mot · GL02A262 · 1997-10-06 00:00:00 — Det finns all anledning att uppmuntra arbetstidsförkortningar i avtal, även om vi förespråkar en annan väg som ger mer positiva sysselsättnings- och jämställdhetseffekter. generella arbetstidsförkortningar i har alltid skett lagstiftningsvägen. De har föregåtts av influenser från . Andra länder har gått före och förkortat arbetstiden. I har sedan enskilda fackförbund drivit frågan om förkortad arbetstid avtalsvägen. Det har varit manligt dominerade industriförbund som lyckats förhandla fram kortare arbetstider. Resultatet har blivit att anställda inom vissa sektorer, med relativt högt löneläge, har kunnat förhandla fram en kortare arbetstid, medan anställda inom andra områden halkat efter och behållit en längre normalarbetstid. Regering och riksdag har då gripit in och lagstiftningsvägen sänkt för heltidsarbete. Dessa lagstiftade arbetstidsförkortningar har motiverats av rättviseskäl. Avtalade förkortningar, både i och internationellt, har alltid inneburit att det varit stora förbund med relativt högt löneläge som lyckas förhandla fram förkortad arbetstid. Det handlar ofta om manligt dominerade branscher där konfliktvapnet är starkt. Andra branscher, ofta kvinnligt dominerade, med relativt lågt löneläge har inte kunnat avstå löneutrymme för att korta arbetstiden. Ett tydligt exempel är där IG Metall efter konflikt sänkt arbetstiden , medan kvinnligt dominerade branscher, som offentlig sektor, fortfarande arbetar . Resultatet blir selektiva (branschvisa) arbetstidsförkortningar som innebär att branscher med lågt löneläge dessutom har en lång heltidsnorm medan branscher med högt löneläge har en kort heltidsnorm. Orättvisorna på arbetsmarknaden fördjupas. 12.1 Fackens olika agerande De fackliga organisationernas agerande i arbetstidsfrågan visar också att förbund med relativt högt löneläge, som , , och m.fl., aktivt driver frågan om en arbetstidsförkortning avtalsvägen. Förbund med relativt lågt löneläge, som , , och , skulle visserligen välkomna en arbetstidsförkortning men menar att deras medlemmar inte kan avstå från löneutrymme för att finansiera reformen. Dessa förbund har dessutom ett stort antal deltidsanställda, medan medlemmarna i , , och i princip arbetar heltid och bara har ett försumbart antal deltidsarbetare. Att löneläget spelar stor roll när det gäller att genomföra arbetstidsförkortningar avtalsvägen bekräftas av genomförda arbetstidsförkortningar i kommun. Där erbjöds samtliga heltidsanställda i lokala löneförhandlingar sänkt arbetstid mot att de avstod från lönehöjningar . Endast ett fåtal av medlemmar tackade ja till erbjudandet, medan grupper med ett högre löneläge, som t.ex. lärare, finns väl representerade bland de 153 personer som förkortat sin arbetstid (). Avtalade arbetstidsförkortningar tenderar att tas ut i små intervaller. Så har t.ex. förkortat sin arbetstid i två omgångar. Även om forskare inom arbetstidsområdet är oeniga om huruvida en arbetstidsförkortning ger sysselsättningseffekter så är det en sak som stora delar av hela forskarkåren är enig om: skall en arbetstidsförkortning ge sysselsättningseffekter måste förkortningen tas i rejäla steg. Mindre arbetstidsförkortningar ersätts av produktivitetsökningar och effektivitetsvinster, men inte med nyanställningar. Avtalade arbetstidsförkortningar kan bara omfatta den del av arbetsmarknaden som omfattas av kollektivavtal, medan en generell lagstiftad arbetstidsförkortning sänker heltidsnormen för hela arbetsmarknaden. Det är värt att notera att andelen småföretag i ökar och med det också antalet arbetsplatser som saknar kollektivavtal. Även egenföretagare och uppdragstagare behöver en arbetstidsnorm att mäta sitt uppdrag emot. Även om de kontrakteras för en viss uppgift och inte för måste de alltid beräkna hur en viss uppgift tar för att kunna lägga ett anbud eller begära ersättning. Eftersom egenföretagare och uppdragstagare i princip aldrig omfattas av kollektivavtal ligger samhällets generella arbetstidsnorm till grund för dessa beräkningar. Skall en arbetstidsförkortning få något som helst genomslag på denna växande del av arbetsmarknaden krävs en lagstiftad arbetstidsförkortning som sänker för heltidsarbete. 