ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GL02K232 · 1997-10-06 00:00:00 — I samband med att revisionsutredning skickade ut en underhandsremiss , har debatten om den statliga revisionen varit intensiv. Det är oerhört glädjande att intresset för revision och dess oberoende från uppdragsgivare är så stort. Tyvärr har debatten inte till alla delar varit saklig. Medvetna misstolkningar och direkta felaktigheter har framförts i debatten. Debatten har huvudsakligen handlat om revisionens oberoende. Det är därför intressant att redovisa att i sitt arbete poängterat just oberoendet, och diskussionen om att hustru inte får misstänkas har noga diskuterats i olika sammanhang. Bl.a. när det gällde hur redovisningen av revisionen av skulle ske. Tyvärr visade då massmedia och andra debattörer ett minimalt intresse för frågan. Begreppet oberoende i revisionssammanhang innebär att revisionen ska vara oberoende i förhållande till sina uppdragsgivare och till de instanser som ska granskas. Oberoendet ska gälla såväl valet av revisionsobjekt som genomförandet av revisionen. De två revisionsorganen revisorer och har på var sitt sätt svårt att helt hävda oberoende gentemot sina uppdragsgivare. RR genom att de politiskt valda revisorerna har ett visst inflytande över urvalet av revisioner. Dessutom förekommer det inte sällan att de professionella revisorernas rapporter tvättas innan de redovisas. Detta eftersom revisorernas beslut är enhälliga. RRV är direkt underställt regeringen för att granska myndigheter under regeringen. RRV är dessutom inte ett renodlat revisionsorgan utan har även omfattande uppgifter av annat slag. Vidare ger regeringen i stigande grad till RRV utredningsuppdrag, som i huvudsak utförs av RRV:s avdelning för effektivitetsrevision. Det finns knappast något revisionsorgan i världen som är fullständigt oberoende. Vilken av de två svenska revisionsmyndigheterna som är mest oberoende kan diskuteras. Frågan hänger samman med hur man definierar begreppet oberoende. Båda revisionsorganen utför en yrkesmässig revision. I båda fallen utförs arbetet av tjänstemän enligt internationellt vedertagna metoder, dvs god redovisningssed. Båda organens val av objekt styrs av kriterierna risk och väsentlighet. revisionsutredning har som ett alternativ föreslagit att effektivitetsrevisionen skall flyttas över från RRV till RR. Det skulle innebära en överföring av ca 50 årsarbetskrafter från RRV till RR. Jag anser att detta förslag innebär att revisionen stärks och att vi får en mer oberoende revision. Detta förutsätter naturligtvis att de valda revisorerna arbetar i ett utskott som behandlar yrkesrevisorernas rapporter. Jag konstaterar slutligen att ett visst remissyttrande fått mig att ytterligare fundera över begreppet oberoende. RRV bör kanske fundera över vilket remissyttrande som gett upphov till dessa funderingar. Med hänvisning till ovanstående bör besluta att den statliga revisionen organiseras enligt revisionsutrednings förslag B i kombination med inrättandet av ett revisionsutskott. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att den statliga revisionen organiseras enligt revisionsutrednings förslag B i kombination med inrättandet av ett revisionsutskott.
mot · GL02K234 · 1997-10-06 00:00:00 — Bråttom, bråttom. Mer beslut, fler propositioner. Ofta kommer de för tätt . Men vad är det vi gör och framför allt, vad innebär de beslut som vi hastar igenom i ett större sammanhang? Parlamentariska utredningar blir handplockade kommittéer. Remissrunda på utredningar som innebär politisk kursändring sker på någon månad. Vem har den samlade bilden av konsekvenserna av förd politik? Vad är det för samhällsförebild som finns bakom alla propositioner? Vad innebär brådska för kvinnor, barn, miljön och framtiden? Vad innebär brådskan ur ett demokratiskt perspektiv? Jag har inte svaren men skulle gärna vilja ha dem innan fler beslut stressas igenom. I förord till utredningen framtid eller ett långt farväl, SOU 1997:115, problematiserar hon som forskare bl a vår tids största bristvara, tid. Som politisk makthavare kan jag identifiera mig med hennes oro. Vi politiker tenderar att använda ett språk som målar upp bilder av något svart, hotfullt och icke påverkbart. Vi skär ned, talar om rädda våldsamma människor och den diffusa marknaden. Regeringen säger att den satsar på kultur, i kommunerna säger de att de inte har råd. Regeringen säger att den satsar på skolan, i kommunerna blir skolklasserna större. Hur kan bilderna bli så olika? Arbetslösheten fortsätter att öka, fast den ska minska, men vad händer med alla arbetslösa? Och vad händer med barnen, är de samhällets ansvar eller föräldrarnas? Vilka är bieffekterna som vi inte har hunnit analysera? Var är visionen? Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen studerar brådska ur ett demokratiskt perspektiv.
