mot · GL02Ub805 · 1997-10-06 00:00:00 — Resursfördelningssystemet skall bygga på principerna om högskolans faktiska prestationer, kvalitetskriterier och studenternas val i enlighet med de principer den förra borgerliga regeringen slog fast. Den enskilde studentens val av högskola och högskolans kvalitet skall tillsammans med de faktiska resultat som åstadkommits vara styrande i resursfördelningsprocessen. Resurserna skall fördelas till högskolorna dels via helårsprestationer, dels via kvalitetskriterier och dels via studenternas val. Den andel av ersättningen som högskolorna erhåller genom studenternas val måste öka och kvalitetskriterier införas. Den viktigaste och grundläggande drivkraften för utbyggnaden av den högre utbildningen skall vara konkurrens om studenterna mellan universitet och högskolor. Resursfördelningssystemet skall fungera och uppfattas som rättvist och konkurrensneutralt. Vi anser mot den bakgrunden inte att staten genom särskilda beslut skall bestämma hur många studieplatser som skall fördelas till respektive högskola och universitet. Erfarenheterna är förödande. Vi väljer därför att i vårt budgetalternativ inte fördela de 30 000 extra studieplatserna gällande den eftergymnasial utbildningen genom att peka ut det exakta antalet platser till varje enskild högskola. Vi menar vidare att den exakta fördelningen av de resurser som vi avsätter för eftergymnasial utbildning får avgöras längre fram. I ett något längre perspektiv finns skäl att styra över den offentliga utbildningsfinansieringen från producenterna till de studerande. Frågan om hur ett ökande behov av återkommande kompetenshöjande studier vid universitet och högskolor för vuxna i arbetslivet skall finansieras måste lösas. Principer för vad som skall vara statens respektive den enskildes ansvar behöver definieras. Regeringen bör ges i uppdrag att bereda frågan. 10 Oberoende finansiering utvecklar spetsforskning En viktig uppgift för staten är att ge medel för grundforskning. Däremot tillför den oberoende finansieringen forskningen mer resurser till strategisk forskning och forskarutbildning på områden som är viktiga för konkurrenskraft och framtida välstånd. De fristående forskningsstiftelserna som bildades med medel från löntagarfonderna skulle utveckla spetsforskning. Fristående forskningsfinansiärer behövs för att undvika effekterna av kortsiktiga konjunkturförändringar. Forskning i frontlinjen kräver långsiktiga perspektiv och fasta spelregler. De fristående forskningsstiftelsernas uppgifter och medelsfördelning var resultatet av synpunkter från forskningsråd, sektorsforskningsorgan, akademier, universitet, högskolor, företag, forskargrupper och enskilda forskarorganisationer. Behovet av interdisciplinär forskning, ökad internationalisering, förbättrad forskarutbildning, forskning riktad mot vissa industrigrupperingar, bl.a. miljöteknik, energi- och transportteknik, bioteknik och informationsteknologi, betonades. Genom strategiska val och kraftsamling skulle stiftelserna ge förutsättningar för en långsiktig positiv utveckling av svensk forskning, svenskt näringsliv och det svenska samhället som helhet. Syftet var att främja forskning i världsklass, och resurserna när stiftelserna nått full verksamhetsvolym är ansenliga. Den socialdemokratiska regeringens strävan efter att omvandla de fristående forskningsstiftelserna till mer följsamma organ för regeringen och användningen av resurserna för att kompensera stora besparingar i de statliga forskningsanslagen har satt stopp för den offensiva forskningspolitik som vi anser är nödvändig. Den politisering som präglar regeringens högskole- och forskningspolitik är oroande. Vi förordar att forskningsstiftelserna återfår sin tidigare ställning, så att de på ett avgörande sätt kan bidra till att skapa nya forskningsmiljöer och stödja strategiska forskningsprojekt. Forskning och utbildning av hög kvalitet är internationell till sin karaktär. Antalet studenter som studerar utomlands på grundläggande högskolenivå har ökat. Totalt studerade nära 20 000 svenskar vid utländska universitet eller högskolor under /96. Nära 