mot · GK02Fi42 · 1997-05-02 00:00:00 — Tronatt en större offentlig verksamhet kan generera nytt välstånd måste överges.Erfarenheterna av en sådan politik är överväldigande tydliga.I stället för regeringens bortpensioneringspolitik förordar vi en strategi förföretagande, arbete och tillväxt med åtta huvudinslag: Skatterna på arbete och företagande skall sänkas Konkurrensen måste förbättras Den kvalitativa kunskapsuppbyggnaden måste ges företräde framförkortsiktig platspolitik Arbetsmarknaden och lönebildningen måste reformeras för att geutrymme för mera nyskapande Krånglet måste minska Arbetsmarknadspolitiken måste effektiviseras för att de arbetssökandesmöjligheter till nya arbeten skall förbättras måste fullt ut delta i det europeiska valutasamarbetet (EMU) Statlig och affärsverksamhet skall privatiseras.Vi ser för vår del dessa åtta områden som en helhet. För att en omläggningav politiken skall kunna förväntas ge ett verkligt gott resultat kan den integenomföras styckevis och delt. En ny linje måste genomföras sammanhållet,med kraft och ett entydigt ledarskap. Annars sjunker ännu djupare ini massarbetslöshetens sociala och ekonomiska påfrestningar.Lägre skatter och rimliga energikostnaderSkatterna på arbete, företagande och investeringar måstesänkas för att det skall bli möjligt för företagen att expanderaoch anställa fler. Lägre skatter på arbete är en förutsättningför en konstruktiv lönebildning. I synnerhet för de lägreinkomsttagarna möjliggör skattesänkningarna löner som ärmöjliga för företagen att betala och för den enskilde attförsörja sig på.En rimligare skattepolitik främjar en bättre lönebildning i båda dehänseenden som är av betydelse för att företagandet skall kunna expandera.Det är emellertid också betydelsefullt att lönerna tillåts variera på ett sättsomgör det möjligt att erbjuda attraktiva arbetsvillkor för alla kategorierarbetstagare i vårt land.Vid den sänkning av skatten på förvärvsinkomster som vi förordar måstetjänstesektorn prioriteras särskilt. Som framgått av nu två utredningar finnsett mycket stort antal potentiella arbetstillfällen om olika tjänster tillhushållen får en betydligt mindre skattebelastning. När det gäller hushållensbeslut i fråga om reparationer och underhåll av bostäder, hushållsmaskineroch bilar samt traditionella hushållssysslor finns oftast alternativen "gör detsjälv", "gör det svart" och "gör det inte". Mot den bakgrunden förordar vi ensärskild skattereduktion för dessa tjänster.Grunden för varje investering i ett nytt arbetstillfälle är det egnariskbärande kapitalet. Det är obegripligt att regeringen mot den bakgrundeninförde en dubbelbeskattning av just denna förutsättning för investeringar.Visserligen har man i ett par steg genomfört vissa begränsade lindringar,men inget kan motivera att denna överbeskattning över huvud taget vidhålls.Också andra inslag i den skattehöjarpolitik mot företagande som förts sedanregeringsskiftet måste undanröjas. Vårt program för bättre skattevillkorsom ger företagande och nya arbeten har följande huvudsakliga inslag: Slopad dubbelbeskattning av riskbärande eget kapital. Lindrade skatteregler för fåmansbolag. Generell sänkning av skatten på förvärvsinkomster genom sänktaegenavgifter, sänkta kommunalskatter samt slopad allmän löneavgift. Förlängning av perioden för inbetalning av mervärdesskatt. Fördubblad sänkning av produktionsfaktorbeskattningen av elenergi. Skattereduktion på , alternativt skattereduktion på 30procent i kombination med slopade arbetsgivaravgifter, för reparationoch underhåll av bostäder samt för sedvanliga hushållstjänster. Återställande av avdraget för representation. Avvisande av förslaget om en ny förmögenhetsskatt. Återgång till en sjuklöneperiod utan att arbetsgivar-avgifterna höjs.Den förlängda sjuklöneperiod som företagen drabbats av får effekter somär likartade skatternas. Regeringen medger själv att åtgärden är att betraktasom en skattehöjning. Den försvårar dessutom ytterligare för äldre, kvinnor ibarnafödande