ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02K324 · 1997-10-06 00:00:00 — Regeringsformen och rätten till en god miljö Rätten till en bättre miljö Rätten till en bättre, renare och mer ekologiskt balanserad miljö introducerar nya dimensioner inom området mänskliga rättigheter och miljöskydd. Rätten till en bättre miljö är inte bara föreskriven i internationella konventioner och deklarationer utan har trätt i kraft i åtskilliga regionala dokument om mänskliga rättigheter. En positiv utveckling har även ägt rum på det nationella lagstiftningsområdet. Nästan 44 länder har redan inskrivit individens rätt till en bättre miljö och staternas skyldighet att vidta omfattande åtgärder för att skydda och bevara miljön eller liknande lagstiftning i sina konstitutioner. Som exempel kan nämnas att den norska grundlagens § 110 om miljörättigheter, som antogs av , och har följande lydelse: Enhver har Ret til Milieu som sikrer Sundhed og til en natur hvis Produksjonsaevne og Mangfold bevares. Naturens Ressourcer skulle disponeres ud fra en langsiktig og alsidig Betragtning, der i ivaretager denne Ret ogsaa for Efterslaegten. For at ivaretage deres Ret i henhold till foregaaende Led, ere Borgerne berettigede till Kunskab om Naturmilieuets Tilstand og om Virkningerne af plantage og ivaerksatte Indgreb i Naturen. give naermere Bestemmelser til at gjennemfore disse Grundsaetninger. Denna paragraf i den norska grundlagen anger riktlinjerna för lagstiftningen och förvaltningens myndighetsutövning och har dessutom betydelse för tolkningen av lagar och andra bestämmelser. de gröna anser att regeringsformens regler om fri- och rättigheter skall kompletteras med en speciell paragraf, liknande den norska, där varje individs rätt till en god miljö fastställs. Vi föreslår därför att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i regeringsformen att dess andra kapitel kompletteras med en bestämmelse där varje individs rätt till en god miljö fastställs. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i regeringsformens andra kapitel att en ny paragraf införs där varje individs rätt till en god miljö fastställs.
mot · GL02K325 · 1997-10-06 00:00:00 — I ett utredningsbetänkande (1997:49) föreslås ett grundlagsskydd för BBS:er om man anmäler en ansvarig utgivare och får ett utgivningsbevis. Detta förslag bygger på en felaktig uppfattning som närmast jämställer de elektroniska anslagstavlorna med en tidning eller annat konventionellt massmedium. En BBS är till sin natur mer en mötesplats, om än en elektronisk sådan, i ständig förändring, än ett massmedium likt en tidning eller TV-program som lämnar en ansvarig utgivare som har full möjlighet att kontrollera och styra dess innehåll. De samtal och debatter som förs på Internet och BBS:er är snarare att jämföra med vanliga samtal i den fysiska världen och ingen skulle där komma på tanken att hålla någon annan än upphovsmannen till ett yttrande ansvarig för dess innehåll. Att vilja reglera BBS:er med krav på ansvariga utgivare kan jämföras med konventikelplakatet, som förbjöd samlingar i hemmen för bibelläsning och bön utan prästs närvaro. Med en ansvarig utgivare i prästens ställe skall möten alltså få äga rum i den elektroniska rymden, medan en BBS utan ansvarig utgivare skall betraktas som rättslös. I grundlagen stadgas de grundläggande fri- och rättigheterna som bl a yttrandefrihet, informationsfrihet och mötesfrihet. Vad är en BBS annat än ett fördröjt möte och ett utbyte av information på detta möte. Varje person som deltar i detta möte måste själv svara för sina handlingar och sina inlägg. Något annat kan inte vara rimligt. Vi anser att BBS:er snarare bör sortera under mötesfriheten än under något annat lagkomplex. Därmed anser vi inte att någon ansvarig utgivare skall behöva finnas för att en BBS-existens skall kunna omfattas av de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna. Som varande en mötesplats skall deltagarna på en BBS, och BBS:en själv, vara skyddad i enlighet med de fri- och rättigheter som tillförsäkras alla medborgare enligt grundlagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det inte skall finnas krav på ansvarig utgivare för BBS:er.
