mot · GK02Ub27 · 1997-04-03 00:00:00 — med anledning av skr. 1996/97:112 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning - kvalitet och likvärdighet InledningI skrivelsen redogör regeringen för sin grundläggande syn påutbildningsväsendet och anger vilka områden som kommeratt prioriteras . Dethandlar om att utveckla utbildningens kvalitet ochlikvärdighet. roll bör utvecklas och den gällandeansvarsfördelningen mellan stat och kommun förtydligas.Integrationen mellan förskola, skola och skolbarnsomsorgfokuseras liksom skolans inre arbete. Gymnasieskolansutveckling behandlas, särskilt vad avser programstruktur,program med yrkesämnen och kärnämnena. Tonvikt läggsvidare på regeringens satsning på ett nationellt kunskapslyftför vuxna. På många områden bygger regeringen vidare påtidigare reformarbete och på den utvecklingsplan förskolväsendet som lades fram . Vi har valt att ta uppnågra frågor där vi har ett annat synsätt än regeringen ellerdär vi vill göra förtydliganden.FörskoletidenDen egna familjen bildar tillsammans med förskola-skola-fritidshem den trygghet som barnen har att luta sig mot undersin uppväxt. Det är viktigt att samhället organiserar deoffentliga resurserna på ett sådant sätt att omsorgen hjälperoch kompletterar, men inte ersätter, familjerna. Det är ifamiljerna besluten ska fattas om hur man vill leva sitt livoch om vilken typ av omsorg förskolebarnen ska ha. Detoffentligas uppgift är att tillhandahålla resurser ochstrukturer så att föräldrarnas val kan bli fritt i verkligmening.När regeringen aviserar ett måldokument för skolbarnsomsorg och förskolaär det viktigt att komma ihåg att många barn får sin omsorg på annatsätt än genom det offentliga systemet. Mer än 150 000 barn befinner sig idagutanför de verksamheter som kommer att bli reglerade genom dettamåldokument. Det är viktigt att man inte skapar en situation där den enagruppen får all uppmärksamhet på bekostnad av den andra. Därför inger detvissa farhågor när regeringen väljer att rubricera avsnittet om förskole-verksamhet och skolbarnsomsorg "Från familjepolitik till utbildningspolitik".I måldokumentet för de yngre förskolebarnen bör föräldrarnas roll ochinflytande betonas. Ett gott samarbete mellan föräldrarna och förskolan är enförutsättning för en positiv utveckling för barnen. Det framgår inte om denöppna förskolan kommer att omfattas av måldokumentet. Enligt vår uppfatt-ning borde den öppna förskolan vara tillgänglig för alla barn mellan ett som inte deltar i annan förskoleverksamhet.Vi vill att skolstarten ska vara flexibel och utformas i samverkan mellanföräldrar, förskollärare, fritidspedagoger och lärare. Det ger bäst möjligheteratt redan från början utgå från det enskilda barnets förutsättningar ochmognad. Därför avvisar vi skolplikt och vill att skolpliktenäven ska vara nioårig. Eftersom av alla ungdomarfortsätter till gymnasiet blir skolgången i praktiken minst tolv år.Grundskolan i fokus Det är nödvändigt att lyssna mer aktivt på devarningssignaler som kommer från . Många avde stolta mål som satts upp i läroplanen uppfylls inte idag.Enligt Kunskapslyftskommittén lämnar 000elever utan att nå upp till tillräcklig nivå iläsförståelse för att klara undervisningen i gymnasiet. Det ärpå kvalitet fokus måste ligga när vi talar om ettnationellt kunskapslyft.Skolan måste ses som en framtidsinvestering både för de enskildamedborgarna och för samhället i stort. Vi anser att det är samhälletsskyldighet att ge alla en likvärdig möjlighet att utvecklas efter sina anlag,intressen och önskemål. Även i ekonomiskt kärva tider måste skolan ses idetta perspektiv och inte endast som en statisk budgetpost. För att kunnafullfölja sin uppgift enligt de mål och riktlinjer som lagts fast av regeringochriksdag måste skolan få tillräckliga resurser.Det är oroväckande att kommunerna, bl a på grund av de ekonomiskatumskruvar regeringen har dragit åt, inte överallt kan upprätthålla den kvalitetpå utbildningen som är nödvändig. Om nya stora grupper lämnargrundskolan med otillräckliga grundkunskaper blir arbetet med att i efterhandåtgärda bristerna det allt överskuggande istället för kompetensutveckling ochlivslångt lärande som bygger på att en överväldigande majoritet fått debaskunskaper