ålder och handikappade att få en anställning. Den läggerdärmed sten på bördan. Att såväl arbetstagare som arbetsgivare är ense omden förlängda sjuklöneperiodens destruktiva effekter för jobben är värt attnotera. Att socialdemokraterna inte förstår allvaret i den förlängdasjuklöneperioden framgår av ett uttalande av statsminister . Idetta säger han sig kunna tänka sig en sänkning av sjuklöneperioden , men endast om arbetsgivarna avstår från den sänkning avarbetsgivaravgiften som till begränsad del kompenserade dem. Attkompensationen bara var till hälften förefaller ha glömt.Vi motsatte oss för vår del förlängningen redan när den infördes ochkonstaterar nu att vi fick rätt i fråga om dess effekter. En återgång till ensjuklöneperiod måste därför genomföras - utan attarbetsgivaravgifterna höjs.Dagens höga kostnader för företagandet görs ännu högre genom denenergipolitik regeringen bedriver. Att söka strypa tillgången till billig el ärvettlöst när alla insatser i stället borde inriktas på att göra kostnaderna lågaoch konkurrensvillkoren för företagande i attraktiva. Vi förordar förvår del en energipolitik som inom ramen för bestämda säkerhets- ochmiljökrav överför ansvaret för energiförsörjningen till energiproducenterna.Dagens överpolitiserade hantering av energifrågorna får rent destruktivakonsekvenser.Ökad konkurrensEn alltför stor del av den svenska ekonomin är avskärmadfrån konkurrens. Här återfinns inte minst den offentligasektorn. Dåligt fungerande konkurrens kostar detsvenska folkhushållet omkring 180 miljarder kronor.Politiken måste därför inriktas på att öka konkurrensen ochkonkurrenskraften genom att konkurrensutsätta helaekonomin.I stat, kommuner och landsting bedrivs betydande verksamheter som kanoch bör konkurrensutsättas. I princip bör all verksamhet som inte ärmyndighetsutövning utsättas för konkurrens. Vi föreslår att kommunernaåläggs att upphandla i konkurrens. Genom att öppna tidigare monopoliseradoffentlig tjänsteproduktion för konkurrens kan nya företag skapas ochsamhällets kostnader sänkas. Inom en övervägande del av den offentligasektorn har endast marginella delar av verksamheten konkurrensutsatts.Enligt Industriförbundet var 1995 av daghemmen enskiltdrivna, av äldreomsorgen och av hemtjänsten.Drygt hälften av alla anmälningar till riktar sig motkommuner, landsting och statliga organ. En del handlar om hur framföralltkommuner och landsting gynnar sina egna förvaltningar och bolag vidupphandlingar. Men en allt större del gäller den offentliga sektornsexpansion på den öppna marknaden. Skattesubventionerade kommunalabolag med dumpade priser konkurrerar ut privata småföretagare. Verketsmöjlighet att ingripa med hjälp av konkurrenslagen borde vara bättre. I daggäller lagen företag och är inte tillämplig på den offentliga sektornskonkurrenssnedvridning.En lag om konkurrensneutralitet vid offentlig prissättning bör införas medkrav på att offentlig näringsverksamhet skall redovisas skild från annanverksamhet. Möjligheterna att överklaga offentlig näringsverksamhet börvidgas, så att även sådan näringsverksamhet som inte grundar sig på formellabeslut kan prövas. Privata entreprenörer skall ha rätt att utmana denoffentliga sektorn.Möjligheterna för kommuner och landsting att bedriva näringsverksamhetbör begränsas kraftigt. Kommunallagen bör ses över i detta syfte. Reglernaför vad som är tillåten och otillåten verksamhet måste förtydligas.Lagen om offentlig upphandling bör kompletteras med att krav påaffärsmässighet även skall gälla vid avbrytande av upphandling.Konkurrensverket bör stärkas. Myndighetens roll är viktig då frågan om ensundare konkurrens i den monopolbetonade servicesektorn är av avgörandebetydelse för företagsklimatet.Kunskap som investeringEn ny kunskapspolitik måste bestå av flera delar. På kortsikt är det viktigast att säkerställa att företagen har tillgångtill den kvalificerade arbetskraft som en angelägen utbyggnadkräver.Vi prioriterar kvalificerad yrkesutbildning före mer allmänna