mot · GL02K236 · 1997-10-06 00:00:00 — Alla ombudsmän till ansvarsområde berömda statliga ombudsmannaorganisation skall skydda olika utsatta grupper från felaktig eller olämplig myndighetsutövning. Det är då angeläget att de inte i något avseende lyder under regeringen och därmed den verkställande makten. Deras oväld garanteras med större säkerhet om de står under ansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överförande av alla ombudsmän till ansvarsområde.
mot · GL02K238 · 1997-10-06 00:00:00 — Ett samlat och fristående ombudsmannaämbete är det land som uppfunnit ombudsmannaämbetet. Det började med () som tillskapades 1809. JO är ombudsmän. utser fyra JO med uppgift att övervaka att myndigheter och offentliganställda rättar sig efter lagar och författningar och fullgör sina uppgifter. En JO väljs och en av de fyra är chefsjustitieombudsman. I har allt fler ombudsmannaämbeten inrättats: (), (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), () och slutligen (). Från och till diskuteras behovet av ytterligare ombudsmän, som t.ex. en äldreombudsman. De ombudsmän som tillkommit efter JO har inte fått samma fristående ställning under . De ligger i stället under regering och departement. Dessa ombudsmän förordnas av regeringen. Alla är självständiga myndigheter utom KO som är inordnad i . Runt om i världen har det svenska ombudsmannaämbetet fått efterföljare, men då i samma fristående ställning som vårt JO. Ombudsmännen i olika länder utses antingen av parlamentet eller presidenten, men inte av regeringen. Även i bör ombudsmännen utses av . Ämbeten under regering och departement kan misstänkas för beroendeställning, även om det skulle vara omotiverat. Med allt fler ombudsmän riskerar vi att få en uppsplittring av resurser. Medborgarnas möjligheter att hitta rätt i av ombudsmän blir allt svårare. Förutom en mer fristående ställning för ombudsmännen borde därför även själva organisationen förändras. Det skulle vara flera fördelar med att skapa ett sammanhållet ombudsmannaämbete med ett antal rättighetsombudsmän som var och en har specialkompetens och ansvar inom ett antal områden. Ämbetet bör lämpligen kallas (). För medborgarna skulle det underlätta att bara behöva hålla reda på JO och RO. Ämbetet skulle ha ansvar för hela spektrat av medborgerliga fri- och rättigheter. Som grund för detta vill vi framhålla att gäller som svensk lag. De mänskliga rättigheterna enligt bygger på FN:s universella förklaring om de mänskliga rättigheterna. För skydd av dessa rättigheter finns en kommission och en domstol dit även svenska medborgare kan vända sig. Det är rimligt att svenska medborgare får möjlighet att i första hand kunna vända sig till en mänskliga rättigheters-kommission i det egna landet. Den förändring som skissats kan inte beslutas och verkställas från till en annan. Förslaget måste utredas noggrant. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning vad i motionen anförts om ett samlat och fristående ombudsmannaämbete (RO). Skånberg (kd)
mot · GL02K240 · 1997-10-06 00:00:00 — har efter förslag från talmannen anordnat den så kallade i . Avsikten har varit att riksdagsledamöternas barn skulle lära känna sina föräldrars arbetsplats och känna sig välkomna där. Detta har varit mycket uppskattat och är förhoppningsvis en verksamhet som är återkommande. Därutöver skulle det vara lika positivt om andra än ledamöters barn fick lära känna . I den franska senaten och nationalförsamlingen anordnas en till vilken barn från olika delar av inbjuds. De får pröva på det parlamentariska arbetet och bland annat arbeta fram en gemensam deklaration. På samma sätt skulle det vara bra att öppna den svenska för barn. Redan nu har vi många studiebesök av barn och ungdomar. Inför valet finns planer på utökade aktiviteter. Men det vore värdefullt att anordna . Självklart skulle åhörarläktaren vara öppen för allmänheten. Dagen bör innehålla både några föredrag för våra gäster, men också möjlighet att själva debattera och ta beslut enligt den franska modellen. Förhoppningsvis kan en sådan dag och förberedelserna för densamma vara ett led i arbetet för att öka intresset för vår demokrati. Uttagningen kan ske på olika sätt. Lottning, tävling eller utvalda skolor från olika delar av landet kan tänkas. Man kan tänka sig att bjuda in från olika åldersgrupper eller att åldern fastställs. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos förvaltningsstyrelsen begär förslag om en återkommande enligt vad i motionen anförts.
