mot · GL02Sk698 · 1997-10-06 00:00:00 — För många människor är kollektiva färdmedel inget verkligt alternativ. För dessa är en höjning av reseavdraget särskilt angelägen. Det gäller inte minst boende i glesbygd. Hela måste leva! Stad och land ska gå hand i hand. Med en politik som möjliggör boende och arbete i hela landet motverkas avfolkning av landsdelar, som utarmning av storstäderna kan bekämpas. har vid ett flertal tillfällen uppmärksammat det svenska yrkesfiskets ogynnsamma konkurrensläge gentemot viktiga konkurrentländer i vårt närområde, såsom och . anser att de licensierade yrkesfiskarna i måste få ett skatteavdrag, vars utformning bör göras efter dansk modell, eftersom denna godkänts av . har tidigare enhälligt beställt ett förslag om yrkesfiskeavdrag. Regeringen bör återkomma till med ett förslag om yrkesfiskeavdrag, i likhet med det som finns i . Detta bör ges regeringen till känna. 5 Skatterna en viktig del i det ekologiska lyftet har fört miljöns talan i politiken. Det är viktigt att skattestrukturen ses som en del i arbetet för att skapa kretsloppssamhället. Skatternas styrande funktion är mycket användbar i syfte att påskynda det ekologiska lyftet. Med en skattepolitik som stöd för miljö- och energipolitiken kan genomgå den strukturomvandling som innebär att ett nytt växer fram med mer avancerad teknik för att svara upp mot miljöns krav. En sådan utveckling stärker också svenska företags internationella konkurrenskraft, eftersom marknaden för miljövänliga produkter och miljövänlig produktion växer mycket snabbt och kommer att växa . 5.1 Skatteväxling ett sätt att öka välfärden Det är hög tid att gå vidare med en ytterligare miljöanpassning av det svenska skattesystemet. Sänkt skatt på arbete och höjd skatt på sådant som skadar miljön hör framtiden till. Det är ett modernt och konkret sätt att möta de två svåraste utmaningarna står inför arbetslösheten och miljöproblemen. är i många stycken ett föregångsland när det gäller miljö- och energiskatter. Det hindrar inte att vi bör ta ytterligare steg. måste vara pådrivande i EU:s miljöarbete och hävda vikten av att miljö- och energiskatterna används som ett centralt styrinstrument i kampen mot miljöförstöringen. Om inte EU:s miljö- och energiskatter höjs kan inte gå hur långt som helst i förväg. I viss mån kan svenska företag gynnas av att har tuffare regler och skatter på miljöområdet, som man inte kan bortse från den konkurrenspåverkan höjda eller nya miljö- och energiskatter kan ha. En skatteväxling, med sänkta skatter på arbete och höjda skatter på sådant som skadar miljön, är sannolikt bästa möjlighet att bekämpa både massarbetslösheten och miljöproblemen. I och med att under innevarande mandatperiod bidragit till att miljö- och energiskatter höjts, som arbetsgivaravgifterna har sänkts, har en skatteväxling i mindre format ägt rum. Enligt vår mening är det dock inte tillräckligt. Såsom tidigare berörts i motionen behöver arbetsgivaravgifterna sänkas ytterligare, för att öka sysselsättningen i det privata näringslivet. Det bör bland annat skapas utrymme för detta genom att miljö- och energiskatter höjs. En grön skatteväxling innebär att det ska kosta mer att tära på vårt gemensamma miljöarv medan det ska kosta mindre att sätta folk i arbete. En skatteväxling av det slag vi föreslår kommer att gynna tjänstesektorn. Det gäller såväl avancerade som enklare typer av tjänster alltifrån datakonsultfirmor till städföretag. är av uppfattningen att lägre skatter på arbete generellt är den rätta vägen att stimulera ökad sysselsättning i tjänstesektorn. Särlösningar för olika branscher bör endast i undantagsfall övervägas. Selektiva sänkningar innebär gränsdragningsproblem mellan olika typer av tjänster. Tjänster är ofta sammansatta, vilket försvårar gränsdragningen ytterligare. Vidare bör konsumenterna i största möjliga utsträckning välja vilka tjänster man vill prioritera. Det finns inga särskilt starka motiv för att stimulera någon specifik del av