mot · GK02Sf35 · 1997-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:63 Samverkan, socialförsäkringens ersättningsnivåer och administration m.m. PropositionenI propositionen föreslår regeringen attkompensationsnivåerna i sjukförsäkringen ochföräldraförsäkringen höjs från nuvarande 75 till 80 procent.En möjlighet att komplettera ersättningen i sjukförsäkringengenom kollektivavtal införs från den 90:e sjukdagen.Vidare föreslår regeringen riktlinjer för en utökad samverkan inomrehabiliteringsområdet.Ett särskilt högriskskydd skall införas i sjuklönesystemet. Den lägstainkomst som kan grunda rätt till sjukpenning föreslår regeringen skall höjastill av basbeloppet. Ett antal förändringar föreslås också vad avseradministrationen av socialförsäkringarna.Moderata utgångspunkterI samband med den allmänna motionsperioden 1996presenterade vi i motion 1996/97:Sf254 av . (m) förslag på en utredning vars uppgift skulle vara attstudera vårt förslag till en ny socialförsäkring. Vi upprepardetta förslag i denna motion.Utgångspunkten i direktiven till denna utredning bör enligt vår mening varaatt studera frågan om hur en samlad försäkring för tillfälligt inkomstbortfallvid sjukdom eller arbetslöshet kan utformas. Grunden för förslaget måstevara att alla yrkesverksamma skall omfattas av en allmän trygghetsförsäkring,vars syfte är att erbjuda grundläggande skydd vid tillfälliga förluster avförvärvsinkomster.För att göra systemet robust och lättöverskådligt bör den nya försäkringenersätta dagens sjuk-, arbetsskade- och arbetslöshetsförsäkring. Systemet börutformas med utgångspunkten att detta är en miniminivå och att den enskildeförväntas svara för ytterligare behov av trygghet. Kompensationsnivån börvara och ett antal karensdagar bör finnas i systemet. Det skall varamöjligt att individuellt teckna frivilliga försäkringar för att komplettera detoffentliga skyddet. Förslagsvis bör det vara möjligt att t.ex. begränsa antaletkarensdagar eller höja kompensationsnivån, förslagsvis avinkomstbortfallet.Enligt vår mening bör en bärande tanke i ett kompletterande trygghets-system vara att skapa ett större spelrum för marknadstänkande, med tydligarefunktion för prismekanism, vilket skulle medföra att efterfrågan på ochutnyttjandet av försäkringsskyddet blir mer balanserat. Det problem som nuföreligger med en överefterfrågan på försäkringsskydd via den politiskamarknaden reduceras genom att tilläggsförsäkringar prissätts på en frimarknad. När den enskilde direkt betalar kostnaderna för en del av sittförsäkringsskydd, minskas också dagens problem med överutnyttjande. Attden enskilde själv har ett delansvar för sitt inkomstskydd ökar ocksåtryggheten.Tilläggsförsäkringarna bör vara skilda från den allmänna försäkringen.Premier, försäkringsvillkor, allmänna krav och självrisk bestäms viaprivaträttsliga avtal mellan försäkringsparterna. Det är knappast en uppgiftför politiska beslut att ange den närmare utformningen av dessa tilläggs-försäkringar. Det skall dock även vara möjligt för de allmänna försäkrings-kassorna att erbjuda dessa tilläggsförsäkringar.I huvudsak kan tre former av kompletterande skydd förekomma: avtals-försäkringar, individuella försäkringar och medborgarkonton.Inom ramen för det system med individuellt pensionssparande somintroducerades under den borgerliga regeringen bör den enskilde ges rätt attöppna ett medborgarkonto. Även den allmänna försäkringsorganisationen sådan möjlighet. Den enskildes rätt att ta ut ersättning från kontotregleras i individuella avtal mellan försäkringsparterna.Eftersom vårt förslag innebär att den enskilde ges möjlighet att självprioritera en del av sitt skydd är det väsentligt att man skapar ett gottsparklimat. Vi anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning för attnärmare studera dels vårt förslag till en ny sjukförsäkring, dels närmareutreda förslaget om ett medborgarkonto.ErsättningsnivåerRegeringen föreslår i propositionen att kompensationsnivån isocialförsäkringen skall höjas till . Vi avvisardetta.Vad gäller kompensationsnivån har det tidigare funnits i stort sett politiskenighet i om att är en lämplig och välbalanserad nivå.Den kombinerar både en god trygghet för den som vidkänns ett tillfälligtinkomstbortfall med betydelsen av arbetslinjen, dvs. att det alltid skall lönasig bättre att arbeta än att inte göra det. Landets allvarliga ekonomiska lägehar dessutom inneburit att kostnaderna för försäkringen måste minskas.Därför är det en allvarlig signal när den socialdemokratiska regeringen isamarbete med nu höjer ersättningen. Konsekvenserna av detta harinte väntat på sig. höjs allt fler röster för att även andra bidrag ochersättningar skall höjas till tidigare nivåer. De som bär skulden för dennaförväntan från allt fler människor är Socialdemokraterna och Centern.Vi vidhåller att kompensationsnivån skall vara . Den bör såledesinte ändras . Detta skall också gälla ersättningarna inomramen för föräldraförsäkringen samt vad avser närståendepenning och statligtpersonskadeskydd. Mot den bakgrunden behöver inte heller arbetsgivar-avgiften sänkas som kompensation för höjningen.Vi avvisar också förslaget att ta bort minskningsregeln i sjukförsäkringenoch öppna upp för upp till 90 procents ersättning efter den . Vi villockså i detta sammanhang avvisa de tankar som uppenbarligen finns iregeringen att lagstifta om rätten till kollektivavtalad ersättning till 90procentredan under sjuklöneperioden. I ett skiljedomsbeslut har arbetsgivarnastolkning av rätten till frivillig gruppsjukförsäkring fastställts, dvs. att deninteskall utgå under sjuklöneperioden.Skulle regeringen, trots vad skiljedomsnämnden har sagt, föreslå en lag-stadgad rätt till 90 procents ersättning redan från sjukperiodens andra dagskulle vi snabbt vara tillbaka till den situation som kännetecknade slutet på80-talet, med omfattande sjukskrivningar och ännu högre kostnader för inteminst småföretagen. En person som redan efter erhåller i principhela sin lön i kompensation ges ett incitament att också stanna hemma längreän nödvändigt. Det är långt ifrån osannolikt att man, när ändå en dagsersättning förlorats på grund av karensdagen, med en så god ersättning fråndag två väljer att stanna hemma från arbetet i . Det ären utveckling som inte kan accepteras. Det ser ut som en tanke att regeringenväljer att flagga för en sådan förändring som det står allt klarareattregeringen kommer att misslyckas i sin kamp för att minska arbetslösheten.Faktum är att den omfattande sjukskrivningen innebar att industrinfick överanställa personal för att klara den rekordhöga sjukfrånvaron. Är detdetta regeringen planerar för när den överväger att lagstifta om rätt till90 procents ersättning redan efter ?I syfte att ytterligare betona arbetslinjen och dessutom skapa en reellsjälvrisk i sjukpenningen upprepar vi också vårt tidigare förslag att införaytterligare en karensdag för långtidsfriska. Vårt förslag om två karensdagarskall, precis som gäller med en karensdag, kombineras med ett tak på tiokarensdagar och med den begränsning som finns i dagom sjukfall som inträffar inom en 14-dagarsperiod.Utöver detta vill vi poängtera att de som är skiftarbetare eller har mer än enarbetsgivare, och därför kan drabbas av fler karensdagar vid varje sjuktillfälleän vad som faktiskt gäller, måste kompenseras. Det är också viktigt attsystemet för återförsäkring hos för små företag får enkonstruktion som inte gör det olönsamt för dessa att teckna en sådan. Det harvisat sig att den försäkring som erbjuds har inneburit att småföretagenväljer att inte återförsäkra sig. Denna utveckling måste brytas. En tankeskulle kunna vara att helt avskaffa försäkringsmöjligheten och i stället låtasmåföretagens sjukkostnader rymmas inom ramen för den offentliga försäk-ringen. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att studera dettanärmare.Införandet av ytterligare en karensdag innebär lägre kostnader för arbets-givarna vilket neutraliseras via arbetsgivaravgiften.Den förlängdasjuklöneperiodenI stället för att avskaffa den förlängda arbetsgivarperiodensom kritiserats mycket hårt av såväl småföretagarna som deflesta arbetstagarorganisatonerna, väljer regeringen attföreslå att det särskilda högriskskyddet för vissa arbetstagaremed omfattande sjukperiod förlängs till att gälla under helasjuklöneperioden.För att försvara sitt eget förslag om den förlängda sjuklöneperioden harregeringen hittat ett nytt skäl till varför det är bra med en förlängd period.Detär, enligt propositionen, ett incitament för arbetsgivarna att förbättraarbetsmiljön och därmed ge dem möjlighet att påverka de egna sjuk-kostnaderna. Det kan låta bra, men det är egentligen inte alls det som denförlängda sjuklöneperioden handlar om. De svenska arbetsmiljöerna tillhörtroligen de bästa och säkraste i världen. Det torde endast vara på marginalensom förbättringar i arbetsmiljön kan göras som kompenserar småföretagen förkostnaderna som är förknippade med den förlängda perioden. En anställd somt.ex. får en idrottsskada som leder till lång sjukskrivning gynnas ju knappastav att arbetsmiljön förbättras, varför arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljön isig inte leder till lägre kostnader för honom eller henne.Vi vidhåller vårt tidigare krav att den förlängda arbetsgivarperioden böravskaffas . Som konsekvens av detta avvisar vi också förläng-ningen av högriskskyddet, eftersom det inte är nödvändigt med vårt förslag.Det är anmärkningsvärt att Socialdemokraterna och som liggerbakom förslaget, i ett läge då arbetsmarknadsläget är så ansträngt som det är,väljer att lägga på nya pålagor på företagen, vilket den förlängda arbets-givarperioden faktiskt innebär. Det rimmar minst sagt illa med målsättningenatt sänka arbetslösheten och underlätta för småföretagen. Det rimmar dess-utom minst sagt illa mot vad statsminister själv sade i sin regerings-förklaring om att förbättra villkoren för företag medsärskild inriktning mot just småföretagen.Under året har regeringen också presenterat ett antal förslag på för-ändringar av beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI). Ivårpropositionen aviseras ytterligare förändringar av SGI. Vi har biträtt dessaförändringar, främst därför att de renodlar inkomstbegreppet och gör det såvälenklare som tydligare. Vi anser dock att SGI bör beräknas på ett genomsnittav de senast föregående 24 månadernas inkomst i stället för att som i dagberäknas på en antagen framtida inkomst. Detta förenklar SGI ytterligaresamtidigt som det minskar kostnaderna i försäkringen.SamverkanDet är en omfattande proposition regeringen har förelagtriksdagen. På drygt 100 sidor redogörs för regeringensinställning till framför allt samverkansfrågor för att uppnåbättre rehabiliteringsresultat. Det slående är dock att det trotsde många orden i praktiken inte föreslås något konkret för atteffektivisera samverkan mellan de olika aktörerna pårehabiliteringsområdet, dvs. framför allt socialförsäkringenoch hälso- och sjukvården, men också arbetsförmedlingenoch kommunernas socialtjänst.Efter att sida upp och sida ner beskrivit vikten av ökad samverkankonstaterar regeringen bara att någraNya strukturella samverkansmodeller bör därför övervägas först närutvärdering av försöksverksamheterna med finansiell samordning mellansocialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst redovisats.Det är uppenbart att regeringen de facto inte har en aning omvad den själv vill göra för att både förbättra rehabiliteringenoch minska kostnaderna för det offentliga såväl inomsocialförsäkringen som inom hälso- och sjukvården ochkommunerna. Det är anmärkningsvärt.Vår utgångspunkt är att det är mycket viktigt att de försöksverksamhetersom finns och som bl.a. redovisats så sent som för ett par månadersedan i rapporten - en slutrapport (Finansiell samordning 1997:1),presenterad av och , permanentas ochlagregleras.Rapporten visar entydigt på de positiva effekter ett ökat samarbete mellansocialförsäkringen och hälso- och sjukvården har inneburit. Enligt rapportenhar kostnaderna för t.ex. socialförsäkringen minskat med 150 miljoner kronorinom de fem försöksområdena, och dessa effekter bedöms också varabestående. Försöksverksamheten visar också att det inte skett en omför-delning mellan sjukförsäkringen, socialbidragen och arbetslöshetsersätt-ningen.En rad resultat pekar således på att FINSAM, förutom besparingar inomsocialförsäkringen, också har haft andra goda effekter. Förutom de finansiellaöverskott som försöket medfört bör följaktligen en rad samhällsekonomiskaintäkter av försöket uppkommit. Ett minskat behov av offentligatransfereringar tyder också på positiva effekter för individer i yrkesverksamålder. tyder inget på att andra grupper kommit till skada till följdavprojektet.Resultaten är entydiga. Genom ökad samverkan har manuppnått två mycket centrala saker. Dels har lidandet för denenskilde individen kunnat begränsas, dels har kostnadernaför sjukskrivning, förtidspensioner och sjukvård minskat.Trots detta väljer regeringen att i ord beskriva vad man kan tänka sig attgöra, men i aktiv handling visar den att den ändå inte riktigt är intresserad.Vi anser att bör bli det sätt på vilket socialförsäkringenoch hälso- och sjukvården skall arbeta . Försöksverksamheten bördärför permanentas och lagregleras. Med utgångspunkt i de rapporter somfinns och den erfarenhet som de inblandade har bör därför regeringenåterkomma till med förslag som innebär att samverkan enligtFINSAM införs generellt i landet från den 1 januari 1998.Eftersom vi anser att regeringen bör återkomma till medkonkreta förslag på förändringar som möjliggör en ordentlig samverkan ienlighet med avvisar vi förslaget att tillsätta en utredningom arbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar. Vikten av att så snabbt sommöjligt få igång den samordnade rehabiliteringen är större än att i dagslägettillsätta ännu en utredning, som endast skjuter upp nödvändiga förändringar.Vad gäller frågan om företagshälsovårdens roll i rehabiliteringsarbetetkonstateras i propositionen att det finns en rapport frånStatskontoret som beskriver och analyseras företagshälsovårdens tjänsteutbudoch arbetssätt. Rapporten innehåller också, enligt regeringen, en läges-beskrivning av kvalitetssäkringsmodeller inom företagshälsovården.Vi anser att regeringen bör presentera förslag på hur företags-hälsovården kan inrymmas i den finansiella samverkan. Förslagen bör varabaserade på Statskontorets rapport och dess slutsatser.Vi vill avslutningsvis ta upp frågan om behovet av rättvisa i rehabilite-ringen när det gäller kvinnor och män. Vi vill understryka behovet avuppmärksamhet på just könsspecifika behov vid rehabilitering. vid har visat att kvinnor har fått kortare och sämreanpassad rehabilitering än män, vilket självfallet inte är acceptabelt. I enmotion av m.fl. (m, c, fp, kd) togs frågan om kvinnors sämrerehabiliteringsmöjligheter upp, och motionen resulterade i ett tillkänna-givande till regeringen från utskottet (1994/95:SfU10). Vi vill betona detangelägna i att regeringen noggrant följer denna fråga och föreslår åtgärder ienlighet med