mot · GK02So16 · 1997-01-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1996/97:60 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården Föreliggande proposition bygger i stora delar på den såkallade slutbetänkande "Vårdenssvåra val" (SOU 1995:5). I huvudsak anser vi att regeringensförslag till förändringar av bl.a. hälso- och sjukvårdslagensamt förslagen till prioriteringar och grunderna för dessa kanaccepteras. Vi lägger dock förslag till ett antal förtydligandenoch förändringar som vi anser är nödvändiga för att fråganom hälso- och sjukvårdens resurser ställd i relation till deprioriteringar som måste göras skall få en korrekt ochverklighetsförankrad balans.I propositionen talas närmast slagordsmässigt om den enskilde patientensrätt och värdighet t.ex. på sidan 13 där det står: "Patientens ställning ihälso-och sjukvården måste därför stärkas" och på sidan 19: "Den etiskaplattformen verkar för respekt för den enskilda individens värde, rätt ochvärdighet." Men det som är mest slående i regeringens förslag är attregeringen inte på något ställe i propositionen berör vikten av den enskildepatientens rätt att välja den vårdform som passar just honom eller henne bäst ienlighet med vad som framgår av hälso- och sjukvårdslagens 2 §. Socialdemokraterna utgår ifrån att samtliga patienter har ett och sammabehov och att detta behov endast kan lösas inom ramen för offentligdrivenhälso- och sjukvård. Detta markeras dessutom på ett närmast övertydligt sättnär regeringen skriver att förutsättningar för att prioriteringar skall kunnagöras är att dessa sker inom ramen för en öppen, demokratisk process. Mendenna demokratiska process skall inte omfatta de enskilda individerna, utanske inom ramen för politiska beslut. Eller med andra ord: Det är politikernasom vet bäst vilka prioriteringar som skall göras och hur resurserna skallfördelas. Den enskilde patientens åsikter och synpunkter tillmäts över huvudtaget ingen betydelse. Sjukvårdspersonalens inflytande skall enligtSocialdemokraterna begränsas till att "sprida information om de resonemangsom förs för att underlätta förståelsen för nödvändiga prioriteringar i vården".Socialdemokraterna menar att patienterna skall anpassa sig till vadpolitikerna finner är bäst och sedan skall personalen att se till att deobekväma besluten genomförs. Alla, utom politikerna, skall vara passiva ochbara acceptera det som sker, utan möjlighet att i det dagliga livet kunnapåverka skeendet, vända sig till någon annan sjukvårdsgivare eller på annatsätt vara delaktiga. Denna skillnad mellan framhållandet av allmäntomfattade värderingar och uppfattningar om den enskildes ställning ochvärdighet och det faktiska resonemanget försvagar enligt vår meningallvarligt propositionen.All erfarenhet visar att politiskt beslutade prioriteringar alltid leder tillbristoch köer, eftersom inga individuella hänsyn ges utrymme. Vi ser det inomområde efter område i vårt eget land. Det gällde tidigare bostadssituationen. handlar det om barnomsorg eller operationsköer. Men vi har också settkonsekvenserna av politiskt beslutade prioriteringar fullt utnyttjat i det fornakommunistiska avvisar vi den totala politiska styrningen av den svenska hälso- ochsjukvården. Vi har i motioner under den allmänna motionsperiodenpresenterat ett förslag till en helt ny organisation och finansiering av hälso-och sjukvården.En viss mycket grundläggande prioritering inom den offentligt finansieradehälso- och sjukvården måste naturligtvis göras av . måstebesluta om vissa allmänna riktlinjer som kan tillämpas för att avgöra vadhälso- och sjukvården skall erbjuda. Nödvändiga prioriteringar måste sedan,enligt vår mening, göras med den medicinska etiken som grund. I övrigt skallinte politiker eller administratörer avgöra vem som skall ha vård och vemsom inte skall ha det, inte heller när, var eller hur vården skall ges. Vi anseratt alla människor skall ha tillgång till god sjukvård inom rimlig tid. Så långtmöjligt måste den enskilde själv få avgöra vilka behov han eller hon har ochockså få dem tillgodosedda. Detta förverkligas bäst inom ramen för en allmänhälsoförsäkring.En allmän hälsoförsäkringDen allmänna hälsoförsäkringen skall innefatta de områdensom täcks av den statliga ersättningen tillsjukvårdshuvudmännen, läkemedelsförsäkringen, den del avsjukpenningförsäkringen som kan hänföras till rehabiliteringsamt huvuddelen av landstingsskatten. Det bästa sättet attgarantera att alla får rätt till sjukvård är en obligatoriskförsäkringsmodell som omfattar alla, oavsettbetalningsförmåga.I