tjänstesektorn. Tjänsteföretagen är i allmänhet ganska små och får därigenom stor nytta av den sänkning av arbetsgivaravgiften, som redan genomförts. När vi sedan går vidare kommer man att få ännu större skattesänkningar. Det finns fördelningspolitiska aspekter på en skatteväxling, som kan innebära att vissa hushåll med liten disponibel inkomst kan drabbas. Ett rimligt sätt att möta den risken är att inkludera ett höjt grundavdrag i en skatteväxlingsreform. Skattebasers rörlighet har behandlats i motionens inledande avsnitt. Det finns anledning att utveckla resonemanget i anslutning till en skatteväxling. Huvudsyftet med en skatteväxling är att minska skattebaserna för sådant som är skadligt för miljön. Det får till följd att en skatteväxlingsreform bör vara överfinansierad i ett inledningsskede. Det beror helt enkelt på att man får ett önskvärt skattebortfall inom efter att miljö- och energiskatterna har införts. Storleken på överfinansieringen kan diskuteras. har med stor sannolikhet sänkta arbetsgivaravgifter en positiv effekt på skattebasen arbete, vilken ökar, liksom därigenom statens inkomster. Eftersom skattebasen miljö och energi sannolikt minskar snabbare än skattebasen arbete ökar, är det principiellt viktigt, att skatteväxlingsreformen är överfinansierad från start. Det finns två huvudsakliga strategier för att vid behov möta en efter hand uppkommen underfinansiering av en skatteväxlingsreform. Den ena är nya beskattningsobjekt som är skadliga för miljön. Den andra strategin, som kan utnyttjas parallellt med den första, är att tillväxten enligt mening kommer att gynnas av en skatteväxling. Ökad tillväxt ger ökade skatteintäkter. En stor fördel med skatteväxling är att skatteintäkterna i början av perioden efter införandet kraftigt överstiger inkomstbortfallet. Det skapar dels en statsfinansiell buffert, men ger också den sänkta skatten att slå igenom i ökad tillväxt och sysselsättning, eftersom skatteväxlingen i ett inledningsskede inte överhuvudtaget hotar statens finanser. Ett ytterligare sätt är att så kallat trögrörliga skattebaser angrips på miljö- och energiområdet. Det gör att minskningen av skattebaserna på miljö- och energisidan går långsammare, och därmed skapas mer av stabilitet i statens intäkter. 5.2 Skattefrihet för biobaserade drivmedel Efter lång kamp för skattebefrielse av alternativa, miljövänliga drivmedel har en tillfredsställande lösning nåtts. Enligt EG-rätten kan nedsättning eller skattebefrielse för bränslen endast ges inom ramen för pilotprojekt. har lagt fram ett förslag till direktiv som skulle innebära en möjlighet för medlemsländerna att själva bestämma om skattelättnader för biobränslen. Detta har dock inte antagits . anser att regeringen bör utöva påtryckningar så att ett nytt direktiv kan antas. att förslag till direktiv har antagits, brådskar det med åtgärder för att främja inhemsk tillverkning och försäljning av bland annat etanol som bränsle. Det kan inte vara riktigt att det svenska behovet av etanol ska importeras. har länge drivit kravet på att ge biobränslena skattefrihet för att kunna konkurrera med de fossila bränslena. Eftersom frågor om dispens är föremål för regeringsbeslut och inte riksdagsbeslut, har regeringen såsom sin intention uttryckt att dispenser ska beviljas så att de gäller fram till och med . Därefter uttrycker man sin intention att ge dispens . Denna principiella hållning, som i allra högsta grad varit pådrivande för är ett genombrott för biobränslena i . I takt med att biobaserade drivmedel tar marknadsandelar, minskar koldioxidutsläppen totalt sett och åtagande i klimatkonventionen om stabiliserade växthusgasutsläpp vid nivå kan närmas successivt. Vidare skapas arbetstillfällen i och en marknad för biobränslen etableras. Distributionsnät och tankningsställen är nödvändiga delar i en ordentligt utbyggd marknad för biobränslen. 