ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Bo6 · 1997-11-05 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:37 Fortsatt tillämpning av vissa bestämmelser om allmännyttiga bostadsföretag I propositionen föreslås att de regler som gäller för allmännyttiga bostadsföretag med avseende på breddat ägande och räntestöd efter försäljning av sådana företag, ska förlängas tills vidare och som längst fram till utgången av . Förslaget i propositionen innebär en förlängning av de regler som regeringen föreslog i proposition 1996/97:38, vilka beslutade . motsatte sig då förslaget och finner ingen anledning att nu ompröva ställningstagandet. Vi grundade vårt principiella ställningstagande på att de föreslagna reglerna innebar en inskränkning av den kommunala självbestämmanderätten. Kommunernas allmännyttiga bostadsbestånd är i många fall i behov av förnyelse för att på ett bra sätt kunna utgöra basen i en social bostadspolitik. En sådan förnyelse kan ställa krav på förändringar av fördelningen mellan de olika besittningsformerna. Det kan kräva avyttring av fastigheter såväl som införskaffande av nya fastigheter, vilket inte bör förhindras. På en del håll handlar det också om att sälja ut delar av beståndet för att kunna upprätthålla en god ekonomi i de allmännyttiga företagen i fråga. Regeringens förslag ger uttryck för misstro mot de lokala beslutsfattarna och därmed mot invånarna i landets olika kommuner. anser att de allmännyttiga bostadsföretagen spelar en viktig roll för utvecklingen av en social bostadspolitik. De ägs och drivs utan vinstsyfte. De allmännyttiga bostäderna kan underlätta rörlighet på bostadsmarknaden, vilket är önskvärt för att möjliggöra valfrihet i boendet och flexibilitet i förhållande till de boendes olika behov. Ombildning från hyres- till bostadsrätter försvåras genom den förlängning av gällande regler som föreslås i föreliggande proposition. För vidkommande är valfrihet i boendet en grundläggande värdering, som måste återspeglas i boendepolitiken. Detta motverkas genom regeringens proposition, varför denna bör avslås. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag om förlängning av de särskilda bestämmelser om överlåtelser av allmännyttiga bostadsföretag eller deras bostäder som gäller fram till utgången av .
mot · GL02Bo7 · 1997-11-05 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:37 Fortsatt tillämpning av vissa bestämmelser om allmännyttiga bostadsföretag vill förstärka och utveckla det kommunala självstyret, men också stödet till utsatta människor. Med alltför snabba utförsäljningar av kommunala bostadsföretag finns risken att det kommunala bostadsförsörjningsansvaret och berättigade sociala behov inte blir tillräckligt väl tillgodosedda. Detta var bakgrunden till att , med tvekan, godkände de tillfälliga bestämmelser om breddat ägande och räntestöd som regeringen föreslog för tiden fram till 31/12 1997. En förutsättning var att en av regeringen tillsatt utredning i frågan skulle avvaktas. Utredningen var färdig och har remissbehandlats. Det borde alltså ha funnits möjligheter för regeringen att, om den så önskat, lägga förslag i frågan till höstriksdagen. En annan möjlighet hade varit att lägga ett förslag i den väntade bostadspolitiska propositionen (eller ). Regeringen hade då, i avvaktan på denna, kunnat begära en kortare förlängning av de tillfälliga bestämmelserna. Genom att nu i stället begära förlängning ända till utgången av 1999 visar regeringen att den inte har för avsikt att inom det närmaste halvåret lämna några förslag till en permanent lagstiftning om eventuellt behövliga regler för ägarförändringar av kommunala bostadsföretag. Det är, enligt vår mening, inte godtagbart med en så lång förlängning av den tillfälliga lagstiftningen, eftersom den också har betydande nackdelar. Starka sakliga skäl talar därför för att regeringens förslag bör avvisas. Förslaget innebär ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen som försvårar även nödvändiga och väl motiverade omstruktureringar av de kommunala bostadsföretagen. Det innebär också att kommunala bostadsföretag utsätts för sanktioner, som inte gäller vid motsvarande försäljningar av privatägda lägenheter eller av bostadsrättsföreningar. Något akut hot om stora och omfattande utförsäljningar av det kommunala bostadsbeståndet, utförsäljningar som kan motivera sådana ingrepp, finns knappast . Vi anser inte heller att den typ av ingrepp som föreslås i utredningen indragning av statsbidrag skall övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår propositionen 1997/98:37.
