mot · GK02Sf39 · 1997-05-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:63 Samverkan, socialförsäkringens ersättningsnivåer och administration, m.m. Propositionenshuvudsakliga innehållPropositionen handlar i huvudsak om den utlovade höjningav sjukpenningnivån från av densjukpenningrundande inkomsten (SGI). Höjningen görs isjuklönesystemet, sjuklönen, i föräldraförsäkringen,havandeskaps- och närståendepenningen och i det statligapersonskadeskyddet. Regeringen vill även ta bort denminskningsregel som finns efter den i ensjuklöneperiod. Kompensationsnivån begränsas till avSGI. Kollektivavtalad gruppsjukförsäkring, och inte baraavtalad lön, skall räknas som lön under sjukdom, däremotinte privata sjukförsäkringar.Arbetsgivarna skall kompenseras för nivåhöjningen till av SGI. Detgörs genom en justering av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen. Densom har en förtidspension på tre fjärdedelar skall ha möjlighet att få a-kassaför resterande del. Samverkansformerna inom rehabiliteringsområdet skallfortgå och till dem skall kopplas systematisk uppföljning av deras resultat.Det skall finnas gemensamma ekonomiska samverkansramar där deekonomiska besluten fattas i respektive myndighet.Högriskskyddet skall utökas och omfatta även personer som har längresjukperioder . Regeringen föreslår ävenförändringar när det gäller fastställande av sjukpenninggrundande inkomst.Försäkringskassorna får nu rätt att i vissa fall fastställa den i efterhand. Förpersoner där sjukbidrag eller förtidspension har upphört föreslås att SGIfastställs till det belopp som utgjorde den försäkrades årsinkomst före det attsjukbidrag eller förtidspension utgick. Dessa regler skall gälla från den 1 juli1997 och övriga förändringar gäller från den 1 januari 1998.Lägsta inkomst för rätt till sjukpenning höjs till av basbeloppet.En del ändringar föreslås i den nuvarande organisationen för att garanteraen starkare statlig styrning av verksamheten.VänsterpartietsställningstagandeUnder har regering och riksdag gjort förändringari socialförsäkringssystemet i genomsnitt en gång i veckan.De flesta ändringar har också varit i negativa. Detta ger inteden stabilitet och legitimitet åt försäkringen som ärnödvändig för att människor skall känna tilltro till dengenerella välfärden. För att överleva ekonomiskt under enlängre sjukdomsperiod tvingas många att teckna privatasjukförsäkringar. I ett ekonomiskt läge där behöverstärka hemmamarknaden för att öka tillväxten är stabila,förutsägbara socialförsäkringar ett måste. Sänkningen aversättningsnivåer och förändringar av sjukdomsbegreppet ärde förändringar som människor i allmänhet haft svårast attacceptera eftersom de drabbar dem med låga inkomster ochförslitande, monotona arbetsuppgifter. Karensdagen ärytterligare en åtgärd som av många upplevs som orättviseftersom den drabbar olika beroende på klass- ochkönstillhörighet.Med denna föga positiva utveckling, som leder till grundtrygghet, är detinte konstigt att många vill ha ett nytt stabilt system som i görligaste månligger utanför regeringens och möjligheter att göra olika mani-pulationer.Vänsterpartiet vill få en inriktning mot ett socialförsäkringssystem som ärstabilt och ger en standardtrygghet och som det går att lita på. Vi kommer iandra sammanhang att utveckla vår politik när det gäller hur ett sådantsystem skall byggas upp och i det följande håller vi oss till vad regeringenföreslagit i sin proposition.Om ersättningsnivåerDen låga ersättningsnivån som infördes den 1 januari 1996har medfört att standardprincipen, eller som den i blandkallas inkomstbortfallsprincipen, satts ur funktion.Förändringen av SGI har också inneburit att ersättningsnivånsjunkit under den utlovade 75-procentsnivån. Lågavlönademänniskor har inte ekonomiskt klarat av längresjukdomsperioder, utan har tvingats söka ekonomiskt biståndpå socialkontoren. Regeringen har på så sätt vältrat överkostnader, som skulle ha burits av försäkringen, på landetskommuner.Vi tror inte att höjningen