mot · GK02Jo19 · 1997-02-18 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:50 På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle i visionernas väntrumInledning - en skrivelse ivisionernas väntrumMiljöpartiet de gröna anser det mycket bra att regeringenlämnar en skrivelse till om miljön . Det göratt det i alla fall blir en miljödebatt i , endebatt där miljön kan sättas in i ett större sammanhang.Vi saknar i denna skrivelse en redovisning av miljötillståndet i landet såsom presenterats tidigare. Vi vill även ha redovisningar av den svenskamiljöbelastningen redovisade per capita för att kunna göra relevantainternationella jämförelser. I det följande lyfts några områden som vi finnerdet speciellt viktigt för regeringen att utveckla för att kunna anträda vägenmot ett ekologiskt uthålligt samhälle. Än så länge anser vi att regeringenbefinner sig i visionernas väntrum.På väg mot Årets skrivelse om miljön har fått titeln mot ettekologiskt hållbart samhälle, en titel som förpliktar. Vi iMiljöpartiet anser att förutsättningarna för att lyckas ta stegpå denna väg är såväl en omläggning av den ekonomiskapolitiken som statliga ekonomiska punktinsatser för attkomma till rätta med en del akuta problem. För att lyckasmåste också detta mål vara förhärskande vid beslut somindirekt får konsekvenser för miljön. Miljöhänsyn måsteprägla alla beslut och konsekvenserna för miljön analyseras.Som exempel på detta kan nämnas beskattningsregler förförmånsbilar, där beslutet som togs 1996 kommer att leda tillökad användning av stora bränsleslukande bilar och därmedstörre utsläpp. Vi hoppas innerligt att denna På väg mot-satsning kommer att vara betydligt mer framgångsrik än denPå väg mot-kampanj LRF driver och då för att skapa ett avvärldens renaste jordbruk, en kampanj som tycks ha gjorthelt om och efter EU-inträdet mest handlar om att få lägremiljöskatter på bekämpningsmedel och konstgödsel.Redovisa per capitaI är vi ju få, vilket gör att utsläppen kan verka små.Om mängderna skulle redovisas per capita, vilketinternationellt vore rättvisare, blir emellertid bilden enannan. utnyttjar av jordens befolkning avresurserna. I årets upplaga av "Tillståndet i världen" finnsjämförelser mellan och , som visar att ennyfödd i kommer att förbruka dubbelt så mycketspannmål och 10 gånger mer olja än en i Brasilien.Samtidigt som deltar i internationella samarbeten sker ettmiljöarbete nationellt som inte i verklig mening tar hänsyn till det globalamiljöutrymmet, trots uttalade mål om att minska den globala påverkan.I regeringens skrivelse 1996/97:50 redovisas ett flertal mål och ambitionersamt bindningar till internationella avtal. Regeringen uttrycker även iinledningen av skrivelsen att "de globala klimatförändringarna, hotet motozonskiktet, spridningen av miljöfarliga ämnen, hoten mot den biologiskamångfalden, försurningen av vatten- och markområden, övergödningen avhaven och en ojämn fördelning av jordens resurser är några exempel på akutaproblem. Allt tydligare framstår det att grunden till miljöproblemen ligger ivår bristande förmåga att hushålla med och rätt använda våra naturresurser"(s. 3). Formuleringarna uttrycker den medvetenhet som bör ligga till grundför vårt miljöarbete. Inom dessa rader lämnas dock öppet för flera tolkningar.Vilken är den egentliga ambitionsnivån - är regeringen beredd att på allvarföra en diskussion kring den ojämna resursfördelningen?Vid redovisning av de framsteg som görs i arbetet för att nå ett ekologiskthållbart samarbete är det lätt att det globala miljöansvaret försvinner.Samtidigt som det hävdas att bör ta sin beskärda del av ansvaret ochatt en ojämn fördelning av jordens resurser är ett exempel på akuta problem,så stannar det globala tänkandet i visionernas väntrum. Ett tydligt exempel pådetta är att utsläppsnivåer och naturresursuttag redovisas på ett nationelltplan. Vårt miljöutrymme ur ett globalt perspektiv är dock inte på nationellutan på individuell nivå. En redovisning per capita skulle ge