insatser. Enexpansion av s.k. KY-utbildning bör gå före generella komvux-utbildningar,en specialsatsning på avancerade tekniska högskoleutbildningar avflaskhalskaraktär före en ostrategisk påplussning av utbildningar vid mindrehögskolor. För att skapa en god grund för den enskildes sökande efter denkunskap som hela välstånd behöver föreslår vi en expansion av denkvalificerade yrkesutbildningen. Samarbetet mellan utbildningsinstitutioneroch företag måste vara nära.Vår kritik av regeringens utbildningspolitik handlar också om denbristfälliga förståelsen för kunskapsuppbyggnadens personliga karaktär.Skall utbildning bli gedigen kunskap måste utbildningserbjudandena förenasmed starka individuella drivkrafter att tillgodogöra sig det som erbjuds. Pådetta område är bristerna i mycket stora. Lönebildningen har underlång tid missgynnat kunskapsinvesteringar. Avancerad kunskap beskattashårt. Skatten på kunskap måste sänkas.Lika viktigt som att investera i utbildningsmöjligheter är att genomforskning värna ställning som en avancerad kunskapsnation. NärSveriges mest framstående företag ger besked om att de kanexpandera i därför att kunskapsförutsättningarna är för klena bordedet vare en varningsklocka för regeringen.Socialdemokraterna verkar emellertid inte lyssna. På få områden harregeringspolitiken varit så destruktiv som inom forskningen. Det riskerar attfå långsiktigt allvarliga konsekvenser för forskningsklimatet. Vi avvisarregeringens nedrustningspolitik för den avancerade kunskapen.Flexibel arbetsmarknad och fungerandelönebildningArbetsmarknaden i präglas av den strävan efterlikformighet som så ofta präglar socialdemokratisk politik.Villkor och regler har fastställts centralt i lag och/ellerkollektivavtal som omfattar hela arbetsmarknaden ellermycket stora arbetstagarkollektiv. Den enskildes möjligheteratt påverka sina egna villkor och arbetsmöjligheter är små.Lagstiftningen på arbetsmarknaden har befäst denna ordning.Denna modell kolliderar obarmhärtigt med såväl en ny och meravarierad arbetsmarknads differentierade villkor som människors varierandevärderingar. Dess inneboende tröghet står i stark kontrast till vår tidsdynamik och utgör en grundläggande orsak till de problem som accelereratunder 1980- och 1990-talen.Sverige behöver en genomgripande reformering av arbetsmarknaden.Lagstiftningen skall utgå från att den enskilde förfogar över sin avtalsrättmen inte hindra att den enskilde överlåter denna till en kollektivavtals-slutande organisation. Dagens detaljerade och hämmande regelverk ersättsmed ett begränsat antal bindande regler som garanterar den enskildearbetstagarens grundläggande rättigheter och trygghet. Reglerna skall skapaklarhet och förutsebarhet. De skall ge stort utrymme för lokala och indivi-duella avtal och underlätta relationerna mellan arbetsgivare och arbetstagare.Fram till dess att en ny arbetsrättslig lagstiftning kan träda i kraft den 1januari 1999 är vi beredda att pröva temporära förenklingar. Hit hör att sättalagen om anställningsskydd (LAS) ur kraft för nyanställningar och/eller attbefria mindre företag från vissa av de arbetsrättsliga regleringarna.En reformering av arbetsrätten för att denna skall motsvara de nyaförutsättningarna på arbetsmarknaden är ofrånkomlig, om den nödvändigatillväxten i befintliga och nya företag skall komma till stånd. Regeringens -och - oförmåga att inse detta är särskilt allvarlig för de mindreföretagen.En avgörande förutsättning för en framgångsrik ekonomisk utveckling äratt lönebildningen fungerar väl. Så är inte fallet . I stället harlönebildningen utgjort en av de enskiltstörsta orsakerna till gradvis allt större svårigheter att anpassa sigtill nya förhållanden. Det gäller både löneutvecklingen i stort ochlönestrukturen.Lönebildningen har av tradition ansetts vara en fråga för parterna påarbetsmarknaden. Staten påverkar emellertid förutsättningarna för lönebild-ningen. Genom framför allt skattepolitiken och genom regelsystemen påarbetsmarknaden har staten försvårat en