mot · GL02Ub221 · 1997-10-06 00:00:00 — 2 Skola för kunskap 3 Riv upp gymnasiereformen! 5 Alternativa kurser i kärnämnena 6 En mer flexibel gymnasieskola 7 Avskaffa den statligt fastställda timplanen 9 Det individuella programmet ett personligt program 13 Skola näringsliv arbetsliv 14 Möjligheterna till gymnasiestudier utomlands 15 Svenska skolor i utlandet 16 En modern lärlingsutbildning 18 Forskarutbildade lärare ökar kvaliteten 19 Hotande brist på gymnasielärare 20 Gymnasielärare i yrkesämnen 22 Mobbning och annat våld 24 Informationsteknik i skolan Ny kurs i skolpolitiken: Riv upp gymnasiereformen! Gymnasieskolan är i kris. Fakta om läget, bl a från den senaste gymnasieutredningen, kan bara leda till en slutsats: gymnasiereform måste rivas upp! Orimligt många elever, sannolikt minst 10.000 , riskerar att lämna gymnasieskolan utan godkända betyg i svenska, engelska och matematik. Var tredje elev på industriprogrammet har betyget icke godkänd i matematik. Nästan lika många underkänns i engelska på byggnads-, fordons- och industriprogrammen. Avhoppen från de nationella programmen är många. De individuella program, som enligt gymnasiereformens konstruktörer endast skulle tillgripas i undantagsfall, har fler elever än flertalet nationella program. Även de elever som lämnar gymnasieskolan med godkända betyg har i många fall för dåliga kunskaper för att klara högskola eller yrkesliv. Vittnesmålen, både från högskolelärare och andra s k avnämare, är många. Ett exempel är en skrivelse till regeringen från , som påpekar att eleverna från frisörprogrammet inte klarar gesällproven. En språkprofessor vid , , säger i en intervju: En del studenter visar på en grundläggande oförmåga att uttrycka sig på sitt modersmål. menar att svenskan blir fullkomligt oläslig. Lärlingssystemet har i praktiken avskaffats 1995 fanns 25 (!) lärlingar i hela landet. Våra varningar om att gymnasiereformen var underfinansierad har visat sig berättigade. Klasserna har blivit större. Viktiga kvalitetskriterier, som målet för antalet tillsatta lektorstjänster, har varit svåra att klara. skisserar i denna motion huvuddragen i ett nytt gymnasiebeslut, där kvaliteten sätts i centrum. Grundtanken är att gymnasieskolans särart som frivillig yrkes- och högskoleförberedande skolform med målsättning att nå alla ungdomar skall understrykas. Gymnasiets grundskolefiering måste brytas. måste ges större möjligheter att nå sina mål och lösa sina problem har en rad förslag också där. Men det är oacceptabelt om svårigheter och misslyckanden tillåts bestämma gymnasieskolans utveckling. De resurstillskott till kommunernas kärnområden, vård och skola, som arbetar för, bör bland annat användas till en väl genomtänkt kvalitetssatsning i gymnasieskolan. En gymnasieskola där elevernas intresseinriktningar får slå igenom mera, bl a genom färre kärnämnen, möjligheter till alternativkurser i kärnämnena, lärlingsprogram och större möjligheter för eleverna att bestämma studietakten. Gymnasieexamen (Studentexamen). Satsning på läraryrket, bl a genom högre löner och bättre utvecklingsmöjligheter (fortbildning, vidareutbildning, karriärtjänster, utbytestjänstgöring etc). Kvalitetssatsningar: Bättre läromedel, datorer och Internetkopplingar i klassrummen, fler lektorer och bättre skolbibliotek. Ett nytt, brett och flexibelt lärlingsprogram efter bl a norskt mönster. Förbättrade, inte försämrade, möjligheter för eleverna att läsa utomlands. Rättvisa möjligheter för friskolor, bl a industrigymnasier. 