till av SGI räcker för att standardtrygghetenskall vara säkrad. Vi föreslår därför att ersättningsnivån i socialförsäkrings-systemet från höjs till för att som målsättning ha en90-procentig ersättningsnivå. Det gäller då samtliga ersättningar inomsystemet, dvs sjuk- och rehabiliteringsersättningar, föräldra- och närstående-penning, havandeskapsersättningen och det statliga personskadeskyddet.Samma nivå skall även gälla för ersättning från arbetslöshetskassan.Minskningsregeln inomsjukpenningförsäkringenVänsterpartiet delar Försäkringsanställdas förbunds synpunktatt den generella nivån i den allmänna försäkringen skallligga på . Med ett bra generellt socialförsäkringssystemskulle inte förstärkningar i form av kollektiva eller privataförsäkringar behövas. Men genom de ständiga försämringarsom gjorts har löntagarna tvingats försäkra sig kollektivt.Vänsterpartiet accepterar den av regeringen föreslagnaändringen av minskningsregeln.Vad vi däremot har svårt att acceptera är den grundstöt som regeringen gertill den solidariska och generella socialförsäkringen, genom att gång eftergång upprepa att privata försäkringar skall undantas. Det gäller det nya pen-sionssystemet, det gäller änkepensionen och det gäller nu sjukförsäkringen.Genom att minskningsregeln enbart gäller de kollektiva försäkringarna lederdet också till att den enskilda får ut mer ersättning med en privat försäkringän med en kollektiv. För att undanröja behovet av privata försäkringar bördärför nivåerna och ersättningstaket höjas i det generella socialförsäkrings-systemet.Om höjning aversättningstaketVi har konstaterat att senare års utveckling inneburit enurholkning av standardtryggheten. infördes detnuvarande inkomsttaket på 7,5 basbelopp för ersättningar.Dessa gäller både för SGI och även för denpensionsgrundande inkomsten (PGI). Andelen försäkradesom nått taket har ökat och det är vår bedömning att denutvecklingen fortsätter. På lång sikt innebär detta attförsäkringens legitimitet försvagas och dess roll som allmänförsäkring hotas. En sådan utveckling vill Vänsterpartietmotverka. Det görs enklast genom att höja taket. Vi föreslåren höjning från av förmånstaket isocialförsäkringarna till 10 basbelopp. En sådan höjning trorvi ger legitimitet och motverkar att en betydande del avbefolkningen söker sig till andra försäkringsformer.Om karensdagenVänsterpartiet vill ta bort den karensdag som infördes den 1april 1993. Karensdagen slår hårdast mot låginkomsttagarnabåde ekonomiskt och hälsomässigt. Låginkomsttagarna, varsinflytande över arbetet är litet, tar värktabletter och går sjukatill jobbet, tar kompledigt eller semester. Höginkomsttagarnasom har stor frihet i sitt arbete kan antingen arbeta in ellerarbeta hemma. Beräkningar utförda av visar attdet finns stora skillnader på vad en höginkomsttagarerespektive låginkomsttagare förlorar vid sjukdom. Självklartpåverkar det faktum att kvinnor och män med förslitandearbetsuppgifter av ekonomiska skäl tvingas gå till arbetetsjuka även arbetsskador och förtidspension, förutom alltindividuellt lidande. Många kvinnor har också besvärligamenstruationer med svåra smärtor. De tvingas nu attkonsumera stora mängder smärtstillande medel för att kunnagå till arbetet.Om finansieringenVänsterpartiet vill växla egenavgifterna som finns för attfinansiera socialförsäkringarna till den skatt som detegentligen är. tas en egenavgift ut till försäkringen upptill förmånstaket. Den är nu av bruttolönen. För attfinansiera våra förslag när det gäller socialförsäkringenföreslår vi att den avgiften/skatten tas ut även över tak. Deekonomiska effekterna av ett sådant förslag innebär attförsäkringens intäkter ökar med per år.Kostnadsökningen för takhöjningen uppgår till ca 700miljoner vilket gör ett nettotillskott på 2,9 miljarderkronor . Detta räcker för att finansiera våra förslag.Därtill vet vi att socialförsäkringarna har ett överskott ävenom vi räknar in det minskande underskottet iarbetsskadefonden.Om restarbetsförmåganRegeringens åtstramning