mot · GL02Ub221 · 1997-10-06 00:00:00 — Det är ett av skälen till att många gymnasieskolor har svårt att få ut eleverna på arbetsplatsförlagd utbildning (APU). När nu regeringen väljer den traditionella vägen, att skolan skall ha ansvaret för hela utbildningen oavsett om utbildningen bedrivs i skolan eller på en arbetsplats, riskerar dessa problem att förlängas. Den otydliga ansvarsfördelningen mellan skola och arbetsliv kvarstår. Detta är djupt olyckligt. En modern, flexibel lärlingsutbildning innebär att skolan och arbetslivet delar på ansvaret för utbildningen. En del av tiden tillbringas i skolan, en del i arbetslivet. Uppdelningen kan variera. , men inte alltid, kan tillbringas i skolan och ute i arbetslivet. Den totala tiden kan också variera. kan det vara lämpligt att sprida ut skoltiden så att tillbringas på en arbetsplats och en femte i skolan. Företagen/arbetsplatsen borde som i t ex få ersättning motsvarande kommunens kostnad för yrkesutbildningen , som lärlingen under det tredje och fjärde året ges ersättning från arbetsplatsen i relation till den insats som lärlingen gör i produktionen. Därmed skulle ett antal ekonomiska frågetecken i företagen och för den enskilde undanröjas. Utbildningen bör avslutas med ett gesällprov och leda till ett yrkesdiplom eller en yrkesexamen. Regeringen funderar över att införa en yrkesexamen på gymnasienivå. Detta tycker vi är positivt. Vi vill emellertid gå ett steg längre och införa en internationellt gångbar gymnasieexamen. En sådan behövs för att svenska ungdomar skall kunna konkurrera internationellt på lika villkor. Den ökade internationaliseringen och det faktum att alltfler ungdomar väljer att studera vidare på universitet och högskolor gör att behovet ökar alltmer. I konstateras att den sociala snedrekryteringen till högskolan fortfarande existerar. Ett sätt att råda bot på detta är införandet av en yrkesexamen. Dessutom är etablerandet av en yrkeshögskola en väsentlig drivkraft för att åstadkomma yrkesutbildningar av hög kvalitet. är i stort sett ensamt om att sakna examen för gymnasiet. En undersökning som har gjort visar dessutom att en stor majoritet av landets kommunpolitiker stöder kravet på en frivillig gymnasieexamen. Vi föreslår att en frivillig examen som kan tillgodoräknas utomlands, skall erbjudas alla gymnasister som avslutar ett program. Detta kan vara en uppgift för de nyinrättade gymnasieinspektörerna. Fler kommuner skall uppmanas att inrätta internationellt gångbara baccalauréat, sk IB-program. 18 Forskarutbildade lärare ökar kvaliteten Skolan är vårt lands viktigaste utbildningsinstitution. Tyvärr arbetar den alltför ofta utan kontakt med forskningen. Lektoraten i gymnasieskolan tillkom i syfte att få fram en kvalificerad lärargrupp som hade egen forskningserfarenhet och som hade förmåga att fånga den aktuella vetenskapliga utvecklingen. har alltfler lektorat blivit obesatta och få nya lektorat har inrättats. Om den utvecklingen fortsätter riskerar vi att få en kvalitativt sämre skola. Lektorstjänster bör därför tillsättas och nyinrättas, i gymnasieskolan och på komvux så att fler disputerade kommer in skolan. Detta kan stimulera alla verksamma till kunskapsutveckling. Lärare bör också uppmuntras att vidareutbilda sig så att de blir behöriga att besätta lektorat. För att underlätta för fler att doktorera anser att antalet doktorandtjänster skall öka. Genom gästföreläsningar i skolan av forskare och med forskare som aktiva medarbetare i gymnasieskolan skulle skolans koppling till den aktuella forskningen göras tydligare. Det är även av vikt att lärarna ges möjlighet att delta i forskningsprojekt och gå forskningskurser. 19 Hotande brist på gymnasielärare Läraryrket har genomgått stora förändringar. Politiska reformer, förändrade arbetsformer, nya avtal samt utmaningar i form av helt nya kunskapskrav gör att läraryrket ser helt annorlunda ut än det gjorde . Samhällsklimatet, arbetslösheten och en ökad andel invandrarbarn i skolan ställer höga krav på såväl pedagogisk förmåga som social kompetens. Den nya målstyrda skolan har gett lärarna större frihet men ställer även större krav på dem. Det är bra. Men skall det fungera väl måste lärarna få det stöd de behöver för att klara av sina arbetsuppgifter. Fler karriärvägar, ökade möjligheter till löneutveckling, ökad konkurrens mellan skolor och pedagogiska inriktningar kan stärka läraryrket. Efterfrågan på gymnasielärare kommer öka . Det beror dels på babyboom men även på utbyggnaden av komvux. kommer att behöva 21 000 gymnasielärare i allmänna ämnen vilket är en ökning med 3 700 lärare jämfört med . hävdar att 20 000 lärare kommer saknas . För att klara detta måste fler lärare utbildas. Det kräver fler platser på högskolan och att rekryteringsinsatser görs. Om detta kommande problem säger regeringen alltför litet. Regeringen bör återkomma med en analys av lärarbehovet och förslag på åtgärder. 