motionen.SjukpenninggrundandeinkomstRegeringen föreslår ett antal förändringar vad gäller densjukpenninggrundande inkomsten (SGI). Vi kan biträdadessa förslag. Vi vill dock i detta sammanhang upprepa vårttidigare förslag om att SGI skall beräknas utifrån ettgenomsnitt av de senaste 24 månadernas inkomst, i stället föratt som beräknas på antagen kommande inkomst. Dettaför att framför allt undvika osäkerheter som det nuvarandesättet att räkna SGI innebär. Vi vill understryka att ett förslagenligt vår modell måste kombineras med en lösning för demsom inträder på arbetsmarknaden och således inte från börjanhar inkomst som SGI-nivån kan beräknas efter.Regeringen bör återkomma med förslag enligt vad vibeskrivit ovan.Försäkring vid arbetsskadaI propositionen föreslår regeringen inga förändringar avreglerna kring försäkring vid arbetsskada. I stället skriverregeringen allmänt att frågan bör bli föremål för ytterligaregenomarbetning. Hur detta skall ske kommenteras dock inte.Vi har tidigare föreslagit en genomgripande förändring avden nuvarande statliga försäkringen och menar att regeringenbör tillsätta en utredning som belyser våra förslag ochpresenterar hur de bör genomföras.Vi anser att en väl fungerande arbetsskadeförsäkring i första hand skallkonstrueras så att den motverkar arbetsskador och arbetsolycksfall.Försäkringen måste innehålla sådana stimulanser att det skall löna sig förföretagen att eliminera skadliga arbetsmiljöer och dåliga arbetsbetingelser.Därför måste en arbetsskadeförsäkring knytas så nära arbetsplatsen sommöjligt, fri från statlig styrning och finansiering. Egentligen finns det ingaskäl som talar för att just arbetsskador skall omfattas av en offentligförsäkring. Det har visat sig att arbetsskadeförsäkringen i offentlig regiförsvagat drivkrafterna för enskilda arbetsgivare. Eftersom det är lagstiftningoch försäkringskassornas praxis som avgör om en person skall erhållaarbetsskadeförsäkringsförmåner och livränta, finns ingen direkt koppling tillarbetsplatsen.Dagens arbetsskadeförsäkring uppvisar flera brister. Av dessa är det främsttvå som fortfarande återstår, trots de senaste årens förändringar ochuppstramningar i försäkringen. Dels har försäkringen inte visat sig gå atttillämpa på ett rättvist sätt, dels synes lagens betydelse för detskadeförebyggande arbetsskyddet vara starkt begränsat. Trots de senasteårens förändringar och förbättringar äger dessa två invändningar fortfarandesin giltighet och måste föranleda åtgärder.Enligt vårt sätt att se det måste den nuvarande trenden brytas ochincitament skapas för arbetsgivaren i ett system som ger en direkt kopplingmellan den enskilde arbetsgivarens utgifter för arbetsskadeförsäkringen ochskadeutfallet.Detta kan endast åstadkommas om den nuvarande försäkringen ersätts meden obligatorisk arbetsskadeförsäkring tecknad av arbetsgivaren. Dennuvarande arbetsskadeförsäkringen avskaffas och ersätts endast medskyldigheten att teckna försäkring. Skyldigheten att teckna försäkring skalldock inte omfatta enmansföretag - det blir en alldeles för stor försäkringsriskoch antagligen alldeles för höga självrisker för att det skall vara möjligt. Därfår en vanlig olycksfallsförsäkring bli lösningen - om än frivillig.Genom avtal med enskilda arbetstagare, i form av enskilda avtal ellereventuella lokala kollektivavtal, regleras arbetsskadeförsäkringens innehåll.Såväl den allmänna som enskilda försäkringsbolag skulleha rätt att erbjuda försäkringar. Genom att lagstiftningen inte skulle definieravad som är arbetsskada skulle också detta avtalas fram. Det naturliga vore attförsäkringsgivarna har förteckningar med skador som ersätts. Det skulle i såfall motsvara den gamla yrkesskadelagen - som just var konstruerad så.Systemet skall vara försäkringsmässigt så utformat att verksamheten