ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Fö224 · 1997-10-06 00:00:00 — En multinationell övervakningscentral bör byggas upp och lokaliseras till . i centrum av är den naturliga och självklara platsen för lokalisering av en sådan central. En övervakningscentral belägen på skulle underlätta samordning av sjöräddning, miljöräddningstjänst, fiskeövervakning, havsforskning, övervakning av smuggling av flyktingar, narkotika och andra farliga ämnen samt den ökande fartygs- och turisttrafiken. har i detta sammanhang, tack vare ett mycket bra samarbete mellan olika myndigheter och funktioner, goda förutsättningar att utifrån en samordnad multinationell övervakningscentral bygga upp en effektiv kontroll och övervakning av . De översyner och utredningar som skulle ha varit klara till har ännu inte avsatt några spår. Ansvaret för övervakning bör nu få en samordnad lösning i linje med vad som anförs i motionen. Flera skäl talar för det. Sjösäkerheten är viktig på som innanhav. Att färdas fritt på havet har varit en rättighet som sjöfarare utnyttjat. Däremot med flygtrafik som är en ny tids transportsätt har man inte rätt att färdas fritt utan man måste anmäla färdrutt, vad man transporterar mm. Ett flygplans färd från start till landning följs också av trafikledningar under hela luftfärden, bl a med hjälp av transponder. är ett innanhav som är känsligt för föroreningar eftersom omsättningen av vatten är långsam. Av det skälet är det av yttersta vikt att sjösäkerheten i är högsta tänkbara. identifieras av alla fartyg som trafikerar , vilket innebär att de flesta fartygen passerar utan att man vet vilken last de har och vilken sjösäkerhet själva fartyget har. För att öva säkerheten till havs i är det några åtgärder som skulle behöva göras. En övervakningscentral för Östersjötrafiken behöver inrättas, dessutom måste fartygen i Östersjötrafik utrustas med en s k transponder. Transpondern gör att man kan identifiera fartygen så att man vid radarövervakning inte endast vet att ett fartyg passerar utan också vet vilket fartyget är. Inför man dessutom en anmälningsskyldighet vid inpassage till eller när man lämnar en hamn och vid det tillfället uppger vilken last man har så har man underlättat för sjöräddning m fl om en olycka av något slag skulle ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om en multinationell övervakningscentral placerad på .
mot · GL02Fö226 · 1997-10-06 00:00:00 — Samhället har byggt upp mycket resurser och gjort stora investeringar, inte minst på det militära området, t.ex. fartyg, helikoptrar, bandvagnar och kommunikationsutrustningar. Många av dessa investeringar används inte beroende på att det råder fred och det militära hotet mot är obefintligt. Däremot finns det ett hot mot det civila samhället, t.ex. bränder, översvämningar, fartygskatastrofer och miljöutsläpp. Skattebetalarna har också, genom kommun och landsting, mycket resurser investerade i kustbevakning, tull, polis och räddningstjänst. Mycket av dessa resurser är dubbelinvesterade på grund av att det är olika huvudmän, olika ansvarsområden och ibland även otydligt ansvar. Det är ett problem när olika myndigheter, var för sig, planerar och verkställer besparingar utan att tänka på de samordningsvinster man kan göra om man samverkar med andra. En mer planmässig samverkan med andra myndigheter, institutioner, andra kommuner eller landsting, skulle kunna ge många fördelar. Mycket har redan gjorts inom området i form av samverkan mellan kommuner och mellan kommuner och landsting men det är tyvärr inte lika naturligt att samverka mellan fler myndigheter inom olika nivåer. En översyn av samhällets alla resurser är angelägen så att de utnyttjas maximalt och så att framtida nyinvesteringar anpassas så att de kan svara upp till fler uppgifter och ändå fylla sin speciella funktion. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn som syftar till att använda samhällets totala resurser optimalt.