inom socialförsäkringssystemetmedför att minsta "restarbetsförmåga" hos den enskildestänger möjligheten till förtidspension. Med tanke på attanpassade "restarbetstillfällen" knappast längre erbjuds avvare sig privata eller offentliga arbetsgivare riktas ett alltstarkare tryck mot personer drabbade av arbetsskador ocharbetssjukdomar. En modifierad äldreregel vid förtidspensionmåste återskapas vid sidan om kompletterande åtgärder.Enligt mening måste arbetsgivarna ta ettmycket större ansvar för rehabilitering, anpassadearbetsplatser och företagshälsovård än . Alla måste fåplats i ett solidariskt arbetsliv.Om sjuklönenVänsterpartiet föreslår att företag med upp till 10 anställdabefrias helt från regeln att betala sjuklön. Vidare föreslår viatt 14 dagars sjuklöneperiod återinförs för övriga företag. Vianser att detta är en av de viktigaste åtgärderna för att ökaviljan hos företag att göra nyanställningar och för attförhindra s k utestängningseffekter på arbetsmarknaden.Om densjukpenninggrundandeinkomstenSjukpenninggrundande inkomst tas ibland felaktigt som denbruttolön man får. Så är nu inte fallet. Bruttolönen reducerasmed arvoden, matsubventioner, bilersättningar, semesterlönm.m. Det innebär, och inte så sällan, en kraftigt reduceradersättning från försäkringen. vill haförändringar i beräkningarna av den sjukpenninggrundandeinkomsten. Den inkomst som regelbundet utgår för arbetadtid anser vi skall ligga till grund för ersättningsnivån, och dithör bl a semesterlönefaktorn men också en del arvoden ochandra förmåner. Vi vill därför ha en förnyad översyn av SGIså att den blir mer fördelningspolitiskt rättvis.Om rehabiliteringVänsterpartiet anser att en offentlig försäkring skall bygga påprincipen om standardtrygghet och ge en fullgod ersättningför inkomstbortfall. Arbetslinjen, såsom LO definierar den,skall prägla försäkringen och det skall finnas en rätt tillrehabilitering. Vi tar avstånd från den definition avarbetslinjen som EU företräder, dvs nivåerna påtrygghetssystemen skall vara så låga att de understiger delägsta lönerna för att undvika, som man säger, "tröskel-effekter". Differentierande former av rehabiliteringsinsatsermåste utvecklas och mer resurser måste satsas på att skapadessa resurser. Av de totala resurserna som finns inomsocialförsäkringssystemet går bara några procent till sådanverksamhet. anser att mer pengar behöveravsättas till rehabilitering. För att markera detta har vi i 1998års budget för försäkringskassornasrehabiliteringsverksamhet anslagit 200 miljoner.Om försäkringskassornaFörsäkringskassorna har från budgeten 1995/96 till år 1998fått ett sparbeting på . Försäkringskassorna somförmedlar en stor och viktig del av vår välfärd har därmedfått vidkännas kraftiga besparingar. har en lång radregeländringar trätt i kraft. Dessutom har tiden mellan det attbeslut fattas i fram till ikraftträdandet varit alldelesför kort. Kassorna har inte getts tillräckligt utrymme förinlärning av nya arbetsuppgifter och för utbildning. I taktmed att alltfler människor fått sämre privatekonomi ökarockså oron för hur de sociala trygghetssystemen fungerar.Det har inneburit tätare kontakter från medborgarnas sida.Kravet i den här situationen är hårt på försäkringskassorna attkunna ge korrekt information, korrekt bemötande och korrektersättning. JO har i samband med att antalet anmälningarökat uttalat att den enskildes rättssäkerhet nu har försämrats.För att underlätta försäkringskassornas arbete föreslår vi att ibudgeten för anslå ytterligare 100 miljoner kronor.Om företagshälsovårdenRedan i maj 1993 nedrustade företagshälsovårdengenom att kraftigt skära ner statsbidraget. Man ansåg attarbetsgivarna redan har ett i lag fastställt ansvar både förarbetsmiljön och för rehabiliteringen. Det kommer an påarbetsmarknadens parter att göra upp om hur arbetsmiljönoch rehabiliteringen skall skötas.Vänsterpartiet är positivt till utvecklingen av en kvalificerad företagshälso-vård, där den förebyggande verksamheten fortsättningsvis