intekan gå med underskott. Försäkringen skall också var så konstruerad så attarbetslinjen prioriteras och att det inte är möjligt att välta överkostnadsansvarpå andra sektorer.Försäkringen bör finansieras av företagen genom enhetliga avgifter somdock bör differentieras utifrån företagens kostnader för arbetsskador och sjuk-frånvaro för att stimulera arbetsmiljöförbättringar och aktiva, förebyggandeoch rehabiliterande åtgärder. Ingen hälsoprövning får förekomma.Vårt förslag till ny arbetsskadeförsäkring bör kunna införas senast den1 . För att minska kostnaderna i försäkringen, somfortfarande går med ett betydande underskott, anser vi att livräntan bör sänkastill av nuvarande nivå. Livräntan är skillnaden mellan den inkomstden arbetsskadade hade då skadan inträffade och den inkomst han skullekomma att ha om skadan inte inträffat. Eftersom själva försäkringen ger eninkomstbortfallskompensation på medan livräntenivån intepåverkats anser vi att denna bör sänkas mot bakgrund av det statsfinansiellaläget. Den nya livräntenivån bör dock endast omfatta de arbetsskador somanmälts och godkänts efter . Nuvarande livräntor omfattassåledes inte av detta förslag.SocialförsäkringensadministrationI stort sett kan vi biträda regeringens förslag vad gällersocialförsäkringens administration. Vi vill dock ytterligarebetona mycket centrala tillsyns- ochuppföljningsansvar. Särskilt viktigt är detta om riksdagenbiträder våra förslag om samverkan mellansocialförsäkringen och de andra aktörerna pårehabiliteringsområdet.I propositionen föreslås att regeringen skall utse försäkringsdirektörerna.Detta är positivt. Men i förslaget tydliggörs inte vem som skall ha rätt attsäga upp en försäkringsdirektör. Detta bör klargöras. Vår utgångspunkt är attdet också skall åvila regeringen.Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om medborgarkonton,2. att avslår regeringens förslag att höja kompensationsnivån isjuk- och rehabiliteringspenningen, föräldraförsäkringen,havandeskapspenningen samt närståendepenningen och i det statligapersonskadeskyddet i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att avslår regeringens förslag till förändringar av socialavgifteri enlighet med vad som anförts i motionen,4. att avslår regeringens förslag att avskaffa minskningsregeln isjukförsäkringen i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om minskningsregeln ,6. att beslutar införa ytterligare en karensdag isjukpenningförsäkringen i enlighet med vad som anförts i motionen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om karensdag för skiftesarbetare eller anställd med fler än enarbetsgivare,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återförsäkringen för sjukkostnader för småföretagen,9. att beslutar avskaffa den förlängda sjuklöneperioden i enlighetmed vad som anförts i motionen,10. att hos regeringen begär förslag på finansiell samverkanmellan socialförsäkringen, hälso- och sjukvården och kommunerna i enlighetmed vad som anförts i motionen,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om företagshälsovården,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rättvisa villkor mellan kvinnor och män i rehabiliteringsarbetet,13. att hos regeringen begär förslag om förändring avberäkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten i enlighet med vad somanförts i motionen,14. att hos regeringen begär förslag på en förändring avarbetsskadeförsäkringen i enlighet med vad som anförts i motionen,15. att beslutar sänka livräntenivån i arbetsskadeförsäkringen förtillkommande godkända livräntor i enlighet med vad som anförts i motionen,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillsyns- och uppföljningsansvar,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppsägning av försäkringsdirektörer.