15 000 läste på eget initiativ utanför något organiserat utbytesprogram. Mer än hälften av dessa är kvinnliga studerande och de väljer i stor utsträckning studier i . beräknar antalet gäststuderande i till ca 5 000. För forskarstuderande är det internationella utbytet betydelsefullt. Att deltaga i internationella konferenser skall utgöra en självklar del i all forskarutbildning. Minst 260 svenska doktorander förlade /96 av sina forskarstudier utomlands. hade vi i minst 950 utländska doktorander. Vi anser att det internationella utbytet är en nödvändighet för att skall kunna tillgodogöra sig resultat frambringade i andra länder och för att vår egen utbildning och forskning skall kunna hålla i internationell jämförelse hög standard. deltagande i internationellt forskningsarbete har på ett påtagligt sätt bidragit till att höja kvaliteten på den nationella forskningen. Internationell konkurrens och granskning påverkar arbetet vid högskolor och universitet positivt. De många skälen för studerandeutbyte är väl kända. Det ligger i uppgiften att utbilda och fostra nya generationer för arbete i en internationaliserad verklighet. Att arbete utomlands lockar visas bl a i den undersökning som och för framtidsstudier genomfört. av civilingenjörs-, civilekonom-, naturvetar-, och systemvetarstudenterna kan tänka sig att arbeta utomlands efter examen. kan tänka sig att stanna utomlands . säger sig planera att flytta utomlands efter studierna. Vi ser riskerna med kunskapsflykt från , men anser att den måste förebyggas genom högre avkastning på högre utbildning, inte genom att som regeringen försvåra för de många studenterna att skaffa sig internationella erfarenheter. Moderata samlingspartiet anser att internationellt utbyte och samverkan inom högre utbildning och forskning är viktigt och bör öka. Inom forskningens område finns många skäl för internationell samverkan. Fortsatta framsteg, inte minst inom naturvetenskap och teknik, kräver sådana investeringar att de är omöjliga för ett enskilt land att klara. Modern forskning förutsätter samarbete mellan olika discipliner på mycket hög nivå. På flera områden krävs dessutom internationell lagstiftning och standardisering. Svenska initiativ i det avseendet förutsätter deltagande i den internationella forskningsmiljön. Moderata samlingspartiet anser att skall deltaga i det internationella forskningsutbytet. Att inte vara medlem av viktiga samarbetsorganisationer betyder att ställer sig utanför möjligheter att påverka och ta del av betydelsefull kunskap. Det får menliga effekter inom respektive kunskapsområde och det innebär att blir mindre intressant som forskarmiljö. Ett utträde ur internationella projekt, som exempelvis skulle, i likhet med vad regeringens ingrepp i fristående forskningsstiftelser redan gjort, undergräva våra förutsättningar att locka utländsk kompetens till landet, vilket behövs. Regeringen föreslår flera besparingar som direkt går ut över studerandeutbyte och internationell forskningssamverkan. Regeringen föreslår vidare omfattande försämringar när det gäller rätten till studiemedel för studier utomlands. Sammantaget kommer antalet utlandsstuderanden att reduceras successivt. Regeringen räknar med en dryg halvering , heter det. När det gäller internationella forskningssamarbete föreslår regeringen en besparing på , vilket är en stor andel av anslaget. Påpassligt nog överförs resterande anslag till olika myndigheter så att besparingarna kan hänföras till bl a forskningsrådens bedömning. Det är emellertid den socialdemokratiska regeringen som anser följande: bör betydande minskningar av kostnaderna för deltagande i internationella forskningsorganisationer ha uppnåtts. Vi ifrågasätter också den långsiktiga klokskapen i att göra det svårare för svenska ungdomar att förlägga en del av studierna utomlands. Vi anser, till skillnad från den socialdemokratiska regeringen, att det är positivt att flertalet av dem som studerar utomlands själva tagit initiativet och vi menar att det också understryker behovet av utbytet. Konsekvensen av den socialdemokratiska politiken blir att viktig kompetenshöjning