12.2 Avtal är en omväg Vi menar att lagstiftaren inte skall ta omvägen över de orättvisor som branschvisa avtalade arbetstidsförkortningar innebär på arbetsmarknaden. Man bör heller inte införa arbetstidsförkortningen i en sådan långsam takt att sysselsättningseffekterna och därmed de samhällsekonomiska vinsterna uteblir. Vi vet att avtalade arbetstidsförkortningar aldrig kan bli generella och omfatta hela arbetsmarknaden. Vill man ha en generell arbetstidsförkortning krävs lagstiftning. Vi anser att för heltidsarbete skall sänkas genom lagstiftning. Ett första steg bör kunna tas så att veckoarbetstiden sänks under kommande mandatperiod. På så sätt förändras den normala dagarbetstiden i ett första steg , för att målet /vecka och 6 timmars arbetsdag kan nås. Parterna skall givetvis även i fortsättningen med stor flexibilitet avtala om hur den kortare arbetstiden skall förläggas efter verksamhetens och individens behov och önskemål. En arbetstidsförkortning måste dessutom kombineras med en begränsning av övertidsuttaget. En viktig del av arbetstidsfrågan är hur arbetstiden förläggs och vem som bestämmer hur den skall förläggas. Det handlar både om krav på att verksamheten skall fungera effektivt och om individens behov av att anpassa arbetstiden till vad man i övrigt har att göra i livet. 13.1 Verksamhetens krav och individens behov Verksamhetens omfattning kan variera kraftigt av en mängd anledningar. Det kan t.ex. vara säsongsvariationer, som för vägarbeten, livsmedelsindustri och handel. Det kan också vara återkommande arbetstoppar, som t.ex. för kollektivtrafik, löneavdelningar och revisorer. Verksamhetens behov av arbetstimmar kan också variera p.g.a. orderingång och konjunktursvängningar. Individen har behov av att kunna anpassa arbetstiden så att övriga delar av livet fungerar. En viktig förutsättning för detta är att man vet i förväg när man skall arbeta, så att man t.ex. kan ordna barnomsorg, planera semester, möten och sociala aktiviteter, helt enkelt forma sin fritid och kunna kombinera arbete med familjeliv. regleras arbetstidens förläggning i arbetstidslagen. Grunden är som kan genomsnittsberäknas om verksamheten kräver detta. Lagen innehåller också ett nattarbetsförbud. Lagen gäller om parterna inte kommer överens om en annan förläggning av arbetstiderna. Den ger arbetstagarna inflytande över arbetstidens förläggning; vill arbetsgivaren förlägga måste han/hon förhandla och komma överens om detta. Vill man variera veckoarbetstiden måste man också förhandla och komma överens. Så sker också i stor utsträckning: processindustri, sjukvård, transporter, bensinmackar, telefonbanker m.m. bedriver sin verksamhet dygnet runt. Viss industri har tecknat s.k. konjunkturavtal som löper . Arbetsgivarna köper flexibilitet genom att erbjuda kortare arbetstid (skiftarbetare arbetar i genomsnitt och nattarbetare ) och/eller ersättning för obekväm arbetstid. Löntagare garanteras ett inflytande över arbetstidens förläggning via avtal och får kompensation (eller pengar) för oregelbundet arbete. 