mot · GL02Sk664 · 1997-10-06 00:00:00 — Även om riskkapitalförsörjningen till innovationsbaserade tillväxtföretag förbättrats betydligt i samband med att de nya listorna SBIlistan och IMInnovationsmarknaden startats har unga, främst innovationsbaserade företag svårt att i tidiga stadier finna privata riskfinansiärer. Denna kategori företag är av yttersta vikt för utvecklingen av den ekonomiska tillväxten. Någon skatt som minskar tillgången på riskvilligt kapital bör därför inte finnas. Reavinstskatten vid aktieförsäljningar är en sådan skatt. Investerares riskkapital är ännu en knapp resurs i . Det bör därför inte minska i samband med en försäljning och därpå direktföljande återinvestering. Beskattningstidpunkten bör uppkomma först när investeraren slutligen säljer sitt aktieinnehav och tillgodogör sig vinsten. I utgår inte reavinstskatt vid omplaceringar mellan onoterade aktier . Som onoterade aktier räknas även aktier noterade på den nya AIMlistan, Market, vilken kan sägas motsvara OTClistan i . Inte heller utgår reavinstskatt vid omplaceringar från börsnoterade till onoterade aktier. Den skatten betalas först i samband med den slutliga försäljningen av aktierna. Detta påverkar positivt flödet av riskkapital till mindre bolag. Effekten av reavinstskatten för en aktiv investerare illustreras tydligt av den amerikanske investeraren . Utgångspunkten för Buffets experiment är en investering på som fördubblas i värde . I vissa snabbväxande branscher är detta inte orealistiskt. Reavinstskatten i exemplet är . Säljs investeringen återstår att investera för. Om investeringen fortsätter att fördubblas i värde och investeraren fortsätter att sälja sitt innehav , dvs. omplacera, är vinsten 25 efter att en reavinstskatt på sammanlagt 13 betalats. Hade vinsten i stället behållits i samma bolag med samma fördubbling av värdet hade vinsten varit 692 efter att reavinstskatt på 356 betalats. Även om detta exempel endast är tillämpligt i ett mycket litet antal företag med extrem tillväxt visar det ändå effekten av reavinstskatten, dvs. hur den minskar marknaden för riskvilligt kapital. Effekten av skatten är att det blir mindre kapital att investera för efter en omplacering, vilket indirekt leder till en inlåsningseffekt av kapital i äldre företag. Tillgången på kapital för nya unga företag blir mindre. Skatten i samband med omplaceringar kan endast motiveras om staten använder kapitalet bättre än den investerare som skatten tas från. Så är sällan fallet och i synnerhet inte i . Sedan Buffet publicerade sitt exempel har sänkt sin generella reavinstskatt till och halverat den till för investeringar i vissa tillväxtföretag. föreslog president en generell sänkning till för att minska skadorna av skatten. I är skatten generellt . För aktiva investerare i fåmansaktiebolag är skatten däremot i vissa fall . Intäktsmässigt för staten innebär den uppskjutna beskattningen endast att staten förlorar ränta och i praktiken tvingas till motsvarande upplåningskostnad för annars direkt inbetald skatt. Detta kan finansieras genom minskade stöd till företagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en möjlighet att skjuta på reavinstbeskattningen vid återinvesteringar i onoterade företag.