2 Skola för kunskap En människa med kunskaper är en människa som lättare kan förstå sin omvärld, värdera sina intryck och forma sitt liv. Kunskap ger bättre förmåga att kritiskt granska och sortera information. Kunskap stärker den enskilda individen att ta makten över sitt eget liv och att utveckla sin egen personlighet. Det i sin tur är en förutsättning för en väl fungerande demokrati. Liberaler har alltid kämpat för fri tillgång till information och en utbildningspolitik som syftar till att höja utbildningsnivån för alla. En av välfärdsstatens främsta uppgifter är att se till att alla människor ges likvärdiga möjligheter till god utbildning. Vi har varit starkt kritiska till socialdemokratisk skolpolitik. Det är lätt att förstå de förtvivlade, ibland nästan uppgivna, lärare som känt att Socialdemokraterna använt skolan som en ideologisk experimentlåda. Effekterna kan avläsas i brist på arbetsro och otydliga ansvarsförhållanden för skolans professionella personal, inte minst i gymnasieskolan. Den svenska gymnasieskolan befinner sig utan tvekan i en djup kris. liberalerna anser att ansvaret och befogenheterna för skolans personal måste stärkas. Politikens främsta uppgift måste vara att besluta om de övergripande målen för skolans verksamhet, inte på vilket sätt målen skall uppnås. Vi är övertygade om att frihet under ansvar är det bästa förhållningssättet politiken bör ha till den professionella skolvärlden. Att arbeta med barn och ungdomar inom skola och barnomsorg är bland de finaste och viktigaste uppgifter man kan ha. Därför måste läraryrkets status stärkas och lärarkårens professionalitet erkännas. Det är en viktig uppgift för politiken att bidra till att detta kan bli möjligt. 3 Riv upp gymnasiereformen! Gymnasiereformen beslutades av 1991 efter förslag från den socialdemokratiska regeringen och den dåvarande skolministern . Att den borgerliga regeringen, som tillträdde efter valet , inte gjorde större ingrepp i reformen var en eftergift åt , som tidigt bundit upp sig hårt i denna fråga. Det var ett steg i rätt riktning att Socialdemokraterna insåg det nödvändiga i att göra justeringar i gymnasieskolan. I skrivelsen 1996/97:122 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning kvalitet och likvärdighet, beskrev regeringen vad som skulle kunna göras. Några konkreta förslag som kunde ta ställning till presenterades dock inte. De förslag som regeringen nu för fram i budgetpropositionen är dessvärre inte tillräckliga enligt vår uppfattning. gick de första eleverna som fått hela sin undervisning enligt den nya läroplanen, de nya programmålen, de nya kursplanerna och det nya betygssystemet ut gymnasieskolan. betygsuppföljning från gymnasieskolor i hela landet ger vid handen att många elever som började de nya treåriga programmen inte var kunskapsmässigt förberedda på de teoretiska kraven. Betygsresultaten visar att en hög andel av eleverna på de nya treåriga yrkesinriktade programmen blir underkända i ett eller flera av skolans viktigaste kärnämnen: svenska, engelska och matematik. I första hand måste detta sägas vara ett bevis på bristerna i . Gymnasiereformen borde ha kombinerats med förberedelsearbete i , i syfte att skärpa kraven på godkända kunskaper i svenska, engelska och matematik. Eleverna hade då varit bättre förberedda på de kunskapskrav som den nya gymnasieskolan ställer. Gymnasiereformen kom dessutom att innebära att de tidigare tvååriga yrkesinriktade utbildningarna förlängdes till . Den tid som det ytterligare året gav kom väsentligen att tillägnas allmänteoretiska ämnen. Det finns emellertid mycket som tyder på att balansen mellan kärnämnena och de mer yrkesinriktade ämnena har förskjutits alltför långt, till nackdel för de mer yrkesinriktade ämnena. Antalet kärnämnen bör därför bli mindre. I likhet med bl a ledamot i den senaste gymnasieutredningen (SOU 1997:107) är vi mycket bekymrade över läget i den svenska gymnasieskolan. Vår slutsats kan endast bli att reformen till stor del måste rivas upp och ersättas av en på avgörande punkter annorlunda gymnasieskola. kommer det att krävas godkända kunskaper från i svenska, matematik och engelska för att få börja på ett nationellt program på gymnasieskolan. Utan dessa förkunskaper saknar eleverna förutsättningar att följa undervisningen vid ett nationellt eller specialutformat program. Elever som inte klarar dessa krav hänvisas till att komplettera sina studier vid det individuella programmet innan de kan börja på ett