mot · GL02Fi212 · 1997-10-06 00:00:00 — Det beror på att den arbetslöshetsnivå vid vilken löner och priser börjar öka för snabbt har stigit kraftigt och bedöms ligga kring . Om detta är korrekt skulle det inte vara möjligt att nå ner till en arbetslöshet på utan att inflationsmål bryts igenom. Det kommer inte att kunna tolerera utan då slår man till de penningpolitiska bromsarna långt innan arbetslösheten är nere på . Den enda möjligheten att lösa detta inkonsistensproblem är att genom strukturförändringar försöka minska den arbetslöshetsnivå vid vilken inflationen börjar öka till eller helst därunder. Det kräver åtgärder för en mer flexibel arbetsmarknad, en bättre fungerande lönebildning, en reformerad arbetslöshetsförsäkring med större andel egenfinansiering och en s k bortre parentes som omöjliggör evig rundgång, förändringar i arbetsrätten m fl åtgärder som medverkar till en bättre maktbalans mellan parterna på arbetsmarknaden. Det är emellertid uppenbart att regeringen, förmodligen av hänsyn till LO, inte vågar genomföra sådana förändringar. Då kanske LO drar in bidragen till Socialdemokraternas och inte ställer upp med valarbetare ... Regeringen har naturligtvis insett detta ekonomiska dilemma. Man löser det genom att rätt och slätt anta att arbetsmarknaden blir mer flexibel och lönebildningen fungerar bättre. Vi anser det vara oförsvarligt att på ett så centralt område i den ekonomiska politiken nonchalera verkligheten. föreslår att målet för arbetsmarknaden formuleras som följer: att skapa förutsättningar för så många nya jobb att den totala arbetslösheten kan halveras . Vi konstaterar att EU i sin diskussion om sysselsättningspolitiken formulerar sig på liknande sätt som vi gör. Målet är att öka sysselsättningen så mycket att arbetslösheten kan pressas tillbaka till . Vi tycker inte att målet är tillräckligt ambitiöst, men det tar i varje fall sikte på rätt område antalet jobb i motsats till den mål. Det är också intressant att konstatera att Amsterdamfördragets sysselsättningskapital, som påstås vara en viktig framgång för , innefattar krav på strukturella förändringar för en mer flexibel arbetsmarknad samt krav på lägre skatter på arbete. Den nya i har förklarat att den avser att sänka både skatter och offentliga utgifter för att underlätta tillkomsten av nya jobb. Den håller på att bli ganska ensam kvar på förlegade barrikader. Regeringen gör ett stort nummer av att man har slutat låna pengar. Det är emellertid inte korrekt. Staten lånar pengar av löntagarna genom att räkna in premiereserven i statens tillgångar. Likaså lånar staten pengar av AP-fonden, dvs av pensionärerna. Regeringen konstaterar att de svenska offentliga finanserna är mycket konjunkturkänsliga men gör ingenting för att minska denna känslighet. Regeringen berömmer sig för ett stort budgetsaneringsprogram med omfattande utgiftsminskningar, men efter de genomförda och aviserade utgiftsökningarna återstår bara skattehöjningarna. Regeringen använder den s k budgeteringsmarginalen på ett sätt som icke är avsett. Budgeteringsmarginalen var avsedd som en marginal för oförutsedda förändringar i de grundläggande ekonomiska antagandena. Om den ekonomiska aktiviteten sjönk, t ex på grund av internationell försvagning, skulle de automatiska utgiftsökningarna åtminstone delvis kunna rymmas inom taket. Om antalet barn blev större än prognosticerat skulle den automatiska utgiftsökningen därav likaså kunna rymmas inom taket. Omvänt skulle naturligtvis utgiftsminskningar, eller inkomstökningar, på grund av bättre ekonomisk utveckling eller färre antal barn leda till en ökad marginal, inte till att regeringen fyllde på med andra nya utgifter. Så har emellertid skett. Därmed försvagas disciplinen i den nya budgetprocessen på ett olyckligt sätt. Vi konstaterar också att regeringen har gjort ett allvarligt budgeteringsfel. Man har inte avsatt några pengar för de ökade utgifter som kommer att följa av snabbstängningen av . Det är naturligtvis möjligt att det återstående utrymmet inom budgeteringsmarginalen på och mer därefter avses täcka denna ökade utgift och att finansieringen skall ske med