5.3 Direktavskrivningar på miljöinvesteringar I samband med årets vårproposition aviserades ett direktavdrag för investeringar i anläggningar för värme- och kraftvärmeproduktion som använder förnybara energikällor. För detta var pådrivande. Direktavskrivningarna tillåts också omfatta investeringarna i distributionsnät från sådana anläggningar. Syftet med direktavskrivningarna är att sätta fart på energiomställningen och bidra till allt större användning av förnybara energikällor. Denna åtgärd kan öka hastigheten i omställningen till ett hållbart energisystem, som sysselsättningen stimuleras, inte minst genom de anläggningsarbeten som behövs. Det ekologiska lyftet har en mycket stor sysselsättningspotential. bereds förslaget i . Det är angeläget att ett förslag till skattestimulans enligt beslutad modell läggs fram . 5.4 Skärpta miljö- och energiskatter har under den innevarande mandatperioden medverkat till att höja en rad miljö- och energiskatter. Det är ett positivt bidrag till att åstadkomma det ekologiska lyftet, med dess enorma sysselsättningspotential. Koldioxidskatten för industrin har fördubblats och är nu hälften av den generella koldioxidskatten. När denna skatt sänktes ökade användningen av fossila bränslen på ett sådant sätt att det går att sätta i direkt samband med den sänkning av koldioxidskatten som genomfördes. Skatten på el generellt har höjts och den specifika skatten på kärnkraften har flerdubblats, från en låg nivå. Skatten på fossila bränslen har höjts, vilket tillsammans med skattebefrielsen av biobaserade drivmedel, bidrar till att skapa förutsättningar för en miljövänlig förnyelse av bränsleanvändningen till framförallt drift av fordon. har medverkat till beslut om en avfallsskatt, vilken ska tas ut på deponerat avfall som inte återvinns. En skatt på naturgrus har införts och är att beteckna som en råvaruskatt, för att stimulera mer resurssnål användning av ändliga resurser. Tillsammans med stimulansåtgärder för en bättre miljö har på ett mycket aktivt sätt drivit på den svenska utvecklingen mot mer av kretsloppsanpassning. En miljöteknikdelegation för upphandling av miljövänliga varor har inrättats och ett femårigt investeringsprogram för ekologisk förnyelsebarhet har satts igång, för att nämna ett par av de åtgärder som vidtagits vid sidan om skattepolitiken. 5.5 Förorenaren ska betala Principen att förorenaren ska betala, måste genomsyra synen på miljöskatter och miljöavgifter. I de allra flesta fall är inte beskattning av miljöskadlig verksamhet jämförbar med beskattning av annat slag. Det beror på att en välfärdsförlust uppstår i samma stund som miljöskadlig verksamhet bedrivs. De negativa konsekvenserna av negativ miljöpåverkan drabbar folkflertalet, medan vinsterna av den miljöskadliga verksamheten tillfaller ägarna till företaget, som gör sig skyldigt till miljöförstöringen. Detta innebär en klar orättvisa, som i sig motiverar förekomsten av miljöskatter och miljöavgifter. Miljöskatter är egentligen ett sätt att av företagen och individerna ta ut en skatt som kompensation för de negativa externa effekter som deras produktion respektive konsumtion ger upphov till. Det handlar därför om att belägga miljöstörande verksamhet med en sådan kostnad att det åtminstone motsvarar den skada som uppkommer genom verksamheten. Slutsatsen för vidkommande blir att miljöskatter i allmänhet inte bör räknas in i det totala skattetrycket, eftersom skatterna egentligen är producenters och konsumenters kostnad för den miljöförstöring som deras verksamhet orsakar. För att åstadkomma det ekologiska lyftet och kretsloppsanpassningen samt minska miljöskulden, är det viktigt att miljöskatter och miljöavgifter inte jämställs med övriga skatter och avgifter. Istället måste miljön värdesättas högt och den negativa miljöpåverkan prissättas. Det bör ankomma på regeringen att återkomma med förslag om hur miljöskatterna ska exkluderas vid beräkningar av det totala skattetrycket. 