mot · GK02Ub24 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:112 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning - kvalitet och likvärdighet på väg in ikunskapssamhälletKunskap blir allt viktigare i dagens samhälle och är endrivkraft för förnyelse, utveckling och tillväxt. I etthögproduktivt kunskapssamhälle kommer kraven påutbildning och kontinuerlig kompetensutveckling attförstärkas. Alltfler forskare pekar också på att den enskiltviktigaste faktorn bakom ekonomisk tillväxt är investeringari utbildning på alla nivåer i samhället. Det gäller allt från ettgrundläggande kunskapslyft till högre utbildning,kvalificerad yrkesutbildning och forskningsinsatser. Påföretagsnivå är intresset för utbildning ochkompetensutveckling stort - för enskilda verksamheter ärpersonalens kompetens ofta avgörande för konkurrenskraftoch överlevnad.Utbildningsmässigt är utgångsläge på många sätt bra, men detmåste bli bättre. Om vi i får en allmän uppslutning kringutbildningens och kompetensutvecklingens betydelse kommer vi att kunna bliinternationellt slagkraftiga.Centerpartiets målsättning är att ska bli den främsta nationen på attutveckla nya kunskaper och ta till vara alla fördelar som det kan ge. Nyteknik innebär att vi kan överbrygga avstånd så att produktion och utbildningkan ske över hela landet. Denna utveckling innebär en rad möjligheter menför att den ska kunna utnyttjas positivt ställer den också en rad krav.Centerpartiet vill skapa ett "decentraliserat kunskapssamhälle". Det innebäratt medvetet bygga upp en decentraliserad infrastruktur för kunskapsut-veckling i hela landet. Det innebär också att ta vara på möjligheterna attdecentralisera makt och ansvar genom att hela befolkningen görs delaktig idet framväxande kunskapssamhället.För att skapa ett decentraliserat kunskapssamhälle måste kunskapslyftet:- nå hela folket, inte bara de redan kunskapsprivilegierade- ske i hela landet, inte bara i några expansiva områden- ske under hela livet, inte bara under någon period.I denna motion anger vi syn påutbildningssystemets grunder. Vi kommenterar inte i detaljalla förslag som regeringen presenterar utan återkommer meddetta i samband med regeringens propositioner. Vi ärpositiva till mycket av det regeringen säger iutvecklingplanen, vilket kan lägga grunden för en breduppslutning bakom många förslag. ställer sigdock kritisk till att regeringen allmänt uppehåller sig såmycket vid utbildningens "yttre", organisatoriska frågor.Istället borde man utgå mer från undervisningens "inre"frågor, som gäller vad som faktiskt sker i klassrummen, imötet mellan eleven och skolan. Det är frågeställningar sommåste utgå från synen på bildning och på skolans roll i detkunskapssamhälle som växer fram.Humanistisk bildningssyn -en helhetssynDet humanistiska bildningsideal vi ansluter oss till, byggerpå föreställningen att människan är - eller borde vara - envarelse som bildar sig, skapar sig, gör sig till något som inteär på förhand givet. Det innebär att se bildning som enprocess, och står i motsättning till ett mer statiskt synsätt,som ger ordet bildning innebörden av en uppsättning fastakunskaper och förhållningssätt som ska vidareförmedlas.Bildningen är något som människan gör med sig själv i ettfritt sökande efter kunskaper styrd av det egna förnuftet.Ordet bildning har starkt samband med betydelsen att forma,att skapa. Människan är oavslutad och äger förmågan attbilda eller forma sig.Människans medfödda nyfikenhet är plattformen för hennes lärande. Omskolan inte förmedlar kunskaper, som är engagerande, meningsfulla ochanvändbara, dör snart intresset från elevernas sida. Kunskap är helamänniskans utveckling.Förändringar i samhället går oerhört snabbt och då inte minst inomarbete och näringsliv. Många av de nu snabbast växande yrkesgruppernafanns inte för några decennier sedan och dagens skola ska utbilda för yrkensom kanske inte ens finns . Kunskap och framtiden innebär att allabehöver goda baskunskaper men också att vi måste lära nytt och