nationellt. Det är bra att kunskapskraven blir tydliga. har gymnasieskolan åtta kärnämnen för alla elever oberoende av vilket program de valt. Dessa kärnämnen är svenska, engelska, matematik, samhällskunskap, idrott och hälsa, religion, naturkunskap och estetisk verksamhet. Tyvärr visar stickprov att alltför få elever når upp till gränsen för godkänd i kärnämnena svenska, engelska och matematik. nr 90, Elevernas värdering av sin gymnasieutbildning, visar tydligt att eleverna är minst positiva till de kärnämnen som ingår med ett litet antal timmar/ gymnasiepoäng. Slutsatsen måste bli att antalet kärnämnen bör minska. Vi har inte tagit slutlig ställning till det lämpliga antalet, men menar att en ny analys måste göras med utgångspunkt från de erfarenheter vi nu har. Utgångspunkten måste vara att åtta kärnämnen är ett för stort antal. För helhetens skull skulle det vara bäst att begränsa kärnämnena till tre (svenska, engelska och matematik) men det är möjligt att ett eller två ytterligare, starkt motiverade, ämnen kan förenas med den grundsyn på gymnasieskolan vi här angivit. 5 Alternativa kurser i kärnämnena har till gymnasiekommittén redovisat vissa uppgifter om genomsnittsbetyg satta för de tre kärnämnena svenska A, Engelska A och Matematik A. Resultaten är skrämmande. På Fordonsprogrammet har av eleverna fått betyget icke godkänd (IG), tätt följt av Industriprogrammets elever med 23, IG i genomsnitt på dessa tre kurser. Det är helt enkelt oacceptabelt att av eleverna inte når upp till godkända kunskaper. Elever som har lämnat utan att ens kunna läsa och skriva kan naturligtvis inte tillgodogöra sig undervisningen i gymnasieskolans teoretiska ämnen. Men det finns dessutom mycket som tyder på att balansen mellan kärnämnena och de mer yrkesinriktade ämnena har förskjutits allt för långt till nackdel för de yrkesinriktade ämnena. Vi anser därför att kärnämnena bör profileras med utgångspunkt från gymnasieprogrammets allmänna inriktning dvs att exempelvis vårdstuderande läser en mer medicinskt inriktad engelska etc. ser det även som önskvärt att eleverna, alltefter intresse och behov, ges möjlighet att studera olika ämnen i egen takt. De mer omfattande kärnämnena bör därför delas in i etapper där eleverna kan läsa kurser med olika ambitionsnivå i olika takt. Det är viktigt att en elev som väljer att läsa en kurs med lägre ambitionsnivå i ett visst ämne senare kan läsa in kurser på högre nivå. De elever som således väljer att inte studera gymnasiekurser som ger grundläggande behörighet till högre utbildning skall kunna komplettera sina studier. 6 En mer flexibel gymnasieskola liberalerna vill betona möjligheterna till en mer flexibel studietakt. Det gäller inte bara gymnasieskolan utan även vuxenutbildningen. Vi tror att detta skulle underlätta för eleverna att klara den nya gymnasieskolan. Ett sätt att mjuka upp den något stela programstrukturen är en ökad valfrihet för eleverna och större möjligheter för dem att planera sina studier. är dock möjligheterna begränsade för de elever som skulle vilja läsa ett gymnasieprogram i etapper. Normalt förutsätts att gymnasiestudierna skall vara avslutade . Ytterligare senareläggning av studierna orsakar merkostnader för den enskilde eleven. Vi anser att de tre åren, inte minst i de yrkesinriktade programmen, skulle kunna utnyttjas mer flexibelt, där studier och yrkespraktik varvas och där utbildningen kan organiseras i etapper. Då kan eleverna avbryta sina studier efter ett eller och ändå ta med sig avslutade kurser ut i yrkeslivet. Den som av olika anledningar föredrar kortare studietid i tonåren skall kunna komma tillbaka och läsa vidare, inom ramen för de tre åren vid t ex komvux. En sådan gymnasiebank skulle gynna de skoltrötta och omotiverade tonåringarna. För liberalerna är flexibiliteten i gymnasieskolan mycket viktig. Elever måste kunna ges möjligheter att läsa flexibelt under läsåret. Kommuner och skolor bör skyndsamt utreda möjligheten att anordna sommarkurser. Alltför länge har den svenska skolan uppfattats som kravlös ibland har det gällt också gymnasieskolan. Till viss del beror det på att det individuella ansvaret i samhället generellt har satts på undantag. Elevens ansvar för de egna studierna måste betonas. Skolpolitiker och skolpersonal underlättar, men övertar aldrig, detta ansvar. Rätten för elever att studera på distans bör ges. Inte minst för elever med rörelsehinder är denna möjlighet ofta av avgörande betydelse för de fortsatta studierna. 