mot · GL02Fö227 · 1997-10-06 00:00:00 — Farhågorna över hela världen om ett datakaos med oöverblickbara konsekvenser inträffar . Bakgrunden är att de allra flesta dataprogram endast har två siffror för årtalet. De två första 19 är givna. När man skriver 00 kommer detta att betyda . Om man inte kan lösa detta problem är riskerna mycket stora att en kaotisk situation uppstår. Bankkonton, pensionskonton, luftledningssystem, befolkningsregister, hissar, ja t.o.m. pacemakers kan vara programmerade så att datorerna inte klarar ut vad 00 betyder. Förberedelserna för milleniumskiftet har inte kommit särskilt långt i . Vi är inte ensamma om detta. I leder emellertid senator en nationell kommission i senaten som syftar till att minska skadeeffekterna av Y2K- (Year 2000) problemet. Många stora amerikanska företag är i full färd med omprogrammeringsarbetet, likaså olika myndigheter. I är det egentligen bara som på regeringsnivå angripit problemet, och det så sent som . I har många varnande röster höjts, men någon samlad insats har inte startats. Det finns en del som tror att man genom någon enkel övergripande omprogrammering skall kunna lösa problemet. Den uppfattningen delas inte av dem som mer ingående studerat problemet. Man har i beräknat att erforderliga ändringar i gamla dataprogram kommer att kosta . Många kreditkortsföretag tvekar att ge ut kort med giltighetstid efter 1999 på grund av att man inte kan överblicka vilka problem som kommer att uppstå. Detta är ett stort problem världen över och vare sig riksdag eller regering kan negligera de uppenbara risker som finns involverade. I värsta fall kommer stora delar av samhället att sluta fungera enligt många initierade. Även om skadeverkningarna förhoppningsvis är överdrivna, är sannolikheten för mycket allvarliga störningar alltför stor. Det behövs därför en ordentlig prioritering inom hela den offentliga förvaltningen för att öka insatserna på detta område. Eftersom ett datakaos påverkar snart sagt varje del av samhället är det dessutom en uppgift för riksdag och regering att initiera och leda en nationsomfattande insats att dels skynda på förändringsarbetet inom särskilt utsatta delar av samhället, dels ge vägledning till företag och enskilda. För att åstadkomma detta bör omgående bildas en kommission med deltagare från myndigheter, förvaltningar, dataindustri och andra företag. Uraktlåtenhet att kraftsamla kring denna uppgift är inte försvarlig och historiens dom kommer i så fall att bli hård. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att bemästra dataproblemen i samband med i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02Fö301 · 1997-10-06 00:00:00 — skall alla helikoptrar i försvaret sammanföras till en helikopterflottilj enligt ett utredningsförslag. Enligt förslaget skall helikoptrarna fördelas på fyra divisioner. Det framgår av förslaget att detta skulle möjliggöra en framtida besparing på . Då den siffran inte sättes i någon relation till de direkt funktionella effekterna, är det helt omöjligt att tillmäta besparingsuppgiften något avgörande värde. Det torde inte ha varit okänt för utredaren att en stor, ofta avgörande, del i de politiska ställningstagandena baseras på bedömningar av den ekonomiska uppoffringens omfattning i förhållande till de produktionsförändringar som förslaget medför? Vad man säger är att i första hand skall besparingen avse arméflygorganisationen. Regeringen har beträffande föreskrivit att marinens uppgifter när det gäller helikopterförband skall lösas på ett fullgott sätt. Eftersom det på annan plats bl.a. sägs att helikopterförbanden också skall delta i allmän räddningstjänst, måste förutsättas att begreppet fullgott sätt också avser räddningsverksamheten. Föreliggande förslag tillgodoser inte regeringens krav vad avser räddningstjänsten. Särskilt som det uppenbarligen inte beaktar Säves centrala läge invid landets största hamnar, hårdast och mest trafikerade sjötrafikleder och mest omfattande yrkesfiske. Av utredningsdirektiven framgår att en avgörande faktor skall vara sambruk/samordning med andra myndigheter med det civila samhället i sin helhet. De möjliga samordningseffekterna säkerhetsmässigt, kvalitativt och ekonomiskt redovisas inte trots att dessa skall utgöra en avgörande faktor för bedömningen. Överraskande nog uppräknas däremot resurser i , , och utan att vare sig samordningsavtal, kvalitet eller omfattning anges. Övervägandena avseende divisionsledningens placering redovisas inte, utan endast vad som anses tala för . Divisionsledningens lokalisering borde, enligt min mening, i första hand belysas ur ett säkerhetsperspektiv alternativt riskexponeringsperspektiv relativt den totala för samordningspotentialen. Först när det perspektivet sättes emot t.ex. utbildningsaspekten, som synes tala för , kan en rimlig bedömning av divisionsledningens lokalisering ske. finns ett avtal med som innebär att garanterar startberedskap . I en ny utredning utförd av och förordas en höjd beredskap innebärande en insatstid (alltså ej startberedskap) . För att detta berättigade önskemål skall kunna tillgodoses i så hög grad som möjligt, dvs. där flest insatser kan förväntas, måste helikopterdivisionen i , enligt min mening, bibehållas intakt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om helikopterverksamheten på .