20 Gymnasielärare i yrkesämnen De flesta gymnasielärarna i yrkesämnen har gamla kunskaper, i den bemärkelsen att det var länge sedan de lämnade sitt yrke för att bli yrkeslärare och att de i liten omfattning är ute på yrkespraktik eller kompetenshöjande teoretisk efterutbildning. Risken är överhängande att skolan förmedlar kunskap som hör gårdagens arbetsliv till. Därför är det ytterst förvånande att regeringen inte tänker göra något åt lärarnas fortbildning och uppdatering i yrkesämnet, vilket är helt nödvändigt. Regeringen kommer inte med några förslag till förbättringar eller idéer om framtida lösningar. Enligt vår mening måste man koppla uppdatering och yrkespraktik till någon form av lärarcertifikat där lärarna regelbundet är ute i arbetslivet och får adekvat yrkespraktik. Detta är en nödvändighet om eleverna skall kunna erbjudas en modern utbildning. Mångfald och valfrihet måste genomsyra den svenska utbildningen. Att den socialdemokratiska regeringen tillsammans med bl a genomfört försämringar för friskolorna är ett stort steg åt fel håll. Istället för att skapa likriktning borde satsningar genomföras så att valfriheten och mångfalden i utbildningen förbättrades. Intresset för gymnasieutbildningar i fristående skolor är mycket stort. Särskilt intressant är att flera skolor lyckas locka många sökande till utbildningar som i den kommunala skolan är mindre eftertraktade. Dessa skolor är inte sällan bättre på att förverkliga idéer om pedagogisk förnyelse. Industrigymnasierna är ett exempel på detta. Elever kan här ges möjlighet till sommarkurser och praktik samt att skolorna i många fall erbjuder ett specialutformat program som ger eleverna mer undervisningstid. De fristående gymnasieskolorna har varit en föregångare och pådrivare när det gäller integrationen mellan yrkesprogram och naturvetenskapsprogrammet i form av specialutformade program. Trots alla positiva erfarenheter valde regeringen att försvåra framväxten av alternativ till den utbildning som ges i kommunerna. Detta är särskilt tydligt då bedömningen av hur en ny gymnasieskola påverkar näraliggande utbildning skall göras av respektive kommun i stället för regionala eller nationella myndigheter. 22 Mobbning och annat våld Med delar gymnasieskolan problemet med mobbning och våld. Det tillhör verkligheten i dagens svenska skola att det förekommer att skolledare tvingas tillkalla polis på grund av våldshandlingar, knivinnehav etc. Även om det naturligtvis inte är ofta, sett till omfattningen av den totala skolverksamheten, är det ändå för ofta. Våldet är i sig ett hinder för framåtskridande och innebär en smygande devalvering av människovärdet och detta våld i elevernas arbetsmiljö är oacceptabelt. Skolans huvuduppgift är och skall vara elevens kunskapsuppbyggnad och utveckling som individ i samverkan med andra. Det är föräldrarna som har ansvaret för barnens fostran, men skolan måste än tydligare i samverkan med föräldrar agera med kraft mot alla former av våldstendenser, mobbning och främlingsfientlighet. Under ett par års tid har flera allvarliga händelser tydligt blottat behovet av tydliga signaler och behov av mobilisering mot alla former av våld och mobbning. Den nya läroplanen skärper skolans och skolpersonalens särskilda ansvar. Det är viktigt att det finns tydliga rutiner och metodik för hur mobbning och våld på skolorna skall hanteras. Ett åtgärdsprogram mot mobbning och därmed en handlingsberedskap om problem skulle uppstå bör finnas på alla skolor. Ytterst handlar det om rättssäkerheten för elever och föräldrar. Bristande jämställdhet är både en kunskapsfråga och en pedagogisk fråga. Problemet har sitt ursprung i den mellan män och kvinnor generellt sett kraftigt könssegregerade svenska arbetsmarknaden. Denna uppdelning är särskilt tydlig i utbildningssystemet. Det kräver omfattande insatser för att komma till rätta med den nuvarande dåliga jämställdheten på utbildningsområdet. Bristande kunskaper om jämställdhet innebär att verksamheten i skolan inte planeras och struktureras för att möta de olika krav som ställs av pojkar och flickor. Denna kunskapsbrist visar sig senare generera ett allvarligt pedagogiskt problem genom att undervisningen inte