7 Avskaffa den statligt fastställda timplanen Den socialdemokratiska regeringen öppnade för en diskussion om timplanens roll i skolan. Vi välkomnar denna. I proposition 1997/98:6 Förskoleklass och andra skollagsfrågor preciserar regeringen att den vill öka utrymmet för skolans val för att minska timplanens styrande roll. Vi menar att målsättningen måste vara att avskaffa timplanen i såväl som gymnasieskolan. Timplanerna har haft en dominerande ställning som styrinstrument. Det är nu tid att tydligt markera att gymnasieskolan skall vara målstyrd. Detta skulle även kunna öka flexibiliteten och göra gymnasieskolan mer anpassningsbar efter elevernas varierande behov. Det är därför beklagligt att kom till slutsatsen att timplanen inte kan avskaffas. , som har lagt sitt slutbetänkande, föreslår regeringen att en översyn av antalet kärnämnen skall ske och att även behovet av ökat utrymme för det individuella valet skall beaktas. Vi har ovan redovisat vår syn på dessa frågor. Vi menar emellertid att en avgörande fråga för gymnasieskolan är huruvida den till omfattning och innehåll är tillräcklig för att möta framtidens krav på utbildning av hög kvalitet. har de yrkesförberedande programmen 2.370 poäng och de teoretiska programmen 2.150 poäng. Är detta tillräckligt? De attraktiva alternativa företagsgymnasierna har fler poäng än vad den offentliga skolan har, så uppenbarligen anser inte näringslivet att det är tillräckligt. Vår representant i kommittén har markerat att anser det beklagligt att majoriteten i kommittén inte anser att denna viktiga fråga skall utredas. 9 Det individuella programmet ett personligt program I en liberal gymnasieskola står individen i centrum. Det är där möjligt att välja mellan olika kurser efter intresse, läggning och framtidsdrömmar. De individuella programmen skall innebära en verklig valfrihet i gymnasieskolan. Genom individuella program kan omotiverade elever få motivationen åter. Det är mycket viktigt att poängtera att det individuella programmet inte på något sätt få ses som en avstjälpningsplats för elever med låg studiemotivation. liberalerna vill ge eleverna möjlighet att själva välja kurser och sätta samman dessa till ett program ett personligt program. Utöver de obligatoriska kärnämnena skulle eleverna själva få välja kurser fritt. Vi menar att regeringens tankar på att öppna det naturvetenskapliga programmet så att elever kan välja nya ämneskombinationer är bra. Vi välkomnar förslag på ändringar av timplaner och programmål så att detta blir möjligt. Men vi vill ge alla elever denna möjlighet. Enligt regeringens bedömning behöver det individuella programmet utvecklas kvalitativt för att erbjuda ungdomar en god utbildning som förenar undervisning i vissa grundskolekurser, vissa gymnasiekurser och en yrkesinriktad praktik praktikprogrammet. Enligt vår uppfattning är de åtgärder som regeringen beskriver fullt möjliga att redan vidta inom det individuella programmet. Det är fullt möjligt att kombinera grundskolekurser med kurser inom gymnasieskolan samt att ge eleverna praktik i både mindre som större omfattning. Så sker också i många gymnasieskolor. Regeringen har tidigare pekat ut ett annat problem, nämligen att många gymnasieskolor saknar tillräcklig fantasi, flexibilitet och är för fyrkantiga. Det vore bättre om regeringen lade ner energi på att introducera dessa skolor i förändringsarbetet och informera om de möjligheter som finns inom dagens system. har både tradition, kultur och möjligheter