13.3 Dagens debatt om flexibla arbetstider Dagens debatt om flexibla arbetstider handlar egentligen inte om att arbetstidslagen är rigid eller lägger hinder i vägen för en flexibel utläggning av arbetstiderna. Den handlar i stället om att arbetsgivarna inte vill kompensera arbetstagarna för övertid, skiftarbete eller obekväm arbetstid. Arbetsgivarna vill också ensidigt kunna förlägga arbetstiden utan inflytande från arbetstagarna. De har varit framgångsrika i sin kampanj för flexibla arbetstider på verksamhetens villkor. Så föreslår t.ex. en socialdemokratisk majoritet arbetstidskommitté (SOU 1996:145) att arbetsgivaren ensidigt skall få lägga ut arbetstiden med 048 timmars vecka, om bara genomsnittet blir räknat på en 10-veckorsperiod och arbetsgivaren meddelar veckoarbetstiden i förväg. Vid tillfälliga anställningar behöver arbetsgivaren inte ens göra det. I förslaget reduceras arbetstagarnas behov av att påverka förläggningen av arbetstiden till en laglig rätt att framlägga önskemål, men sedan tar det slut. Någon reell möjlighet att påverka arbetstidens förläggning ges inte, trots att förslaget öppnar för oregelbundet arbete dygnet runt i alla verksamheter. Arbetstagarna får välja mellan att vara på arbetsmarknaden och acceptera oregelbundna tider dygnet runt eller inte acceptera och ställa sig utanför. Vilket val har t.ex. en ensamstående småbarnsmor? Övertidsuttaget i har ökat kraftigt . En undersökning visar att det registrerade och dolda övertidsuttaget sammantaget motsvarar 130 000 heltidsjobb. Inget talar för att övertiden har minskat sedan utredningen gjordes. Det finns alltså många anställda som är belastade av övertidsarbete. Besparingar och rationaliseringar ställer allt hårdare krav på de anställda. Många känner sig pressade att arbeta över, t.o.m. utan ersättning, som antalet arbetslösa är högt. På kort sikt kan det löna sig för arbetsgivaren att öka övertiden för de anställda. Det är lättare att låta de redan anställda jobba mer än att nyanställa. På förlorar alla på affären. Effektiviteten och kvalitén på arbetet blir sämre om belastningen på personalen blir för stor. Samhällsekonomin förlorar på att övertidsuttaget inte omsätts i nyanställningar eller ökad sysselsättningsgrad för deltidsanställda. I dagens lagstiftning begränsas övertidsuttaget till och , men begränsningen kan avtalas bort. Den infördes för att värna om de anställdas hälsa och säkerhet. Självklart går det inte att komma undan all övertid. Det kommer alltid att finnas oplanerade arbetsanhopningar som det inte går att inrymma inom den ordinarie arbetstiden eller möta med visstidsanställningar, men vi menar att övertidsuttaget måste minska. har under en rad år motionerat i om att lagens tak för övertidsuttag skall sänkas och att arbetsgivaravgifterna för övertidstimmar görs progressiva. föreslår att taket för övertidsuttag sänks till och . Dispensmöjlighet skall fortfarande finnas. Övertidstimmar skall successivt göras dyrare ju mer övertidstimmar man tar ut. Detta är viktigt bl.a. för att skapa incitament för arbetsgivarna att omvandla dyra övertidstimmar till nyanställningar. Motsvarande förslag har även framförts av AMS (bl.a. i AMS yttrande över slutbetänkande). betalar företagen en övertidsavgift om man överträder lagen utan stöd i kollektivavtal. För storföretag är den av ringa betydelse. Avgiften bör ställas i relation till företagets omsättning. 13.5 Kortare arbetstid och inflytande över förläggningen Vi menar att det är dags för en ny arbetstidsnorm. Denna kortare arbetstid måste kombineras med att arbetstagarna har ett starkt inflytande över arbetstidens förläggning. Arbetstidslagen skall innehålla en bestämmelse om högsta veckoarbetstid (), nattarbetsförbud, rätt till rast samt varseltider för att ändra arbetstiden. Liksom nu skall lagens bestämmelser kunna ändras genom avtal. Det motverkar att arbetsgivaren ensidigt kan lägga ut arbetstiden på ett sätt som riskerar hälsan och människors möjlighet att delta i arbetslivet. Det skapar motivation för arbetsgivaren att sätta sig vid förhandlingsbordet och skapar ett inflytande