attanvända och utveckla kunskap för att lösa nya problem - vi lär för att lära.Det handlar om ett livslångt lärande, där lärandet kan ske på många olika sätt- utbildning i skolan, lärande på arbetsplatsen och i vardagslivet.Bildning behöver inte bara ske genom teoretisk undervisning och skolan ärinte den enda platsen där man lär sig. Undervisning som sätter fokus på vadsom är bäst för barnen utgår från en helhetssyn på människan där lärandet kanoch måste ske i alla möjliga olika situationer och där läraren inte är den endasom står för all kunskap.Det innebär att ge den form av verksamhet som motsvarar barnens behovoch önskemål och som formar en helhet. Barnens behov av motoriskutveckling och träning hänger nära samman med bl.a. läs- och skriv-processens utveckling. Att kunna koppla vad man läst eller hört till ord, bildereller dramatiseringar ger en ökad förståelse och motivation att söka vidare.Att arbeta med både motorisk, emotionell och kunskapsmässig utveckling ärviktigt för elevernas mognads- och utvecklingsprocess. Vissa elever lär siglättare och mer genom att arbeta praktiskt medan andra lär sig genom attteoretiskt studera något.Nödvändigheten av handens och hjärnans samspel, av teori och praktik, avskapande och inlärning, är en förutsättning för att kunna utvecklas somindivid. Samspelet mellan handen och hjärnan är en förutsättning för att nåden entreprenöranda, den företagsamhet och de nya uppfinningar ochinnovationer som är nödvändiga för att klara av vår tids stora överlevnads-frågor.Centerpartiet har länge betonat vikten av både slöjd- och idrottsämnena iskolan för att eleverna ska få arbeta med både skapande och inlärning som ären förutsättning för att kunna utvecklas. Att regeringen nu ger besked om attämnena slöjd och idrott kommer att ges mer tid i timplanen är därför mycketpositivt. räknar med att medverka till beslut som gör detmöjligt att genomföra förändringarna fr o m höstterminen 1998.Människan måste få utvecklas genom fantasi och skapande. Varjemänniska är utrustad med förmågan att vara kreativ och med outtömligamöjligheter till gestaltning. Kreativiteten måste få utvecklas i samband medall undervisning. Diskussion, egna åsikter, debatt, värderingar ska tillåtas ialla ämnen. Pedagogik handlar om människan och hennes förhållanden tillkunskapsinhämtning.I förmedlingspedagogiken är det läraren som dominerar eleven i val avstoff, arbetssätt etc. Synen på bildning och kunskap får konsekvenser försynen på läraren och lärarrollen. Om vi i stället ser den aktiva eleven som"den forskande eleven" som själv söker kunskap genom att ställa frågor ochsträvar efter att besvara dem då ändras också lärarrollen. Då behövs enhandledare och en vägledare i stället för en föreläsare. roll blir dåatt stimulera eleverna och ge utrymme för det oförutsägbara, elevernas fan-tasi, frågor och nyfikenhet. Läraren ska tända eldar hos eleverna som väckerderas nyfikenhet - i stället för att se eleverna som tomma hinkar som skafyllas med kunskap.Vuxnas ansvarSkolan ska inte vara en värdeneutral plats, och den kan aldrigacceptera mobbning, våld och rasism eller droger inom sinaväggar. Skolan ska vara bärare av moraliska värden, somtolerans, respekt för alla människors lika värde ochrättigheter och insikt om vars och ens personliga ansvar.Därmed kan skolan ge den unga människan en beredskap attsom vuxen ta ansvar för samhällets utveckling. Skolan skadels ge eleverna olika baskunskaper och annan teoretiskkunskap och färdighet, dels ge eleverna fostran tillsjälvständighet, medansvar, samverkan och demokratiskabeslutsprocesser. Skolan och barnomsorgen har ett stortansvar för normbildning. Diskussionen om rätt och fel måstebörja . Skolans personal har goda möjligheter att följabarns och ungdomars utveckling. De kan tidigt upptäckasociala problem och begynnande kriminella tendenser.Det viktigaste ansvaret för denna normbildning och därigenom dengrundläggande brottsförebyggande verksamheten ligger naturligtvis i förstahand hos familjen. Det