ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02Ju921 · 1997-10-06 00:00:00 — Det finns en stor enighet om att brottsoffers lidande skall minimeras, och en diskussion förs om hur detta ska ske. I ett avseende skulle konkreta åtgärder avsevärt förändra situationen för brottsoffer. Ett problem är nämligen att förövaren, efter avtjänat fängelsestraff, ibland återkommer till samma närmiljö som brottsoffret. Offer för grova våldsbrott eller anförvanter till mördade skall inte behöva riskera att bli granne med förövaren, efter det att vederbörande frigivits efter avtjänat fängelsestraff. Berörda frivårdsmyndigheter skulle därför, i samarbete med aktuell anstalt och efter inhämtande av brottsoffrets/ anförvantens synpunkter, kunna utfärda en frigivningsföreskrift. Denna frigivningsföreskrift skulle kunna innehålla ett förlängt och utvidgat besöksförbud, innebärande att gärningsmannen förbjuds att bosätta sig i brottsoffrets/anförvantens närmaste omgivning. Med brottsoffrets/ anförvantens omgivning avses den plats där vederbörande är boende vid gärningsmannens frigivning. Om och när offret flyttar från den aktuella adressen upphör vistelseförbudet att gälla. skulle kunna fastställas av en så kallad utskrivningsnämnd, sammansatt av jurister och psykologer samt vara knuten till respektive kriminalvårdsregion. Överträdelse av vistelseförbudet skulle kunna medföra ett förverkande av medgiven villkorlig frigivning och därefter en fängelsepåföljd på maximalt . Det skulle kunna ankomma på frivårdsmyndigheten att till utskrivningsnämnden avge en rapport angående efterlevandet av, och omständigheter i övrigt kring, utfärdad frigivningsföreskrift. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrat skydd för brottsoffer.
mot · GL02Ju927 · 1997-10-06 00:00:00 — Handläggningen inom polis-, åklagar- och domstolsväsendet av sexuella övergrepp mot barn När polisanmälan gjorts avseende misstanke om sexuella övergrepp mot barn börjar en lång och smärtfylld tid för alla inblandade, men naturligtvis är det barnet som utsätts för den största påfrestningen. Det är barnet som kanske lever med skuld, oförståelse, förnedran och en känsla av att vara övergiven. Brott är ofta svårt att påvisa. Det är ytterst angeläget att handläggningsrutiner och förhörsprocess sker på bästa sätt. Detta för att minimera barnets lidande och för att inte behöva motta besked som att brott kan inte styrkas eller anledning saknas till antagande att brott har förövats. Ytterligare åtgärder kan vidtas för att öka möjligheterna att fälla skyldig och fria oskyldig samt för att underlätta processen för barnet i så hög grad som möjligt. Ärenden avseende misstanke om sexuella övergrepp mot barn måste vara högprioriterade. Inte sällan dröjer det innan handläggning påbörjas efter polisanmälan och det förlänger givetvis tiden innan ett ärende kan avgöras. Under polisutbildningen bör ges ytterligare kunskap avseende sexuella övergrepp, och fördjupningskurser för de poliser och åklagare som handlägger denna typ av ärende bör prioriteras. Polisväsendet bör också arbeta med att höja statusen på de poliser som arbetar med ärenden avseende sexuella övergrepp. Detta för att öka intresse och möjligheter att rekrytera poliser till dessa tjänster. Kvalificerad handledning ska finnas att tillgå för de poliser som arbetar med dessa frågor för att undvika utbrändhet och flykt från dessa tjänster. Vid förhör med barn bör förhörslokalerna vara personliga och ombonade med inbyggd kamera så att miljön upplevs som trygg. Polis-, åklagar- och domstolsväsende bör uppmuntras och uppmanas att agera i enlighet med ovanstående, och det bör utredas vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas för att förbättra handläggning av ärenden avseende sexuella övergrepp mot barn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad handläggning av ärenden avseende sexuella övergrepp mot barn inom polis-, åklagar- och domstolsväsende.
