mot · GL02Jo752 · 1997-10-06 00:00:00 — Det är sällan eller aldrig någon som på allvar hävdar att haneller hon är "mot miljön". Det är förmodligen en lika sällsyntåsikt som att vara "för krig".Vid en ytlig betraktelse kan man förledas tro att man är överens. Begreppsom t.ex. "miljöproblem", "ekologiskt hållbart" och "miljövänligt" betyderdock olika saker för olika människor. De olika begreppen har intedefinierats. Om man skall dra ut konsekvenserna av vad begreppet"ekologiskt hållbart samhälle" innebär kommer några hävda att det är likamed strukturella samhällsomvälvningar. För andra innebär det att konsumera"grönt" och köra lite mindre bil.Kärnfrågan är enligt min mening:Behövs det strukturella eller marginella förändringar av samhället för attställa om i hållbar riktning?Stat, myndigheter och dess representanter besvarar inte denna kärnfråga.De definierar inte vad "miljöbegreppen" betyder då dessa används, därförblir de inte meningsfulla. Istället talas och skrivs i allmänna ordalag om bryr sig om miljön och att man strävar mot ett ekologiskt hållbartsamhälle.Så länge de underliggande konflikterna inte lyfts fram, kan det faktiskt seut som om både regeringen och våra statliga myndigheter delar miljöörelsensåsikt att samhället måste ställas om, göras ekologiskt uthålligt och att det ärbråttom! Då vi ser till konkreta åtgärder visar sig dock lovsången klingafalskt. Den blir ständigt underordnad mål som t.ex. tillväxt, trots atttillväxttänkandet enligt min mening skapar just de problem vi måste lösa.Resultatet av denna underordning är att vi skrapar på ytan och lappar ochlagar på en ohållbar grund.Granska trovärdighetenTydliga exempel på att miljön är underordnad andra krav ärt.ex. jätteprojekten , och nusenast elkabeln från till . Projekt som står istrid med både klimat- och koldioxidmål och som låser ossvid nuvarande icke-hållbara infrastruktur.Det handlar inte bara om politiskt svek. Det handlar också om lågintegritet, trovärdighet och brist på civilkurage från tjänstemannahåll. sade ja till bron, som man säger att transporterna (läsbilismen) är den viktigaste miljöfrågan. tillstyrkte kabeln till Polenutan att klargöra att projektet låser fast oss vid nuvarande energisystem.För att undvika att historier som dessa upprepas bör myndigheternastrovärdighet granskas genom att systematiskt jämföra åtagandena med denpraktiska handlingen. Vad förbinder sig staten att göra rent konkret? Vi harinternationella avtal och konventioner, miljölagar och förordningar. Vi harockså tillsynsmyndigheter som inte bara är skyldiga att bedriva tillsyn utanatt även driva miljöarbetet framåt i enlighet med de mål som har satts upp.Jag undrar vad som skulle hända om alla anställda på myndigheternasystematiskt skulle arbeta efter alla officiella målsättningar och regelverksom finns på miljöområdet? Allt stöd som behövs för att driva försiktig-hetsprincipen och den omvända bevisbördan finns i både Rio-deklarationenoch svensk lagstiftning! Varför använder då inte myndigheterna sinamöjligheter att agera? Det är ofta samma visa man hör, oberoende av vilkenmyndighet man lyssnar till: "Det är inte vårt bord, brist på resurser, det skalllösas internationellt, det ska lösas på frivillig väg, vi väntar på en pågåendeutredning" m.m. I flera aktuella frågor visar det sig dock att myndigheternahar andra brister än brist på resurser. De driver sällan sitt arbetesystematisktenligt vare sig konventioner, principer eller kretslopp. Snarare ser vi ettegenmäktigt förfarande (t.ex. och Polenkabeln där man intebara passat frågan vidare, utan legitimerat en miljövidrig verksamhet)!Naturligtvis gäller inte detta alla som arbetar på olika myndigheter. Dennamotion skall ses som ett stöd för alla dem som arbetar hårt och målmedvetet,med visioner och