mot · GL02K1 · 1997-11-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:34 Standarder för sändning av TV-signaler, m.m. de gröna motsätter sig regeringens förslag till lag om standarder för sändning av TV-signaler. Vi menar att den tekniska utvecklingen från analog till digital TV-teknik går så snabbt fram att man inte kan låsa sig för vissa lösningar för . Som även påpekas av flera remissinstanser så har den tekniska utvecklingen på området redan kommit längre än vad EG-direktivet ger uttryck för. En allvarlig brist i regeringens förslag är att konsumentaspekterna inte tillräckligt tillvaratagits. På områden med snabb teknisk utveckling blir det ofta problem för konsumenterna. Vi anser därför att denna fråga måste belysas bättre för att förebygga de konsumentproblem som annars kan uppstå. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1997/98:34 Standarder för sändning av TV-signaler, m.m., att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att konsumentaspekterna på områden med snabb teknisk utveckling måste belysas bättre.
mot · GL02L3 · 1997-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:39 Förlängd tid för ökning av aktiekapital i privata aktiebolag 1994 beslutade att lägsta tillåtna aktiekapital i privata aktiebolag skall vara mot tidigare . Nämnda ändring trädde i kraft . gällande övergångsbestämmelser innebär att aktiebolag som inte till anmält beslut om att öka aktiekapitalet till skall avregistreras från aktiebolagsregistret. Regeringen föreslår att de aktiebolag som har ett aktiekapital som understiger och som enligt nu gällande regler skulle komma att avregistreras vid utgången av 1997 skall få på sig för att öka sitt aktiekapital. Tiden för att öka aktiekapitalet förlängs således intill utgången av . Regeringens förslag utgår från en skrivelse ställd till från (). Av skrivelsen framgår att septemberoktober innevarande år hade ca 90 000 aktiebolag med ett aktiekapital understigande ännu inte anmält någon ökning av aktiekapitalet till . Enligt FR beror detta på att ett stort antal aktiebolag f n saknar ekonomiska förutsättningar för att öka aktiekapitalet. FR begär därför att den treåriga övergångstiden skall förlängas . Situationen för små och medelstora företag som har hemmamarknaden som bas har varit ogynnsam. Trots att den ekonomiska utvecklingen nu har vänt har fortfarande ett stort antal hemmamarknadsföretag dålig lönsamhet och för dessa finns det ingen möjlighet att med hjälp av fondemission höja sitt aktiekapital. Det innebär alltså att ägaren måste tillskjuta eget kapital genom nyemission vilket är att ge fel signaler till småföretagen. har många 50 000-kronorsbolag låtit avregistrera sig till följd av gällande lagstiftning. Flera av dessa företag hade kanske kunnat kvarstå som aktiebolag om de vetat om att tiden skulle förlängas. skulle helst se att lägsta kapital i privata aktiebolag återgick till men föreslår nu med anledning av regeringens proposition att övergångstiden förlängs till utgången av . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att tiden för ökning av aktiekapital i privata aktiebolag förlängs till utgången av .
mot · GL02L4 · 1997-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:7 Vårdnad, boende och umgänge I propositionen föreslås att lagändringarna skall träda i kraft . Det är angeläget att de nya reglerna får genomslag . Med beaktande av den tid som kommer att förflyta innan kan fatta sitt beslut om de nya reglerna är det dock lämpligare att tidpunkten för ikraftträdande sätts till . Den upphävda lagen om medling mellan samlevande skall dock tillämpas i fråga om medling som påbörjats före utgången av . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att de i propositionen föreslagna lagändringarna skall träda i kraft , att den upphävda lagen om medling mellan sammanlevande skall tillämpas i fråga om medling som påbörjats före utgången av .