en riktigare bildav den svenska miljöbelastningen. Om man till exempel gör en per capita-redovisning av koldioxidutsläppen så ligger någonstans mellan 33:eoch 36:e plats i världen. Det vill säga att vi här får en betydligt mer rätt-visande bild om hur pass stort miljöutrymme vi egentligen upptar.Sverige bör som nation även redovisa miljöbelastningen(utsläppsnivåer etc.) per capita och jämföra detta med jordens övriga befolk-ning. Regeringen bör även internationellt verka för att denna form avredovisning tillämpas. Syftet med denna form av redovisning är givetvis attdet konkret ska leda till att måluppställningen och uppfyllelsen beträffandemiljöbelastning och hänsyn till miljöutrymme sker utifrån dessa premisser.Vi kan konstatera att ingen sådan redovisning eller inga sådana mål finnsmed i regeringens skrivelse. Trots att man i vissa avsnitt snuddar vid dettaresonemang så fullföljs det aldrig.Växla till kretsloppsekonomiMiljöpartiet har i flera sammanhang drivit åsikten att denekonomiska politiken måste användas för att skapa ettekologiskt hållbart samhälle. Vi är glada att våra idéer omskatteväxling vunnit gehör i den parlamentariska kommitté,som utrett detta, men anser att tiden är mogen att sätta i gång.Vi föreslår en successiv växling av skatt på arbete mot höjdamiljöskatter. Fram , då också kärnkraftenförutsätts ha helt avvecklats, föreslås totalt 100 miljarder haskatteväxlats. Dessa skatteförändringar medförprisförändringar som gynnar miljöanpassat beteende hossåväl enskilda som företag.Miljöpartiet anser att miljöskuldsökningen ska upphöra ochdärefter minskas. Det kräver långtgående miljökrav, miljöanpassning avskattesystemet och betydande satsningar på miljön inom både offentlig ochprivat sektor.De övergripande ekologiska aspekterna på ekonomin måste ges betydligtstörre tyngd i den ekonomiska politiken. Det är inte rimligt att förvänta sigatt miljöpolitiken ensam kan klara de mer grundläggande orsakerna till denomfattande resursförstöringen, utarmningen och förgiftningen av miljön.Miljöproblemen är inte marginella fenomen som kan fixas av någon efter-släpande städpatrull. De är tvärtom grundläggande problem som handlar omförutsättningarna för vår försörjning och ekonomi. Den ekonomiska politikenmåste därför läggas om till en långsiktigt hållbar kretsloppsekonomi.Miljöanpassningen av ekonomin innebär emellertid inte bara begräns-ningar. Tvärtom innebär den också stora möjligheter till fler arbetstillfällenoch bevarat välstånd. Det är t.o.m. så att utan en miljöanpassning avekonomin löper vi i mycket stor risk att på lång sikt rasera praktiskttaget alla möjligheter till välstånd. måste sträva efter en kvalitativtillväxt som mål för den ekonomiska politiken.Även på kort sikt öppnar en miljöanpassning av den ekonomiska politikenstora möjligheter. Miljökraven måste vara en av de viktigaste drivkrafternaför en hållbar ekonomisk utveckling. De skapar ett förändringstryck somleder till effektivare och mer ekonomisk användning av både naturresurseroch arbetskraft. Miljöbranschen är i sig en viktig tillväxtbransch med storaoch växande möjligheter . Genom en s.k. grön skatteväxlingskapas förutsättningar för minskad miljöskuld, ökad livskvalitet och fortsattvälfärd.Industriutsläppen kvarI skrivelsen anges att industriutsläppen minskar. Miljöpartietde gröna menar att problemen till stor del kvarstår, menutsläppen har ändrat karaktär och tar andra vägar. En mängdgamla miljösynder finns som inte åtgärdats och där risken förläckage ökar med tiden och i vissa fall med försurningen.I många fall fortsätter industrier att sprida föroreningar ochman önskar också få öka mängderna. Medan föroreningarnaförr kom ur skorstenar och avloppsrör kommer de nu även utmed varor via företagsgrinden. Även de kemikalier somenligt skrivelsen beror på hushållen har sitt ursprung iindustrier, och det är först när kemikalierna i varorförsvinner, som många av dagens miljöproblem kan lösas.Miljöskadade områdenDet finns många miljöskadade