att utvecklas till ett innovationsland. Här finns kreativa skapande människor, fyllda av idéer. Kan vi underlätta denna enorma potential kommer vi att återta ledningen som ett innovations- och utvecklingsland. För att detta skall bli möjligt krävs att vi blir bättre på att ta vara på humankapitalet: den blivande entreprenören företagaren. Vid en tillbakablick finner man ofta att entreprenörerna och innovatörerna var de elever som hade svårt att finna sig tillrätta i skolans värld. Därför är det viktigt att skolan finner nya vägar att ta tillvara dessa elevers behov. Redan på gymnasienivå bör man inom ramarna för de individuella programmen kunna finna flexibla kombinationer av utbildningslösningar som stimulerar och lär inför ett eget företagande. Då kan vi bättre ta vara på och tillåta dessa ungdomar att utvecklas just till det de vill och behöver nya företagare. Den svenska arbetsmarknaden har ett underskott på tekniker. Alltför få svenska ungdomar utbildar sig till tekniker. Det är olyckligt att den svenska gymnasieskolan saknar ett nationellt teknikprogram. I där tekniken blir alltmer komplicerad och konkurrensen hårdnar globalt är det viktigt att den svenska arbetskraften håller en hög kompetens på teknikområdet. Genom inrättandet av ett nationellt och gärna fyraårigt teknikprogram som avslutas med examen kan behov av ingenjörskompetens på denna nivå fyllas vilket skulle bidra till att åter blir ett konkurrenskraftigt land. 13 Skola näringsliv arbetsliv Svensk skola saknar i internationell jämförelse en naturlig koppling mellan skola, arbetsliv och näringsliv. Det är inte bra. I våra främsta konkurrentländer satsar arbetslivet mer på yrkesutbildningen både ekonomiskt och personellt än vad som sker i vårt land. Det är nödvändigt att ändra detta förhållande, om resultaten skall motsvara de krav och snabba förändringar som finns inom arbetslivet. Vi kan inte fortsätta med att ha ett slutet offentligt skolsystem som innebär att skolan förmedlar både teoretiska och praktiska kunskaper. De yrkesförberedande utbildningarna måste kunna hävda sig internationellt. För att lyckas krävs det att skola och arbetsliv tar ett betydligt större ansvar och samverkar. Engagemanget från arbetslivets sida måste öka. På samma sätt måste skolan lära sig att arbeta tillsammans med arbetslivet. 14 Möjligheterna till gymnasiestudier utomlands Det svenska samhällets snabba internationalisering ställer helt nya krav på skolan. Arbetsmarknaden ställer högre krav på de anställdas språkkunskaper och kännedom om andra länder och regioner . anser att skolan har ett stort ansvar för att möta den nya tidens skiftande behov. Genom förbättrade möjligheter till elevutbyten, satsningar på informationsteknik i skolan och ökade krav på språkkunskaper vill ge alla elever en bättre möjlighet att möta ett internationaliserat samhälle. Den socialdemokratiska regeringen vill däremot att möjligheten att få studiemedel för studier utanför bör begränsas till i huvudsak utbildningar på högskolenivå och att beviljandet av extra lån för undervisningsavgifter skall bli mer restriktiv. Regeringen ifrågasätter därmed nyttan av utlandsstudierna i förhållande till de kostnader som de är förknippade med. anser att detta är mycket oroande. Detta innebär t.ex. att den generella tidsbegränsningen för rätt till studiemedel, , skall bestämmas till för utlandsstudier. Särskilda skäl skall dock kunna utgöra grund för förlängt studiestöd. Ett s.k. Freshman year skall dock inte kunna ge studiemedel eftersom det i princip kan anses utgöra studier på gymnasial nivå. Inte heller anser regeringen att man skall kunna få studiemedel för språkförberedande kurser utomlands. Dessa kunskaper skall inhämtas i . På det konstnärliga området skall stöd ges endast för utbildningar som utgör en värdefull påbyggnad av en tidigare grundutbildning. Vi känner oro över den oförståelse regeringen visar inför de krav som internationaliseringen av det svenska samhället ställer. Den uttalade ambitionen att halvera antalet svenska ungdomar som studerar utomlands finner vi helt orimlig. När alltfler svenska ungdomar vill studera utomlands och när arbetsmarknaden alltmer efterfrågar språkkunskaper innebär en sådan målformulering att gå baklänges in . Det är viktigt att både avvisar regeringens neddragning på anslaget och den orimliga målformuleringen. Det senare bör som sin mening ge regeringen till känna. 