högprioriteras. Detär på den punkten som företagshälsovården haft svårt att skapa sig en egenidentitet och på många håll har verksamheten fått en prägel av primärvård.Företagen har önskat att sjukvården skulle dominera och denna inriktning hartärt på de resurser som funnits för att spela en aktiv roll i miljö- och rehabi-literingsarbetet.I dag är det ofta företagens skyddskommittéer som har ansvaret för verk-samheten. Arbetsgivaren har på detta sätt delegerat ansvaret och det haruppstått oklarheter i verksamhetsinriktningen.Vänsterpartiet vill att företagshälsovården, förutom en klar inriktning,också får en klarare organisation. Det innebär att i de fall avtal inte kanträffas mellan parterna om organisationen skall samhället komplettera meden lagstiftning, alltså en rättighetslag. Målsättningen är att alla arbetstagareskall ha tillgång till företagshälsovård och inte som att en femtedel av deanställda står utan företagshälsa. Kanske rör det sig dessutom om den gruppsom har det största behovet av förebyggande hälsovård. Sorgligt nog visarSocialdemokraterna i regeringsställning inte någon vilja att ta upp enlagreglering till diskussion, vilket i opposition var en del i deras arbetsmark-nadspolitik.Den huvudsakliga finansieringen av verksamheten bör ligga på arbets-givaren. Vi anser därför att man skall göra en differentiering av avgifternasom koordineras med företagens arbetsskadenivå. Ett alternativ kan vara attpröva den finska modellen med en 15-gradig skala.En lag på detta område innebär att de små företagen kan få svårt att klaraekonomin för sin företagshälsovård. För att de skall klara den uppgiftenmåste man via staten ge dem ersättning för verksamheten. Vårt förslag tilllagstiftning kräver ett huvudmannaskap. Tillsynen och utvecklingen avarbetsmiljöverksamheten och därmed företagshälsovården anser vi ihuvudsak skall handhas av Arbetarskyddsstyrelsen. Detta ansvar skall gällaalla arbetsplatser och inte bara de sämsta. Detta innebär att styrelsen måsteöverta uppgifter från andra myndigheter för att klara sina åligganden.Arbetsmiljölagen måste självklart kompletteras. finns där ingetuttalat arbetsgivaransvar för att de måste ställa resurser till förfogande förarbetsmiljöarbetet. Här borde kommittén föreslagit att en sådan passus införsi arbetsmiljölagen. En annan komplettering som skulle gagna företagshälso-vården är en uttalad och tydlig skrivning om sekretess vid arbetet med hälso-och miljöskydd inom företagen. vill också ha en klarare reglering av företagshälsovårdens,och yrkesinspektionens samverkans- och ansvars-områden. Där anser vi att företagshälsovården skall ha ett huvudansvar föratt initiera rehabiliteringen, att skall ha ansvaret för attutredningar görs och åtgärder snabbt sätts in.Arbetsgivarens del irehabiliteringenVänsterpartiet anser att rehabiliterande insatser måsteinitieras tidigt i ett sjukdomsfall. Det skall finnas ett krav påarbetsgivaren att göra en dokumentationoch även ha en beredskap för rehabiliterande insatser varefterdet ankommer på att ansvara för attrehabiliteringen genomförs. När det gäller de små företagenbör regler finnas så att kassan finansierar eller delfinansierarkostnaden.Ingen har ansvaret för den enskildes rehabilitering. Vänsterpartietanser att ett myndighetsansvar måste klargöras. Vi föreslår att Yrkes-inspektionen skall ha ett sådant ansvar och att arbetsmiljölagen börkompletteras med en sådan regel. anser därför att det i den avregeringen föreslagna utredningen om arbetsgivarnas åtgärds- och kostnads-ansvar skall ingå att, förutom ansvarsfrågor och kostnader för rehabiliterings-frågor, även utreda frågan om tillsynsansvaret med inriktning mot attYrkesinspektionen får detta ansvar.Om samverkanDet är bra att myndigheter och förvaltningar i allt störreutsträckning samverkar inom rehabiliteringsområdet för attden enskilda kvinnan eller mannen skall slippa rundgångmellan olika myndigheter och förvaltningar och vårdställen.Vad som dock återstår att lösa är de olika reglerna