områden i , där gifterläcker till naturen, ca 2 000 platser enligt Naturvårdsverketslista. Det finns kvicksilver och andra tungmetaller, kreosotoch stabila organiska kemikalier vi vet kommer att påverkadet levande och även oss själva. En förutsättning för att varapå väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle måste vara atteliminera de "miljöbomber", som läcker gifter. Attåtgärda dessa skulle inte bara vara bra för miljön, det skulledessutom ge nya jobb.Industrins uppbyggnad i har satt spår, spår som vi, den generationsom kunnat leva gott på framsteg, måste åtgärda. Det kanske inte är såglamouröst att städa, men mp anser att den vilja till ekologiska satsningarsom regeringen säger sig ha måste manifesteras i satsningar för att åtgärda demiljöskadade områdena. begärde förår 1997. Regeringen och anslog 19 (!) Ingenstans ibudgeten är skillnaden mellan behov och anslag så stort som just på anslagetSanering och återställning av miljöskadade områden. Anslaget föreslås dess-utom sjunka 1998 och 1999. Det finns möjligheter att få medel för sanering-ar av gifter från EU. Förutsättningen är dock att delfinansierarprojekten.Miljöpartiet de gröna förutsätter att satsningar för att åtgärda miljöskadadeområden kommer att finnas med i vårbudgeten då enligt uppgift regeringenska visa hur man vill ta sig framåt på den väg, som skrivelsen anger att manvill anträda.För att snabbt kunna komma i gång med nödvändiga insatser anser Miljö-partiet de gröna att medel ur anslaget Program för omställning till hållbarutveckling ska kunna anslås till rening av miljöskadade områden.Industrins utsläpp inte under kontrollI skrivelsen framhålls att problemen från de storapunktkällorna, industrierna, är lösta. Tyvärr visarverkligheten en annan bild. Låt oss ta några exempel: i står ensamt för en stor del av utsläppenav metaller till luft, koppar av totalt i landet, arsenikav totalt och kadmium av totalt . (Källa SNV) Cementa i på släpper ut stora mängdersvaveldioxid och kväveoxider, föroreningar som på grund av de oftastförhärskande västliga vindarna exporteras till /. Kemiföretaget i Klippan släpper ut lösningsmedel tillluften.Det är mycket tveksamt om det verkligen är känt vadsom kommer ut till luft och vatten från landets industrier.Någon grund för påståendet att industriernas miljöproblem ärlösta anser vi inte finns. Snarare finns misstanken att denegenkontroll, som industrier gör skulle behövakompletteras med oanmälda kontroller och mätningar fråntillsynsmyndigheten. Sådant sker inte, vilket många somarbetar med tillsyn av stora industrier uttrycker en stor oroför.Allergierna fortsätter attökaDet finns ungefär 15 000 kemiska ämnen på densvenska marknaden och över 100 000 internationellt.Strömmen av nya kemiska ämnen och produkter somkommer är så strid att det är omöjligt att granska ens enbråkdel av dem. Kemikaliesamhället sätter sina spår även förmänniskans hälsa. Allergier blir allt vanligare hos såvälvuxna som barn i västvärlden. I vissa områden och åldrar ärdet nästan normalare att vara allergisk eller överkänslig än attinte vara det. har lyft allergifrågan i många olikasammanhang. Vi menar att allergifrågan är en miljöfråga.Det handlar om vems rättighet vi sätter först:kemikalieindustrins eller barnens. Kommer det att bli enrättighet att slippa utsättas för kemikalier, somskapar allergier eller är "marknaden" och den fria handelnmed kemikalier viktigast?Ny forskning i de forna visar klart att allergiförekomsten därmotsvarar vad hade . Även jämförelse med en såmiljöbelastad stad som i ger samma resultat. Ändå finns trebrunkolsverk i stadens omedelbara närhet, vilka tillsammans släpper ut storamängder svaveldioxid.Liknande jämförelser har gjorts mellan barn i den västtyska stadenMünchen och den östtyska staden med samma resultat. De väster-ländska barnen är betydligt mer allergiska än de östtyska.Dessa och ytterligare resultat redovisas i en artikel i tidskriften nr 8/1995, Barn i tvingar allergiforskarna att tänkaom.Trots