vilja att sträva efter ett ekologiskt hållbart samhälle.Identifiering av problemNågra problem kan lätt urskiljas i myndigheternas arbete:Brist på systemanalys: I utredning efter utredning tar man fasta på densituation som råder . Man utgår från att dagens situation och nuvarandeutveckling kommer att gälla även fortsättningsvis. Man vill "lösa" eventuellaproblem med marginella krav, s.k. end of pipe-lösningar. Jag har aldrig hörttalas om en utredning som antar ett globalt solidaritets- och miljöperspektiv.När tillsätter regeringen en utredning med direktiv att titta på om den aktuellainvesteringen passar in i ett hållbart samhälle och om den nuvarandeutvecklingen är möjlig för hela världen?Försiktighetsprincipen: Det har varit lätt att undvika att ta ställninggenom att hänvisa till vetenskapliga trätor i olika miljöfrågor. Detta har letttill handlingsförlamning och icke-beslut. Vi har sett att miljöfrågans kärn-frågor handlar om värderingar. Det räcker därför inte att hänvisa till baravetenskapliga diskussioner, en värderingsfilosofi måste vägas in i slut-bedömningen. Den viktigaste filosofin är enligt min mening försiktighets-principen, med grundad misstanke och omvänd bevisbörda som grundlägg-ande instrument.Trovärdighet: Beskrivningen av olika problem inför t.ex. investeringar ärfrån myndigheternas sida ofta okritisk och påminner om branschens egnabeskrivningar. Lobbyverksamheten är intensiv från främst våra stora företag.Integriteten och allsidigheten hos myndigheterna ställs inför stora pröv-ningar. Källhänvisningar i många utredningar tyder dock knappast påallsidighet, utan istället på att industrin har ett mycket stort inflytande.Dettaförvärras av att många källhänvisningar är mycket svårkontrollerade. vara opublicerade eller interna rapporter samt muntliga uppgifter. Idagförsvarar myndigheten ofta exploatören gentemot dennes utrednings-skyldighet och ansvar istället för att exploatören tvingas motbevisa misstankeom oacceptabla effekter.Tröghet: En viktig faktor till varför saker och ting sker (eller inte sker) ärenligt min mening den rådande inofficiella myndighetskulturen. Dennakultur utvecklas över tiden och har bl.a. att göra med att chefer inte sällananställer folk som liknar dem själva i värderingar och utbildning.Civilingenjörer anställer helst civilingenjörer, ekonomer anställer ekonomer,toxikologer anställer toxikologer osv. En annan faktor är att bristen på klarariktlinjer gör att tjänstemän med olika uppdatering får svårt att kommunicera.Ingenjörer som jobbat flitigt med rökgasrening och andra end of pipe-lösningar , får lätt en "fossil" inställning till relativt nyabegrepp som kretslopp, systemvillkor, diffusa utsläpp m.m.Håll ryggen fri!Ingen chef är så tokig att hon eller han bestrider de officiellamålsättningarna om uthållig utveckling, kretsloppstänkandem.m., men dessa nya mål utmanar myndighetskulturen. Denhandläggare som tar dessa insikter på alltför stort allvarriskerar att bli betraktad som naiv, okunnig, ovetenskapligoch allmänt obekväm. Man måste känna till den osynligapolicyn för att ha framgång i sitt arbete, framförallt om manarbetar med kontroversiella frågor. Vanliga uttryck är att"man måste ha ordentligt på fötterna" och "hålla ryggen fri".Dessa uttryck har betydligt större tyngd än t.ex.försiktighetsprincipen, vilket leder till att myndigheten agerarförst då liken ligger på bordet. Det är förmodligen en ananledningarna till varför myndigheterna ofta rekommenderaratt frågorna skall utredas mer först, istället för att förespråkaförbud eller begränsningar. Man vet av erfarenhet att sådana"icke-beslut" knappast ifrågasätts av någon, trots att degränsar till tjänstefel enligt t.ex. internationella konventioner.Falska förhoppningarVad gör vi då åt dessa egenmäktiga