mot · GL02Sf15 · 1997-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:36 Återkallelse av uppehållstillstånd I föreliggande proposition föreslår regeringen att utlänningslagens 2 kap. 9 § dels justeras, dels får ett längre tillägg vad gäller möjligheten att utvisa utländska medborgare. I stort sett sammanfaller regeringens förslag med de som kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) presenterade i sitt delbetänkande Återkallelse av uppehållstillstånd (SOU 1997:67). Mot den bakgrunden kan vi också i huvudsak biträda regeringens förslag till förändringar av lagen. Dock har regeringen valt att frångå utredningens förslag vad gäller tidsgränsen för när ett uppehållstillstånd skall kunna återkallas. Utan egentlig motivering föreslås i propositionen att återkallelse av uppehållstillstånd för en utländsk medborgare som vistas i endast får ske om det finns synnerliga skäl till detta. I NIPU:s delbetänkande förordas att denna tidsgräns skall vara . Skälet till att utredningens majoritet, bestående av Moderata samlingspartiets, Socialdemokraternas och ledamöter, föreslog just var att det fanns skäl att inte sätta tidsgränsen för återkallelse alltför kort. Att då fastställa tidsgränsen till samma som gäller för rätt till att ansöka om svenskt medborgarskap ansågs naturligt. Lagstiftningen skulle med majoritetens förslag också göras tydligare och enklare, som det markerar att det svenska samhället inte accepterar att människor får uppehållstillstånd på falska grunder. Utredningens förslag om femårsgräns var resultat av en noggrann sammanvägning av en rad olika faktorer. Vi finner ingen anledning att frångå det förslag som de tre ovan nämnda partierna har varit överens om utan anser att om utlänning vistats här med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse av uppehållstillstånd enligt 2 kap. 9 § prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får beslut om återkallelse fattas endast om det finns synnerliga skäl. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att om utlänning har vistats med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse av uppehållstillstånd enligt utlänningslagen 2 kap. 9 § prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får beslut om återkallelse fattas endast om det finns synnerliga skäl i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02Sf16 · 1997-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:36 Återkallelse av uppehållstillstånd har varit utomordentligt kritiskt till den nya, mycket hårda praxis beträffande återkallelse av uppehållstillstånd vid oriktiga uppgifter om sökandens identitet som och inledde . motsatte sig den utvidgning av möjligheterna till återkallelse som infördes i och med att utlänningslag antogs. Därför hälsar med stor tillfredsställelse de i den föreliggande propositionen föreslagna lagändringarna som bör kunna leda till en mänskligare och förnuftigare tillämpning av reglerna om återkallelse av uppehållstillstånd på grund av att sökanden lämnat felaktiga uppgifter om sin identitet. anser emellertid att lagförslaget bör ges en något annan utformning på två punkter. skall krav på synnerliga skäl för återkallelse inträda? anser att lagtexten bör utformas i enlighet med den ordalydelse 2 kap 9 § 4 st hade i lagrådsremissen. Den lagtext som förekommer i propositionen där utgångspunkten för tidsfristen är när frågan om återkallelse av uppehållstillstånd enligt denna paragraf prövas av den myndighet som först beslutar i saken kan tolkas så att prövas ges den innebörden att utredning och handläggning pågår hos myndigheten. Då är man tillbaka i utredningens förslag att tidpunkten för väckande av frågan om återkallelse blir avgörande. Det kan i sin tur medverka till mycket utdragna förfaranden hos något som bör motverkas. Vad händer med dem vars uppehållstillstånd redan återkallats med stöd av bestämmelsen i nu gällande lydelse och som fortfarande finns kvar i landet? De utlänningar som redan fått sitt uppehållstillstånd återkallat med stöd av 2 kap 9 § utlänningslagen i nu gällande lydelse och fortfarande finns kvar i landet bör ges möjlighet till en ny prövning av sitt ärende utifrån regelns nya lydelse. En övergångsbestämmelse med denna innebörd bör antas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den tidpunkt när krav på synnerliga skäl för återkallelse bör gälla, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en övergångsbestämmelse till den föreslagna lagändringen.