ändamålsenlig lönebildning. I de fallde fackliga organisationerna stött på svårigheter att i avtalsförhandlingar fåigenom sina krav har socialdemokratiska regeringar haft som tradition attingripa med lagstiftning eller hot om lagstiftning. Så sker också nu.Staten kan och bör skapa goda förutsättningar för en bättre lönebildnings-process. Våra förslag bl.a. i fråga om skatterna kommer att långsiktigt under-lätta lönebildningen genom att de enskilda arbetstagarna får ett växandeinflytande över hur deras arbetsinkomster skall disponeras. Våra förslagbeträffande den arbetsrättsliga lagstiftningen ger dessutom de enskildaarbetstagarna och arbetsgivarna större inflytande över hur villkoren påarbetsplatsen skall utformas. Därigenom skapas möjligheter för en bättrefungerande lönebildning.Därutöver föreslår vi att bl.a. konfliktreglerna ändras så att en konfliktalltid skall föregås av medlemsomröstning och att sympatiåtgärder förbjuds.Mindre krångelKrångel i myndighetsrelationer och krav på allehandauppgiftslämnande innebär en särskilt betungande uppgift försmåföretagen. För många småföretagare utgör krånglet ett såstort problem att det direkt motverkar möjligheterna tillexpansion.Ett visst uppgiftslämnande är en nödvändig förutsättning för att rätts-samhället skall fungera, men den uppsjö av uppgiftskrav som företagarna möter kan inte försvaras. Inte heller är nuvarande detaljreglering avföretagens verksamheter motiverad.En princip bör vara att varje företagsregel omprövas . bör, med vissa oundgängliga undantag, all statistisk uppgiftsskyldighetför företag ställas in. bör en kritisk prövning göras av heladet regelkomplex som uppgiftslämnandet faller tillbaka på. Vid prövning börerfarenheterna av den inställda uppgiftsskyldigheten tas tillvara.Effektiv arbetsmarknadspolitikArbetsmarknadspolitiken har blivit den nuvaranderegeringens allt i allo. Det man inte förmått i fråga om växtoch skapande har AMS fått i uppgift att klara.Arbetsmarknadspolitiken har kommit att tilldelas en roll den inte kanspela. Därmed har den kommit att bli sämre än den skulle behöva vara.Problemen har förstärkts av att regeringen satsat på stor volym snarare äneffektivitet och ändamålsenlighet i akt och mening att frisera siffrorna överden öppna arbetslösheten.Vi vill för vår del förorda en betydande uppstramning av arbetsmarknads-politiken efter tre linjer. För arbetslösa ungdomar - upp till - börlärlingsutbildning vara huvudinsatsen. För vissa äldre - - bör enmöjlighet till skattereduktion för arbetsgivaren kunna tänkas. Ett sådantsystem måste emellertid utformas med stor omsorg för att snedvridandeeffekter skall kunna undvikas. Arbetsmarknadsutbildning bör varahuvudinsatsen gentemot arbetslösa mellan dessa båda grupper. Arbetsmark-nadsutbildningen skall vara tydligt fokuserad för att ge den eftersträvadeeffekten. Vi avvisar de förslag regeringen presenterar om generations-kontrakt och förtidspensioneringar.Vi vill också ha en allmän arbetslöshetsförsäkring som ger alla arbetslösaskydd, men som innehåller starka incitament att ta erbjudet arbete.Därför måste arbetslöshetsförsäkringen vara tidsbegränsad.De nya reglerna för arbetslöshetsförsäkringen måste introduceras parallelltmed att de övriga delarna av vår strategi för företagande, växt och arbeteinförs. Incitamenten att söka arbete kräver att det förs en politik som gör attdet finns arbete att söka.Svenskt EMU-deltagandeTill de fyra ben vår strategi vilar på skall också läggas detangelägna i deltagande i den valutagemenskap somEU nu bildar.Ett fullt svenskt EMU-deltagande är en förutsättning för att vårt landsföretag skall kunna bli internationellt framgångsrika. Det gäller i synnerhetde mindre företagen.När den ekonomiska och monetära unionen fullbordas 1999 kommer störresvenska företag att delta på sina villkor, oberoende av vad gör. blir svårigheterna emellertid större.Det faktum att just måste främja de mindre företagens utvecklinggör regeringens tvehågsenhet om EMU-deltagande särskilt allvarlig.Ett klart besked om att söker snabbast möjliga deltagande i EMUskulle också vara ett besked om att svenska företag inte kommer att belastasmed ytterligare bördor jämfört med sina europeiska konkurrenter. Detbeskedet bör lämnas utan dröjsmål.