myndigheter? Ja,antingen måste vi förbättra dem eller lägga ned dem! I fallenmed och Polenkabeln, för att ta dessa exempelännu en gång, så måste man säga att skattebetalaren har fåttmer skada än nytta för pengarna. Våra myndigheter har idessa fall inte bara legitimerat skadliga verksamheter, utanockså genom sitt godkännande invaggat miljöengagerademedborgare i falska förhoppningar om att projekten ärmiljömässigt riktiga.Konkreta förslagHotbildsdepartementEn enig riksdag har slagit fast att hotbilden är breddad frånatt vara enbart militär till att omfatta bl.a. miljöhot,sårbarheten i samhället, vattenbrist, kärnkraft och ökandesociala och ekonomiska klyftor. Det borde åtföljas av enstrukturell förändring genom att man prövar möjligheten attersätta och Försvarsdepartementettillsammans med relevanta delar av övriga departement medett Hotbildsdepartement. Detta departement skulle handhaalla större investeringar och prioritera anslag efter den totalahotbilden. Detta skulle leda till en rimligare fördelningmellan t.ex. försvars- och miljöbudgeten. En annan viktigaspekt är sårbarheten i samhället. I ett Hotbildsdepartementskulle varje större projekt granskas ur sårbarhetssynpunkt.Syftet med denna förändring är också att revirhävdandet isynen på vad som bör prioriteras i samhället skall minska.Eftersträvansvärt är en öppen debatt där alla kan höra hur deolika aktörerna försöker berättiga sina anslag.FörsiktighetsprincipenDet måste till ekonomiska incitament förförsiktighetsprincipen. Detta kan man verka för genom attinföra ett generellt strikt ansvar i miljölagstiftningen så atttillverkaren eller exploatören får ansvara fullt ut för deskador som eventuellt uppkommer, oavsett om dessa kanförutsägas eller ej. Ett exempel på detta är att kärnkraftenvore död om den tvingades att betala för sina egna risker,eftersom försäkringspremierna då blir höga.RevisionEtt sätt att komma tillrätta med bristerna i myndigheternasarbete kan vara årlig extern kvalitetsrevision i RRV:sförsorg. Myndighetens åtagande kontra dess agerande skallgranskas. Om myndigheten inte håller måttet skallgeneraldirektören och ledningsgruppen byts ut. För att en brarevision skall kunna genomföras måste uppdraget tillmyndigheterna omformuleras och stramas upp så att desnarare får en tydligare roll.Transparens och tillgänglighetDet svenska beslutsfattandet, från direktiv till genomförande,vilka aktörer som är inblandade och efter vilka kriterier sombeslut fattas, måste vara transparent och tillgängligt för attresurssvaga grupper skall kunna göra sina röster hörda iprocessen.Definiering av begreppMiljöbegreppen och miljömålen är inte definierade i mer änallmänna "miljöbegrepp" som t.ex. "ekologiskt hållbarutveckling" eller "miljöfarlig". Dessa begrepp och mål måstedefinieras av regeringen när de ingår i uppdrag (t.ex. iutredningar eller regleringsbrev), för att sedan utvecklas somhörnstenar tillsammans med de befintliga åtagandena imyndighetsarbetet. En bra start vore att utveckla villkor förmyndigheterna, modell Miljöförbundet Jordens Vänners"rättvist miljöutrymme". Koncepten implementeras ochoperationaliseras sedan i miljömål och konkreta åtgärder somdå blir lättare att granska i revisioner. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att olika "miljöbegrepp" skall definieras när det används i t.ex.direktiv till myndigheter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att varje större infrastrukturellt projekt skall prövas mothållbarhetskriterier,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredning av ett hotbildsdepartement,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ekonomiska incitament för försiktighetsprincipen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om årlig extern kvalitetsrevision av åtaganden kontra agerande.