mot · GL02Fö303 · 1997-10-06 00:00:00 — Lokaliseringsort för försvarets helikopterverksamhet Regeringens budgetproposition Utgiftsområde 6, Totalförsvar, innehåller ett avsnitt som behandlar sjuktransporter och räddningstjänst två viktiga verksamheter av de civila delarna gällande försvarets helikopterverksamhet. Det talas i propositionen om bl.a. samarbetet med det civila samhället som i tider då de offentliga utgifterna måste hållas nere, är viktigare . Tanken riktas då bl.a. till sjuktransporterna, som annars ansvarsmässigt ligger på landstingen, men där många landsting inte har någon mera omfattande organiserad helikopterverksamhet i form av kontrakt med helikopterföretag eller försvaret. Det heter nu vidare i propositionen: Regeringen förutsätter härvidlag att möjligheterna till samverkan med de civila myndigheterna och medverkan i bl.a. räddningstjänst och sjuktransporter med helikopter även fortsättningsvis utvecklas. Den tanken är god, men allt ser med den föreslagna geografiska fördelningen av försvarets helikoptrar ut att stanna vid en bra tanke och ett bra förslag. Att verksamheten, med den utarmning geografiskt som sker, skall kunna utvecklas enligt propositionens intentioner, ter sig närmast som en omöjlighet. Enligt det nu lagda förslaget kommer, för att ta för mig näraliggande ostkusten och som exempel, ingen helikopter att finnas på sträckan från till . Detta är oacceptabelt! Det finns dock en mening i slutdelen på avsnittet av helikopterverksamheten i propositionen, som delvis ger svar på frågan, men regeringen borde ge klara besked, var geografiskt en förstärkning skall ske. Det heter vidare i propositionen: Regeringen, som således utgår från att de berörda myndigheterna enas om hur räddningsberedskapen i och särskilt utmed skall organiseras, bedömer att ytterligare åtgärder från regeringens sida inte erfordras . Regeringen borde, enligt min mening, klart precisera geografiskt var denna, på , viktiga resurs skall förläggas. Att hänvisa till pågående förhandling kan knappast accepteras. Även vid en stationering på den vita fläck som uppstått efter nedläggningen av F 15 i , kommer frågan om hur många timmar den aktuella helikoptern kan disponeras. Detta eftersom det talats om en besättning på endast cirka fem personer. har i och med försvarsbeslutet , och som påpekades då, åstadkommit en s k vit fläck efter . Detta oroar inte bara gällande bristerna vid , utan också för boende in i landet vid den vita fläcken, bl.a. då . Enligt min mening bör en helikopter stationeras lämpligtvis i . Rent spontant måste man tycka att måste vara bästa platsen med de goda möjligheter som borde finnas där personalrekryteringsmässigt efter nedläggningen av F 15. En stationering av en helikopter i skulle också kunna serva inlandet, då med tanke också på bl.a. . Medvetenhet finns att det finns helikopter stationerad i , men det geografiska avståndet är för stort ut till kusten, och acceptabla insatstider kan knappast nås över hela området. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokaliseringsort för försvarets helikopter.