någon icke prognosticerad men i hemlighet förväntad aktivitetsförbättring. Eller också har regeringen räknat med att hela kostnaden tas genom minskade inleveranser från . Även då borde detta naturligtvis ha redovisats. Uteblivna intäkter liknar i princip sådant skattebortfall som regeringen beskrev utförligt i en bilaga om skatteavvikelser i vårpropositionen 1996. förslag till inkomster och utgifter utgår från våra politiska prioriteringar jobb, vård, skola. Vi föreslår därför omfattande förändringar i regeringens budget, främst sänkning av skadliga skatter för jobb genom företagande samt omdisponeringar för att främja kvaliteten i vård och utbildning. Vi anser det mycket angeläget att minska de offentliga finansernas konjunkturkänslighet, vilket är ett ytterligare motiv för att minska både inkomster och utgifter. En hög skuldkvot innebär också att statsfinanserna är mycket känsliga för ränte- och växelkursförändringar, varför det är angeläget att minska skuldkvoten. är det därför lämpligt att budgetpolitiken har ett mål om överskott. Vi anser att regeringens mål om överskott och därefter är väl avvägt, så länge skuldkvoten överstiger av BNP. När det målet uppnåtts finns det anledning att ompröva målet om överskott. Vi formulerar målen på följande sätt: Skadliga skatter skall sänkas. Utgiftskvoten skall sänkas. Budgetens konjunkturkänslighet skall minska. Budgetprofilen skall präglas av rättvisa. Budgeten skall uppvisa överskott åtminstone till dess skuldkvoten understiger av BNP. Skadliga skatter skall sänkas Vi föreslår att skatterna sänks med sammanlagt siffran stiger med ytterligare om vår växling mellan höjd försäkringspremie i a-kassan mot sänkt inkomstskatt inräknas. Den helt övervägande delen avser lägre skatt på arbete genom sänkta arbetsgivaravgifter. Arbetsgivaravgifterna sänks med motsvarande i tjänstesektorn. Inkomstskatten sänks både genom att det extra 5-procentsskiktet i den statliga skatten avskaffas, och genom den nyssnämnda skatteväxlingen. Den sänkta inkomstskatten innebär att de höjda försäkringspremierna inte medför någon ökad belastning för hushållen. Dubbelbeskattningen på risksparande skall avskaffas, förmögenhetsskatten skall sänkas, bl a genom avskaffad sambeskattning, och fastighetsskatten skall sänkas. Skatten på fåmansbolag skall sänkas. Totalt sjunker skattekvoten med genom våra förslag. Som framgått ovan har regeringen föreslagit kraftigt ökade utgifter. Av regeringens saneringsprogram för de offentliga finanserna återstår i huvudsak de höjda skatterna. Vi föreslår besparingar i de offentliga utgifterna med samma belopp som de skattesänkningar vi föreslår. Den största besparingsposten gäller s k selektivt företagsstöd, dvs arbetsmarknadspolitiskt stöd till företag, räntebidrag till bostadsföretag, presstöd, regionalpolitiskt företagsstöd. Den stora sänkning av arbetsgivaravgifter och egenavgifter för småföretagare som vi föreslår ger väsentligt bättre förutsättningar för ett expansivt näringsliv och fler jobb än selektivt stöd, både vad avser tjänsteföretag i allmänhet och t ex företag inom turismen som har stor betydelse för företag i norra . Vårt förslag till reformerad arbetslöshetsförsäkring reducerar kraftigt statens utgifter. Vi avvisar också de olika förslagen som innebär minskat arbetsutbud. Genom att anslå ytterligare medel till skattemyndigheterna och försäkringskassorna anser vi att möjligheterna ökar att bekämpa fusk inom momssystemet, bostadsbidragen, underhållsbidragen, sjukförsäkringen och förtidspensionssystemet. Vad gäller t ex förtidspensionering finns brister i fråga om kontroll av intyg. Dessutom utnyttjas möjligheterna till rehabilitering i alltför liten grad. Besparingar bör också genomföras i partistöd och vissa organisationsstöd (det särskilda s k LO-stödet). Vi avvisar regeringens förslag till s k lokalt investeringsprogram, som är ett uttryck för ett planekonomiskt tänkande av traditionellt socialdemokratiskt slag. De omfattande program för infrastrukturinvesteringar och omställning av energisystemet som regeringen föreslår anser vi bör genomföras i något mindre forcerad takt, vilket reducerar de årliga