6 Sänkt skatt för större rättvisa Såsom tidigare berörts i ett inledande avsnitt om skatternas fördelningspolitiska syfte, vill vi här peka på ett par områden där sänkt skatt bör ske som ett led i en mer rättvis politik. Fördelningspolitiken utgörs inte bara av hur man bör fördela skatteintäkterna, utan handlar också om på vilket sätt och av vilka skatterna ska tas ut. 6.1 Sänkt skatt på låga och medelstora inkomster är skatterna för höga på låga och medelstora inkomster, inte minst till följd av de i många fall höga kommunalskatterna. I detta sammanhang är politik för regional balans, med ett system för inkomst och kostnadsutjämning, en viktig byggsten. De som motsätter sig ett sådant system har ingen trovärdighet när man talar om att sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare. Med en sådan politik omfattas endast de som råkar bo på rätt ställe av totala skattesänkningar. tar ställning för att under nästa mandatperiod sänka skatten på de låga och medelstora inkomsterna. Det kan lättast åstadkommas via en höjning av grundavdraget, som konstrueras så att det trappas upp till en viss nivå och därefter trappas ned. Dagens grundavdragsmodell ska således inte slopas, utan justeras. Ändringen bör enligt mening genomföras så att just låg- och medelinkomsttagare träffas av höjningen. Det bör och kan genomföras utan att marginaleffekterna blir orimliga. I och med att värnskatten försvinner underlättas omläggningen av grundavdraget. Sänkt skatt på låga och medelstora inkomster har inte minst till syfte att stärka de berörda människornas ställning på arbetsmarknaden. Förutom det fördelningspolitiska syftet med förändringen kan sysselsättningen påverkas positivt av en sådan här skattesänkning. Låg- och medelinkomsttagarna stärker sin konkurrensställning. Sänkt skatt på låga och medelstora inkomster kan också underlätta avtalsrörelserna framöver. Det är avgörande för kampen mot arbetslösheten att lönebildningen kan skötas på ett ansvarsfullt sätt. De svenska lönerna får inte öka med mer än i våra främsta konkurrentländer, utan snarare öka med mindre än i dessa länder, vilket behövs för att arbetslösheten ska minska snabbare och mer. Under den kommande mandatperioden finns utrymme att successivt sänka skattetrycket. Skattepolitiken ska främja ekonomisk tillväxt och skatt ska tas ut efter bärkraft. vill sänka skatten för företagsamhet så att fler jobb skapas, för boendet samt för låg- och medelinkomsttagare. Skattesystemet ska gynna arbete och kunskap inriktningen skall vara principen att den enskilde behåller minst hälften av en nyintjänad hundralapp. Ofinansierade skattesänkningar som förutsätter upplåning kan inte accepteras. Sänkningarna av inkomstskatten ska utformas så att alla får del av den lägre beskattningen. Som delfinansiering av det höjda grundavdraget bör en justering av skatteskalan genomföras, som innebär att en högre inkomstskatt tas ut i de högsta inkomstskikten. Gränsen för det nya inkomstskiktet bör ligga väsentligt över nuvarande nivå. En tänkbar nivå är ca i beskattningsbar årsinkomst. En utgångspunkt för skattepolitiken bör vara att nivån på kommunalskatterna inte generellt ska höjas, utan snarare sänkas. Det är särskilt viktigt med tanke på att låginkomsttagarna drabbas värst av höga kommunalskatter. och fram gäller att kommuner som höjer sin utdebitering fråntas hälften av de skatteintäkter man får in tillföljd av en höjning. har medverkat till en sådan lag. När nu statsbidragen höjts för kommuner och landsting bör möjligheten att uppfylla målen inom skolan, vården och omsorgen ha ökat på ett sådant sätt att skattehöjningar kan undvikas. bör inte statsbidragen längre reduceras till följd av höjd kommunalskatt. Ansvarskännande kommunpolitiker kommer inte att höja skatterna annat än vid mycket tvingande omständigheter. ska balanskrav gälla för kommuner och landsting. Det innebär att löpande verksamhet inte får finansieras med lånade medel. Det är en naturlig efterföljande åtgärd till saneringen av statens finanser. En situation där kommunerna och landstingen sätts i allvarliga skuldfällor måste undvikas. Kravet på balans i kommunernas och landstingens