för arbetstagarna. Parterna skall, liksom , kunna förlägga arbetstiden både utifrån de olika verksamheternas krav och medlemmarnas behov. Det är viktigt att det är kollektivavtal som sätter för arbetstidens förläggning. Individuella arbetstidsavtal skulle öppna vägen för att arbetsgivaren kan villkora en anställning med orimliga arbetstider, kanske på årsbasis, och det öppnar vägen för att kalla in de anställda bara vid behov, mer eller mindre ofta. Det skulle ge arbetsgivaren den oinskränkta makten över tiden. I stället bör utvecklingen i riktning mot ökade befogenheter för arbetstagarna att bestämma över sin egen tid fortsätta. Det finns avtal om flextider där den anställde själv bestämmer när han/hon börjar eller slutar för dagen. Andra avtal bygger på s.k. tvättstugeschema; man bokar själv upp sin arbetstid eller månaden. Om schemat inte går ihop får det lösas inom arbetsgruppen. Avtalen varierar från bransch till bransch och från arbetsplats till arbetsplats. De visar att det går att kombinera verksamhetens krav med ett ökat arbetstagarinflytande över arbetstidens förläggning. Enligt måste löntagarnas inflytande över arbetstidens förläggning förstärkas. Arbetsgivaravgifterna i är f.n. och beräknas inbringa ca 1997. I varierar arbetsgivaravgifterna . Sänkta arbetsgivaravgifter har prövats vid många olika tillfällen för att uppnå en rad olika mål. Det är ett etablerat instrument för att försöka stimulera till ökad sysselsättning eller för att möta nya påfrestningar på sysselsättningen. Det är därför konsekvent att också använda varierande arbetsgivaravgifter för att underlätta en arbetstidsförkortning. 14.1 Några aktuella politiska förslag En rad politiska krafter och debattörer har fört fram förslag eller krav på sänkta arbetsgivaravgifter. Förslagen har dock sällan kopplats till krav på sänkt arbetstid eller till frågan om arbetstidens förläggning. Förutom förslaget om en utvidgad försöksverksamhet med progressiva arbetsgivaravgifter har föreslagit vissa lättnader för företag med mindre än 10 anställda, sänkt arbetsgivaravgift för kommuner samt delar av den privata tjänstesektorn. Regeringen har tillsammans med föreslagit och fått stöd för att sänka arbetsgivaravgifterna för alla företag på en lönesumma . Även m, fp och mp har med varierande belopp föreslagit sänkta arbetsgivaravgifter för att stimulera sysselsättning. Samtliga partier, utom , har i utredning (SOU 97:11) lagt förslag om höjda energi- och miljöskatter med . Pengarna vill kommittén använda för någon form av selektiv sänkning av skatten på arbete. Den uttalar att en sänkning av arbetsgivaravgifterna leder till lägre lönekostnader för arbetsgivarna och därmed högre sysselsättning. slutbetänkande (SOU 1997:17) belyser hur höjning och sänkning av arbetsgivaravgifter och andra skatter påverkar efterfrågan på arbetskraft. Den föreslår att arbetsgivaravgifterna slopas helt inom den del av tjänstesektorn där hushållen direkt köper tjänster. Utredningen har avgränsat denna sektor och beräknar att den sysselsätter ca 150 000 personer av totalt ca 1,5 miljoner inom den privata tjänstesektorn. Kostnaden beräknas till (prisläge). Netto anger man siffran . tids forskning, såväl i som internationellt, tyder på att efterfrågan på arbetskraft påverkas mest i lönekänsliga branscher som tjänsteproduktionen. Det är också den sektor där det är svårast att möta förkortad arbetstid med produktivitetsvinster. Andra förslag till sänkta arbetsgivaravgifter som diskuteras är sänkningar för vissa anställda, t.ex. långtidsarbetslösa, äldre, handikappade eller ungdomar. har antagit en resolution (18/9 1996) med krav på kortare arbetstid. Resolutionen utgår från en rapport utarbetad av förre socialistiske premiärminister . För att ge företagen en drivkraft att förkorta