mot · GL02K327 · 1997-10-06 00:00:00 — Den privata lokalradion har ökat mångfalden och vidgat yttrandefriheten i . när den privata lokalradion tilläts har 85 lokalradiostationer etablerats. De sänder allt från renodlat klassisk musik till de senaste hit-låtarna till lyssnarnas glädje. Det är publiken som genom sina fria val mellan olika stationer som skall avgöra innehållet i, och därmed utvärdera, den privata lokalradion. Den parlamentariska utredning som tillsattes 1995, den s.k. Lokal- och närradiokommittén, för att se över villkoren för den fria radion avlämnade sitt betänkande , (SOU 1996:176, Den lokala radion). I utredningen reserverade sig Moderata samlingspartiet, och bestämt mot utredningens förslag om att drastiskt begränsa yttrandefriheten i etern. I remissbehandlingen riktades hård kritik från framför allt de juridiska remissinstanserna mot utredningens förslag avseende den privata lokalradion. Bl.a. ifrågasattes förslagets förenlighet med yttrandefrihetsgrundlagen. Flera remissinstanser pekade också på risken för att staten skulle hamna i dyrbara skadeståndsprocesser om förslaget genomfördes. Även mot den bakgrunden är det positivt att kulturministern nu bestämt sig för att inte gå vidare med utredningens förslag. I stället har kulturministern tillsatt en särskild utredare med uppdrag att på nytt se över villkoren för den privata lokalradion. Moderata samlingspartiet vill i detta sammanhang understryka att yttrandefriheten, liksom tryckfriheten, grundas på antagande om att mångfalden bäst skyddas och stärks av etableringsfrihet. Det skall råda stor frihet att ge ut och distribuera mediaprodukter och att pröva deras ekonomiska bärkraft. Utredaren bör därför ges i uppdrag att även se över möjligheterna att ytterligare öka antalet tillgängliga frekvenser och därmed antalet lokalradiostationer. förslag visar tydligt att det finns starka krafter som vill begränsa möjligheterna att etablera sig i etern. Med beaktande av etableringsfrihetens stora betydelse för tryck- och yttrandefriheten bör den nya utredningen även få i uppdrag att lämna förslag till hur etableringsfriheten kan ges ett starkare lagskydd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att utredningen avseende lokalradion ges i uppdrag att se över möjligheter att öka antalet sändningsfrekvenser i enlighet med vad som i motionen anförts, att hos regeringen begär att frågan om ett starkare skydd för etableringsfriheten utreds i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GL02K328 · 1997-10-06 00:00:00 — Lag om hets mot folkgrupp Oavsett svårigheten att ge en heltäckande definition av vad som konstituerar en folkgrupp är det uppenbart att homosexuella som grupp i ett antal tryckta media utsätts för förföljelse som mycket liknar hets mot folkgrupp. Lagen om hets mot folkgrupp omfattar dock inte homosexuella. En översyn av lagen bör göras för att se om den kan förändras så att den omfattar hets mot homosexuella som grupp. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av lagen om hets mot folkgrupp.
mot · GL02K330 · 1997-10-06 00:00:00 — Barn och reklam på TV Det ökade utbudet av satellitburna kanaler har inneburit problem i form av det våld som blir allt grövre och vanligare och de reklaminslag som riktas mot barn. EU-reglerna säger att ett medlemsland inte får hindra återutsändning av TV-sändningar från andra medlemsstater. Vi anser att dessa regler inte får tolkas så att ger upp de egna lagarna utan menar att ska stå fast vid att all reklam riktad till barn skall vara förbjuden. Barns och ungdomars världsbild präglas av den bild media ger av omvärlden och det finns ett klart samband mellan medievåld och brottslighet. Att minska våldsutbudet i media är därför en av många nödvändiga åtgärder för att kunna bekämpa brottsligheten. En annan metod för att begränsa mediavåldet kan vara de V-chips som kan användas för att spärra vissa TV-utsändningar; vi anser att möjligheterna att använda denna nya teknik skall utredas och att skall driva frågan även inom EU. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att man även fortsättningsvis bör arbeta för att all reklam riktad till barn skall vara förbjuden,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att man bör utreda möjligheterna att använda s.k. V-chips och driva frågan inom EU. 1 Yrkande 1 hänvisat till LU.