är främst genom familjen som barn får de värderingaroch normer som avhåller dem från brott. Det är också familjen och dennärmaste omgivningen, som kan hjälpa till att avhålla barn och ungdomarfrån att begå brott, att sätta gränser och reda ut orsakerna till att brottetbegåtts. Med försöksverksamheten med föräldrastyrelser i ochelevstyrelser i gymnasieskolan så kan man förvänta sig att t.ex. kampen motmobbning och rasism intensifieras och nya uppslag kan komma fram i detfortsatta arbetet.Det är under barn- och ungdomsperioden man formar sin individualitet sommänniska och sin framtida identitet. Om vi vuxna menar någonting med detvi säger, att barn- och ungdomsperioden är viktig, då måste vi nu visa det ochanvända våra resurser till förmån för barn och ungdomar. Det är upp till ossvuxna att visa vad det är för värderingar och samhällsetik vi vill föra övertillde yngre i vårt samhälle.MobbningTrots våra kunskaper och våra insatser mot mobbning finnsdet ca 100.000 barn, som är utsatta för mobbning, vilketär ungefär lika många som för 10 år sedan.Många av eleverna som utsätts för mobbning, vågar inte göra någonting föratt få slut på mobbningen. Få tar kontakt med vuxna utan väntar helt enkelt påatt mobbarna ska sluta. Mobbning är lika vanligt på landsbygden somi tätorten. Det vi uppmärksammar är pojkar som är inblandade i mobbning.Flickornas mobbning sker oftast i former som inte syns lika mycket och inteuppmärksammas lika mycket av vuxna.Barnombudsmannen gjorde 1995 en undersökning bland trettonåringar omvad de tyckte att man skulle göra mot mobbning. Svaret från de allra flestavar att de unga saknar vuxna i skolan, som bryr sig om hur de mår och somvågar agera mot utfrysning och övergrepp. Med vuxna menar de skolanspersonal. Eleverna vet mycket om mobbning och är också beredda attengagera sig och ta ansvar men endast om de känner att de har de vuxnasfulla stöd, vilket de inte känner idag.I skollagen 1 kap. 2§ står "alla som verkar i skolan ska bemöda sig atthindra varje försök från elev att utsätta andra för kränkande behandling".Varje kommun har en lagstadgad skyldighet att upprätta en skolplan för hurman avser att nå de nationella målen, som har satts upp för skolan.Viförutsätter därutöver att varje skola i sin arbetsplan också har en klarhandlingslinje för hur man ska motverka mobbning. Det är de lokalapolitikerna, rektor, lärare, övrig personal och elever som tillsammans skautarbeta detta. Det finns inga färdiga planer eller arbetssätt som kan fungerapå alla skolor, det måste vara upp till varje skola att utarbeta den bästaplanenför just sin skola och på så sätt anpassa metoder och arbetssätt. Skolverkethar drivit utvecklingsprojekt mot mobbning och gett utstödmaterial som skolorna kan ha i sitt arbete med att minska mobbning.Dessutom kan skolan samarbeta med polisen som ett naturligt steg i attförmedla regler och normer.Barnombudsmannens rapport om mobbning bland barn måste ligga tillgrund också för lagstiftningsåtgärder. Ett exempel är att skollagen börförstärkas med en paragraf om att lärare som upptäcker mobbning ärrapporteringsskyldiga till rektor och som innebär en skyldighet för skolan attagera. Man kan dra en parallell till socialtjänstlagen som också innebärskyldighet att rapportera om någon far illa i hemmet. Dessutom ska de lagarsom gäller i övrigt i samhället också gälla i skolan - om våldsbrott sker iskolan ska detta polisanmälas.Skolan mitt i bynSkolan som samlingsplats för de människor som bor inärområdet ökar känslan av delaktighet och medansvar. Omskolan fungerar som en skola mitt i byn eller som ett kul-turcentrum där skolans lokaler utanför skoltid har olikaverksamheter som pågår, initierat av befolkningen inärområdet eller av skolan själv, ökar möjligheterna tilldialog också om skolan och dess kärnverksamheter.Om eleverna är i skolan efter skoltid blir skolan ett ställe att vara på och ettställe där man lär sig , lärandet hör då inte bara ihop med styrdalärogångar. Att öppna skolan för olika