som finnsinom de olika systemen vad gäller ersättningen. Eftersominte pengarna kommer att läggas ihop, innebär det att det kanuppstå väntetider mellan de olika systemen, väntetider då denenskilda kvinnan eller mannen står utan försörjning.Det är bra att regeringen nu uppmärksammat att kvinnor och män behand-las olika vad gäller rehabilitering. Regeringen skriver: "Könsperspektivinnebär att olikheterna bejakas och att kunskaperna om detta används för attanpassa verksamheten och åtgärderna så att både kvinnor och män på ettlikvärdigt sätt kan rehabiliteras tillbaka till egen försörjning." särskilde utredaren konstaterat att det saknas ett genomtänktkönsperspektiv i de flesta projekt utredaren studerat. Regeringen borde dåställa sig frågan hur kunskapen om kvinnors och mäns olika situation skallkunna tillföras projekten. Som regeringen mycket riktigt påpekar handlar detom kunskap, ett kompetensområde. Om inte de samverkansprojekt somstuderats har haft ett kvinnoperspektiv, vad är det som säger att de kommeratt få det genom de vaga formuleringar som står i propositionen? Det bordevara av intresse för regeringen att inte enbart utreda hur skallrehabiliteras utan också vad som behöver göras för att skallkunna komma tillbaka in i arbetslivet. Regeringen borde därför uppdra till demyndigheter och förvaltningar som skall ingå i de olika samverkansprojektenatt genomföra en särskild utbildning i "main-streaming". Detta bör riksdagenge regeringen till känna.Om försäkring vidarbetsskadaRegeringen vill fortsätta utredandet av om arbetsolycksfallenskall få en annan och generösare hantering änarbetssjukdomarna. anser att frågan intebehöver någon ytterligare utredning. Arbetsolyckor ocharbetssjukdomar anser vi skall behandlas lika.Det var i sjuk- och arbetsskadekommittén som detta förslag lanserades. Ettsärskiljande av arbetsolycksfallen från arbetssjukdomarna (de arbetsrelate-rade skadorna) skulle kunna ge dem som råkar ut för klart definieradeolycksfall sammantaget 400 miljoner mer i ersättning eftersom denna gruppskulle få en ersättningsnivå på av SGI. Finansieringen skulle skegenom att nedtrappningen av arbetskadefondens underskott skulle ske ilångsammare takt.Det finns ingen klart markerad gräns mellan arbetsrelaterade sjukdomaroch olycksfall som kommittén ansett. Även arbetsskadorna kan graderaslinjärt från lättare till svårare skador: från lättare allergiska besvär p.g.a.arbetsmiljön till svåra hjärnskador som uppkommit genom olycksfall iarbetet. På den linjen kan man finna otalet svåra gränsdragningsfall.Exempelvis kan ett oanmält olycksfall leda till en arbetssjukdom. Genast blirdet problematiskt med bevisföringen och därmed årslånga överväganden.Vänsterpartiet anser därför att det finns arbetssjukdomar som klart ochsnabbt kan härledas till arbetsmiljön och därmed snabbt berättigar till denhögre ersättningsnivån. Vi anser det lika lätt, eller svårt, att klart ochsnabbtfastställa en del arbetsrelaterade sjukdomar som det kan vara att ta ställningtill om det är ett olycksfall. Därtill är det så att om någon råkar ut för enklart bevisad arbetsolycka så behandlas denna snabbare än sjukdomar somhar arbetsrelaterade orsaker.Oavsett detta finns det en rad andra faror med att särskilja arbetsolyckornafrån de arbetsrelaterade sjukdomarna. Dessa skador har utsatts för en radrestriktioner som gjort det mycket svårt att få en sådan skada godkänd. Vitänker då på ändringen i arbetsskadebegreppet och den hårda bevisföringensom infördes år 1993.Om kvinnor som drabbasGenerellt drabbas kvinnor av arbetssjukdomar och män avolycksfall i arbetet. Detta beror på att kvinnorna är i majoriteti vård- och serviceyrken där många drabbas avförslitningsskador. De förändringar som gjordes i lagen avarbetsskadebegreppet har försvårat för kvinnor medförslitningsskador att få dem godkända som arbetsskada. Detmå vara tämligen klart att så är fallet, men vägen till eneventuell livränta är nästan undantagslöst lång och prövande.Olycksfallen har i detta sammanhang, för