mot · GL02K332 · 1997-10-06 00:00:00 — Rasism och preskriptionstid för tryckfrihetsbrott Undersökning om rasism bland skolelever presenterade CEIFO) och () undersökningen Utsatthet för etniskt och politiskt relaterat våld m.m., spridning av rasistisk och antirasistisk propaganda samt attityder till demokrati m.m. bland skolelever. Undersökningen utfördes på uppdrag av . Undersökningen visade bl a att av samtliga de elever som omfattades av undersökningen i vart fall läst en rasistisk tidning. av eleverna hade i vart fall haft kontakt med rasistiska organisationer och att ibland eller ofta lyssnat på s.k. Vit Makt-musik. Vidare framkom att av de tillfrågade eleverna hade extremt negativa åsikter om invandring. Undersökningen visade också att det finns en misstro mot det demokratiska systemet. För att bemöta och förändra de negativa attityder som kommit till uttryck i undersökningens resultat krävs förändringar inom skolans område. En översyn behöver göras av utbildning och läromedel. Såväl utbildningens innehåll som utbildningsmaterialet behöver förbättras. Utbildningsmaterialet har visat sig vara bristfälligt och i vissa fall t o m innehålla direkt felaktiga sakuppgifter.Vad särskilt gäller demokratifrågorna måste dessa lyftas fram på ett tydligare och bättre sätt än . Även detta förutsätter en översyn. Det är angeläget att öka kunskapen om de rättsprinciper det svenska samhället vilar på och att stimulera en aktiv diskussion om dess normer och värderingar. Den kunskap som flertalet elever i grund- och gymnasieskolan får i dessa frågor är otillräcklig. Detta kan vara negativt för såväl deras rättsuppfattning som för förståelsen av andra kulturer. Undersökningen är den första i sitt slag och jämförelsematerial saknas. Det är därför angeläget att den följs upp så att det blir möjligt att följa bl a förändringar i attityder hos skolelever. Frågan om preskriptionstiden för tryckfrihetsbrott är föremål för utredning. Det nuvarande systemet leder till att eventuella brott hinner preskriberas innan förundersökningen hunnit avslutas. Preskriptionstiden för tryckfrihetsbrott bör därför förlängas till förslagsvis 24 månader för tryckt material och för sådana brottsliga yttranden som faller under yttrandefrihetsgrundlagen. Det är således även av vikt att hithörande brottsutredningar prioriteras av polis och åklagare fram tills en lagändring kan träda i kraft. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en uppföljning av undersökningen Utsatthet för etniskt och politiskt relaterat våld m.m., spridning av rasistisk och antirasistisk propaganda samt attityder till demokrati m.m. bland skolelever,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en förlängning av preskriptionstiden för tryckfrihetsbrott och prioritering av dessa brottsutredningar. 1 Yrkande 1 hänvisat till UbU.
mot · GL02K335 · 1997-10-06 00:00:00 — Införande av skydd för negativ föreningsrätt riktades blickarna mot kommun, som var i färd med att fatta ett beslut att endast medge fackanslutna arbetstagare löneökning. Man meddelade sin avsikt att inte ens förhandla med de icke fackanslutna arbetstagarna. På grund av den massiva uppmärksamhet som detta fall fick pressades kommunledningen till att medge enskilda förhandlingar även för icke fackanslutna, men problemet tycks kvarstå, nämligen att man enligt svensk lag kan förvägra icke fackanslutna arbetstagare enskilda löneförhandlingar. Vi har inget skydd för den så kallade negativa föreningsrätten i svensk lagstiftning. Dock hävdas att föreningsfriheten och därmed även den negativa föreningsrätten är skyddad genom , men detta är ännu inte helt klarlagt i domstol. Enligt min mening måste ett skydd för den negativa föreningsrätten införas i svensk lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag på införande av skydd för negativ föreningsrätt i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K337 · 1997-10-06 00:00:00 — Lagstiftningen bör vara så utformad att den ger alla det skydd som behövs för ett tryggt och gott liv. Det gör det nödvändigt att vaksamt följa samhällsutvecklingen och vara beredd att göra de förändringar i lagarna som motiveras av ändrade brottsbeteenden och annat. Dagens lagstiftning skyddar inte homosexuella som grupp. Det enda lagen stadgar är att det är förbjudet för företag och myndigheter att diskriminera homosexuella, och att reglerna om straffskärpning i också skall tillämpas vid brott speciellt riktade mot homosexuella. Homosexuella som grupp är alltså oskyddade mot den våg av bl.a. nazistisk hatpropaganda som riktas mot dem. I princip kan vem som helst i olika medier säga vad som helst om homosexuella som grupp. Det görs också. Det är som regel människor med en mycket elitistisk människosyn som