läroprocesser kan ha en utvecklandeinverkan också på den ordinarie undervisningen.I finns en lång tradition när det gäller skolanskontakter med det omgivande samhället bl a genom olika kulturcentra ianslutning till folkskolorna. Som ett led i strävan att öppna skolan för när-samhället har folkskolor blivit skyldiga att utan kostnad upplåta skollokalernatill olika föreningar.Utvärdering och kvalitetStora förändringar har gjorts i skolan både vad gällerorganisation och ansvar. Ansvaret har flyttats från central tilllokal nivå. Inom ramen för målen i läroplan och kursplan gesutrymme för lokala beslut på den egna skolan. På den lokalanivån ska man ansvara för val av stoff, arbetsformer ochorganisation. Övergången från en nationell regelstyrning där staten anger målen och överlämnargenomförandet till dem som är verksamma i skolanförutsätter ett nytt sätt att tänka och leder till större krav påansvarstagande och beredskap på förändring. Utvärderingoch kvalitet blir naturligtvis viktiga begrepp i ettdecentraliserat skolsystem. Regeringen föreslår därför attSkolverkets kontrollerande uppgifter ska kompletteras medkvalitetsbedömningar gjorda av statliga ut-bildningsinspektörer knutna till myndigheten.Centerpartiet anser att utvärdering och kvalitetsfrågor är viktiga i ettdecentraliserat system. Men vi vill poängtera att synen på bildningoch kunskap får konsekvenser för hur vi mäter kvalitet och göra vårautvärderingar. Om vi har bildningssynen att bildning är en uppsättning fastakunskaper då mäter vi kvalitet på ett sätt. Men har vi däremotförhållningssättet att bildning är att vi lär för att använda och utvecklakunskap för att lösa nya problem, vi lär för att lära, så får det också konse-kvenser för hur vi utvärderar och mäter kvalitet.Därför är det så viktigt att vi tänker igenom vilka metoder för uppföljningoch utvärdering vi ska ha, att syfte, inriktning och uppläggning avutvärderingar stämmer med den bildningssyn vi har.Centerpartiet är mycket skeptiskt till att bygga upp en verksamhet medstatliga utbildningsinspektörer. Vi anser istället att arbetet med utvärderingoch kvalitetsutveckling görs bäst lokalt - därför vill vi vidareutvecklakommunernas och skolornas egna ansvar för att kvaliteten är bra.Skola som ger kunskap åtallaMed den centrala roll som skolan har är den som samhälleliginsats unik genom att den når alla barn. Målet är en skola föralla. Vi kan aldrig acceptera att elever lämnar skolan medotillräckliga kunskaper, låga betyg eller ofullständiga betyg.Mellan av eleverna går ut medmycket låga eller ofullständiga betyg. Det finns mångaelever som lämnar skolan med bristande självförtroende ochmed inställningen att de inte duger. En annan oroandetendens är att skillnaden mellan olika grupper av elever ökar.I internationell jämförelse har det visat sig att svenska eleverlåg i topp, men de sämsta hävdade sig dockbetydligt sämre i jämförelse med motsvarande grupper iandra industriländer.Skolan måste erbjuda alla elever möjlighet att utvecklas och lära sig i sintakt och på sitt sätt. Alla ska ges chansen till en bra utbildning både igrundskolan och gymnasieskolan. Om detta ska bli möjligt, måste varje nivåinom skolväsendet klara den utbildningsmässiga grund som är förutsättningenför utbildningen på nästa nivå. måste ge eleverna en bra grundför fortsatt lärande i gymnasiekolan. Grunden för en bra gymnasieutbildningläggs alltså redan i . Omvänt innebär ett misslyckande förgrundskolan också svårigheter för gymnasieskolan. Därför får inte de olikaskolnivåerna tillåtas skjuta problem framför sig, som bara skapar störreproblem i den fortsatta utbildningen.Vi kan inte acceptera att så stora besparingar görs i skolan att det går utöver eleverna. har gjort en undersökning av hur kommunernasbesparingar i skolan har slagit ut. Det har visat sig att större klasser, färregrupptimmar och mindre specialundervisning har blivit resultatet avbesparingarna. Vi menar dock att aktiva skolledningar, som verkligenförfogar över de viktiga beslut som