mot · GL02So241 · 1997-10-06 00:00:00 — På landsbygden finns det ofta ett fungerade föreningsliv att samarbeta med. I städernas miljonprogramområden med stor omflyttning fungerar inte föreningslivet på samma sätt. Där kan det vara mer betydelsefullt att skapa naturliga mötesplatser. 9.3 Kommunernas och landstingens ansvar Folkhälsoarbetet måste förankras i övergripande målsättningar och strategier. I annat fall riskerar de att prioriteras bort till förmån för mer påtagliga kärnuppgifter. Hälso- och sjukvårdssektorn spelar en jämförelsevis begränsad roll i utvecklingen av folkhälsoarbetet men är trots detta en viktig aktör på den hälsopolitiska arenan. anser att kommunerna med jämna mellanrum bör göra en folkhälsorapport över hälsosituationen bland innevånarna i kommunen. Det skulle underlätta bedömningar för kommande politiska beslut för en bättre folkhälsa. Regeringen bör föra samtal med om insatser på nivå. Detta bör ges regeringen till känna. genomförde i samråd med en enkätundersökning för att få en samlad bild av hur folkhälsoarbetet bedrivs och är organiserat i kommunerna. 248 kommuner svarade på enkäten. Kartläggningen visar att drygt hälften av kommunerna har någon form av hälsoråd. Dessa fungerar vanligen som rådgivare och lyder oftast under kommunstyrelsen. Få av råden har eget kansli och ännu färre har egen budget. Mest representerade i hälsoråden är politiker och tjänstemän från kommunala nämnder/förvaltningar samt tjänstemän från landsting och primärvård. I 163 kommuner finns det också en eller flera hälsosamordnare med speciell uppgift att stimulera folkhälsoarbetet. Dessa är ofta anställda av . En fjärdedel av kommunerna uppger att de har en övergripande handlingsplan för folkhälsoarbetet. De vanligaste frågorna man säger sig arbeta med är allergier, droger och miljö/agenda 21. Dessa frågor är också de man ska prioritera . En fjärdedel av kommunerna har genomfört eller planerar särskilda insatser för att utjämna skillnaderna bland befolkningen. Flera landsting bedriver ett omfattande folkhälsoarbete. Till exempel antog 1995 ett hälsopolitiskt handlingsprogram där man bl.a. prioriterar insatser för att minska skador, rökning och alkoholmissbruk. Liknande handlingsprogram finns i de flesta landsting. Kommunernas och landstingens roll i folkhälsoarbetet är självklar. De har möjlighet att nära medborgarna, i samarbete med hälso- och sjukvården samt andra aktörer, vara pådrivande i folkhälsoarbetet. I vanliga fall når hälsokampanjer de starka mottagarna medan mer sårbara grupper missas. Primärvården, med sin breda kontaktyta, är här en aktör som har särskilda förutsättningar att nå utsatta grupper. I finns knappast någon struktur med bäring för hälsoområdet som har motsvarande kontaktyta som primärvården när det gäller att komma i kontakt med och ha förtroende hos socialt svaga grupper. Därför är det angeläget att inte definiera bort möjligheten och ansvaret för ett landsting att exempelvis ge primärvården eller barnhälsovården preciserade uppgifter att arbeta befolkningsinriktat inom t.ex. allergiområdet eller något annat område som bedöms angeläget. Primärvården har ett viktigt meddelaransvar som registrerare (både rent kvantitativt och kvalitativt) av sina iakttagelser rörande de lokala hälsoproblemen och hälsoriskerna. Även här behövs nya modeller för hur den vardagliga epidemiologiska blicken hos distriktssköterskor och distriktsläkare ska kunna förfinas så att deras iakttagelser mer direkt ska kunna bli en tillgång i det befolkningsinriktade lokala samarbetet. Den nationella nivån har ett ansvar att utveckla strategier tillsammans med myndigheter och institutioner, för preventiva åtgärder för enskilda sjukdomar och för att förändra grundläggande strukturer som påverkar folkhälsan. Det behövs mer systematiska åtgärder från statens sida för att folkhälsoarbetet ska få genomslag. Historiska erfarenheter från arbetet med att minska tuberkulosen är ett exempel, där folkrörelsearbete, upplysningsverksamhet och fältarbete var avgörande för att minska dödsfallen i sjukdomen. Det fanns en vilja från den nationella nivån och man utformade en strategi för att genomföra detta. Det mesta arbetet utfördes på den lokala nivån och människor var involverade i detta arbete. Agenda 21-arbetet är ett i tiden mer närliggande exempel. En strategi utformades både på internationell och nationell nivå; arbetet har fått mycket stort genomslag. Vi anser att den nationella nivån måste utforma liknande strategier i folkhälsoarbetet. Den ska innehålla en nationell strategi som innefattar mål för kommunalt genomförande samt en tidsplan. Detta bör ges regeringen till känna. Forskningen är i behov av bra underlagsmaterial för att kunna finna faktorer som påverkar människors hälsa. Det finns bra underlag för att fastställa orsaken för dödsfall. Hälso- och sjukvården är skyldig att rapportera dödsorsak. Därvidlag vet vi exakt hur många människor som avlider till exempel på grund av lungcancer, trafikolyckor, hjärt- och kärlsjukdomar. har också de materiella levnadsvillkoren kunnat fastställas genom Folk- och bostadsräkningen. beslutade att ej längre genomföra denna undersökning och det kommer att minska forskningens möjligheter att fastställa andra faktorer som påverkar människors hälsa, t.ex. familjebildning m.m. Folk- och bostadsräkningens avskaffande kommer att få betydande konsekvenser för forskningen om människors hälsa och de bestämningsfaktorer som styr detta. Det statistiska underlag som dessa undersökningar utgjort har varit ett ovärderligt material för folkhälsoarbetet. anser att det vore av värde att motsvarande undersökning genomfördes, för att ge ett heltäckande underlagsmaterial i folkhälsoarbetet. Detta