hetsar mot såväl invandrare som homosexuella och andra grupper som inte anses ha samma värde som andra människor. Vi har en lag som förbjuder hets mot folkgrupp. Det är inte tillåtet att hota eller uttrycka missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationalitet eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Allt talar för att också homosexuella bör omfattas av denna lagstiftning. Flera homosexuella har mördats i p.g.a. sin sexuella läggning. Mördarna har, enligt polisens utredningsmaterial, i flera fall haft anknytning till nynazistiska rörelser. Förföljelsen drabbar dock långt fler personer. En undersökning från SCB visar att var fjärde homosexuell person i trakasseras p.g.a. sin sexuella läggning. Undersökningen bekräftar resultatet i en tidigare studie av hot och våld mot homosexuella i , utförd av . Den visar att av dem som deltog i studien blivit utsatta för hot och våld p.g.a. förmodad homosexualitet. En ändring av lagstiftningen får inte automatiskt slut på all förföljelse av homosexuella men är en viktig signal från samhället att det inte kan tolereras. Det finns ingen anledning att tro att lagen skulle ha mindre betydelse för homosexuella än för invandrare och andra som omfattas av den . I debatten har det rests invändningar mot en lagändring med motivet att den i så fall skulle komma att omfatta även andra än homosexuella. Det har vi inget emot. Det bör dock betonas att en lagändring inte skall ses som en överseende attityd när det gäller sexuella övergrepp varken mot barn eller andra. I dessa avseenden har vi en annan lagstiftning till skydd mot övergrepp. Frågan bör beredas med sådan skyndsamhet att nödvändiga förändringar i grundlagen kan göras med ett beslut års val och därefter konfirmeras av den nyvalda . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändring av och tryckfrihetsförordningens förbud mot hets mot folkgrupp till att även omfatta homosexuella.
mot · GL02K338 · 1997-10-06 00:00:00 — TV-reklam riktad till barn 1 Angående TV-reklam riktad till barn har det varit mycket debatt kring förbudet för svenska TV-kanaler att sända reklam riktad till barn. Lagrummet som förbudet utgår från är Radio och TV-lagen (1996:844) 7 kap 4 § där det sägs att reklam i en TV-sändning inte får syfta till att fånga uppmärksamheten hos barn samt att det i reklam i en TV-sändning inte får uppträda personer eller figurer som spelar en framträdande roll i program som huvudsakligen vänder sig till barn . Rent principiellt måste man fråga sig vad det är för skillnad om en serietidning för barn innehåller reklam med dessa som målgrupp gentemot om en TV-kanal gör detsamma i samband med barnprogram. Genom detta reklamförbud pekas ett enskilt media ut. Exempelvis existerar inte något motsvarande förbud för reklam riktad till barn på bio, på video, i radio, i direktreklam eller i butiker etc. Att isolera ett medium bland många på detta sätt är märkligt, i synnerhet när det inte finns någon entydig forskning som påvisar att reklam i sig i television skulle medföra några negativa konsekvenser för barn . En bättre lösning än förbud vore väl i detta fall att branschen själv höll efter eventuella övertramp som kan vara skadliga för barn. Det finns många exempel på hur branscher löser etiska och moraliska gränsdragningar genom branschråd och egna sammanslutningar. Sådana kan lättare agera smidigt där lagstiftningsinstrumentet är trubbigt. Exempel på just denna självsanering är inom den massmediala världen , och för jurister. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om TV-reklam för barn, att beslutar avskaffa 7 kap. 4 § radio- och TV-lagen (1996:844) i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K341 · 1997-10-06 00:00:00 — Barnpornografi är en dokumenation av sexuella övergrepp mot barn, oftast flickor, i sexuellt upphetsande syfte. Framför allt är barnpornografi en sexualiserad våldshandling. Den begås på flera plan . För det första i den stund den begås mot barnet. För det andra när denna handling reproduceras i form av en bild, t ex eller film. För det tredje när denna produkt mångfaldigas, distribueras och visas. För varje gång detta sker upprepas brottet mot barnet, men inte bara mot det barn som utnyttjats för framställningen av den barnpornografiska produkten, utan också av alla de barn som kommer att utsättas av förövare som har påverkats eller kommer att påverkas av den. Alla barn blir genom spridningen av barnpornografin möjliga objekt för det sexualiserade våldet. Barnpornografin sprids kommersiellt och ingår tillsammans med all annan massproducerad och massdistribuerad pornografi i den världsomfattande porrindustrin som blivit en vinstgivande kapitalistisk storindustri. Den arbetar professionellt och