mot · GL02K241 · 1997-10-06 00:00:00 — Vi vuxna har ofta en tendens att vilja lösa frågor åt andra, även om de verkliga lösningarna skulle bli bättre om man inte detaljstyrde så mycket. Detta gäller inte minst hur ungdomar vill forma sin framtid. Demokratin måste återvinnas, har vi sagt . Demokratin i vårt land måste förnyas. Det politiska samtalet har på allt för många håll stelnat. Därför gäller det att låta de blommor som börjat blomma få chans att slå ut i full blomster. Ett sådant exempel från mitt hemlän är Ungdomsparlamentet i län som engagerat stora delar av länets gymnasieelever dels i att skriva motioner och förslag, dels i att utse representanter som ledamöter i länets ungdomsparlament. hölls ett ungdomsparlament med 349 ledamöter från länets alla gymnasieskolor förlagt till . kommer denna form av demokratisk opinionsbildning från gymnasieungdomar att på nytt genomföras i form av ett Ungdomsparlament. Inför denna andra omgång planeras att via IT koppla samman liknande arrangemang som planeras i och . Nuvarande och tidigare regeringar har tillsatt utredningar och ägnar sig åt utvärdering av en rad demokratiförsök runt om i landet. Detta är självklart viktigt och angeläget. Men det skulle vara framåtsyftande att även ägna särskild uppmärksamhet åt att följa, analysera och utvärdera värdet av demokratiförsöken som genomförs tillsammans med ungdomar i olika delar av landet. Arbetet inför, under och efter Ungdomsparlamentet 1995 är värd en egen analys. Det arbete som pågår inför Ungdomsparlamentet 1998 bör rimligen följas för att kunna utgöra en kunskaps- och erfarenhetsresurs när det gäller folklig förankring av det demokratiska arbetet . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om demokratiförsök för ungdomar.
mot · GL02K242 · 1997-10-06 00:00:00 — erfarenhet av parlamentariskt arbete i Riksdag och i () vill jag lyfta fram några förslag till ändringar i vårt arbete i utskotten mm. Förändringarna skulle dels kunna öka intresset för ledamöternas personliga arbetsinsatser, dels höja kvalitén på arbetet genom att skapa en mera öppen och kreativ atmosfär. års val kommer ledamöterna till Riksdag att väljas genom ett mera accentuerat personval. Det innebär att väljarna tydligare kan utse sina ledamöter. Rimligen bör också väljarna därefter bättre kunna följa ledamöternas personliga insatser också i riksdagsarbetet. Då måste också ledamöternas rådgivarresurser organiseras så att man personligen kan styra insatserna i den riktning man har lovat inför valet. styr partierna över personalresurserna och därmed de politiska prioriteringarna i mycket hög grad. 1 Personliga politiska rådgivare Om personvalets syfte skall nå längre än till valdagen är det nödvändigt att de personresurser/tjänstemän, som ställer till ledamöternas förfogande, knyts direkt till ledamoten så att denne själv kan styra och prioritera det politiska arbetet. Att en samordning och normalt samarbete sedan sker med gemensamma resurser i gruppen är en självklarhet. För att man som ledamot skall kunna ta ett verkligt personligt ansvar för prioriteringar och ledning är det min uppfattning att varje ledamot bör kunna anställa sin egen politiske rådgivare. Modellen är fullt ut etablerad i många andra europeiska parlament och har visat sig leda till att fler ledamöter nått hög kompetens och därmed egen politisk profil. De reella politiska ställningstagandena sker i utskott. Där sker specialanalysen, övervägandena, sakdebatten och slutligen bildandet av en majoritet inför kammarens debatt och slutliga beslut. Utskottsarbetet sker i inom lyckta dörrar, medan man i t.ex. arbetar helt öppet mot media och allmänhet och endast platstillgången begränsar deltagandet. Öppna utskottsmöten skulle skapa mera kreativa diskussioner, där personvalda ledamöter måste komma ännu mer väl förberedda inför inlägg, beslut och ev. efterkommande intervjuer gentemot allmänheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att varje riksdagsledamot skall ges möjlighet att, fr.o.m. mandatperioden , själv anställa en personlig rådgivare för att bättre kunna styra och prioritera det politiska arbetet, att beslutar att utskottssammanträden, fr.o.m. mandatperioden , skall hållas öppna för allmänheten.
