mot · GK02N11 · 1997-03-20 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:71 , EU och handelspolitiken inför 2000-talet Ett övergripande mål för den socialdemokratiska regeringenär att skapa ett ekologiskt uthålligt samhälle. Detta måsteäven påverka agerande på det handelspolitiskaområdet. i 1992resulterade i handlingsprogrammet . Där åtog sigbl a de rika länderna att minska sin materiella konsumtion såatt skulle kunna få större utrymme.I regeringens skrivelse 1996/97:71 ges en översikt över och EU:smålsättningar på det handelspolitiska området. Skrivelsen tar upp förhåll-andet mellan handel och miljö och handel med , men lägger ton-vikten på de fördelar med det handelspolitiska reglerna som tillkommer detsvenska näringslivet och de svenska konsumenterna. Detta kan visa sig varaen alltför kortsiktig och snäv analys.Det är lätt att koncentrera sig på handelspolitikens resultat för ochEU och underlåta att på allvar analysera dess effekter på lång sikt och urglobal synvinkel. Ur Agenda 21:s perspektiv måste vi ta ett större ansvar förhela jordens befolkning och framtid. Det som var förutsättningar för ökadvälfärd och frihandel för oss som redan blivit rika kanske inte längre gällerför dem som står i tur att lyfta sig ur fattigdomen.Fungerar det s k komparativa fördelarna i en värld med lättrörligt globaltkapital? Är verkligen frihandel på våra villkor den bästa förutsättningen ävenför att få en god ekonomisk utveckling?Regeringen bedömer att en öppen världshandel utgör det övergripandemålet för svensk handelspolitik och att det är av betydelse att det svenskaagerandet i FN:s alla organ ska agera konsekvent vad gäller de övergripandemålsättningarna om frihandel. Bekymret är att detta mål i några viktigaavseenden strider mot andra övergripande mål som den svenska regeringensatt upp. Ett sådant är målet att minska koldioxidutsläppen. Handel medförtransporter och transporter medför ökad användning av fossila drivmedel.Även EU:s miljöhandlingsprogram visar att de ökade transporterna är ettstort och alltmer svårbemästrat miljöproblem. Troligen kommer närhets-princip och lokal produktion att få ökad betydelse på grund av att det är merresursbesparande och miljövänligt.Handel är ofta ett utbyte av likvärdiga varor, och onödiga transporter. Ettexempel är den mat som konsumeras av befolkning som om manräknar total energiåtgång i produktion och transport är tio gånger större änvad maten innehåller. Ett sådant slösaktigt sätt att handla och konsumera ärnaturligtvis inte hållbart i längden.Det finns beräkningar gjorda som visar att den mängd olja och bensin somvarje människa kan göra slut på per dag om inte klimatförändringen ska blidramatisk är en liter. Detta borde få konsekvenser för regeringens bedömningav frihandelns välsignelser.När WTO bildades stimulerades världsekonomin kraftigt genom de sänktahandelshindren, men det var huvudsakligen EU, och som varvinnare. Analysen av vilka som tjänar och vilka som skulle behöva tjänamest på världshandeln är bristfällig. har fått allt sämre betalt försina produkter. Den inhemska marknaden i är för liten för att geföretagen tillräckligt stor hemmamarknad.Att öppna sig för världsmarknaden i ett läge när produktionskapaciteteninom såväl jordbruk som industri är svag riskerar att leda till underutvecklingoch avindustrialisering. Det är vad som sker nu i söder om . Deafrikanska länderna har genomfört handelsliberaliseringaroch strukturanpassningar av sina ekonomier, men de har inte fått enförbättrad handelssituation och har inte heller dragit till sig utländskainvesteringar.I kan man däremot se en koppling mellan handelsliberali-sering och välståndsökning. Men studier visar att de viktigaste grunderna fördetta var den politik som fördes som innehöll radikalajordreformer, omfördelning av mark och rådgivningstjänster åt småbönderna.Det medförde att böndernas köpkraft ökade, vilket skapade en marknad förlandsbygdsbaserad industri. skyddades den inhemska industrin i ettövergångsskede för att hindra utslagning genom övermäktig konkurrens fråni-länderna.Trots allt vackert tal om frihandel ägnar sig vi i de rika länderna åt denprotektionism som vi anser oss behöva. Genom bildandet av frihandelsavtaloch tullunioner stänger vi andra ute. Den svenska linjen i EU är att verka fören större öppenhet mot omvärlden inte minst för viktigasteexportvaror. Men vi kan konstatera att frihandelsintressena inte får genom-slag om inte medlemsländerna själva gynnas.Att pracka på sårbara frihandelsdoktriner som vi själva inteförmår praktisera är hyckleri och vittnar inte om det helhetstänkande ochglobala perspektiv som måste till om mänskligheten ska överleva.Regeringen skriver att den övergripande målsättningen är att göra handels-och miljöpolitiken ömsesidigt stödjande och också syfta till en hållbarutveckling i . Ett problem som måste beaktas i detta sammanhangär den stora skuldbörda som dignar under och som tvingar dematt exploatera sin skogar och andra naturresurser på ett icke uthålligt sätt föratt kunna betala räntor på dessa skulder.En handels- och miljöpolitik som vill vara trovärdig och uthållig måsteutgå från de oerhört orättvisa villkor som finns i utgångsläget. För attfrihandel ska kunna vara verkligt fri behöver vissa länder växa till sig för attkunna delta på en någorlunda jämbördig nivå. Annars leder handel, hur friden än kallas, till ytterligare exploatering.Ett av problemen med WTO är de förändrade reglerna kring direkt-investeringar (TRIMS). Värdlandets förhandlingsmöjligheter gentemot detransnationella företagen försvagas kraftigt.WTO är den organisation som måste förändras för att världshandeln ska fåen mer ekologisk och rättvis inriktning. måste på ett ännu tydligaresätt påverka EU i denna riktning.Maastrichtfördraget innebar en politisk vändpunkt för inställningen tillbiståndspolitiken. Utvecklingssamarbetet fick formellt en egen position i denframväxande Europapolitiken, och fattigdomsbekämpningen sattes i centrum(artikel 130u). Arbetet för att upphäva fattigdomen ska inte påverkas negativtav annan politik som berör (artikel 130v). Politiken inom handelnska samordnas med målet om fattigdomsbekämpning. Därmed innebärMaastrichtfördraget att frågor som rör handel, skuld, strukturanpassnings-program och mänskliga rättigheter ska samordnas medbiståndsmålet.Om "harmoniskt och successivt" ska integreras i världs-ekonomin som säger krävs det en bättre analys avhandelspolitikens effekter på situation vad gäller fattigdom ochmiljö. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna behovet av enutredning om hur målet om fattigdomsbekämpning i ochen strategi för den svenska handelspolitiken inom EU och WTO avseendeglobal miljö och rättvisa skall uppfyllas.