den geografiska närheten är skillnaderna stora och lösningarna påproblemen står inte att finna i globala miljöproblem, utan i nationella ochlokala.Kemikalieanvändningenmåste minskaVi lever i kemikaliernas tidsålder. De ämnen vi naturligtomger oss med har cellerna i olika djur- och växtarter haftårmiljoner på sig att anpassa sig till. Det senaste seklet hardet spridits en mängd nya kemikalier i miljön, kemikaliersom ingen från början kunde tro skulle vara farliga. ärspridningen och användningen av kemikalier vårt störstamiljöproblem, ett miljöproblem som kräver politisk handlingsåväl nationellt som internationellt för att vi ska komma tillrätta med det.Det handlar ofta om fel ämne på fel plats och i fel koncentration. Attallting sprider sig och att ingenting försvinner är sanningar som leder tilleftertanke.En risk med medlemskapet i EU är att arbetet med att begränsa ochförbjuda användningen av för miljö och hälsa farliga kemikalier avstannar.Sverige blir inte längre en nation som går före - vi blir en nation som i bästafall står still och väntar på att de andra inom EU ska hinna i kapp oss. Detsom skett med kemikalien trikloretylen, där länsrätten i Stockholmupphävt användningsförbudet med hänvisning till , är allvarligt.Det är dags att ta nya steg i avvecklingen av kemikalier vi inte vill ha iekosystemen. Den så kallade 13-listan, det vill säga de 13 kemikalier ellergrupper som redovisade i Begränsningsuppdraget somsådana som borde åtgärdas först, och som utgjorde ett av underlagen förproposition 1990/91 En god livsmiljö, behöver utvecklas. På listan finnsmetylenklorid, trikloretylen, tetrakloretylen, bly och blyföreningar, tenn-organiska föreningar, kadmium och Cd-föreningar, kvicksilver och Hg-föreningar, klorparaffiner, ftalater, nonylfenoletoxylater, kreosot, arsenik ochbromerade flamskyddsmedel. För vissa av dessa föreningar har vidtagits mereller mindre långt gående åtgärder. Flera av ämnena/grupperna är därförsådana ämnen som finns på listan över de undantag vi fick vid EU-med-lemskapet. Av dessa ämnen och ämnesgrupper har flera visat sig orsakastörningar i hormonsystemen. De eller deras nedbrytningsprodukter påmin-ner om hormoner och de visar sig bete sig på ett helt annat sätt än tidigaremiljögifter. Blotta misstanken att ett ämne har sådana egenskaper bordeenligt försiktighetsprincipen innebära att det förbjuds. Eftersom många avdessa ämnen sprids globalt är det viktigt att agera nationellt, men äveninternationellt.Miljöpartiet de gröna anser att ska fortsätta en offensiv kemikalie-politik. I första hand ska ämnen som visat sig vara toxiska, persistenta ellerbioackumulerande fasas ut. De ämnen som bör prioriteras är de som visat sigstöra hormonsystemets funktioner.Vi anser vidare att de ämnen för vilka övergångstid finns ska beläggas medmiljöavgifter som är så höga att det lönar sig att finna alternativ. I Miljö-avgiftberedningens förslag fanns sådana miljöavgifter för metylenklorid ochtrikloretylen på per kilogram. Dagens dispensavgift, , lärknappast få den effekt som miljöavgifter enligt förslaget skulle få.Domen i länsrätten, då rätten upphävde förbudet för ett antal industrier attanvända trikloretylen, måste överklagas. måste även som EU-medlem kunna förbjuda kemikalier som är så farliga för människor och miljöatt vi i landet inte vill använda dem. Det är också viktigt att vågarfortsätta kampen mot onödiga och farliga kemikalier, att arbetet att fasa ut deovan nämnda kemikalierna fortsätter och att Kemikalieinspektionen fortsätteratt lista nästa grupp ämnen som ska bort ur hanteringen.Kemikaliekontrollen otillräckligDen nuvarande kemikaliekontrollen är helt otillräcklig. Denomfattande introduktionen av nya substanser i samhället,kombinerat med det enorma antalet kemikalier som redan äri omlopp, gör det omöjligt att förutsäga, än mindreförebygga, framtida miljökatastrofer i stil med PCB ochDDT.Reformera kemikaliekontrollen frångrundenDen vetenskapliga osäkerhet som råder kring ämnensfarlighet måste