som krävs redan i grundskolan.Den uppvärdering som regeringen gör av de praktisk-estetiska ämnena villvi stryka under. Det finns goda skäl, inte minst pedagogiska, att stärkaslöjdens och idrottens ställning. I detta sammanhang vill vi dessutom lyftafram hemkunskapen. Både folkhälso- och hushållsekonomiska skäl talar föratt ungdomarna behöver bättre kunskaper och färdigheter i de moment somingår i detta ämne. Detta bör beaktas i den översyn av timplanen somregeringen aviserar.Larmrapporterna från skolan gäller inte bara kunskapsbrister. Våld,mobbning, främlingsfientlighet, skolk och vandalism är också en del avskolans vardag på många håll. Om vi inte kommer tillrätta med dessa bristerklarar vi inte heller den övriga verksamheten.Vi är övertygade om att arbetet för att motverka denna utveckling måste tasin utgångspunkt i det etiska perspektiv som beskrivs i skolans värdegrund.Ytterst handlar det om att förankra den människosyn som "förvaltats avkristen etik och västerländsk humanism" hos alla barn och ungdomar.Värdegrunden måste helt enkelt omsättas i praktiken i det vardagliga arbetet iskolan. Det finns en stor vilsenhet bland barn och ungdomar när detgäller normer och värderingar. Eftersom det inte finns några färdiga svar ellernågot facit tycker många lärare också att det är svårt att diskutera etiskafrågor med eleverna.Därför behövs särskilda utbildningssatsningar för skolpersonal, fördjupadediskussioner och ett medvetet sökande efter att konkretisera värdegrunden idet vardagliga arbetet. Det handlar om att på olika sätt målmedvetet arbetaför att i handlingar, ord och attityder bry sig om och respektera sinamedmänniskor. Det handlar också om att de vuxna måste våga sätta tydligagränser, som de ger utrymme för diskussion som lederfram till etiska ställningstaganden.Att nya generationer får ett etiskt medvetande, en egen inre kompass somger en förmåga att skilja på rätt och orätt, på ditt och mitt, är också ettförebyggande arbete som på lång sikt kan ersätta behovet av detaljreglerandelagparagrafer. Föräldrarnas och skolans gemensamma arbete i detta samman-hang kan inte överskattasNär det gäller hur man mer konkret kan gå till väga för att förhindramobbning utvecklar vi det närmare i vår motion "Rätten att inte bli utsatt förmobbning och våld i skolan".Fristående skolorRätten att välja skola är grundläggande i en demokrati.Regeringen har efter hand motvilligt fått acceptera enutveckling mot alltfler fristående skolor med olika huvudmänoch inriktningar. anas en mycket reserverad tonmot friskolor, och de problem som regeringen anser beror påfriskolornas framväxt lyfts fram.Det hävdas i skrivelsen att den förra fyrpartiregeringen ansåg att friskolorvar det enda sättet att ge frihet och inflytande för föräldrar och elever.Regeringen talar också gärna om segregering i anslutning till friskolor.Segregering innebär i strikt mening att genom administrativt tvång"uppifrån" separera olika grupper i samhället från varandra. Segregering äratt inskränka människors frihet. Att ha möjlighet att välja undervisning försina barn är något helt annat. Det är genuin pluralism, något som äreftersträvansvärt i ett demokratiskt samhälle. Det som däremot bidrar till detsom vi i mer dagligt tal menar med segregering, men som egentligen är enskillnad mellan olika gruppers förutsättningar, är det nuvarande regerings-partiets tidigare bostadspolitik och flyktingpolitik och under de sista årenäven den höga arbetslösheten. Dit kan också räknas att skolor i så kalladeproblemområden färgas av sin omgivning. Det är speciellt viktigt att åtgärdersätts in för att motverka de tendenser som från början skapats av en felaktigbostads- och flyktingpolitik.Regeringen har avskaffat det minimibidrag som varje fristående skolatillförsäkrades under den borgerliga regeringsperioden och som ledde till enkraftig expansion av antalet fristående skolor. Det system som införts ochsom i praktiken innebär att kommunen/kommunerna avgör bidragets storlekleder till krångel och osäkerhet om vad som gäller. Vi beklagar att regeringeninte på något sätt antyder att man är beredd att ompröva bidragssystemet ellerändra de regler som lett till att det blivit svårare att starta och driva enfristående