gäller den egna skolan, kan finna mångalösningar lokalt, som trots begränsade resurser ger bra kvalitet. Det finnsredan exempel runt om i på hur man klarat att skapa småundervisningsgrupper, gott elevstöd och bra undervisning genom nya kreativalösningar, bättre arbetsorganisation, ny schemaläggning, osv. Därför är detviktigt att fokusera den lokala nivåns möjligheter att skapa förbättringar trotsminskade resurser, och inte bara låta nedskärningsperspektiv fådominera.Att gå vidareSkolan måste förändras för att möta framtidensbehov. I dagens kunskapssamhället står skolan införuppgiften att förmedla kunskaper i en vidare mening än tidi-gare. Vi måste nu gå vidare med en utveckling av bl a 10-årig grundskola, utveckling av gymnasieskolan med enmodern lärlingsutbildning, yrkesutbildning och kompetens-försäkring.Centerpartiet har varit med om att initiera . Vi måste nu gåvidare och utveckla tillgängligheten till utbildning. Flera åtgärder behövs föratt klara detta. Alla har inte möjlighet att flytta till orter med utbildning, istället måste utbildning flyttas ut till dem som har behov och önskemål omutbildning. Utvecklande av ny teknik är viktigt för att åstadkomma dettaliksom möjligheterna till distansutbildning. Vid en fortsatt ökning av antalethögskoleplatser bör en stor del av dessa anordnas som distans- ellerdecentraliserad utbildning.10-årig grundskolaCenterpartiet anser att en 10-årig grundskola med start vidsex års ålder bör införas . Det livslångalärandet fordrar en annan syn på vad lärande är och på hurbarn lär. vet vi att barn lär och utvecklas redan närlivet börjar, lärandet börjar inte när barnet fyller sju år.Huvudsyftet med tidigare skolstart är att ge varje barn den tiddet behöver för att lära och utvecklas. Att lära sig, att ta tillsig kunskap, är alltid en fråga om tid. Ju grundligare någotlärs ut, desto fler kan då ta till sig kunskapen.Genom att integrera förskolans 6-årsgrupp i ges möjligheteratt utveckla samarbetet mellan skola och förskola. Förskolans arbetssättkommer till del och kan möta eleverna ett årtidigare. En enda skolform där barnens behov av omsorg och utveckling fårväxa fram utan strikt ålderstänkande är bra för alla barn men kanske mest förbarn som har det svårt och inte klarar dagens skolarbete.Med vårt förslag om tioårig grundskola, där olika lärar- och personal-kategorier samarbetar i en gemensam sammanhållen skolgång, kommerfortbildningen att få en framträdande roll. Här behövs insatser framförallt församverkan och planering. Skillnaden mellan framgång och misslyckande vidförändring av skolan hänger i hög grad samman med hur man lyckasengagera personalen och föräldrarna i förändringsarbetet. Förskola och skolastår för olika pedagogiska traditioner och kulturer. Mötet mellan dem är intealltid okomplicerat. Genom satsningar på kompetensutveckling för all berördpersonal går det att lösa knuten i kulturmöten mellan skolan och förskolan.Det handlar om att ta till vara och stärka personalens professionalism, så attden vågar och vill vara med om en förändring. De politiska signalsystemenfrån centrala och lokala nivåer måste vara samstämda och få genomslag hosdem som har det operativa ansvaret i skolorna. Det livslånga lärandet fordrar,som vi nämnt tidigare, en annan syn på vad lärande är och hur barn lär. Vi vetatt barn lär och utvecklas redan när livet börjar. Vi vet också att vårtkomplexa samhälle kräver mycket av oss. Barn behöver många olika sakerför att utvecklas och lära sig på ett bra sätt. Förskolan kan vara en del av denvärld, där barnet lär och utvecklas.Centerpartiet anser att det är viktigt att kommunerna erbjuder någon formav femårsverksamhet liknande den sexårsverksamhet som finns iförskolans regi. Verksamheten kan utformas på en mängd olika sätt. ISkurups kommun har den flexibla skolstarten inneburit, att man har erbjuditalla barn, som börjar skolan , en "femårsverksamhet", sominnebär att barnet går i förskolans regi /vecka vårterminen innanbarnet börjar skolan.