utformas på ett sådant sätt att det svarar mot pojkars och flickors olika behov av kunskap, uppmärksamhet och identitetsskapande. Skolan och ytterst dess rektor har ansvaret för att aktivt främja kvinnors och mäns möjligheter att motverka de traditionella könsmönstren. Jämställdhet får inte bli en fråga som prioriteras efter den enskilde lärarens inställning och kunskaper. Därför måste lärarnas kunskaper på detta område löpande följas upp. Arbetet med att förbättra jämställdheten måste således bli en integrerad del av undervisningen i skolan. Som ett första steg måste denna kunskap förmedlas till eleverna vid lärarutbildningen. För att även nå resultat på kortare sikt bör jämställdhetsfrågor lyftas fram i lärarnas fortbildningsprogram. En förbättrad kunskap om och insikt i de brister i jämställdheten som finns i dagens samhälle måste förmedlas till skoleleverna och diskuteras i klassrummen. 24 Informationsteknik i skolan Den snabba utvecklingen inom informationsteknologin berör även skolan. Det är därför viktigt att skolan följer med i utvecklingen och att bl a den s k IT-projekt i svenska skolor noggrant följs upp så att inte tekniken ensam hamnar i centrum istället för pedagogiken. Att hantera datorer, veta hur man kommunicerar på de elektroniska motorvägarna och kännedom om datorns användningsmöjligheter är avgörande kunskaper och färdigheter för 2000-talet. Den som saknar sådana kunskaper kommer att vara handikappad på framtidens arbetsmarknad. En utveckling mot segregation mellan dem som har haft tillgång till datorn som arbetsverktyg och dem som inte har haft det, måste motverkas. Därför har liberalerna som mål att alla elever skall ha tillgång till egna datorer. Vi menar att det finns en uppenbar risk att flickorna trängs undan vid användningen av datorerna om det är brist på dem. Kunskapen om datorer måste också utvecklas så att användningen inte bara sker inom ett särskilt ämne eller stannar vid tekniken den måste elevanpassas och integreras i övrig undervisning för att bli en naturlig del av skolans arbetsmetodik. Då är en förutsättning att alla lärare inom alla årskurser har tillgång till och kunskap om de möjligheter som modern ger. Lärarna måste därför först och främst få fortbildning i användningen av den nya tekniken. bör initiera en ökad utveckling av programvara för interaktiv användning av multimedia. liberalerna anser att det är viktigt att kommunerna tar upp satsningar på informationsteknik i sina skolplaner. Varje klassrum borde ha möjlighet att ha kontakt med andra skolor och ungdomar ute i världen. Det är i sammanhanget viktigt att påtala vikten av att aktuella och relevanta läromedel används i skolan. Skolbiblioteken har här ett särskilt ansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om antalet kärnämnen i gymnasieskolan, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om alternativa kurser i kärnämnena, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en mer flexibel gymnasieskola, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avskaffande av timplanen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasieskolans omfattning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det individuella programmet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om praktikprogrammet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det personliga programmet för ökad valfrihet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om entreprenörsutbildning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nytt teknikprogram, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samverkan mellan skola, arbetsliv och näringsliv, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasiestudier utomlands, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en modern lärlingsutbildning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om besparingar på svenska skolor i utlandet, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättandet av en gymnasieexamen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskarutbildade lärare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den hotande bristen på gymnasielärare, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gymnasielärare i yrkesämnen, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fristående gymnasieskolor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mobbning och annat våld i gymnasieskolan, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhet i gymnasieskolan, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om informationsteknik i gymnasieskolan.