skola.Delaktighet och inflytandeInsikten om värdet av engagerade föräldrar och betydelsenav att eleverna tas på allvar och får inflytande över sinsituation i skolan har vuxit på senare tid.Lokala skolstyrelser med föräldramajoritet som infördes är ennaturlig utveckling av det brukarinflytande som finns inom andraverksamhetsområden. Vi ser positivt på den utvecklingen. Men ännuviktigare är att föräldrarna blir en naturlig del av skolans vardag genom räknar med varenda förälders engagemang för det egna barnets framstegoch utveckling. Det handlar inte om att träda lärarnas professionalitet för när.Det är inte heller den egna utbildningsnivån eller speciella yrkesinriktningensom är av avgörande betydelse. Forskning har visat att det är just föräldrarnasdagliga engagemang i vad barnen för tillfället sysslar med i skolan som äravgörande för hur det går för barnen. Lärarna och föräldrarna behöversamverka för att hitta nya vägar för ett utvecklat samarbete.Utvecklingssamtalen i är ett bra och konkret exempel på hurskolan tillsammans med eleven själv och föräldrarna följer elevens utvecklingoch planerar den fortsatta skolgången. Det är viktigt att utvecklingssamtalenföljs upp så att de verkligen håller den höga kvalitet som är tanken bakomdem. Vi anser liksom regeringen att de erfarenheter som har vunnits avutvecklingssamtalen i är så positiva att motsvarandeordning bör införas även på gymnasiet. Men även om eleverna på denna nivåär äldre bör det naturliga vara att föräldrarna också på gymnasiet inbjuds dialog med eleven och läraren om studiernas uppläggning och framtidastudie- och yrkesval. Ungdomarnas behov av föräldrarnas stöd, engagemangoch intresse är stort även i dessa åldrar och efterlyses i många sammanhang.Förslaget om att tillsätta styrelser med elevmajoritet på gymnasiet har viavvisat eftersom vi inte anser att det leder till målet att eleverna ska få ettkonkret inflytande över sin skolvardag. Det lägger ett alltför stort ansvar pånågra enstaka elever, medan situationen för majoriteten av elever inteförändras. Det undervärderar dessutom lärarens professionella roll och suddarut skolledarens ansvar. Lärare och rektor bör i kraft av sin formella ställning,sin professionalitet och sin mognad och erfarenhet ha det övergripandeansvaret för gymnasieskolans styrning. Frågan om hur eleverna ska få ettutökat och mer konkret inflytande framförallt över klassrumssituationen ochsin egen utbildning utvecklar vi närmare i vår motion som lades medanledning av prop 96/97:109.Gymnasiet i förändringGymnasiereformen har genomförts som denekonomiska verkligheten förändrats drastiskt. Informationenom reformen har också varit bristfällig och lett till osäkerhetom vad som gäller. Detta kan vara en del av förklaringen tillatt inkörningsproblemen varit stora på vissa håll. Faktum ärdock att många gymnasieskolor brottas med stora problem.Det går inte att avfärda det som en mediedebatt även om detofta är det negativa som lyfts fram i media. Problemen ärstörst på de yrkesförberedande programmen. Studietröttaelever förväntas klara samma kurser i kärnämnena som sinamer studiemotiverade kamrater på teoretiskt inriktadeprogram. Många har inte tillräckliga kunskaper frångrundskolan, och det finns inte nog med resurser att mötaderas behov, varken personella eller pedagogiska. Bådeelever och lärare känner sig frustrerade av att inte kunna levaupp till de krav som ställs på dem. På många skolor har detlett till en ond cirkel som det är viktigt att bryta.Regeringen återkommer ofta till att skolan ska vara "likvärdig" och att denmåste vara organiserad på ett sådant sätt att "den gynnar alla oavsett socialhärkomst". Naturligtvis delar vi detta mål och ser det som en grundläggandebyggsten i ett demokratiskt samhällsliv att alla inkluderas och ges möjligheteratt utifrån sina förutsättningar växa, delta och bidra. Men frågan är omregeringens fyrkantiga och schablonartade mallar är den bästa vägen till dettamål. Risken med att skapa en skola där alla förväntas utföra och klara sammauppgifter är att man skapar en skola som inte passar någon, eller i varje fallbara en liten del av de elever som ligger nära något slags genomsnittsnivå.Betyder "likvärdighet" att alla ska kunna i princip samma sak, eller