Även om vi anser att femårsverksamheten är betydelsefull för barnen anservi oss inte kunna ålägga kommunerna att ha en obligatorisk verksamhet, utandet måste bli en från kommunens sida frivillig verksamhet.Centerpartiets bedömning är att en tioårig grundskola inte är kostnads-genererande. En utveckling av verksamheten i skolan, som bygger på enhelhetssyn på barnet, leder till ett rationellare resursutnyttjande. Det finnsredan i dag kommuner som integrerat nästan alla sexåringar i skolan. finns det dessutom kommuner som bedömer att de kanklara en utbyggnad genom att töja på nuvarande resurser.Regeringen har föreslagit att ett gemensamt måldokument för den obliga-toriska skolan, barnomsorgen och den del av förskolan som rör sexåringarnautarbetas. anser att detta bör leda till ett genomförande av entioårig grundskola.GymnasieskolanAvsnittet i utvecklingsplanen om gymnasieskolan harutarbetats i samråd med . Vi stod bakombeslutet om gymnasiereformen som togs i 1991.Därför är det naturligt för oss att nu ta ansvar för attvidareutveckla reformen. Det är nödvändigt attförutsättningslöst och utan prestige pröva olika inslag, utanatt för den skull överge reformens syfte. är det aveleverna som går vidare från tillgymnasieskolan. 1979 var det . Gymnasieskolans lärarestår därför inför en betydligt mer omfattande uppgift ände gjorde då gymnasieskolan var en urvalsskola. Detförutsätter att skolan anpassar sina arbetsformer också till deelevgrupper som inte gick vidare tillgymnasieskolan.Målet för gymnasiereformen var att höja ambitionsnivån för gymnasie-skolan och anpassa utbildningen till allt högre krav som ställs i arbetslivet.Gymnasieskolan ska även i fortsättningen utgå från den höga ambitionsnivåsom låg till grund för reformen. Det betyder att alla program ska vara minsttreåriga, att alla ska få undervisning i gymnasieskolans kärnämnen och attgymnasieutbildningen ska ge behörighet för högskolestudier. Även om måletär lika för alla elever på alla program, kan vägen till målet se mycket olikaut.Det måste finnas utrymme för tolkningar fram till målet. Baskunskaper ärviktiga men minst lika viktiga är de metoder och strategier för att fortsättalära i ett föränderligt samhälle.Gymnasieskolan ska ge eleverna en god grund för att de ska kunna delta iett demokratiskt samhällsliv, för ett utvecklande arbetsliv och för vidarestudier. Detta förutsätter att gymnasieskolan utvecklar eleven som individ ochskapar intresse för kultur och humaniora och ger individen en allmänmedborgerlig bildning.För den som är ung och söker sig ut på arbetsmarknadengäller det att ha en utbildning som gör att man blir efterfrågad, att man ärutbildningsbar. Detta betonas starkt i utvecklingsplanen, liksom att alla iarbetslivet inte är anställda. Alltfler människor kommer att verka i arbetslivetsom egna företagare, projektanställda, osv. Som en förberedelse för en sådanutveckling krävs särskilda kunskaper och färdigheter. Därför finns behov avatt gymnasiekolans utbildningar inriktas mer mot entreprenörskap.Centerpartiet vill understryka denna del i utvecklingsplanen, och förutsätteratt regeringen återkommer med förslag i denna riktning.De viktigaste förändringarna som utvecklingsplanen lägger grunden för ären utveckling av program- och kursutformningen i gymnasieskolan,utveckling av program med yrkesämnen, större satsning på APU, en yrkes-examen på gymnasienivå, ett nytt teknikprogram, omprövning av antaletkärnämnen, möjlighet till praktikprogram inom individuella programmet samten ny modern lärlingsutbildning.En ny modern lärlingsutbildningÖvergången mellan skola och arbetsliv måste underlättas.Regeringen och har kommit överens om att enmodern lärlingsutbildning bör utvecklas inom den ordinariegymnasieskolan. bör en växelverkanmellan skola och arbetsliv ske. Utökad flexibilitet och meröppna system bör kunna bidra till ökad rörlighet ochövergångar mellan olika utbildningar och arbetsliv.Inom gymnasieskolan finns en möjlighet till lärlingsutbildning inomdet individuella programmet.