tas på allvar. Vi kan inte acceptera attmänniskor och djur blir försökskaniner i kemikaliesamhället.Riskabla kemikalier ska över huvud taget inte släppas ut påmarknaden.Ett sådant tillvägagångssätt kräver att kemikaliekontrollen reformeras frångrunden. Ett viktigt steg är att kemikalier som har vissa farliga egenskaperöver huvud taget inte kommer i fråga för tillverkning och användning.Substansens inneboende egenskaper ska med andra ord vara fullt tillräckligaför att leda till förbud mot ämnet.Som förebild för en sådan förbättrad kemikaliekontroll kan det svenskasystemet med förhandsgodkännande av bekämpningsmedel tjäna. Kontrollenbygger på att bekämpningsmedel godkänds endast om de uppfyller vissaminimikrav vad gäller hälso- och miljöaspekter. "Cut-off-criterion"Kemikalieinspektionen har utvecklat principerna förgodkännande av bekämpningsmedel. Metodiken finnsbeskriven i bland annat rapporten (KemI 4/92) och bygger i storadrag på följande:1. Information om substansens kemiska och toxikologiska egenskaperskaffas via analyser och referenslitteratur. Det gäller bl.a. akut och kroniskgiftighet, nedbrytbarhet, bioackumulation, mobilitet, effekter på arvsanlagoch reproduktion samt cancerframkallande förmåga.2.3. Därefter görs en jämförelse mot vissa givna farlighetsgränser ("Cut-off-criterion"). Om någon av ämnets egenskaper överskrider en eller flerafarlighetsgränser, anses ämnet vara oacceptabelt farligt och godkännandemedges inte. Principen innebär att ett ämne kan förbjudas exempelvis pågrund av en alltför lång halveringstid i naturen, trots att ingen miljö- ellerhälsoeffekt har kunnat dokumenteras.4.Exempel på farlighetsgränser som används förbekämpningsmedel är nedbrytbarhet vid 20 C(halveringstiden ska här vara kortare än ) ochbioackumulering i fisk (halten av ämnet i fisk får inte varamer än 2 000 gånger högre än halten i det omgivandevattnet).Det utmärkande med "cut-off"-kriterierna är att de inneboende egen-skaperna hos en kemikalie i sig anses tillräckliga för totalförbud, även omanvändningen av ämnet är mycket liten och noga relaterad. Motiveringen tilldetta är att ett ämne med en särskilt farlig egenskap kan utgöra en stor riskmot hälsa och miljö även i ytterst låga doser. Med vägledning av försiktig-hetsprincipen väljer man alltså att förebygga skadan genom att inte släppaämnet fritt i miljön.Bekämpningsmedel i jordbruketEnligt skrivelsen kommer målet att mängd aktiv substans ibekämpningsmedel ska reduceras till 1996 att nås.Miljöpartiet de gröna har i flera sammanhang yrkat att detmålet måste kopplas till antal giftdoser.I användes bekämpningsmedel i detkonventionella lantbruket (källa Kemikalieinspektionen). Det börjar bli alltuppenbarare att bekämpningsmedel läckert till grundvattnet. På södra man funnit giftrester i av vattentäkterna och vatten-verk har fått stänga två vattentäkter sedan rester av 41 olika preparatkonstaterats. EU har ett gränsvärde på 0,1 mikrogram per liter.Även i ökar antal fynd. I ett fall återfanns 25 gånger mer atrazin äntillåtet enligt i en brunn i . Många av ämnena somåterfinns, t.ex. atrazin, används inte längre i , men kan åter blitillåtnaom EU harmoniserar reglerna för vad som får användas enligt biociddirek-tivet. I andra fall används medlen. Ett problem är att ämnena i många fall ärsvåra att analysera och att analysgränsen ligger långt över den mängd somenligt EU är tillåten i grundvattnet. Med förfinade ananlysmetoder återfinnsallt fler ämnen. Det är mycket skrämmande.