att allaska ha samma möjligheter att utveckla sina intressen och sin begåvning? Omman föredrar den senare definitionen är det inte lika självklart att allagymnasieutbildningar ska fullföljas och ledatill allmän högskolebehörighet.Det måste vara möjligt att fullfölja sin utbildning inom mer flexibla ramar.I dag förväntas gymnasiestudierna vara avslutade . Menungdomar kan av olika anledningar vilja göra ett uppehåll i studierna. Vi troratt många ungdomars motivation skulle komma tillbaka om de fick möjlighetatt göra något annat under ett eller och sedan hade möjlighet attfullfölja gymnasiestudierna på samma villkor . Vi anseralltså att denna rätt ska gälla alla och inte bara de elever som väljer ettpraktikprogram enligt regeringens modell. Det individuella programmet harfått en omfattning som ingen räknade med. Ett praktikprogram som innehållerbåde grundskolekurser, gymnasiekurser och yrkesinriktad praktik anser vivara en möjlighet som är väl värd att pröva.Efter att länge ha haft en sval inställning till lärlingsutbildning föreslår nuregeringen att "en ny och modern lärlingsutbildning" ska införas. Exakt vad iutbildningen som gör att den förtjänar epitetet "modern", till skillnad frånliknande idéer som samma regering tidigare avvisat framgår inte riktigt, menvi ställer oss naturligtvis bakom tanken att rätt utformad lärlingsutbildningkan vara ett attraktivt alternativ för många gymnasieelever. Det är något vihävdat under lång tid.I regeringens och modell inleds lärlingsutbildningen inom ett nationellt program som är lika för alla. Därefter avslutaslärlingsutbildningen med ett eller på en arbetsplats. Vi anser att denarbetsplatsförlagda delen måste finnas med redan från början och varvas medteoretiska studier . Det skulle alltså gå att välja tvågrenar,en ordinär och en lärlingsinriktad, inom ett program. Den sistnämnda kan dåvara längre än , men det viktiga är att man får börja lärlingsdelen direktoch inte, som regeringen och föreslår, vänta i två år.Ambitionen att skapa en yrkesexamen på gymnasienivå ställer vi ossbakom. Vi anser dessutom att en sådan examen borde kunna prövas inomflera av gymnasieskolans program.Kontakterna mellan gymnasiet och arbetslivet är viktiga för båda parter.Bägge har att vinna på att den fördjupas och utvecklas. Det är i dettasammanhang viktigt att påminna om att nästan all undervisning går ut påatt eleverna förväntas bli anställda i någon verksamhet, offentlig eller privat.Detta är en brist, då vi vet att vårt land behöver uppmuntra entreprenörskapoch företagande. Vi behöver fler människor som inte bara har idéer utanockså besitter kunskap om hur man omsätter idéerna i praktiken.Entreprenörsanda är viktig även för dem som kommer att arbeta somanställda, och därför bör en sådan anda prägla hela skolan. Men vi anserockså att det borde inrättas ett nationellt program med speciell inriktning påföretagande och entreprenörskap. Det bör beaktas när programstrukturen sesöver.Regeringen planerar enligt utvecklingsplanen att skapa ett nyttteknikprogram för att stimulera elevernas intresse för teknik. Behovet av attutöka intresset för tekniska studier har påtalats länge, och vi tror att ettnyttteknikprogram som är tydligare i strukturen än den tekniska grenen inomnaturvetenskapsprogrammet kan leda till ett ökat intresse. Vi stöder alltsådetta förslag.Idag finns åtta kärnämnen. Regeringen vill nu utreda konsekvenserna av enminskning till sex kärnämnen. På nyspråk kallas det utveckling av kärn-ämnena. Den förändring man vill genomföra innebär att religionskunskap slåssamman med naturkunskap och estetisk verksamhet och övergår till att bli ettvalfritt ämne. Antingen estetisk verksamhet, religionskunskap, naturkunskapeller historia bör enligt regeringen och bli valbart. Problemetattde ambitiösa kunskapsmål som finns i dessa ämnen kan vara svåra att uppnåpå grund av att de bara omfattar trettio poäng, löses således genom att mansänker ambitionerna. Ett minst sagt märkligt resonemang. Vi har tidigare talatom barns och ungdomars vilsenhet när det gäller normer och värderingar.