uteblir samt att bara elever med ekonomiskt stöd hemifrån får möjlighet att läsa utomlands. Vi anser att den socialdemokratiska politiken i detta fall är trångsynt. Att som Socialdemokraterna ifrågasätta nyttan av utbildningar som inte direkt går att hänföras till någon svensk definerad utbildningsnivå eller examen visar endera brist på insikt om svårigheterna att värdera och jämföra olika utbildningar, alternativt en övertro på förträffligheten hos svenska politiker och byråkrater. Vi förordar en politik som syftar till att förbättra möjligheterna att studera utomlands och att uppvärdera internationell forskningssamverkan. Dagens studiemedelssystem är behäftat med en rad systemfel. Det måste vara en självklarhet att kunskap och kompetens uppmuntras bl a genom ett rimligt skattesystem och ett ekonomiskt överblickbart studiemedelssystem. Ett modernt studiestödssystem skall kunna fungera i livets olika skeden och för människor i olika situationer. Det ska vara långsiktigt i dubbel bemärkelse. Det skall både vara långsiktigt hållbart utan ständiga förändringar av spelreglerna och medverka till att lösa de långsiktiga problemen i svensk kompetensutveckling. De yngre studenterna på traditionell akademisk nivå behöver ett väl fungerande, överblickbart studielånesystem som uppmuntrar till låg skuldsättning och snabb avbetalning. Lönebildningen och andra villkor på arbetsmarknaden, liksom effektivitet i studierna, skulduppbyggnad och återbetalning är centrala begrepp. Vuxna människor med försörjningsansvar som är etablerade i yrkeslivet behöver ett helt nytt finansieringssystem som gör det livslånga lärandet praktiskt möjligt och eftertraktat. En tänkbar modell är s k personliga kompetenskonton. Dagens studielån är för den enskilde studenten inte överblickbara till sina konsekvenser och betraktas inte på samma vis som andra lån som riktiga lån. Till skillnad från i andra lånesituationer, får studenterna mycket oklara villkor för sina framtida återbetalningar. Det bidrar ytterligare till att förstärka osäkerheten kring om högre utbildning är bra eller inte. Systemet uppmuntrar inte till effektiva studier eftersom en utdragen studietid inte bara genererar större lån utan också mer i bidrag. Alla studielån skall rimligen kunna betalas tillbaka. Om en mängd kompetenta individer inte har en rimlig chans att betala av sina studieskulder innebär detta ett avsevärt systemfel. En viktig utgångspunkt är att studiemedelssystemet varken ska avskräcka någon från att studera eller uppmuntra någon att låna mer än nödvändigt. Studiemedelssystemet bör tvärtom uppmuntra till studier genom att vara så tydligt att den enskilde studenten kan överblicka de ekonomiska konsekvenserna och därmed se att lån till utbildnings- investeringar är en rimlig affär som lönar sig på lång sikt. Ett rakt studielånesystem som uppmuntrar studenterna att låna så lite som möjligt bör införas. En tänkbar studiemedelsmodell kan hämtas från . Där har man ett studiemedelssystem som bygger på snabbare återbetalning och avdragsgilla räntekostnader. Det innebär att varje student inför lånesituationen bör hamna i en så vanlig lånemiljö som möjligt. Istället för att terminsvis kvittera ut maximala studielån på en blankett bör varje student erhålla privat ekonomisk rådgivning som innebär att valet mellan önskad kortsiktig ekonomisk standard vägs mot behovet av lån och möjligheter till arbetsinkomster. Varje student får därmed ett individuellt motiv och ansvar att planera standard, lånebehov och arbetsinkomster. Upp till ett maxbelopp i dagens nivå bör alla lån vara helt flytande dvs varje student tar ställning för det lånebelopp som behövs under terminen istället för att utkvittera en fastlagd summa. Dessa kommer i sin tur naturligtvis att variera från termin till termin. I det sammanhanget måste CSN:s uppgift ses över. En mer kvalificerad rådgivningsfunktion låter sig inte utan vidare förenas med ren myndighetsutövning och är inte heller nödvändig. Vi anser att studenterna måste ges bättre förutsättningar för en långsiktig planering av sin ekonomi, varför bl a försäkringsbolag eller