mot · GL02Ju930 · 1997-10-06 00:00:00 — startade i (BFC) sin verksamhet. Syftet är att sprida kunskap, utveckla nya metoder och initiera brottsförebyggande verksamhet i hela länet. BFC är uppbyggt som en ideell förening, där myndigheter, kommuner, företag och organisationer kan bli medlemmar. har föreningen 37 medlemmar och bland dessa kan nämnas , , 12 kommuner, polismyndigheten, MacDonald´s, och . Verksamheten finansieras genom medlemsavgifter och anslag. Bland de projekt som BFC nu arbetar med kan nämnas trygghetsplaner i kommunerna, arbete mot rasism och nazism och åtgärder för en tryggare skolmiljö. BFC är det enda regionala organet i sitt slag i hela landet och har därför rönt stor uppmärksamhet från flera håll i landet. BFC har därför fått många studiebesök men medverkar också vid flera kurser och konferenser ute i landet och medverkar också i en del av verksamhet. Även i är intresset stort, vilket medfört medverkan där. BFC har små personella resurser. Fast anställda är endast en chef och en assistent. Därutöver anställs tillfälligt olika personer för projektuppdrag. Önskemål och behov om insatser från BFC är både många och välmotiverade men BFC:s möjligheter att ställa upp begränsas av de otillräckliga resurserna. Vi anser att BFC:s arbete inte bara är av ett regionalt intresse utan också har en nationell betydelse. Därför behöver BFC ett nationellt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om i .
mot · GL02K201 · 1997-10-06 00:00:00 — Politiska sekreterare till riksdagsledamöter I vår demokrati fullgör riksdagsledamöterna en synnerligen viktig funktion som i sig förenar flera skilda roller . Ledamöterna grundar sitt mandat på den enskilde väljarens röst men representerar också sin region för att ytterst verka för hela riket. Ledamöterna driver en innehållsrik verksamhet på flera områden. I gäller det främst arbete i utskotten men också i kammaren och riksdagsgrupperna. I hemmaregionen handlar det om kontakter med väljare och partiorganisation. Arbetsuppgifterna är många och omväxlande. Det handlar om motioner, frågor och interpellationer men även uttalanden, intervjuer och artiklar förutom det löpande arbetet med posthantering, sammanträden, personkontakter och pressmeddelanden. Till sin hjälp har ledamöterna förutom ett kontorsrum (ibland kombinerat kontors- och sovrum med bäddsoffa) teknisk utrustning i form av telefon, dator och telefax (även i bostaden) samt sekreterarhjälp (delad med flera andra ledamöter). Det är en allvarlig brist att riksdagsledamöterna saknar tillgång till egen politisk sekreterare. Denne funktionärs uppgift skulle vara att tillhandahålla underlag för genomförandet av ledamotens ovannämnda arbetsuppgifter och därmed avlasta denne det politiska vardagsarbetet, till en del av rutinkaraktär. Sådan hjälp på hel- eller deltid är en rimlig rätt för de riksdagsledamöter som önskar sådan. För övrigt disponerar redan många kommunal- och landstingsråd egna politiska sekreterare. Utomlands torde det vara en självklarhet att parlamentarikerna har tillgång till minst en politisk sekreterare på heltid. Riksdagsledamöternas tillgång till politiska sekreterare skulle naturligtvis föranleda viss kostnad som inte kan tas ur nuvarande begränsade anslag till partiernas gruppkanslier. Denna utgift torde inte heller kunna rymmas inom ramen för riksdagsledamöternas nuvarande ekonomiska ersättning utan kostnaden måste bäras av allmänna medel. Detta är också motiverat av den stora vinst som rimligen skapas genom höjd arbetseffektivitet och minskat tidsslöseri i riksdagsledamöternas verksamhet. Allt till nytta för hela folket. Med hänvisning till det anförda hemställs att uppdrar åt förvaltningsstyrelsen att lägga fram förslag om politisk sekreterare till riksdagsledamöter.