Även när det gäller kunskapen om våra kulturella rötter, de som befästs iämnen som historia och religionskunskap och ofta manifesteras i estetiskverksamhet finns stora och dokumenterade brister. Intresset för existentiellafrågor är stort bland ungdomar . Inom speciellt religionskunskapen är detnaturligt att möta det intresset och ge eleverna verktyg för att bearbeta sinatankar kring de stora livsfrågorna. De religionsmöten som vi har inom vårtland talar också för behovet av djupare kunskaper och förståelse för deolika religionernas likheter och särdrag. Vi anser att en betydligt meromfattande utredning och analys måste göras av eventuella förändringar närdet gäller antalet kärnämnen och deras inriktning.I övrigt ser vi positivt på att öppna kärnämnena för samverkan medkaraktärsämnen. Det är också helt nödvändigt att göra en övergripandegenomlysning av de olika kurserna. finns det exempel på att en kurs iårskurs nio i är mer avancerad än en kurs i gymnasieskolansförsta årskurs, beroende på att de är gjorda av olika myndigheter vid olikatidpunkter.Styrning och tillsynVi delar regeringens ståndpunkt att mål- ochresultatstyrningen av skolan ska ligga fast och tillämpas fulltut. Men det decentraliserade systemet förutsätter enväl fungerande möjlighet för staten att utvärdera, följa uppoch utöva tillsyn över verksamheten.Skolverket föreslås få en mer aktiv roll gentemot skolor och kommuner.Skolverket ska bland annat få större möjligheter att kommentera de resultatsom det tagit fram och ta ställning till resultaten. tillsyns-verksamhet har inriktats på de fristående skolorna, som granskatsmycket noga och som också fått möjlighet till en dialog med de inspektörersom funnits på skolan och följt verksamheten. Denna erfarenhet bör nuutnyttjas när det gäller tillsynen av den kommunala skolan. Ett system medstatliga utbildningsinspektörer som på plats både kan granska verksamhetenskvalitet och genom dialog bidra till att utveckla den ställer vi oss positivatill.Det kan bidra till att garantera att skolans mål uppfylls på ett bättre sätt.Attvarje skola ska upprätta egna kvalitetsredovisningar kan också bidratill att höja medvetenheten om hur kvalitetsarbetet bäst ska bedrivas.Uppföljning och utvärdering av dessa verksamheter är en förutsättning för attde ska bli ett bra stöd för kvalitetsutvecklingen lokalt.ÖvrigtDet finns tydliga signaler ifrån vuxenstuderande att deupplever sig pressade av alltför hård studietakt ochsvårtolkad poängsättning. Studiepoängen när det gäller tillexempel naturvetenskapliga ämnen är så låga att det behövstvå till tre ytterligare ämnen för att man ska uppnå tillräckligtantal poäng för att uppnå de krav på studietakt som krävs föratt finansiera studierna. Det är viktigt att vi även inomvuxenutbildningen skapar en större flexibilitet där elevensegna förutsättningar i högre grad får styra undervisningensuppläggning. Kunskapsmålen är naturligtvis viktiga, mensamtidigt får det inte vara så att de överskuggar den enskildeelevens möjligheter att fullfölja utbildningen.Poängsättningen inom vuxenutbildningen bör därför sesöver. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om måldokument för skolbarnsomsorg och förskola,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om öppen förskola,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om flexibel skolstart,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om roll som bas för ,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hemkunskap,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att konkretisera värdegrunden i det vardagliga arbetet,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fristående skolor,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om föräldrainflytande,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utvecklingssamtal,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lokala styrelser med elevmajoritet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rätten att få genomföra sina gymnasiestudier till och med ,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lärlingsutbildning,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nationellt program med speciell inriktning på företagande ochentreprenörskap,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utveckling av kärnämnena,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om poängsystem och studietakt inom vuxenutbildningen.