måste omfatta såväl handledning som en god ersättning. Dessa människors insatser minskar behovet av andra samhällsinsatser. Landstingens har i uppdrag att ställa rehabiliteringsinsatser till förfogande för äldre i hemmen. Att så sker är av största vikt ur samhällsekonomisk synpunkt eftersom en god rehabilitering kan ge alla människor ett friskare liv och inte minst ett liv med bättre livskvalitet. Efter Ädelreformen och psykiatrireformen har landstingen enligt vår uppfattning inte tagit ett helhjärtat ansvar för detta. En översyn av landstingens insatser på detta område vore ur kvalitetssynpunkt värdefull. Mångfald och valmöjligheter för de äldre är viktiga honnörsord. har komplementära/alternativa vård- och behandlingsformer vunnit ökad acceptans hos anställda inom primärvården. Inom såväl geriatrik som äldreomsorg bör även sådan kunskap kunna utnyttjas för att den ska komma de äldre till godo. 6.4 Vård och omsorg om funktionshindrade 6.4.1 Handikappsanpassning skall vara norm Det är för en gåta, att det inte var i handikappfrågor som ett gränsöverskridande tänkande först vann genomslag Kanske är en av anledningarna till detta att människor med funktionshinder sinsemellan är väldigt olika. De har inte alla samma behov, men de har alla behov av att kunna tillgodogöra sig samhällets service på skilda områden. Kollektivtrafik är ett sådant mycket angeläget område. Kultur är ett annat. skulle därför vilja att en framtida statsbudget vore utformad så, att det i samtliga skilda utgiftsområden framgick vad regeringen vill göra för att stärka funktionshindrades möjligheter till ett aktivt deltagande i samhällslivet. Dessutom vill vi att all byggnation skall handikappanpassas. Det bör skrivas in i plan- och bygglagsstiftningen. 6.4.2 Finansiell samverkan runt funktionshindrade Vi vill också att regeringen ser över möjligheterna till en finansiell samordning av samtliga insatser för funktionshindrade. kan det vara så illa att kommunen ska ansvara för en rullstol och för den andra. Även LSS är delad mellan olika huvudmän. Vi menar, att detta kan leda till att funktionshindrade riskerar falla mellan stolarna, precis på samma sätt som långtidssjukskrivna eller arbetsskadade kan göra. Därför måste en samordning av samtliga insatser prövas och utvärderas. Hjälpmedel, avgifter, LSS, lönebidrag, andra AMS-åtgärder m.m. bör kunna samordnas bättre . Hur värdigt vi förmår behandla våra funktionshindrade medborgare kan få vara ett mått på hur långt vi har kommit i vår utveckling. En av de frågor som aktualiserats med anledning av den träffade överenskommelsen om nya högkostnadsskydd som även omfattar kostnader för medicin, är statens subvention av läkemedel. En kostnad som drabbar staten desto högre ju mer läkemedel som förskrivs i vården. Flera utredningar belägger våra påståenden att mediciner skrivs ut i onödan. Motiven till detta kan finnas i bl a: modenycker, ett visst krav från patienter trots att läkaren kanske inte tycker det är befogat, mediciner används i stället för andra behandlingsformer, etc etc. Detta gör att andra mediciner behöver tillföras för att undvika biverkningar, vilket sammantaget gör att den ekonomiska belastningen på individen och sammhället blir mycket stor. En stor läkemedelsgrupp är psykofarmaka. I de strukturbeslut som tas inom landstingen kan vi se att en ökad användning av läkemedel inom psykiatrin är på gång. Detta dels som ett motiv för att minska organisationen och säga upp personal. Dels också på grund av att forskningen kommit så långt att utbudet av läkemedel är mycket stort och att därmed marknadsföring och modenycker spelar en stor roll. Denna läkemedelsanvändning är naturligtvis både på gott och på ont. I handlingsprogram står det klart och tydligt att vi förordar en mänsklig vård med betydande kontaktmöjligheter i stället för eller som komplement till psykofarmaka. Vi förordar dessutom alternativmedicin, homeopatiska preparat och psykoterapi som behandlingsmetoder. En mängd andra terapeutiska metoder står också till buds exempelvis vid lättare depressioner och livskriser. Vi menar att det inte finns något självändamål med en mycket stor tillgång till psykofarmaka. Med tanke på den stora risken för läkemedelsberoende finns också risk för att staten drabbas av framtida ökande kostnader för subventionerna till läkemedel. Dessutom vill vi att all sjukvård och all läkemedelsanvändning skall vara kostnadsfri för människor som tvångsvårdas och tvångsmedicineras.