mot · GL02K203 · 1997-10-06 00:00:00 — Registrering av lobbyister i Lobbyverksamheten florerar ymnigt i den svenska , som i detta avseende inte skiljer sig från t.ex. eller i . Företeelser som Stora Lobbydagen och utseendet av Årets Lobbyist är bara några exempel härpå. Antalet lobbyföretag ökar , och de mer seriösa är sammanslutna i branschföreningen . Fenomenet har speglats i omfattande reportageserier i bl.a. och . Begreppet lobbyism stammar från lobbyn i det engelska parlamentet, dit parlamentsledamöterna gick för att motta medborgarnas synpunkter. Självfallet är det av största värde att lagstiftarna är öppna för att lyssna till medborgarnas problem och synpunkter. Detsamma gäller naturligtvis de olika intresseorganisationer, vars uttalade syften bl.a. naturligtvis är att söka få den egna gruppens särintressen att framstå som viktiga riksintressen. Till detta kommer olika företag och branschorgan som har ett legitimt intresse av att påverka beslutsfattarna. Och efter hand som marknaden växer tillkommer allt skickligare entreprenörer som på konsultbasis bearbetar både direkt och genom att "dressera journalister". Utbyte av information och åsikter är naturligtvis värdefullt för båda parter. Men det är angeläget att detta sker med öppna kort och med korrekt information, att parlamentarikern vet lobbyistens uppdragsgivare och syften, och att krav ställs på sannfärdiga uppgifter. Medias redovisningar antyder förvisso att så icke alltid är fallet. I har man ett system med godkända och registrerade lobbyister, som arbetar öppet och under ansvar för att lämnade informationer är korrekta. Registreringen medför en betydande rörelsefrihet och informationstillgång på . Dessa förmåner kan förloras vid etiska övertramp av den "code of conduct" som gäller. Det är hög tid att även i skapa ett motsvarande ramverk för den omfattande professionella lobbyverksamheten i vår riksdag. Därigenom kommer ledamöterna att kunna ställa helt andra krav på den givna informationen och utbytet att ske i öppna former. En sådan reglering förhindrar naturligtvis på intet sätt den enskilde medborgarens rätt eller möjlighet att kontakta sina riksdagsmän. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att införa ett system med registrerade lobbyister liknande det som tillämpas i .
mot · GL02K205 · 1997-10-06 00:00:00 — Liksom det finns möjlighet att uttala misstroendeförklaring med eventuell åtföljande regeringsavgång och nyval på nationell nivå borde sådan möjlighet också finnas på nivå. I flera kommuner har uppstått en närmast total politisk handlingsförlamning på grund av olika skeenden. har t.ex. skakats av ekonomiska oegentligheter bland de politiskt ansvariga. Förtroendevalda står under åtal och nästan hela den dåvarande ansvariga politiska ledningen har avgått. I , där socialdemokratiska partiet har egen majoritet, har personstridigheter inom partiet inneburit en årslång debatt om vem som skall leda kommunens styrelse. Förhållandena i kompletterar bilden. Dessa relaterade fall utgör exempel på att den kommunala självstyrelsen har råkat ut för en total förlamning och stagnation. För en kommuns invånare och företag innebär detta naturligtvis stora olägenheter och det finns en överhängande risk att kommunens ansvar för vård, omsorg och skola fallerar. Enligt min mening borde det finnas möjlighet för fullmäktige i kommuner och landsting att begära misstroendeförklaring mot den politiska ledningen och i den mån en sådan omröstning går ledningen emot så skall nyval anordnas. I likhet med vad som föreslås i en moderat partimotion bör regeringen ta initiativ till en utredning i syfte att belysa för- och nackdelar med att införa en ordning med nyval på kommunal- och landstingsnivå. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunala nyval.