mot · GL02Sf18 · 1997-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:36 Återkallelse av uppehållstillstånd Propositionen behandlar de omständigheter under vilka ett uppehållstillstånd för en utlänning i kan återkallas samt föreslår att återkallelse efter en viss vistelsetid i landet bara ska kunna ske om det finns synnerliga skäl för det. välkomnar att en tidsgräns införs efter vilken uppehållstillstånd i normalfall inte kan återkallas men anser att , vilket föreslås i regeringens proposition, är en alltför . Ju som går, desto mer integrerad blir invandraren i det svenska samhället och desto svårare blir ett uppbrott. För att främja tryggheten och integrationen bör inte uppehållstillstånd kunna återkallas utan synnerliga skäl . Detta är i enlighet med vad som föreslås i en för fyra partier gemensam reservation i delbetänkandet Återkallelse av uppehållstillstånd (1997:67) från Kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden. En person som innehar uppehållstillstånd har vistats i en längre, oftast betydligt längre (det kan röra sig om år), tid än så. Jämförelsevis bör också påpekas att preskriptionstiden för brottet osant intygande är . Det vore stötande att tillämpa en avsevärt längre tidsbegränsning för återkallelse av uppehållstillstånd. Om man skulle avvika från ovan nämnda reservation borde därför en kortare tidsgräns än vad som föreslås gälla snarare än en längre. Om tidsgränsen sätts till är dessutom risken större att situationen uppstår att en flykting eller statslös hunnit bli svensk medborgare då uppehållstillståndet återkallas. Medborgarskap för dessa grupper medges visserligen inte förrän . Dock räknar man här för ansökan om uppehållstillstånd, medan tidsgränsen för återkallande ska räknas från tillståndets första giltighetsdag. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på regeringens förslag beslutar att synnerliga skäl skall krävas för återkallelse av uppehållstillstånd vistelsetid i .
mot · GL02Sk25 · 1997-11-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:33 Utfärdande av F-skattsedel, m.m. Regeringen föreslår att det skall bli lättare för den som startar näringsverksamhet att få en F-skattsedel. Enligt regeringens förslag till ändring i 4:e kapitlet i skattebetalningslagen (1997:483) skall F-skattsedel efter ansökan utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet här i landet, såvida det inte finns skälig anledning att anta näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas. i stället för som efter ansökan utfärdas för den som bedriver eller kan antas komma att bedriva näringsverksamhet här i landet. Denna förändring är välkommen då den kan antas leda till en mer generös tillståndsgivning. Någon förändring av begreppet näringsverksamhet föreslås emellertid inte i propositionen, vilket innebär att många svårigheter kvartstår för den som skall få F-skattsedel. I 21 § kommunalskattelagen (1928:370) definieras begreppet näringsverksamhet som yrkesmässigt självständigt bedriven förvärvsverksamhet. För att verksamheten skall anses självständig har enligt praxis krävts att man investerat betydande belopp, har specialistkompetens, eller kunnat uppvisa minst fem uppdragsgivare till vilka tidigare arbetsgivare inte fått räknas. som regeringen lagt sitt förslag har den givit i uppdrag att internt utreda hur självständighetsrekvisitet skall tillämpas och föreslå eventuella ändringar i detta. Utredningen skall vara klar . Därmed får man förmoda att en ny lagändring vad gäller F-skattsedeln kan komma att föreslås i vår. Moderata samlingspartiet anser att det redan nu bör slås fast i lag att alla som ansöker om F-skattsedel skall få en sådan. Även de som endast planerar att sälja sina tjänster till en enda uppdragsgivare, exempelvis en tidigare arbetsgivare, bör därmed få F-skattsedel. Visar det sig att F-skattsedeln missbrukas, så skall den dock snabbt kunna dras in. Med det nuvarande systemet försvåras nyföretagande och många människor blir hänvisade till att förbli arbetslösa och bidragstagare. Därmed ökar skattetrycket och ett okänt antal tjänster blir aldrig utförda eller hänvisas till den svarta sektorn. Vi i har en alldeles för låg sysselsättning. Alla partier talar om nödvändigheten av att nya företag startas. Då borde det inte vara svårt att enas om att ändra reglerna så att alla som vill starta ett företag skall få F-skattsedel. Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att alla som ansöker om F-skattsedel skall få en sådan i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02Sk27 · 1997-11-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:33 Utfärdande av F-skattsedel, m.m. För att starta ett företag är det närmast ett villkor att man har en så kallad F-skattsedel. F-skattsedeln visar att man verkligen driver ett företag och att man själv är ansvarig för skatter och avgifter. När man startar ett företag gör man en ansökan om F-skattsedel hos skattemyndigheten, som gör en prövning. undersöker om man verkligen avser att driva näringsverksamhet. Man tvingas då visa att man har flera uppdragsgivare och att man har gjort investeringar i det nya företaget. Det finns många exempel på företagare som fått nej på tvivelaktiga grunder. Det kan inte anses rimligt att kräva att man ska ha flera uppdragsgivare. kan fungera väl på alla sätt trots att man bara har en enda kund. Kravet på investeringar kan också på goda grunder ifrågasättas. Det finns många exempel på företag som väl kan bedrivas utan omfattande eller ens några materiella investeringar. Enligt nekades 1 510 personer F-skattsedel , varav 488 personer på grund av att förutsättningarna inte ansågs vara uppfyllda. En del har överklagat besluten och några har fått rätt. Ett problem är att det inte finns några klara regler, vilket gör att länsskattemyndigheterna behandlar ansökningarna om F-skattsedel på olika sätt. Det har också förekommit att personer har beviljats starta-eget-bidrag men inte fått en F-skattsedel. Det är inte rimligt att dessa två system är så dåligt samordnade. Regeringen föreslår nu att det ska bli lättare för den som startar verksamhet att få en F-skattsedel. En sådan ska efter ansökan utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet, såvida det inte finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas. anser att principen ska vara den att F-skattsedel ska utfärdas om inte den sökande har näringsförbud. Det ska också åligga skattemyndigheten att dra in F-skattsedeln om det upptäcks att den skattskyldige missbrukar den. Det är av stor vikt att reglerna anpassas till de villkor som gäller och på framtidens mer flexibla arbetsmarknader och inte utifrån gårdagens industrisamhälle. Möjligheterna att pröva och omsätta nya och kreativa företagsidéer får inte hindras av en stel och föråldrad skattelagstiftning. Därför ska beviljande av F-skattsedel inte vara krångligare än att en kontroll görs av att den sökande inte har näringsförbud. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om erhållande av F-skattsedel.
mot · GL02Jo25 · 1997-12-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1997/98:28 Ändringar i djurskyddslagen I propositionen anges att de föreslagna förändringarnabehövs för att EG:s direktiv på djurskyddsområdet skallkunna införlivas. Vissa av de ändringar som föreslås berördock sådant som är reglerat i andra sammanhang. av ordalydelsen i de nya rekvisit vid användning avförsöksdjur som föreslås i 19 § har redan tidigare gällt enligt49 § djurskyddsförordningen (1988:539).I 49 § djurskyddsförordningen stadgas även, utöver det som regeringenföreslår ska omfattas av 19 § djurskyddslagen, att djur inte ska användas förvetenskapliga ändamål om det inte kan anses angeläget från allmänsynpunkt.Centrala bestämmelser i ska självklart ha sin motsvarighet isvensk lag. gäller det dock att anlägga en praktisk ochändamålsenlig syn på EG-direktivets tillämpning på svenska förhållanden.I råder en bred uppfattning om att "allmänintresset" ska väga likatungt vid avgörande som de rekvisit som regeringen nu föreslår i 19 §. Detborde som följd av vad ovan skrivits vara så att 19 § även innefattar enskrivelse om att djur inte ska användas för vetenskapliga ändamål om detinte kan anses angeläget från allmän synpunkt. Av logiska skäl bör dettakomma som punkt 1.Regeringen föreslår att djur som används i enlighet med det som föreslås i19 § inte ska få utsättas för större lidande än vad som är absolut nödvändigt(19 §, punkt 2). Förslaget har sin motsvarighet i EG-direktiv /609/EEG.Sverige har skyldighet att införliva de krav som ställs i EG-direktiv. Detfinns dock inget som säger att vi inte skulle kunna införa strängare krav ände som ställs i EG:s direktiv.Det är orimligt att försöksdjur ska kunna bli utsatta för obegränsat lidande.Det är rimligt, och i samklang med en kristdemokratisk förvaltarskapssyn, atti lag förbjuda att djur utsätts för obegränsat lidande. Därför bör punkt 2 i19 § omformuleras enligt följande: "...att verksamheten utformas och fort-löpande anpassas på ett sådant sätt att djuren inte utsätts för ett obegränsatlidande eller för ett större lidande än vad som är absolut nödvändigt...". HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i 19 §djurskyddslagen att det framgår att djur inte skall användas för vetenskapligaändamål om det inte kan anses angeläget från allmän synpunkt,2. att beslutar att 19 § punkt 2 djurskyddslagen, skall gesföljande lydelse: "att verksamheten utformas och fortlöpande anpassas påsådant sätt att djuren inte utsätts för ett obegränsat lidande eller för ettstörrelidande än vad som är absolut nödvändigt, och".