Även ett så vanligt bekämpningsmedel som Roundup återfinns i dricks-vatten. Roundup tillhör den grupp ämnen som används allt mer och som ärskälet till att målet att minska användningen kan nås. De brukarkallas "lågdospreparat", men borde kallas "höggiftpreparat" eftersom de ärgiftigare och därför kan nyttjas i betydligt mindre mängd än de gamla. Detinnebär också att de är svårare att analysera och återfinna i vatten och detlevande. Flera är dessutom vattenlösliga, vilket försvårar analysen.Det har ansetts att Roundup bryts ner, men finns återfynd av glyfosat,den aktiva substansen, i såväl grundvatten i som i ytvattentäkter iEngland och . Flera av de genmanipulerade grödor, som nukommer, är manipulerade för att tåla höga halter av Roundup, till exempelsockerbeta och raps. Risken är uppenbar att det kan leda till ökad användningav bekämpningsmedlet.Med anledning av ovanstående anser de gröna att undersök-ningar av bekämpningsmedelsrester i grundvattnet måste intensifieras och attregeringen ska ges i uppdrag att ta fram en åtgärdsplan för att komma tillrätta med problemet.Vi anser vidare att Roundup-resistenta genmanipulerade grödor inte skatillåtas för odling i Sverige.NordsjödeklarationenSverige har i och med undertecknandet av den fjärdeNordsjödeklarationen lämnat löfte om att införahelt nya regler och metoder i kemikaliepolitiken. Enligt 17 §i deklarationen råder enighet om målsättningen att- - - säkerställa ett uthålligt och friskt ekosystem i . Denvägledande principen för att nå detta mål är försiktighetsprincipen. Dettakräver att förorening av förhindras genom att kontinuerligt minskautsläpp, emissioner och förluster av farliga ämnen, så att de helt upphörtinom en generation (). Det slutliga målet är att nivåerna av naturligtförekommande ämnen i miljön skall vara nära bakgrundsvärden, och näranollkoncentrationer för av människan tillverkade syntetiska ämnen.Det här beslutet utgör en milstolpe i den svenskamiljöpolitiken. För att nå målet att upphöra med utsläppen avfarliga ämnen måste naturligtvis gruppen "farliga ämnen"definieras närmare. Enligt Nordsjödeklarationen är det- - - ämnen, eller grupper av ämnen, som är toxiska, långlivade och bio-ackumulerbara. I denna definition skall begreppet toxiska omfattacancerogena, mutagena och teratogena verkningar, samt påverkan på detendokrina systemet.Miljöpartiets förhoppning är att den kemikaliekommitté, varsuppdrag ska vara slutfört , kommer att beröra deområden vi ovan berört och att detta kommer att leda till enkemikalieproposition från regeringen med avsikt att flyttafram positionerna i på kemikaliepolitikens område.Enligt nr 4646 Nationella miljömål är intemålen i likställda med de nationella miljömål somriksdagen antagit. Eftersom vi anser att mål är viktigaoch bör ha samma status och utvärderas och följas upp på samma sätt som denationella miljömålen anser vi att ska besluta att anta dem.Hotet mot den biologiskamångfaldenAntalet kända arter beräknas på jorden till ca 1 675 000 st.Sverige hyser ca 55 000 av dem.Artdatabanken, resultatet av ett samarbete mellan ochSveriges , klassificerar olika arter i skilda hotkategorier,klass 0 - försvunna, klass 1 - akut hotade, klass 2 - sårbara, klass 3 - säll-synta, klass 4 - hänsynskrävande. Hotklassificeringen utgör en god grund förprioritering av insatser.Även i hotas arter att utrotas. av våra vilda arter hotas avutrotning och ytterligare arter kräver stor hänsyn om de ska kunnafortsätta existera. Bara av ryggradsdjuren finns 145 arter upptagna påArtdatabankens listor över hotade arter, de så kallade Rödlistorna. Ävenvariationen och den genetiska mångfalden i och bland våra kulturväxter ochdjur hotas i takt med att jordbruket förändras.Att landet håller på att mista en viss art föranleder inga omedelbaraåtgärder. Faktum är att det inte leder till några som helst praktiskakonsekvenser, trots att akuta insatser ofta krävs för att förhindra utrotning.Det saknas med andra ord en process som kopplar ihop själva registreringenav att utrotning av en art minskar i antal och åtgärder för att förhindra attutvecklingen fortgår.Eget kapitel i skrivelsenI den årliga miljöredovisningen borde Biologisk mångfaldvara ett eget kapitel, inte som kommentarer inom andraområden. I det kapitlet anser vi att de hotade biotoperna ocharterna liksom planerade åtgärder för att vända utvecklingenskulle finnas med. Här borde också finnas en redogörelse fördagens situation för den biologiska mångfalden i andrabiotoper än de akut hotade.