skickligt. Den går målmedvetet in för att påverka. Affärsidén är det sexualiserade våldet mot kvinnor och barn. Vanligtvis ses konsumenten av barnpornografi som en sjuk och störd människa. Att förgripa sig på barn är något oerhört. Men barnpornografin måste också ses som en spegling av de patriarkala maktstrukturer där barnet befinner sig längst ner i hierarkin. Det sexualiserade våldet är en del av det patriarkala maktutövandet. Övergrepp mot barn är sexualiserat våld. Barnpornografi är en fråga om maktutövning. Jag anser inte att dokumentation av barnpornografi och sexuellt utnyttjande av barn är en tryckfrihetsfråga. Grundlagarna kom till för att skydda vissa värden, såsom rätten att fritt uttrycka och framföra sina åsikter. Sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi, eller innehav eller framställning av barnpornografi, kan inte anses vara sådana värden som skall skyddas. att alla barnpornografiska bilder bör omfattas av ett innehavsförbud, att barnpornografibrottet måste betraktas som ett sexualbrott och inte som ett brott mot allmän ordning, att nivån på det grova barnpornografibrottet är för högt satt, att en åldersgräns bör införas i barnpornografibrottet, dvs i enlighet med regler. Jag anser att det alternativ till lagförslag som lagts fram av är det som skall gälla i vad gäller synen på innehav och framställning av barnpornografi. Det förslaget innebär att befattning med bilder eller filmer som framställs genom sexualbrott mot barn faller utanför grundlagsområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett förslag om att all befattning med bilder eller filmer som framställs genom sexualbrott mot barn kriminaliseras och faller utanför grundlagsområdet.
mot · GL02K344 · 1997-10-06 00:00:00 — Genom olika typer av uttalanden har riksdag och regering tillförsäkrat samerna en särställning som urbefolkning i . Önskemål har från samiskt håll vid ett flertal tillfällen framförts om ytterligare åtgärder som på ett tydligare sätt stärker samernas ställning. Bland annat har krav framförts om att borde ratificera 169 om ursprungsbefolkningar. Likaledes har man begärt att denna särställning skall grundlagsskyddas. Trots att dessa frågor tidigare hanterats i har ett beslut ännu inte fattats. Det är angeläget att så sker i likhet med vad man har beslutat i våra grannländer och . Lika angeläget är det att de samiska språken ges officiell status, genom en särskild samisk språklag, även detta har skett i och . När det gäller övriga minoriteter, de tornedalsfinska, finska, judiska och romanska grupperna har de hemortsrätt i . Tornedalsfinnarna kan, i viss mån i likhet med samerna, betraktas som urbefolkning. Finnarna och romerna har en historisk hemortsrätt i åtminstone och judarna . Det är nu dags att regeringen tar ytterligare ett steg framåt i dessa frågor. Detta kan ske genom att ratificerar konvention om landsdels- eller minoritetsspråk tillsammans med ramkonventionen för skydd av nationella minoriteter. Genom en sådan handling visar på ett tydligt sätt sin vilja att respektera och säkra dessa historiska minoriteters ställning i . Genom anpassning av svensk lag till konventionerna kan berörda folkgrupper inte bara i formell mening utan också känslomässigt fortsätta att existera som en levande del av det svenska samhället. Detta blir då ett tecken för kommande minoritetsgenerationer att vid undertecknandet av konventioner tydligt tillerkänt dessa grupper jämlikhet med den svenska befolkningen i alla avseenden. Övervägas bör också behovet av tilläggsdirektiv till (JO 1995:03), med anledning av vad som ovan anförts, samt enligt nedanstående önskemål som framförts av de berörda grupperna: Alla fem minoritetsgrupperna i kommitténs sektion 2 skall representeras av egna ledamöter med röst- och voteringsrätt. För sektion 1 bör de sakkunniga i jiddisch och utses till ledamöter och ges samma status som de övriga folkgrupperna i kommittén. Att jiddisch tillerkänns status som icke-territoriellt minoritetsspråk och garanteras likvärdig behandling som övriga i utredningsarbetet ingående språk. Att kommitténs sektion 2 får tilläggsdirektiv innebärande en grundlig kartläggning av respektive minoritets kulturella egenverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ratificera konvention om landsdels- eller minoritetsspråk, tillsammans med ramkonventionen för skydd av nationella minoriteter,1 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ratificera 169 om ursprungsbefolkningar samt behovet av en särskild samisk språklag, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om komplettering av representationen i , att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behoven av tilläggsdirektiv till . 1 Yrkande 1 hänvisat till UU.