budgetar är ett verksamt redskap och en hjälp för att uppnå långsiktigt sunda finanser för den offentliga sektorn i sin helhet. har medverkat till att kommuner och landsting omfattas av ett statligt utjämningssystem för inkomster och utgifter. Det är en viktig beståndsdel i en regionalpolitik, som jämnar ut regionala och lokala olikheter. Inte minst är det viktigt för invånarna i kommuner och landsting med låg skattekraft. Systemet är i sina huvuddrag väl utformat och därmed välmotiverat. En parlamentarisk kommitté har i uppdrag att återkomma med förslag till förändringar beträffande regelsystemets tekniska utformning. motsatte sig att fastighetsskatten skulle höjas från 1,5 till . Det var en åtgärd som vidtogs av Socialdemokraterna och . vill sänka fastighetsskatten till i början av nästa mandatperiod. Den senaste höjningen av fastighetsskatten har bidragit till att försvåra läget för småhusägare, men de största bekymren har uppstått till följd av småhusens omtaxering, som i en del attraktiva områden inneburit en kraftig upptaxering. Mot bakgrund av detta har drivit frågan om själva fastighetstaxeringen hårt och förslår nu vissa förändringar. Boendet är en viktig del av välfärden. Enligt vår mening är det rimligt att skatten på boendet sänks för att underlätta valfrihet och variation i boendet. I kombination med en reformerad boendepolitik, som redovisas i vår bostadsmotion, kan ytterligare sänkningar av fastighetsskatten övervägas. Ett sådant utrymme skapas av att statens utgifter till bostadssektorn kan begränsas. Fastighetsskatten är en del av den samlade boendepolitiken. Boendet får stöd via bostadsbidragen, bostadstillägget för pensionärerna, ränteavdragen och räntebidragen, för att nämna de viktigaste inslagen. Den ekonomiska utvecklingen har stor betydelse för boendets villkor. Den stabilt låga inflationen och saneringen av statens finanser, har på ett radikalt sätt förbättrat villkoren för boendet. Det är möjligt att skapa stabila spelregler för framtiden. Till grund för en mer stabil boendepolitik ligger de lägre räntorna och den låga inflationen. Det är en radikalt annan verklighet än den som rådde och , med överhettning på byggmarknaden och våldsam spekulation på fastighetsmarknaden. Den utredning, som på initiativ har tillsatts för att se över taxeringsförfarandet, är både viktig och nödvändig. Utredaren har givits utrymme att lägga förslag , som efter beslut i kan träda i kraft . Det är viktigt att regeringen vidtar åtgärder så att de kan träda i kraft . Det är särskilt allvarligt att permanentboende i så kallade attraktiva områden för fritidsboende har drabbats mycket hårt vid de senaste omtaxeringarna av småhus. För och nationen är det viktigt att kunna bibehålla en levande landsbygd, som för övrigt redan är hårt ansträngd. Det vore djupt olyckligt om bebyggelsen i skärgårdsområden och andra attraktiva områden så gott som uteslutande ska komma att ägas av fritidsboende, som vistas där bara under någon eller några månader . Det riskerar att utarma landskapsbilden, den offentliga servicen och kulturen i sådana områden av landet. Det är orimligt att t.ex. fiskare, hantverkare och pensionärer ska tvingas flytta till följd av att deras hus ligger på en attraktiv plats. När de köpte eller ärvde sina bostäder, kunde de rimligtvis inte veta att de skulle beskattas så hårt som är fallet. De som förvärvar småhus i sådana här områden till skyhöga priser kan antas ha nog med inkomster för att klara fastighetsskatten. Det är dock värre för de permanentboende, som bott i samma område . Fastighetsskatten tar dessvärre inga fördelningspolitiska hänsyn. Den slår i många fall blint. Det finns en rad tveksamheter i fastighetstaxeringen som förtjänar att belysas och ifrågasättas. föreslår i denna motion ett par åtgärder som kan och bör vidtas . Vi vill också peka på orimligheter som måste beaktas i den pågående utredningen, och som måste föranleda korrigerande beslut i . Detta är inte fråga om en generell sänkning av