arbetstiden föreslår Rocard en kraftig differentiering av arbetsgivaravgifterna. Detta skall stimulera parterna på arbetsmarknaden att avtala om en väsentlig arbetstidsförkortning. Förslaget innebär att arbetsgivarna får betala en högre nivå på arbetsgivaravgiften för de löntagare som arbetar mer än ett visst antal timmar och en lägre nivå för dem som arbetar reducerad normalarbetstid. Rocard menar att det finns ett samhällsekonomiskt utrymme för förslaget eftersom en arbetstidsförkortning som leder till nyanställningar minskar utgifterna i olika system (a-kassa, socialbidrag, arbetsmarknadspolitik m.fl.) och ökar skatteintäkterna. Om sänkningen av arbetsgivaravgifterna inte skulle leda till en tillräcklig minskning av utgifterna för arbetslösheten finns det enligt Rocard inget som hindrar att man genomför en begränsad höjning av bolagsskatten. 15 Riktlinjer för en arbetstidsförkortning Det är både nödvändigt och möjligt att ta ett rejält steg för att korta arbetstiden. Vi anser att för heltidsarbete skall sänkas genom lagstiftning. Ett första steg bör kunna tas så att veckoarbetstiden sänks under kommande mandatperiod. På så sätt förändras den normala dagarbetstiden i ett första steg , för att målet /vecka och 6 timmars arbetsdag kan nås. Vi vill införa progressiva arbetsgivaravgifter för att motverka övertidsuttag och skapa ekonomiska incitament till att en arbetstidsförkortning omsätts i nyanställningar. Det innebär att arbetsgivaravgifterna skall vara lägre för den lagstadgade normalarbetstiden () och dubbleras för timmar utöver detta. Vi vill dessutom sänka arbetsgivaravgifterna för att skapa ekonomiska förutsättningar för en arbetstidsförkortning med bibehållen lön och stimulera nyanställningar. Enligt vår uppfattning behöver inte arbetsgivaravgifterna sänkas lika mycket i alla branscher för att nå dessa mål. Differentierade arbetsgivaravgifter som bygger på ett urval av branscher skulle dessutom minska statens kostnader. De sektorer som främst behöver sänkta arbetsgivaravgifter är välfärdssektorn (kommuner och landsting) samt delar av näringslivets tjänstesektor (handel, hotell och restaurang m.m.) Det handlar om sektorer där lönekostnaden utgör en stor del av verksamhetens kostnader och där driftsöverskott saknas eller är relativt små. Andra sektorer har bättre ekonomiska förutsättningar att klara en arbetstidsförkortning med bibehållen lön. Vi avser då i första hand exportindustrin och branscher där produktivitetsutvecklingen över tiden är mycket stor. Där kan arbetstidsförkortningen delvis finansieras av ökad produktivitet som nås genom längre driftstid, bättre kapitalutnyttjande och utvecklad teknik. Det går att finansiera en arbetstidsförkortning. Det handlar om att omfördela inom statens budget, från utgifter för arbetslöshet till arbete. I ett första skede, när arbetstidsförkortningen skall genomföras och innan sysselsättningseffekten ger budgeteffekter, kan sänkningarna av arbetsgivaravgifterna finansieras genom skatteväxling. har i tidigare riksdagsmotioner föreslagit finansierade sänkningar av arbetsgivaravgifterna inom ramen för . har i sin utredning (SOU 97:11) visat att det finns ett skatteväxlingsutrymme på 27 miljarder. Genom röd och grön skatteväxling kan ett utrymme skapas för en arbetstidsförkortning. En generell sänkning av arbetsgivaravgifterna innebär ett inkomstbortfall för staten på ca 8 miljarder. Inom en ram på skulle arbetsgivaravgifterna teoretiskt kunna sänkas . Om sänkningen begränsas till kommun och stat samt halva den privata tjänstesektorn skulle arbetsgivaravgifterna inom dessa områden kunna sänkas med . Det är naturligtvis möjligt att lägga ut sänkningarna på en rad alternativa sätt. Ramen kan också ökas genom tillkommande skattehöjningar eller genom att styra om