mot · GL02So801 · 1997-10-06 00:00:00 — Lagarna blir därmed främst ett skydd för vuxna. 1996 hölls en världskongress i mot kommersiell sexuell exploatering av barn. I deklarationen och handlingsprogrammet som antogs av kongressen står bl.a. följande: Fler och fler barn runt om i världen utsätts för sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Det krävs gemensamma åtgärder på lokal, nationell, regional och internationell nivå för att få slut på dessa företeelser. Varje barn har rätt till ett fullständigt skydd mot alla former av sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Detta bekräftas av konventionen om barns rättigheter, som är ett internationellt rättsinstrument av allmän räckvidd. Staterna anmodas att skydda barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp och verka för att de barn som blivit utsatta återhämtar sig fysiskt och psykiskt och på nytt integreras i samhället. Vi vill också uppmärksamma den debatt som med anledning av sexuella övergrepp inom barnomsorgen förts angående manlig personal. En olycklig effekt av denna debatt kan bli att det blir än svårare att rekrytera manlig personal till barnomsorgen. Barn behöver manliga förebilder. Enligt åsikt är manlig personal nödvändig inom barnomsorgen. En jämnare könsfördelning är önskvärd. 15 Barnpornografi dokumentation av brott mot barn Barnpornografi är ett brott som kränker barnet i dubbel bemärkelse. Dels genom det sexuella övergreppet som barnet utsätts för, dels genom dokumentation i form av bilder eller filmer. Barn ska vara okränkbara och skall fredas från alla utslag av vuxnas sexualdrift. Det finns ett mycket starkt samhällsintresse av att nå fram till en heltäckande kriminalisering av barnpornografi. anser att lagstiftaren måste ge tydliga signaler som inte kan bli föremål för olika tolkningar. De flesta länder i västvärlden har på uppmaning av FN:s kommission för mänskliga rättigheter, , och världskongressen i infört förbud mot innehav av barnpornografi. I har debatten om barnpornografibrott lett till en kollision mellan å ena sidan intresset för att skydda barn från detta avskyvärda brott och å andra sidan värnandet om vår yttrandefrihet. Barnpornografi omfattas nämligen av reglerna i tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). Kraftigt motstånd mot en grundlagsändring har framförts av framför allt publicister och journalister. I fyrpartiregeringen stoppade och en grundlagsändring med hänvisning till att man inte ville ändra tryckfrihetsförordningen. Regeringen tillsatte 1994 en statlig kommitté, . Kommittén skulle utreda på vilket sätt och med vilka medel man bäst bekämpar barnpornografibrott, om innehav av barnpornografi bör kriminaliseras och i så fall hur detta ska kunna genomföras. regleras barnpornografibrott i 16 kap. 10 a § BrB: Den som skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt att bilden sprids eller som sprider sådan bild av barn döms, om gärningen inte med hänsyn till omständigheterna är försvarlig, för barnpornografibrott till böter eller fängelse i högst . har presenterat sina förslag i SOU 1997:29. Kommitttén anser att all befattning med barnpornografi skall kriminaliseras. Även innehav av barnpornografiskt material föreslås bli kriminaliserat. Nyhetsbevakning och opinionsbildning om barnpornografi som sker i medier som omfattas av TF och YGL berörs inte. Bilder i tryckt skrift ska också i fortsättningen omfattas av tryckfrihetsförordningen. Enligt kommitténs mening kan det inte befaras att barnpornografi på nytt kommer att börja framställas i tryckt skrift eftersom det i inte anträffats någon annan tryckt barnpornografi än den som lagligt utgavs . Vidare föreslås att vad gäller filmer och video ska dessa skyddas av YGL om de är försedda med ursprungsuppgifter. Saknas sådana ska alstren inte omfattas av grundlagsskyddet. Förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi föreslås också. Kommittén föreslår en teknisk lösning som inte ger ett heltäckande, effektivt och rättssäkert skydd mot barnpornografi. Det täcker inte alla typer av barnpornografiska bilder och tar inte heller hänsyn till den tekniska utvecklingen som kan skapa nya former av barnpornografi. Kommittén uttrycker som sin åsikt att barnpornografi är en mycket begränsad verksamhet och utan något ekonomiskt vinstintresse. Naturligtvis är risken stor för att oriktiga ursprungsuppgifter kommer att användas för att kringgå lagen. Det har inom ekobrottsområdet visat sig att s.k. målvakter eller bulvaner används i mycket stor utsträckning: Även i fråga om det barnpornografiska området torde det finnas personer som mot en relativt blygsam ersättning skulle vara villiga att ställa upp med sitt namn. Det skriver riksåklagaren, åtalsenheten i sitt remissvar till utredningen. Barnpornografi handlar om bilder och filmer vars framställande har utgjort ett sexualbrott mot ett barn. anser att det är nödvändigt att samhället tydligt markerar sin avsky mot dessa brott genom att förbjuda all befattning med barnpornografi. TF och YGL skall skydda ordets och tankens frihet dvs garantera medborgarna åsiktsfrihet. Dokumentation av barn som ett led i en brottslig gärning skall inte kunna åtnjuta grundlagsskydd. Barnets behov av skydd måste sättas i centrum. anser, i likhet med den överväldigande majoriteten av remissinstanser, att all hantering av barnpornografi måste kriminaliseras och således lyftas ut ur grundlagstiftningen och hanteras i . Regeringen bör återkomma till med ett sådant förslag. Detta bör ges regeringen till känna. 