utgifterna. Regeringen har som framgått ovan gjort en allvarlig felbudgetering genom att inte öppet redovisa de statsfinansiella effekterna av en snabbstängning av . Eftersom vi avvisar snabbstängningen kan vi tillgodoräkna oss ca i förhållande till regeringen. Budgetpropositionen saknar en ordentlig genomgång av de statliga myndigheternas behov av investeringar och utvecklingsprogram inför . Vi kan därför inte avgöra om de olika anslagen har tagit tillräcklig hänsyn till sådana engångsutgifter utan tvingas anta att så är fallet. Vi anser emellertid på goda grunder! att är en så unik företeelse att finansieringen av de extra utgifterna hos myndigheterna kan ske med engångsvisa inkomster. Vi bedömer att dessa unika utgifter uppgår till åtminstone och ungefär hälften därav året därpå. Som framgått i andra motioner föreslår vi omfattande försäljning av statliga bolag. Inkomsterna bör utöver finansieringen av millennieinvesteringarna användas för att reducera statsskulden, varvid statens räntebetalningar sjunker. Sammanlagt sjunker utgiftskvoten med genom våra förslag. Budgetens konjunkturkänslighet skall minska Genom förslagen till lägre skattekvot och lägre utgiftskvot begränsas genomslaget i de offentliga finanserna av upp- och nedgångar i den ekonomiska aktiviteten. De offentliga finanserna blir mer robusta och negativa särställning reduceras. Vi har tidigare begärt en redovisning om de offentliga finansernas konjunkturkänslighet. Någon sådan har ej kommit och vi upprepar begäran. Budgetprofilen skall präglas av rättvisa Regeringen skriver själv att den största fördelningspolitiska orättvisan finns mellan den som har arbete och den som inte har det. Vi delar den uppfattningen och föreslår därför i motsats till regeringen omfattande åtgärder för att skapa bättre företagsklimat och fler jobb genom företagande. Även på utgiftssidan föreslår vi omprioriteringar som speglar vår uppfattning om rättvisa. Det gäller framför allt vården och omsorgen. Vi anser inte att bristerna i vården kan vänta på lösning . Regeringens förslag om ytterligare åren 19992000 är nödvändigt, med den politik som regeringen bedrivit, men vården behöver tillskott . Vi föreslår därför att sjukvården tillförs medel från sjukförsäkringen genom s k finansiell samordning, Finsam. Ett särskilt statsbidrag för att realisera rätten till eget rum bör också införas. Högkostnadsskyddet bör förstärkas. Vi anser också att kommuner och landsting bör avstå från skattesubventionering av mängder av bolag, vilket möjliggör ytterligare förstärkning av vården och äldreomsorgen. Vi föreslår ökade anslag till handikappolitiken, änkepensionerna och insatserna för de arbetshandikappade. Dessutom bör innehav av fritidsfastighet inte påverka pensionärernas bostadstillägg. Regeringen har infört ett nytt halveringsmål inom utbildningspolitiken. Antalet elever som studerar utomlands skall halveras. Vi motsätter oss detta förslag och anslår därför ytterligare medel för studier i utlandet. Vi motsätter oss likaså en ny besparing inom grundutbildningen vid universitet och högskolor, föreslår fler doktorandtjänster och platser på sommaruniversitet. Många människors möjlighet att studera har försämrats genom att regeringen har avskaffat barntillägget inom det särskilda vuxenutbildningsstödet. Det gäller särskilt kvinnor. föreslår att barntillägget återinförs. Vi anser av jämställdhetsskäl att den högre ersättningen inom föräldraförsäkringen för en s k mamma-pappa-månad skall återinföras. Vi föreslår också påslag inom miljöpolitiken, främst för inköp av mark för att värna den biologiska mångfalden men också för kalkning. Vi anser brottsbekämpning vara viktigare än vad regeringen tycker och föreslår omprioriteringar både för att bekämpa MC-relaterad brottslighet och hjälpa brottsoffer samt vissa påslag inom t ex rättshjälpen. Regeringens förslag om bistånd till är pinsamt. rykte som företrädare för solidaritet med fattiga länder har solkats ner. Vi föreslår ett påslag om och ytterligare därefter. Budgeten skall uppvisa överskott åtminstone till dess skuldkvoten understiger av BNP En lägre skuldkvot innebär att offentliga