vår försäkringsmodell följer pengarna patienten, vilket innebär attsjukvården organiseras och helt verkar utifrån patienternas behov. Detta skalljämföras med dagens hierarkiska landstingssystem där alla har en teoretiskrätt till sjukvård, men där systemet inte förmår leverera denna vård, vilket isin tur leder fram till dagens alltmer desperata tal om brist på resurser.Det offentliga stödet måste utformas neutralt i förhållande till olikavårdgivare. Det enklaste och effektivaste sättet att göra detta är att låtapengarna följa den enskilde patientens val genom en allmän hälsoförsäkring.Patienten kan med stöd av försäkringen söka vård hos varje godkänd vårdgiv-are.Bättre resursutnyttjandeVarje lösning som går ut på att det offentliga skall ha ettansvar för att alla medborgare får tillgång till den sjukvård debehöver innebär problem. Behovet av sjukvård är obegränsat,vilket också regeringen konstaterar i propositionen. Men -dilemmat ligger i att resurserna inte är det.Den traditionella landstingsmodellens "lösning" att fylla igen klyftanmellan behov och resurser har varit att dels höja skatten, dels ransonera ochbegränsa tillgången till vård. Ingen av dessa båda vägar är enligt vår meningacceptabel.Vi behöver en lösning som är förenlig med sänkt skattetryck men somsamtidigt inte ransonerar tillgången på sjukvård. Med de utgångspunkternablir den bästa tänkbara lösningen en modell som så effektivt som möjligttillvaratar begränsade resurser - en modell som ger så mycket vård sommöjligt för pengarna.En försäkringsmodell skiljer ut produktionen av vård från finansieringenoch beställningen. Det ökar möjligheterna till konkurrens och skapar störreflexibilitet i hälso- och sjukvården som helhet.Med en hälsoförsäkring utnyttjas dessutom den offentliga sektorns samladeresurser effektivt, eftersom kostnader för bl.a. sjukskrivningar minskas närköerna försvinner och alla får tillgång till vård . Med en allmänhälsoförsäkring, som inkluderar finansieringen för läkemedel ochsjukpenning, kan de offentliga resurserna utnyttjas optimalt, eftersomavvägningar mellan till exempel olika former av vård, sjukskrivning ochförtidspensionering kan göras i ett helhetsperspektiv och i ett sammanhang.Smärtlindring och ÄdelreformenI propositionen föreslår regeringen att det skall finnasriktlinjer för prioriteringar baserade på ett antal etiskaprinciper. Vi biträder det förslag till fyra prioriteringsgruppersom läggs fram men menar att det inom prioriteringsgrupp 1saknas ett viktigt område, nämligen smärtlindring. I och försig fanns i utredningen resonemang omvikten av smärtlindring och det går också att tolkapropositionen så att smärtlindring naturligt ingår i denpalliativa vården. Men faktum är att smärtlindring i sig intebehöver vara kopplad till endast vård i livets slutskede. Äveninom annan form av vård är smärtlindring av yttersta vikt.Därför menar vi att detta skall tillföras underprioriteringsgrupp 1.I och med att kommunerna har tagit över ansvaret för en stor del aväldrevården har kommunerna också blivit ansvariga för vården i livetsslutskede. Kunskapen om denna alldeles speciella form av vård och ävenkunskapen om smärtlindring är av naturliga skäl begränsad i landetskommuner. Vi menar därför att skyndsamt bör utge allmännaråd eller på annat sätt sprida kunskap om vården i livets slutskede och omsmärtlindring. Vi vill också uppmärksamma regeringen på attSocialstyrelsens råd rörande vård i livets slutskede är drygt . Vivill också betona att även har begärt en utredning idenna fråga.Förhållandet mellan landsting och kommuner efter Ädelreformenbehandlas mycket kortfattat i propositionen. är den medicinska vårdsom ges av kommunerna inte av den kvalitet som vore önskvärd eftersom deninte omfattar vård som meddelas av läkare. Från moderat håll har vi underflera år i framfört krav på att t.ex. sjukhemmen skall ha medicinsktansvarig läkare. Men fortfarande saknas dessa på alltför många ställen. Manpåpekar också i propositionen att det finns problem som haruppmärksammats i samband med uppföljningen rörande kvaliteten i detmedicinska omhändertagandet inom äldrevården. Svåra brister i rehabilite-ring, hjälpmedelsinsatser, uppföljning och omprövning av medicinordi-nationer måste därför enligt vår mening prioriteras. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om valfrihet inom hälso- och sjukvården,2. att beslutar uppföra smärtlindring som en del underprioriteringsgrupp 1 i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om information rörande vård i livets slutskede.