16 Barnet och dess rättssäkerhet Våra lagar och vår rättstillämpning är till övervägande del uppbyggda utifrån vuxnas fri- och rättigheter. Det innebär tyvärr att barns utsatthet bedöms i förhållande till vuxnas fri- och rättigheter, dvs de starkares perspektiv. Den vuxnes integritet får nästan aldrig trädas för när, medan barnets integritet och ställning ofta ställs i relation till en vuxen. Så även om synen på barn har förändrats har vårt samhälle inte blivit barnvänligare: Idealet är fortfarande den färdiga vuxna människan. Och i förhållande till de vuxna är barn i grunden lika maktlösa som de alltid varit. Rättsskyddet för barnen är fortfarande bräckligt. Det säger i sin bok våldet. uttalar något helt annat, nämligen att barnet har en helt egen rättslig ställning. Barnet ska enligt konventionen ses som en fri individ med egen kraft och med egna individuella rättigheter till skydd och stöd. Det är ingen som förnekar detta i tal eller skrift. Lagar uttrycker mer och mer stöd för detta synsätt, men de som tillämpar lagar och regler har inte alltid tillräcklig insikt i vad det innebär att tillgodose det enskilda barnets rättigheter. När socialarbetare träffar familjer för att följa upp en anmälan räcker det inte med att tala med föräldrarna och utifrån deras utsago fastslå fakta. Det måste finnas ett oavvisligt krav att också träffa det utsatta barnet och se det med egna ögon och också krav på att samtala med barnet i enskildhet om barnet är så stort att det kan tala. Det måste vara barnet som man koncentrerar sig på, inte de vuxna. Samhällets stabilitet kan avläsas i barnens trygghet och rättssäkerhet. Den värdemätaren är oslagbar. I rättsprocesser där barn blivit utsatta för t.ex. sexuella övergrepp fixeras intresset på förövaren som får komma till tals, som analyseras som människa och vad övergreppet har betytt för den personen osv. Barnet däremot är bara ett offer, ett mycket litet sådant, som inte har alla rättigheter som förövaren tillförsäkras. Barnet försvinner i rättsprocessen. Personal inom rättsväsendet saknar tillräckliga kunskaper om . Utifrån vad som här anförts om barnets utsatthet i rättsprocessen anser att en särskild utredning skall tillsättas för att stärka barnets rättssäkerhet. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall ratificera konvention on the exercise of children´s rights,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om och dess tillämpning i praktiken, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utveckla en metod för konsekvensanalys med barnet i fokus, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ett barnperspektiv skall beaktas i olika myndigheters verksamhet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en särskild barnbilaga till budgeten bör införas,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fri etablering inom barnomsorgen,3 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en vidareutveckling av föräldrautbildning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att gemensam vårdnad skall gälla även om föräldrarna är sambor,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om obligatoriska samarbetssamtal,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den nationella utvärderingen av skolan skall omfatta en systematisk redovisning av elevernas egna upplevelser av sin skolsituation,3 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det kommande innemiljöåret med ett tydligt barnperspektiv,4 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skadeförebyggande program bland barn och ungdom, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett tydligt barnperspektiv i den nationella forskningsplanen kring ojämlikhet i hälsa, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av ett barnperspektiv i övergripande mål och riktlinjer för hälso- och sjukvårdens medverkan i folkhälsoarbetet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rutiner och utbildning för personer som kommer i kontakt med barn som blir vittne till våld i hemmet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att gömda barnfamiljer bör få uppehållstillstånd,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad forskning, kunskap och information angående barnmisshandel, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kriminalisering av barnpornografi,5 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en särskild utredning för att stärka barnets rättssäkerhet.6 1Yrkandena 1, 8 och 9 hänvisade till LU. 2Yrkandena 5 och 16 hänvisade till SfU. 3Yrkandena 6 och 10 hänvisade till UbU. 4Yrkande 11 hänvisat till BoU. 5Yrkande 18 hänvisat till KU. 6Yrkande 19 hänvisat till JuU.