finanser är mindre utsatta för effekterna av förändringar i konjunkturer och ränte- och växelkurssvängningar. Det reducerar statens räntebetalningar, som är den enskilt största posten bland statens utgifter. Skuldkvoten sjunker genom bra tillväxt och sänks också genom våra förslag till försäljning av statens företag. En minskad skuldsättning bör emellertid också åstadkommas genom överskott i statsbudgeten, i genomsnitt över en konjunkturcykel, åtminstone så länge skuldkvoten överstiger av BNP. Valet av nivån av BNP för en ny prövning av skuldpolitiken motiveras av att detta är högsta tillåtna nivå enligt konvergenskriterierna för den ekonomiska och monetära unionen (EMU). 8.4 Budgetpolitikens långsiktiga inriktning Den långsiktiga inriktningen av budgetpolitiken bör följa samma principer som ovan. Målet om överskott i budgeten bör prövas på nytt när skuldkvoten sjunkit till av BNP. Våra förslag på vad gäller skatter och socialförsäkringar innebär fortsatt neddragning av både skatte- och utgiftskvoterna. Regeringens beräknade utrymme på ca anser vi huvudsakligen bör utnyttjas för lägre skatt för låg- och medelinkomsttagare. Regeringen har av beräkningstekniska skäl redan lagt in beloppet i form av lägre skatt. Huruvida Socialdemokraterna verkligen avser att föreslå lägre skatter snarare än ökade offentliga utgifter är ännu höljt i dunkel, men besluten på och olika ministrars uttalanden gör detta mindre sannolikt. I så fall har regeringens prognoser även här en allvarlig budgeteringsmiss. förslag till reformerad trygghetsförsäkring skulle medföra att både skatte- och utgiftskvoten sänks med . skulle således med vår budgetpolitik skattekvoten ha sänkts till och utgiftskvoten till . Eftersom staten också har andra inkomster än skatter innebär vår politik ett budgetöverskott på , detsamma som regeringen. * ca 6 pe lägre i privat tjänstesektor * ca 6 pe lägre egenavg. * slopade arbetsgivaravg. Sänkt skatt sparande, budgeteff. Höjt avdrag pensionsspar, bu-eff 99 1 mdkr Lägre skatt fåmansbolag, m m Förslaget om sänkt inkomstskatt för att kompensera ökade försäkringspremier inom arbetslöshetsförsäkringen ingår ej i tabellen. Ökad satsning på vård o glömda Ökad satsning på skolan Barntillägg Svux/a Andra satsningar för ökad rättvisa Partistöd, organisationsstöd, m.m. Miljöskatt, ej ROT-avdrag Ej 55+, generationsväxling, m.m. Förslaget om minskade utgifter inom arbetslöshetsförsäkringen som följer av ökad egenfinansieringsänkt inkomstskatt ingår ej i tabellen. förslag till budgetsaldo, mdkr -29,1 -29,1 -29,1 -10,0 -10,0 -10,0 -38,0 -36,7 -37,0 förslag till utgiftstak och utgifter fördelade på utgiftsområden redovisas i tabell A. Vårt förslag till utgiftstak för staten var för , för och för . I nuvarande goda konjunkturläge anser vi emellertid inte att hela utgiftstaket bör utnyttjas. Våra förslag till takbegränsade utgifter uppgår för till , för till och för till . Vi anser att budgeteringsmarginalen kan öka något i förhållande till regeringens förslag, men föreslår ändå sänkta tak. Utgiftstaket för staten bör således fastställas till för , för samt för . Det är lägre än regeringens. Regeringens utgiftstak för staten Med hänvisning till det anförda hemställs att godkänner de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken enligt vad som anförts i motionen, att beslutar fastställa utgiftstaket för staten inklusive socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten för till , för till och för till , att för beslutar om fördelning av utgifterna på utgiftsområden enligt vad som anförts i motionen (tabell A), att för budgetåren 1999 och 2000 godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden som riktlinjer för regeringens budgetarbete enligt vad som anförts i motionen (tabell A), att godkänner beräkningen av statsbudgetens inkomster enligt vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om redovisning till om de offentliga finansernas konjunkturkänslighet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för en bättre fungerande lönebildning. Regeringens förslag till statligt utgiftstak förslag till statligt utgiftstak vid sidan av SB