mot · GL02K206 · 1997-10-06 00:00:00 — Det så kallade ledamotsbidraget för assistent/utredarstöd föreslås i budgetpropositionen uppgå till en assistent per två ledamöter. Bidraget har etappvis räknats upp . Härigenom har man velat tillgodose de synpunkter som framkom i en enkät om ledamöternas service som genomfördes . Denna utvisade att assistent/utredarstödet till den enskilde ledamoten ansågs vara otillräckligt. Enkäten verkar ha spelat en stor roll för de bedömningar som förvaltningsstyrelsen och utskottet gjort när ärendet behandlats under tidigare riksmöten. Det finns ingen anledning att ifrågasätta utfallet. Riksdagsmännen anser sig uppenbarligen inte ha ett tillfredsställande assistent/utredarstöd. Enligt vår mening bör man dock ställa frågan om missnöjet verkligen beror på anslagets storlek. Det faktum att ledamöterna inte själva direkt disponerar eller kan styra över hur anslaget används skulle också kunna vara en förklaring till kritiken. Behoven är individuella och en större flexibilitet beträffande användningen av assistent/utredarstödet skulle uppskattas av många. Ändrade rutiner för hur anslagen utnyttjas skulle kunna leda till ett bättre totalt utnyttjande. Mot bakgrund av det anförda bör förvaltningsstyrelsen få i uppdrag att efterforska riksdagsledamöternas aktuella inställning till hur assistent/ utredarstödet skall utformas. Om utfallet visar att ledamöterna önskar att detta stöd i större utsträckning skall kunna disponeras av den enskilde ledamoten bör förvaltningsstyrelsen återkomma med förslag i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att uppdrar åt förvaltningsstyrelsen att undersöka ledamöternas åsikter om dispositionen av assistent/utredarstödet för att därefter eventuellt återkomma med förslag till stödets utformning i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K207 · 1997-10-06 00:00:00 — Kommunerna och landstingen får lämna partistöd till fullmäktiges partier, och hur det får ske finns reglerat i kommunallagen. fick partierna en summa per fullmäktigemandat, vilket avsevärt missgynnade de partier med minsta antal av mandaten och gynnade dem som hade flest. Med nuvarande kommunallag, som gäller , ska partistöden innehålla ett grundstöd till vart och ett av fullmäktiges partier, oavsett antalet mandat. Motivet för detta är att alla partier har en viss grundkostnad för att nå ut med information till invånarna, en grundkostnad som är oberoende av antalet mandat. Under de gångna fem åren med nuvarande kommunallag har det förekommit ett antal överklaganden till läns- och kammarrätter om de partistödsbeslut som fattats av kommuners och landstings fullmäktige. I några fall har det sökts prövningstillstånd till Regeringsrätten. Gemensamt för många överklaganden är att fullmäktiges beslut: har ignorerat kravet på grundstöd och i samtliga sådana fall har beslutet upphävts har inneburit en orimligt låg procentsats i grundstöd av det totala partistödet. Jag anser att det är nödvändigt att i kommunallagen precisera hur stor del av det totala partistödet som måste vara grundstöd. Jag anser att av det totala partistödet borde erhållas som grundstöd, fördelat på fullmäktiges partier oavsett mandat. Det borde ge alla representerade partier möjlighet att lämna information till väljarna. är det inte ovanligt att grundstödet utgör av det totala partistödet, men så låga andelar som förekommer. Detta gynnar stora partier och missgynnar små. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om andelen grundstöd i det kommunala partistödet.