mot · GL02Fö304 · 1997-10-06 00:00:00 — Utbildning av markstridskrafter i Med de förändringar som genomförs inom försvaret med hänsyn till Försvarsbeslutet är det viktigt att resurserna används effektivt och rationellt. Det är viktigt med en samordning av resurserna där man tar vara på den kompetens som finns i hela garnisonen. Regeringen föreslår i propositionen 1997/98:1 att det finns ett behov av stridsutbildning under vinterförhållanden och att därför en avdelning inrättas i . Bodens garnisons resurser och allsidighet ger många fördelar för utbildningsverksamheten, genom samverkan av många typer av markstridsförband. Bodens garnison innehåller av armén med 1.000 officerare och ca 3.000 värnpliktiga och är därmed i särklass störst i . I garnisonen är samtliga funktioner representerade. Därtill är både militärstaben och försvarsområdesstaben lokaliserad till . Den i befintliga och unika mångfalden av arméns funktioner och system samt tillgången på övningstrupp utgör en synnerligen god resurs för militär skolutbildning. Det är angeläget att kvaliteten säkerställs för yrkes- och reservofficerares utbildning för strid i Norra militärområdet, i ödemarksterräng och under vintermiljö på samma höga nivå som . För officerare med förstahandsuppgift i krävs att krigsplutons- och krigskompanichefsutbildning fullt ut förläggs i rätt miljö. Strid i norrlandsmiljö skiljer sig väsentligt från agerande i annan terräng. Erfarenheten har visat på behovet av professionalism vad gäller personliga färdigheter som taktik och stridsteknik. Avdelningen i kan lämpligen ha ett innehåll liknande det som haft. Att officerare, både yrkes- och reservofficerare, vid brigad och jägarförband verkande i i likhet med utbildas i rätt miljö vid brigadskoledelen i , samt att officerare vid brigadskoledelen i erhåller sin vinter- och norrlandsutbildning i . Att avdelningen i får ansvar för utveckling av såväl stridsteknik som taktik i norrlandsmiljö. Att skolan även får ansvar för materielförsök vad gäller norrlandsförband. Att till avdelningen i kopplas forskningsprojekt om hur människor klarar sig i kallt vinterklimat. Ett samarbete med till exempel och Cold Center kunde öka kunskaperna om hur människorna skulle klara sig under extrema förhållanden. I ett andra steg kan avdelningen i utvecklas där även övriga norrlandsförbands grundläggande officersutbildning kan inordnas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning av markstridskrafter m.m. i .
mot · GL02Fö305 · 1997-10-06 00:00:00 — Regeringen har i propositionen tillstyrkt ÖB:s förslag om hur Försvarsmaktens helikopterförband och FRÄD-grupper skall organiseras. Förslaget innebär att helikopterverksamheten i och på slås ihop till en enda division med som bas. Vidare sägs att flygräddningsresurser för , F7 och F10 skall baseras vid respektive flottilj under flygövningstid. Regeringen förutsätter att möjligheterna till samverkan med de civila myndigheterna och medverkan i bland annat räddningstjänst och sjuktransporter med helikopter även fortsättningsvis utvecklas. Västförbanden MKV, 12.hkpdiv., F7 och F10 har gemensamt föreslagit att man inrättar en Division Väst. De anser att det vore lämpligare med två divisioner (Div. Syd och Div. Förslaget innebär att flygvapenhelikoptrar bör stationeras på respektive flottilj samt att ledningen för detta förband bör finnas i . Vi delar denna uppfattning. Helikopterresursen på F10 har stor betydelse för räddningstjänsten i . är ett av landets folktätaste områden med flera riskindustrier, ett kärnkraftverk, ett hårt trafikerat sund och ett omfattande friluftsliv med båtar, sportdykare och bergsklättrare. gjordes av de totala sjöräddningsinsatserna för att rädda liv i och . har visat prov på utomordentliga insatser i ett gott samarbete med sjukvården där de utfört snabba insatser i samband med olyckor. när samarbetet startade mellan F10 och sjukhuset i har över 800 helikopterambulansuppdrag genomförts med en anspänningstid på . Det vore förödande för stora delar av om regeringens förslag går igenom och att F10 i endast får en helikopter baserad under flygövningstid. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om helikopterverksamheten i .