bankerna eventuellt skulle kunna ta över den del som rör ekonomisk rådgivning. Fribeloppen, d.v.s. den inkomstnivå vid vilken studiemedlen minskas och därmed motiven att arbeta extra under loven och parallellt med studierna, bör höjas och möjligen avskaffas helt. Att ha andra regler än enbart akademiska prestationskrav för rätten att uppbära studiemedel riskerar bara att leda till en märklig planering av privatekonomin. Kraven på studieprestationer bör öka. Grundprincipen att alla lån alltid betalas tillbaka ska etableras och efterlevas med två centrala undantag. Det ena gäller dödsfall. Det andra gäller vid samma situationer som för andra lån, där låntagarens liv av olika skäl inte leder till betalningsförmåga. Det är inte unikt för just studielån att människor misslyckas ordentligt och för mycket ibland för hela livet saknar betalningsförmåga. Även där bör staten stå för kreditrisken. Rätten till avskrivning vid fyllda avskaffas. Regeringen aviserar ytterligare besparingar på de studenter som vill studera utomlands. Att minska deras lånemöjligheter löser inte problemen i studiemedelssystemet, utan omöjliggör bara för normala studenter att studera i andra länder. Allfler kommer att vilja och måste ges möjlighet att studera utomlands och bredda sitt perspektiv. I längden är det en god investering för att erbjuda studiemedel för sådan utbildning. Studiefinansieringen är en viktig fråga för att lösa de långsiktiga problemen inom svensk högre utbildning och vuxnas kompetensutveckling. Det verkar emellertid som om regeringen inte är beredd att på allvar ta itu med felen inom studiemedelssystemet och aktivt arbeta för att lösa dem. Regeringen aviserade att man avsåg att lägga en proposition om ett reformerat studiemedelssystem till . I stället för att lägga en proposition skjuter regeringen problemet framför sig . Regeringens beslutsvånda och passivitet gagnar vare sig studenterna eller skattebetalarna. Det är hög tid att reformera studiemedelssystemet, och regeringen bör återkomma till med förslag om ett nytt studiemedelssystem . 13 Förbättra kunskapsutbytet högskolor/omgivande samhälle Det nödvändiga och utvecklande kunskapsutbytet mellan högskolorna och det övriga samhället måste bli både bättre och mer frekvent. Aktuell kunskap måste snabbt kunna förmedlas från universiteten och högskolorna till intressenter i det omgivande samhället och tvärtom. Kunskapsutbytet underlättas om fler forskare är verksamma inom näringslivet. Alltjämt är generellt sett kontakten mellan högskolorna och företagen för dålig. Rörligheten är alldeles för låg. Det är för få som under sin karriär byter sida ett antal gånger. Betydligt fler universitetslärare borde få möjlighet att arbeta i arbetslivet utanför . Viktig kunskap och nyttiga erfarenheter med otraditionella perspektiv och infallsvinklar skulle kunna tas tillvara. Ett väsentligt utökat utbyte av forskare mellan universitet och högskolor och näringslivet bör eftersträvas. Ett starkt näringslivsengagemang i först och främst de tekniska högskolorna är nödvändigt för att bryta barriärerna mellan den akademiska forskningen och industriföretagen. Svenska företag har betydligt färre forskarutbildade än företagen i våra konkurrentländer. Med kunskap som en allt viktigare faktor i internationell konkurrens är det ett förhållande som måste ändras. I många fall väljer svenska forskare att själva utveckla sin egen idé eller uppfinning istället för att samarbeta med en van entreprenör. Ett skäl till detta kan vara att naturliga nätverk saknas mellan personer inom högskolan och inom näringslivet. Vi är positiva tilll satsningar av typen Innovationscentrum vid eller i . Existerande samverkansformer mellan högskolor och näringsliv bör utvecklas och effektiviseras. Antalet forskarutbildade bör öka väsentligt, särskilt inom områden som är av betydelse för näringslivets konkurrenskraft och utveckling. Modern informationsteknik ger helt nya möjligheter inom alla ämnen och inriktningar avseende den undervisning och forskning som bedrivs vid landets högskolor. och högskolor skall ligga i frontlinjen när det gäller att utnyttja