att uttrycka sigkrasst, en högre status och legitimitet. Att ytterligaresärbehandla olycksfallen kan hänvisaarbetssjukdomar till sjukförsäkringen och en avsevärt lägreersättningsnivå. Ett särskiljande av olycksfallen frånsjukdomarna kan på så sätt överföra pengar frånarbetskadade kvinnor till arbetsskadade män. Blir det så harvi inte bidragit till ett rättvist försäkringsskydd. Vi vill ocksåi detta sammanhang uppmärksamma regeringen på JämO:sremissvar på den nya kriterierna för sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen.Om privatiseringVänsterpartiet är också emot att sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen privatiseras. Om arbetsolycksfallenutskiljs kan det vara ett steg mot att låta försäkringsbolagenta över denna verksamhet och en grund för privatiseringgenom att definitionsmässigt klara ut vad som skall ansessom olycksfall. Det som försäkringsbolagen behöver göra ärbara en riskbedömning inom varje avtalsområde.En borgerlig regering skulle aldrig tveka att låta privatisera denna delsärskilt då parterna visat ett ointresse av att ta sig anarbetsskadeförsäkringeni sin helhet. Detta ligger i färdriktningen och måste beivras.Vänsterpartiet är inte heller nöjt med den tänkta kompensationsnivån.Ingen enskild skall drabbas ekonomiskt av en arbetsskada, och då är 100 %den rätta nivån.SocialförsäkringarnasorganisationVänsterpartiet är överens med regeringen om attförsäkringskassorna skall behålla sin associationsform somfrån staten fristående offentligrättsliga organ som i sinmyndighetsutövning kan betraktas somförvaltningsmyndighet. Vi anser att man i den nuvarandeorganisationen kan kombinera myndighetsutövningen medlokal förankring och tillvarata engagemang. Vi tycker ocksåatt det är bra att roll förstärks när detgäller uttolkningen av regelsystemet så att försäkringentillämpas likformigt och rättvist över hela landet. I denna delhar ingen annan åsikt än regeringen mendäremot har vi inte samma syn på lednings- ochstyrfunktionerna och socialförsäkringsnämnderna.Vad vi vill är att en nationell styrelse med verkställande funktion utses.Styrelsen och ledningsgruppens uppgift är att tolka de riktlinjer och ramarsom ges av riksdag och regering och föra ut dessa i organisationen. De skallockså i samråd med de regionala enheterna utvärdera och utveckla verk-samheten. Denna nationella styrelse skall utses av de politiska partierna.Ordföranden i styrelsen kan vara en av regeringen utsedd person.På det lokala planet/regionen har under den senaste tioårsperiodenförtroendemannainflytandet i kassorna förstärkts och anser attdetta skall förstärkas ytterligare. Vi är därför motståndare till att regeringenskall utse ledamöterna i socialförsäkringsnämnderna. Dessa nämnder skallutses som majoriteten av samhällets andra nämnder och styrelser därvalresultatet ger utslag i deras sammansättning. Det är således inte bara enorganisatorisk fråga utan även en fråga om demokrati.Vad vill ha är en decentraliserad handläggning med lokaltansvar och befogenheter som ger försäkringen en aktiv inriktning därförebyggande och rehabiliterande insatser kommer att medverka till attupprätthålla arbetslinjen. Det är med utgångspunkt i den enskildes behov ochförutsättningar som kassorna skall samordna och planera rehabiliteringen ochi ökad utsträckning även finansiera denna. Där skall vägas in både för-säkringens försäkringsfunktion så att den ekonomiska tryggheten är säkradoch insatsen som gör det möjligt att delta i arbetslivet.En sådan inriktning kommer att kräva alltmer av individuella bedömningaroch inslag av skälighetsbedömningar. Då blir det viktigt hur kassan tar till sigdetta och hur man bemöter sina medlemmar.Vänsterpartiet anser att bästa sättet att stärka förtroendemannainflytande äratt styrelser och nämnder på alla nivåer består av förtroendevalda som skallha en aktiv roll och stort ansvar för verksamhetens styrning och ledning. Påså sätt svarar de tillsammans för en bred erfarenhet från olika samhälls-områden.