Återuppta privatiseringenUtöver de sex områden vi här har nämnt och där staten bådehar möjlighet och ansvar att förbättra miljön för detdynamiska företagandet, bör det offentliga avstå från attsjälvt driva företag eller i egen regi sådan verksamhet somprivata företag kan klara bättre. Det finns ett betydandeutrymme för privat företagsexpansion om staten ochkommunerna avstår från att bedriva verksamheter utanförhuvuduppgiften.Statens främsta uppgift inom näringspolitiken skall vara att ange ramar ochregelverk för företagens verksamhet och bidra till att skapa gynnsammaförutsättningar för fler arbetstillfällen och fler företag. Om staten bådeuppträder som lagstiftare och aktör på marknaden finns risk att rollernablandas ihop, vilket inte bara skadar de statliga företagen utan även deraskonkurrenter.De utvecklingshinder som finns när det gäller offentligt ägda företag är enviktig förklaring till stagnationen i den svenska ekonomin där det offentliga ialltför stor utsträckning frångått sin ursprungliga roll för att i stället ägnasigåt företagande och spekulation. Den svenska ekonomin, som de senastedecennierna inte lyckats skapa ett enda nytt arbetstillfälle netto i den privatasektorn, måste få mindre inslag av sådan sammanblandning. Statens rollmåste renodlas.Det framgångsrika privatiseringsarbetet från förra mandatperioden böråterupptas. Det ger positiva effekter på sysselsättningen genom att ekonominvitaliseras, dagens statliga företag ges expansionsmöjligheter, konkurrens-förutsättningarna blir sundare, riskkapitalmarknaden breddas och statensskuldsättning minskas, vilket sänker räntan och avkastningskraven på risk-kapitalmarknaden.Ett spritt ägande innebär att marknadsekonomin vitaliseras. Riskkapital-marknaden kan breddas till nya ägarkategorier och det privata sparandet, somi trängts tillbaka till förmån för den offentliga sektorns sparande, kanväxa. Om fler sparar särskilt i aktier innebär det att tillgången på riskvilligtkapital ökar. Privatiseringarna under förra mandatperioden är en av för-klaringarna till att riskkapitaltillförseln ökade. 1994 vartillförselnav kapital till Stockholms-börsen tio gånger större än under ett normalt år på1980-talet.Ett stort och spritt privat sparande i aktier är en förutsättning för att nyaföretag skall kunna komma fram eftersom den viktigaste finansieringskällanför sådana utgörs av närstående människor till entreprenören. Det är ocksåbra för vitaliteten i ekonomin om många människor engagerar sig som ägarei hur företagen utvecklas.Man skall kunna leva på sinlönDen nya fattigdomenDen ekonomiska och politiska utvecklingen i har letttill en ekonomisk press på individer och familjer.Den svaga ekonomiska utvecklingen leder till att allt fler ställs utanmöjligheter att själva försörja sig genom eget arbete som netto-ersättningen för den som har ett arbete stagnerar. Kostnaden för Sverigesekonomiska eftersläpning bärs av alla, men bördan blir tyngst för den somredan har en utsatt situation.Sveriges rekordhöga skatteuttag gör att de som förvärvsarbetar tvingasbetala mycket höga skatter redan vid låga inkomster. De stigande skatternaunder senare år har urholkat hushållens sociala trygghet ännu mer.Härtill kommer att den offentliga sektorn har fått allt svårare att klara sinagrundläggande åtaganden. I högskattesamhället blir sänkta ersättningsnivåer,lägre subventioner och höjda avgifter mycket hårda slag mot den enskildesekonomi.Den dubbla försämringen genom höjda skatter och sämre offentlig servicegör det allt svårare för allt fler att klara den ekonomiska vardagen. Denekonomiska utvecklingen har en social dimension som gör den särskiltoroväckande och stötande. rekordhöga utgifts- och skattetryck harvuxit fram under de långvariga socialdemokratiska