skatten, utan om korrigeringar till följd av brister i taxeringsförfarandet. Vid undersökningar som har genomförts av förvärv i så kallade attraktiva områden framkommer att och taxeringsvärden överensstämmer mycket dåligt. Endast i cirka en tredjedel av fallen hamnar taxeringsvärdet i intervallet av köpeskillingen. Det är anmärkningsvärt med tanke på att lagen säger att taxeringsvärdet ska utgöra av marknadsvärdet. Det är också så att ett förhållandevis stort antal hamnar långt ifrån vad som kan betraktas som skäliga taxeringsvärden i förhållande till köpeskillingen. Taxeringsvärdena sträcker sig ifrån av köpeskillingen. Noterbart är att detta bara handlar om fastigheter som har sålts . I samband med fastighetstaxering ökades antalet värdeområden drastiskt till 7 300 stycken. Det var ämnat att öka precisionen i fastighetstaxeringen, men har med all säkerhet bidragit till motsatsen. Det beror på att antalet försäljningar som ligger till grund för taxeringen i många fall blir för få. Det statistiska urvalet blir litet och har låg tillförlitlighet. Det borde föranleda att färre värdeområden används, eller i vart fall att ett större antal försäljningar måste ha ägt rum för att kunna bilda underlag för omtaxering. I fastighetstaxeringen har den så kallade belägenhetsfaktorn stor betydelse för vilka taxeringsvärden som ska fastställas. Strandnära tomt och strandtomt är faktorer som automatiskt leder till väsentligt högre taxeringsvärden. En strandtomts värde multipliceras automatiskt med en faktor två, medan en strandnära tomt automatiskt multipliceras med faktorn 1,5. Enligt uppfattning bör begreppen inte användas vid taxeringen av fastigheter för permanentboendeändamål. Denna förändring bör utformas så att den omfattar beskattning. Det handlar inte om något större inkomstbortfall för staten, eftersom endast ett begränsat antal fastigheter av naturliga skäl omfattas av dessa bestämmelser. I RSV:s tillämpning förekommer det att så kallad normaltomt fastställs . Det kan exempelvis i ett autentiskt fall innebära att en fiskare med en tomt får ett tomttaxeringsvärde på . Detta är hänförligt till RSV:s tillämpning, vilket är orimligt med tanke på vilka effekter det kan få i det enskilda fallet. Om normaltomten istället fastställs , vilket förefaller mer skäligt, skulle motsvarande tomttaxeringsvärde vara . Istället borde i anvisningarna fastställas att normaltomt ska fastställas till , vilket är särskilt angeläget för boende i så kallade attraktiva områden för fritidsboende. Denna förändring bör utformas så att den omfattar beskattning. Vad som i motionen anförts om strandnära tomt och strandtomt samt normaltomt vid fastighetstaxeringen bör ges regeringen till känna. RSV:s tillämpning av taxeringsreglerna är i många fall godtycklig, eller innefattar i vart fall ett mycket stort tolkningsutrymme. Det gäller inte minst när RSV fastslår vilken tabellnivå som ska användas i enskilda fall samt vilken åldersinverkanstabell som ska användas. Enligt mening måste antalet tabeller i vart fall komprimeras temporärt, innan ett nytt system för taxering kan sjösättas. När det gäller åldersinverkan kan inte ett hus enligt vara äldre än av årgång 1929, vilket alldeles uppenbarligen är felaktigt. För att kunna ta hänsyn till individuella faktorer lokalt bör de lokala fastighetstaxeringsnämnderna, i vilka lekmän har ett inflytande, återinföras. En orättvisa består också i att förmögenhetsskatt läggs ovanpå fastighetsskatten i de fall taxeringsvärdet har satts mycket högt. Det innebär att den som har sin i praktiken enda förmögenhet i form av sitt hus, och taxeras till ett värde , tvingas betala dels fastighetsskatt, dels förmögenhetsskatt för husets taxeringsvärde. Detta talar ytterligare för att förmögenhetsskatten måste avvecklas . 7 Skatte- och bidragsfusk Under innevarande mandatperiod har åtgärder vidtagits för att bekämpa skattefusk. har stött dessa åtgärder, eftersom åtgärderna varit befogade ur effektivitets- och konkurrenssynpunkt.