15 Svenska skolor i utlandet Vi avvisar också besparingen på svenska skolor i utlandet. När fler och fler svenskar arbetar utomlands, inte minst genom vårt medlemskap i , är det viktigare att de har tillgång till svensk grund- och gymnasieskola för sina barn. I finns omfattande modersmålsundervisning för invandrarbarn. Den utgår ifrån insikten att människor fungerar bättre om de också får utveckla det språk som talas i hemmet. Tvåspråkighet ses som en tillgång i . Att då skära ner på undervisningen i svenska för svenska barn utomlands är oklokt. De ca 4 300 barn som får undervisning i svenska utomlands borde rimligen ses som en framtida resurs för . CSN har varslat att barn till anställda i svenska företag utomlands inte skall få studiehjälp, med undantag för barn till missionärer, och biståndsarbetare. motsätter sig denna besparing. 16 En modern lärlingsutbildning Den socialdemokratiska regeringen har äntligen insett behovet av en ny lärlingsutbildning. Det är bra. Tyvärr har regeringen valt att inte försöka finna en bred politisk lösning i denna fråga. I samband med att regeringens skrivelse lades fram med förslag om ny lärlingsutbildning avslog förslag från bl. om att en ny lärlingsutbildning borde införas. Det är synd att regeringen söker konfrontation istället för samarbete. anser att de positiva dragen i lärlingssystemet bör tas till vara inom den nya gymnasieskolan och/eller komvux ram. Alltför få elever genomgår lärlingsutbildning fanns det 25 lärlingar. Motsvarande siffror för den gamla lärlingsutbildningen var 1987/88 3000 lärlingar i gymnasieskolan. En ny lärlingsutbildning skulle ge stora möjligheter till positiv samverkan mellan företagare på skolorten och den kommunala gymnasieskolan. Samverkan med ortens näringsliv och organisationer borde kunna ske både i form av medverkan och direkt samarbete om program, utbildningar och kurser. Det är bra att regeringen nu äntligen verkar ha insett behovet av lärlingsutbildning. Den socialdemokratiska regeringen har tillsammans med gjort ett stort nummer av att man tänker införa en ny och modern lärlingsutbildning. skall vara skolförlagda och de två nästföljande skall vara förlagda till en arbetsplats. Eleven har elevstatus och skolan har det övergripande utbildningsansvaret för eleven även under lärlingsåren. Förslaget är ett steg i rätt riktning, men som vanligt når regeringen inte ända fram. Verkligheten är att det är fullt möjligt att genomföra lärlingsutbildning. Intresset har emellertid varit lågt, för att inte säga obefintligt, vilket vi beklagar. Huvudproblemet är att för få företag ställer upp med nödvändiga lärlingsplatser och att arbetsmarknadens parter inte visat vilja till att ta nödvändiga initiativ. Ytterligare ett problem har varit att eleverna inte i tillräcklig omfattning fått information om de möjligheter som redan finns. Vi tror därför att det är att lura sig själv om man tror att en fungerande lärlingsutbildning kan åstadkommas genom lösa kontakter med arbetsmarknadens parter, där skolan skall ha ansvaret för hela utbildningen, medan företagen, utan ersättning, förutsätts bidra med platser. Ett annat skäl till att lärlingsutbildningen har en liten omfattning är dels att den ligger inom det individuella programmet, dels att skolorna sällan informerar eleverna om möjligheten till lärlingsutbildning. Därför bör lärlingsutbildningen ligga under ett eget program Lärlingsprogrammet och få en annan struktur. Det stora problemet är att arbetslivet har ett för litet inflytande över, och därmed ansvar för, gymnasieskolans yrkesutbildning.