mot · GL02Fö306 · 1997-10-06 00:00:00 — Lokaliseringen av Fo 32:s stab I budgetpropositionen föreslås att blir ett försvarsområde med staben placerad i . Beteckningen för det nya försvarsområdet blir Fo 32. Vi ser nu följderna av beslutet om det nya storlänet, vilket vi varnat för på ett tidigt stadium. I andra sammanhang har påpekats att storstadslänen koncentrerar sina myndigheter och institutioner till storstaden, vilket nu också gäller de militära myndigheterna, om propositionen på den här punkten vinner gillande. Till flyttningen av Fo-staben måste läggas förslaget att flytta Arméns underhållscentrum från till FMV i , Arméns underhållsskola till samt Arméns motorskola till . har regementet K 3 flyttat från liksom flera övriga militära funktioner. Genom att utarma den militära verksamheten i riskerar garnisonen sin ställning som en ort dit yrkesofficerare söker sig såväl för utbildning som karriär och därmed en plats där familjen bosätter sig på . När närmare 400 tjänster har försvunnit, tidigare neddragningar oräknade, riskerar den återstående verksamheten att bli för liten för att man skall våga satsa på som den centrala orten för sin militära karriär. Det kan också innebära att samordningen mellan och till en garnison försvåras om strategiska enheter försvinner från området. Vi ställer oss inte avvisande till besparingar inom försvaret, men innan beslut fattas måste man vara förvissad om att det blir verkliga besparingar. I en annan motion visar vi att planerade besparingar av att Arméns skolor flyttar från istället resulterar i ökade kostnader. Vi har också klara indikationer på att flyttningen av S 2 från inte ger några nettobesparingar, om man beaktar de totala kostnaderna. För att få önskade besparingar genom samordningseffekter är det sannolikt bättre att låta de skolor och förband som finns i vidareutvecklas där och inte splittra väl fungerande enheter genom förflyttning till 34 olika orter. I ett sådant läge blir det också naturligt att behålla Fo-staben i . kommer också att ligga centralt i det nya storlänet med mycket goda kommunikationer per järnväg, landsväg och flyg. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag vad avser flyttningen av Fo-staben från till .
mot · GL02Fö307 · 1997-10-06 00:00:00 — 1996 mönstrade 49 000 ungdomar men knappt hälften av dessa togs ut till värnplikt och en tredjedel av dem som utbildats kommer att sakna en plats i landets krigsorganisation. Det är alltså endast få av ungdomarna som blir krigsplacerade och många av de värnpliktiga får ingen meningsfull utbildning utan får syssla med diversearbete. Det kan konstateras att det finns många fler intresserade ungdomar som söker värnpliktstjänst än vad det finns plats för inom vårt svenska försvar. Problemet är inte att erhålla intresserade ungdomar utan problemet är att utbilda och få plats för de ungdomar som finns, fast många fallit bort vid mönstringen. I detta perspektiv anser vi att det är felaktigt att döma de män som bestämt sig för att totalt avstå från värnplikt till straff. Uttalar de ärligt att de genom en fast övertygelse tagit ställning för att inte i någon form engagera sig i någon militärstruktur även om det handlar om att ingå utan vapen straffas de genom vårt straffsystem. anser att brott mot totalförsvarsplikten ska avkriminaliseras. Straffen, enligt svensk uppfattning, har i uppgift att bl.a. skydda samhället för personer som begår brott samt verka för att den dömde blir samhällsanpassad genom olika åtgärder. Inte något av dessa skäl passar in på värnpliktsvägrare. Det enda skäl som finns kvar är att straffet ska verka avskräckande och på så sätt tvinga männen att uppfylla plikten. De män som samvetsvägrar blir inte avskräckta av fängelsehotet. 1996 fanns det 54 män intagna på fängelse dömda för totalvägran. Dessa fridsamma män som förespråkar konfliktlösning utan våld och som endast vill bidra till fred tvingas in i vårt rättssystem. Till skada och lidande för de drabbade och till en hög kostnad för samhället. Det åtgår domare, advokater, nämndemän och kanslister, och dygnskostnaden på anstalten är ca . Överklagas domen till hovrätten blir kostnaden mycket hög. Flera domare som tvingas döma dessa män till straff och fängelse vittnar om att det är för samvetet de värsta domar de utför. De som döms får genomgå en lång procedur. Första gången döms de till höga böter tillsammans med villkorlig dom. de vägrar blir det fängelse . som förflyter mellan domarna bildar många av männen familj och har småbarn när de avtjänar fängelsestraffet. Det är svårt att meddela barnen att deras far är i fängelset för att han inte vill ingå i krigsmakten. De som av olika skäl vill undvika värnplikten har inga problem att slingra sig utan de är de män som har intagit en ståndpunkt som straffas. De som är ärliga. Frågan om totalvägrare bereds inte i någon kommitté eller utredning. hade inte mandat att avkriminalisera utan endast att förändra straffsystemet. föreslog därför samhällstjänst för totalvägrare men kunde alltså inte, även om kommittén så önskade, avkriminalisera. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om totalförsvarsplikt att totalvägran avkriminaliseras.