mot · GL02K209 · 1997-10-06 00:00:00 — Allmän rösträtt vid val till Det finns ett EG-direktiv som stadgar rösträtt vid kommunalval för unionsmedborgare som bor i ett land inom Europeiska unionen där de inte är medborgare. I övrigt finns inga regler i EG-rätten om rösträtt till de nationella parlamenten. bestämmer vi självständigt vilka som har rösträtt till riksdag och alla andra medlemsländer bestämmer självständigt vilka som har rösträtt till respektive parlament. Det finns enligt min mening inte heller tillräckliga skäl för att införa nya EG-regler om allmänna val till nationella parlament men väl anledning att överväga ändring av rösträttsreglerna för val till , regler som till skillnad från inte exkluderar några grupper i EU. Skillnaden mellan länder vad gäller rätten att rösta har i stort kommit att utjämnas. Regler om allmän och lika rösträtt tillämpas numera överallt och rösträtten har allmänt sänkts till . Förutom de tre villkoren ålder, medborgarskap och permanent bosättning tillämpas i flera europeiska stater dessutom ytterligare regler som gör att vissa speciella kategorier saknar rösträtt. Det kan gälla omyndigförklarade och mentalsjuka, personer som avtjänar fängelsestraff eller de som har begått grövre brott. Dessa undantag finns inte i men även här har likartade bestämmelser om undantag använts nära i tiden. långa kamp för demokratiska rättigheter får nu inte göra halt för kvardröjande demokratiska svagheter inom själva EU. Som demokrater måste vi fästa uppmärksamhet på det faktum att kan inte alla grupper genom val till vara med och skapa det framtida EU. Vi måste verka för att alla medborgare i EU som uppfyller kraven på ålder, medborgarskap och bosättning utan undantag ska ha rätt att delta i val till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av allmän rösträtt vid val till .
mot · GL02K210 · 1997-10-06 00:00:00 — Från Moderata samlingspartiets sida har vi upprepade gånger betonat vikten av att noggranna konsekvensanalyser görs innan regeringen framlägger förslag till . Detta betonades t.ex. i SFU:s betänkande 1993/94:SfU4Y i ett yttrande till KU, där ett enigt utskott ansåg att KU borde föreslå att ge regeringen till känna behovet av bättre konsekvensanalyser. Enligt KU:s betänkande 1993/94:KU30 övervägdes enligt uppgift från ett antal åtgärder som skulle resultera i både fler och bättre konsekvensanalyser. I betänkandet 1995/96:SfU5Y hänvisade vi moderater i en reservation till tidigare uttalande. I betänkandet 1994/95 SfU:20 uttalade återigen utskottet: Utskottet delar revisorernas uppfattning att konsekvensbeskrivningarna i propositioner är bristfälliga i olika avseenden. Utskottet har även tidigare (se t.ex. 1993/94:SfU4Y) påtalat brister i regeringens redovisning av effekter av olika förslag och att förslagen till förändringar på olika områden inte föregås av ordentliga konsekvensanalyser vare sig i fråga om förändringar av inkomster och utgifter eller vad gäller tänkbara eller förväntade beteendeförändringar hos grupper eller individer som berörs av ändringarna. Även det förhållandet att konsekvenser för andra socialförsäkringsförmåner eller andra samhällssektorer saknats har utskottet ansett vara otillfredsställande. I betänkandet 1995/96:SfU2 underströk utskottet återigen vikten av att olika förslag till förändringar föregås av ordentliga konsekvensanalyser. Utskottets och ideliga uttalanden har inte förmått regeringen att effektuera beslut vad gäller bättre konsekvensanalyser. Det har återigen visat sig att många av de förslag till besparingar som lagts fram och beslutats i stället resulterat i ökade utgifter på andra områden inom socialförsäkringssystemen eller att stora underskott uppstått. Av budgetförslaget framgår t.ex. att besparingarna inom änkepensioneringen, som vi motsatte oss, resulterat i ökade förtidspensioner. Av framgår att stora underskott uppstått vad gäller underhållsstödet där en besparing om ca förutspåddes (enligt proposition 1995/96:208) men där det nu i stället finns ett underskott om för innevarande budgetår. Vi moderater stödde förslaget men ansåg att förbehållsbeloppet för den enskilde borde ha höjts till i stället för de som beslutades. Vidare ansåg vi att inkomstprövning borde ha skett gentemot vårdnadshavarens inkomst. En fram-och-tillbaka-politik har kännetecknat nuvarande regering. Förslag läggs fram, beslut sker av riksdagsmajoriteten, nya förslag eller återställare läggs fram o.s.v. Detta om något visar att regeringens förslag inte är genomtänkta när de föreläggs . Vi anser att det är hög tid att effektuera beslut om ordentliga konsekvensanalyser innan regeringens förslag föreläggs . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av konsekvensanalyser innan regeringens förslag föreläggs .