bör ges regeringen till känna. Regeringen tillsatte en statsrådsgrupp för folkhälsa. Uppgiften var enligt regeringsbeslutet att främja arbetet med folkhälsofrågor: Att säkerställa att folkhälsoaspekter vägs in i regeringens arbete, Att säkerställa att förväntade konsekvenser för folkhälsan av regeringens beslut redovisas och följs upp, Att säkerställa största möjliga samverkan i folkhälsoarbetet mellan myndigheter, landsting, kommuner, organisationer och näringsliv. Arbetsgruppen har, enligt uppgift, aldrig sammanträtt. anser att det är avgörande för ett intensifierat folkhälsoarbete att det finns ett samlat ansvar på högsta nivå. I t.ex. , som i flera avseenden ligger före i folkhälsoarbetet, har folkhälsofrågorna en särställning genom en folkhälsominister. Vi anser att det är viktigt att regeringen har en samlad syn på folkhälsofrågorna och att de tillåts spänna över flera verksamhetsfält, såsom jämställdhetsfrågorna gör . Metoder för hälsokonsekvensanalyser bör utvecklas. Innan viktiga beslut fattas bör en omfattande analys göras av vad det kan få för betydelse för hälsoutvecklingen. Det förekommer inom miljöarbetet. Motståndet mot detta var starkt till en början men ses i de flesta fall som en självklarhet. Detta bör ges regeringen till känna. Miljöavgifter är ett mycket effektivt sätt att minska t.ex. utsläpp eftersom den som förorenar får betala. Miljöavgifter stimulerar till nytänkande genom att förorenaren försöker finna andra lösningar som är mindre miljöskadliga i syfte att minska dessa avgifter. Ekonomiska styrinstrument har visat att ouppnåeliga nivåer är fullt nåbara. Miljöföroreningar har tack vare avgifter minskat betydligt. Vi anser att producenten bör få ett större ansvar att tillse att miljön inte är skadlig för människan. Det kan till exempel gälla att bostadsföretagen och byggarna får ta ett större ansvar för sjuka hus. Detta bör ges regeringen till känna. De stora folkhälsoproblemen i utvecklingsländerna är nära kopplade till fattigdomen och angrips sålunda bäst genom insatser för fattigdomsbekämpning. I centrum för svenskt bistånd på folkhälsoområdet står stöd till uppbyggnaden av nationella system för hälsovård, tillgängliga för alla. På området för barns hälsa inriktas arbetet på förebyggande insatser som vaccinering och amning. Grundläggande inom hälsosektorn är även ökade kunskaper om sexuell och reproduktiv hälsa, inklusive preventivmedel. Barn- och mödravård är en viktigt del i det kvinnoinriktade biståndet. anser att insatserna för att minska mödradödligheten är centrala. Utbildning av barnmorskor i byarna har genomförts med gott resultat i . I hade just utbildningen av barnmorskor stor betydelse för att minska mödradödligheten . anser att barnmorskeutbildning i likhet med den som skett i bör ske i fler programländer. Ett ökande hot mot människors hälsa i utvecklingsländerna är det växande missbruket av alkohol, tobak och andra droger. De multinationella tobaksbolagen och alkoholproducenterna marknadsför hårt sina produkter i fattiga länder. Det stora överskott som finns på narkotika försöker producenterna få avsättning för i bland annat . Stöd till narkotikabekämpning, lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att minska efterfrågan är nödvändigt. Även om befolkningsutvecklingen har visat tecken på att avmattas är ökningen fortfarande alltför stor. En ökande världsbefolkning i kombination med sämre möjligheter till livsmedelsförsörjning är ett av de största hoten mot fattigdomsbekämpningen. Befolkningsutvecklingen utgör även ett direkt hot mot miljön genom att den driver fram en överkonsumtion av naturresurser. Sammantaget utgör befolkningsutvecklingen också ett grundläggande hot mot världsfreden. Genom en högre utbildningsnivå och ökade försörjningsmöjligheter, främst för kvinnor, kan befolkningsutvecklingen hejdas. Jordbrukspolitiken inom EU måste få en hälsosammare profil. Sakta växer medvetenhet fram om att jordbrukspolitiken har miljömässiga konsekvenser. EU måste avskaffa stödet till tobaksodlingen. På motsvarande sätt måste de jordbruks- och livsmedelspolitiska besluten belysa de hälsomässiga konsekvenserna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvidgat uppdrag för hälsomål, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vidgade mål och riktlinjer för folkhälsoarbetet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett kvinnoperspektiv i forskning och analyser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om elallergi,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett tvärsektoriellt forskningsprogram om den sociala gemenskapens betydelse för folkhälsan, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sektorsöverskridande arbete i folkhälsoarbetet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nationell strategi för ett arbete kring folkhälsofrågorna, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunala folkhälsorapporter, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statistiskt underlagsmaterial för folkhälsoarbetet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hälsokonsekvensanalyser, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om producentansvar inom folkhälsoområdet,2 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om internationellt arbete och biståndsverksamhet.3 1 Yrkande 4 hänvisat till BoU. 2 Yrkande 11 hänvisat till JoU. 3 Yrkande 12 hänvisat till UU. Ohälsotal definieras som summan av antalet sjukdagar, dagar med förtidspension/sjukbidrag och dagar med arbetsskadeförsäkring, dividerat med antalet sjukförsäkrade. Ur Samhällets hälsopolitik 1994 2004 av Ur Samhällets hälsopolitik 1994 2004 av Att sakna kontantmarginal innebär här att man inte kan skaffa fram vid behov.