IT för att främja utbildningen och forskningen inom alla ämnesdiscipliner. Alla studenter skall kunna använda IT. Lärare och forskare skall kunna använda informationstekniken för att kommunicera såväl nationellt som internationellt på ett snabbt och smidigt sätt. IT skall vara ett integrerat hjälpmedel i utbildningen. Med informationstekniken kan distansutbildningen utvecklas. Varje student kan ges vägledning av lärare med just den erfarenhet och kunskap som behövs i varje given undervisningssituation. Modern IT-baserad distansutbildning kan få stor betydelse för den kontinuerliga kompetensutveckling som måste utvecklas. Modern teknik kan pressa kostnaderna för viss utbildning. Det saknas högskoleplatser med inriktning mot IT. Många studenter söker utbildningar med inriktning mot informationsteknik. Behovet av sådan kompetens på arbetsmarknaden är stort. Antalet platser med inriktning på data, telekommunikation och elektronik måste öka. Staten bör vidare ställa krav på samtliga läroanstalter att kurser och information skall erbjudas via IT. Goda exempel finns , t.ex. som sänder ut föredrag på video över Internet. Fler kurser borde erbjudas på distans. Tekniken finns och är billig varför det virtuella kan och bör förverkligas. Vi menar att SUNET:s roll är att vara Internetleverantör åt högskolevärlden och därutöver verka som ett nationellt kunskaps- och av yppersta slag. SUNET har sin viktigaste roll i att som en institution, nära knuten till forskningens och utvecklingens framkant, verka för att Internetkompetensen höjs inom stat, näringsliv och offentlig förvaltning i och i att stödja och fördjupa det alltmer nödvändiga samarbetet mellan de kommersiella Internetleverantörerna. Vi vill starkt ifrågasätta skapandet av ett statligt resurscentrum för IT-baserade läromedel. Arbete inom detta område bedrivs såväl inom näringslivet som inom universitetsvärlden. Ett centrum av beskrivet slag skulle mycket väl kunna hämma en naturlig utveckling inom detta område. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kunskapsmiljöns strategiska betydelse, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av forskningens frihet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens ansvar för grundforskningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av fristående forskningsfinansiärer, att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts dels om att de före detta fristående forskningsstiftelserna måste återfå sin tidigare roll, dels om statens användning av deras medel, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att fler högskolor bör ges möjlighet att övergå i privaträttslig form, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kvalitetssäkring av den högre utbildningen och ett oberoende kvalitetsinstitut, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kvalitetspremie i resursfördelningssystemet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskarutbildningen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den högre utbildningens ledning och organisation, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvecklingen av de mindre och medelstora högskolorna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om studenternas efterfrågan och utbildningens kvalitet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelning av resurser till högskoleutbildning, att hos regeringen begär en utredning om hur utbildningsfinansieringen kan anpassas till de studerandes önskemål och till behovet av återkommande kompetenshöjande utbildning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om internationaliseringen av den högre utbildningen och deltagande i internationellt forskningsutbyte, att hos regeringen begär ett förslag till reformerat studiefinansieringssystem i enlighet med vad som anförts i motionen, att hos regeringen begär en översyn av CSN:s uppgifter i enlighet med vad som anförts i motionen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre samverkan och kontakt mellan högskolorna och näringslivet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om informationstekniken i den högre utbildningen.