mot · GL02K211 · 1997-10-06 00:00:00 — (SOU) utgör en betydelsefull faktakälla och ett beslutsunderlag i det offentliga . Oavsett om de är skrivna av en ensamutredare, en grupp experter eller en parlamentarisk kommitté är de ofta välskrivna, resultatet av stort arbete och efterforskning. SOU har sin viktigaste, men inte enda, funktion som faktaunderlag för politiska beslut. SOU används också mycket av journalister, gymnasister, intresserad allmänhet, och även, beroende på ämnet, av forskare. Utredningarna håller i allmänhet en sådan tillgänglighet att vanlig allmänbildning är tillräcklig för att tillgodogöra sig deras innehåll. I ett avseende brister dock de allra flesta utredningar: de har ingen eller otillräcklig källhänvisning. För den elev som i ett forskningsarbete på gymnasiet vill fördjupa sig i t.ex. arbete är det omöjligt att klargöra varifrån uppgifterna kommer. Litteraturlista finns visserligen, men inga noter som ger källhänvisningar. Källhänvisningar i form av noter är överlag mycket sällsynta, inte ens litteraturlista är allmän i utredningarna. Eftersom givetvis utredaren själv vet varifrån han har hämtat uppgifterna torde det med dagens ordbehandlingsteknik vara ett mycket begränsat merarbete att ange varifrån uppgifterna kommer. Den enklaste modellen att åtminstone ange litteraturhänvisningar är den s.k. Harwardmodellen, där i löpande text efter ett citat enkelt anges t.ex. (1989, s 165) vilket då innebär en hänvisning till litteraturlistans , P. and the Profession. A cross-national comparison of the health policy arena in the and 19451985. Mot det ovan sagda kan invändas att inte är doktorsavhandlingar, vilket ju är riktigt. Men doktorsavhandlingar är så mycket mer än att bara göra sig den intellektuella mödan att i en källhänvisning tala om varifrån man fått en uppgift. Med tanke på att utredningsarbetet ofta utförs under lång och välbetald tid, är det en liten begäran att källhänvisningarna ska finnas med i SOU. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att källhänvisning bör ingå i . Skånberg (kd)
mot · GL02K212 · 1997-10-06 00:00:00 — Närvaron vid kammardebatterna i är ofta mycket låg. Normalt är det bara de närmast sörjande, ledamöterna i respektive utskott, som är i kammaren. Ett av skälen till det dåliga deltagandet är de små möjligheterna att arbeta med något annat parallellt med att lyssna på debatten. Det är normalt enklare att sitta på sitt arbetsrum för att läsa eller skriva och kunna följa riksdagsdebatten via TV. Alltfler ledamöter skaffar nu bärbara datorer för att kunna arbeta under resor till och från , i sommarstugan eller på andra ställen. Dessa datorer skulle även kunna användas för arbete i plenisalen som man då mer aktivt skulle kunna följa debatten eller delta i den. Möjligheten att i kammaren arbeta med bärbar dator bör därför tillåtas. För att underlätta bör också eluttag installeras vid bänkarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att det skall vara tillåtet att arbeta med dator i plenisalen i enlighet med vad som anförts i motionen.