regeringsinnehaven ochavspeglar en medveten socialistisk politik där kollektiva lösningar harprioriterats. Vård och omsorg inte bara finansieras genom den offentligasektorn - de tillhandahålls dessutom huvudsakligen av vad som i realiteten äroffentliga monopol. Inte bara omfördelningar mellan individer utan ocksåinkomstomfördelningar över individens livscykel handhas av huvudsakligenskattefinansierade offentliga system.I kan ett vanligt hushåll direkt för egen del förfoga över endastdrygt en tredjedel av sin totala arbetsersättning, som ju innefattar de avgiftersom erläggs av arbetsgivaren. Som framgår av tabell 3 blir inte mer kvarsedan inkomst- och konsumtionsskatter samt löneskatter och sociala avgifterbetalats. Beräkningen avser en familj med två barn i förskoleåldern med tvåinkomster. Mannen arbetar heltid och tjänar medanhustrun arbetar deltid och tjänar . Familjen bor i enlägenhet i en kommun med genomsnittlig kommunalskatt (31.66).Tabell 3Beskattningen av ett normalt hushållTotal arbetsersättning ()socialavgifter och löneskatter - 9 680 kronorBruttoinkomst =29 400 kronoregenavgifter 1) - 2 043 kronorkommunalskatt - 8 382 kronorNettoinkomst =18 975 kronorkonsumtionsskatter inkl.fastighetsskatt 2) - 4 100 kronorNetto efter alla skatter =14 875 kronor()¹) Inkluderar den redan beslutade höjningen för 1998²) Källa: SparbankernaUnder har situationen förvärrats avsevärt.Sedan valet har socialdemokratiska regeringengenomfört skattehöjningar på . Omman tar hänsyn till vissa begränsade skattesänkningarinnebär det en nettohöjning av skatteuttaget inklusivekommunalskatterna med ca 70 miljarder kronor.Den enskilt största skattehöjningen är den som drabbar låg- och medel-inkomsttagare hårdast. Egenavgiften till den redan fullt ut finansieradesjukförsäkringen har höjts vilket motsvarar ca 15miljarder kronor. Också övriga skattehöjningar har drabbat hushållen direkteller indirekt genom ökade priser och högre kostnader för arbetslösheten.Politiker i stat och kommuner förfogar således över och beslutar om i detnärmaste två tredjedelar av ekomomi. De enskilda medborgarnasvalfrihet har inskränkts i takt med att den offentliga sektorn expanderat,skatteuttaget skärpts och politikernas makt ökat. Det högskattesamhälle somsocialdemokraterna format beskattar medborgarna så hårt att de allra flestainte har möjlighet att välja annan vård eller omsorg än den stat ochkommuner erbjuder. De utlämnas till den politiska sektorn _ när denoffentliga sjukvården, barnomsorgen eller äldreomsorgen inte fungerar finnsoftast inga alternativ.I socialdemokraternas är det bara de som har råd att själva betalaför ej subventionerad vård och omsorg som kan slippa köer och välja frittoch bara de som har höga inkomster som kan leva på sin lön efter skatt.Sänkt skattetryck är nödvändigt för att skattesystemet skall bli rättvist ochsocialt rimligt. utgör skatt, inte boende eller mat, den största utgiftenför de flesta hushåll. Det skall vara möjligt att leva på sina egna arbets-inkomster efter skatt.Sänkt skatt på arbetsinkomsterEn politik som syftar till att skapa förutsättningar för att mannormalt skall kunna leva på sin lön måste stå på två ben. Detena är en aktiv skattesänkningspolitik som syftar till att växlalägre skatter mot minskat behov av bidrag och offentligasubventioner. Det långsiktiga målet måste vara att den somär i behov av bidrag och offentligt stöd inte skall betala skattoch att den som betalar skatt inte skall behöva bidrag.Det andra benet är reformer på bl.a. skatteområdet som syftar till att stärkatillväxtkraften i ekonomin så att den höga arbetslösheten kan pressas tillbakaoch antalet medborgare som blivit helt beroende av det offentliga för sinförsörjning kan minska.Det svenska skattesystemet präglas av mycket höga skatter på arbete.Jämfört med andra länder är beskattningen av låga löneinkomster myckethög. Främst rör det sig om inkomstskatt, egenavgifter och arbetsgivaravgifter(som huvudsakligen är löntagarnas socialförsäkringsavgifter).