en del av de medel som finansierar massarbetslösheten. stärks samhällsekonomin av att fler kommer i arbete genom ökade skatteinkomster och genom minskade kostnader för arbetslösheten. Sänkt arbetstid leder inte till att all frigjord arbetstid omsätts i nya jobb. Vi har tidigare redovisat några av de förutsättningar som avgör detta och en avgörande faktor är den allmänna ekonomiska utvecklingen. Vi har bedömt att en arbetstidsförkortning bör kunna ge minst 200 000 nya arbetstillfällen. Regeringen räknar med att 1 procents sänkning av arbetslösheten minskar statens utgifter med . Det innebär att vårt förslag förstärker statens finanser med som kan användas till prioriterade områden. Hur stor en sänkning av arbetsgivaravgiften skall vara och hur den skall fördelas mellan olika sektorer på arbetsmarknaden behöver utredas vidare. Det gäller också hur stora resurser som kan frigöras för en arbetsgivaravgiftssänkning, vilket i sin tur hänger samman med sysselsättningseffekten av en arbetstidsförkortning. Utredningen skall vara parlamentarisk och bedrivas i nära samarbete med arbetsmarknadens parter. kan inte via lagstiftning fastställa lönenivåer. På en fungerande arbetsmarknad är det parterna som skall förhandla och sluta avtal. Vår utgångspunkt är att en arbetstidsförkortning skall genomföras med bibehållen lön. En lagstiftning om kortare arbetstid kommer att skapa nya förutsättningar för avtalsrörelsen. I praktiken innebär kortare arbetstid med oförändrad lön att timlönen höjs för löntagarna. Arbetsgivarna kommer att försöka kompensera sig i avtalsrörelsen eller genom att minska efterfrågan på arbetskraft. Vid en lagstiftning om kortare arbetstid kommer därmed en del av det framtida löneutrymmet att påverkas. Det är dags att ta upp överläggningar med arbetsmarknadens parter om hur snabbt en lagstiftad arbetstidsförkortning kan träda i kraft och hur den kan samordnas med avtalsförhandlingarna. Det finns ett behov av att initiera fler försök med sextimmarsdagen inom nya sektorer och branscher för att kunna undersöka vilka effekter en arbetstidsförkortning får såväl företagsekonomiskt som samhällsekonomiskt. Det behövs ett brett underlag för att se hur en förkortad arbetstid kan påverka arbetslösheten inom olika branscher och vilka effekter som kan nås i form av en minskning av arbetsrelaterade sjukdomar och arbetsskador. föreslår att en stödfond inrättas för arbetsgivare som deltar i försöksverksamhet med minskad arbetstid och där stödet villkoras med att den förkortade arbetstiden ersätts med nyanställningar. Stödet skall ges i form av avdrag på arbetsgivaravgiften. föreslår att denna försöksverksamhet med kortare arbetsdag inleds under kommande budgetår. För detta anvisar ett utrymme på i sin budgetmotion. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ge JämO i uppdrag att utreda en förkortad arbetsdags effekter på löneskillnader mellan män och kvinnor, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sänkt övertidstak, att hos regeringen begär förslag till sådan ändring enligt vad i motionen anförts om differentierade arbetsgivaravgifter vid uttag av övertidstimmar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om övertidsavgiften, att hos regeringen begär förslag till lag enligt vad i motionen anförts om stärkandet av löntagarnas inflytande över arbetstidens förläggning, att beslutar godkänna riktlinjer för en arbetstidsförkortning enligt vad i motionen anförts, att beslutar tillsätta en parlamentarisk kommission för att enligt motionens riktlinjer genomföra en arbetstidsförkortning, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överläggningar med arbetsmarknadens parter, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättandet av en stödfond till försöksverksamhet med kortare arbetstid.