mot · GL02K243 · 1997-10-06 00:00:00 — har ett omfattande inkomstskyddssystem för dem som av olika skäl lämnar . Dessutom utfaller det för vissa ledamöter en rätt till ålderspension . För att vara berättigad till ålderspension fordras dels ett antal intjändandeår, full pension erhålles tjänstgöring, dels att vederbörande fyllt vid avgången. Ålderspensionen bör enbart relateras till det antal år man tjänstgjort i , oavsett när under livet detta sker. bör därför ändra reglerna för intjänande av ålderspension från . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ändra reglerna för ålderspension i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GL02K244 · 1997-10-06 00:00:00 — inträde i EU har stora förändringar skett i arbetssätt och i förhållande till medborgarna. Informationsflödet har t.ex. blivit större och besluten tagits längre bort, i såväl bildlig som bokstavlig mening. I detta skede är det viktigt att förnyar sig och slår vakt om öppenhet och tillgänglighet. EU-inträdet har till stor del inneburit att beslutsprocessen centraliseras och toppstyrs. Dock är inte allt dåligt inte ens i EU. Till ett av de viktigaste exemplen över det som är positivt inom EU:s arbetsformer är att utskottssammanträdena i är öppna. Detta är en ordning som riksdag i någon form bör anamma. Jag föreslår därför att man utreder frågan om hur riksdagsordningen ska ändras så att utskottssammanträdena kan bli offentliga. Mot att utskottssammanträdena skulle vara offentliga har hävdats bl.a. att det inte skulle vara möjligt på grund av praktiska skäl, till exempel platsbrist. Jag vill mot detta anföra att när det gäller rättegångar så har detta aldrig varit något hinder. Inte heller tror jag att säkerhet är ett allvarligt hinder om nödvändiga åtgärder genomförs. När det gäller graden av känslighet för de politiska diskussionerna, dvs. att ledamöterna inte skulle kunna diskutera lika öppet och fritt om de var bevakade av media och att politikerna skulle lättare skulle kunna vara föremål för påtryckningar från enskilda (organisationer) om dessa kunde följa ärendet ända in i utskottssalen, vill jag påpeka att det som en folkvald inte kan säga öppet och stå för bör hon/han inte alls säga. Men för att förhindra denna konflikt föreslår jag att utskottsmötena inledningsvis blir delvis offentliga antingen det sammanträde där föredragning sker, eller vid justering. Att ett och samma sammanträde kan innehålla både föredragningar och justeringar (men i olika ärenden) är heller inget skäl till att motverka offentliga utskottssammanträden, eftersom detta kan lösas enkelt på praktisk väg när dagordningen fastställs. Min slutliga fråga är: vad är det som allmänheten inte bör känna till om riksdags utskottssammanträden? Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att undersöka möjligheterna till (delvis) offentliga utskottssammanträden.
mot · GL02K247 · 1997-10-06 00:00:00 — Barnens situation i har uppmärksammats i flera olika rapporter och utredningar . Rapporterna har handlat om hur barnens situation ser ut i ett som förändras genom bl a omstrukturering, arbetslöshet och invandring. Barnens situation har också uppmärksammats genom arbete och genom uppföljning av . Det finns alltså en mängd rapporter som belyser hur barnens situation ser ut . Det framgår att det finns all anledning till oro för barn i s k riskzon, dvs barn som riskerar att få en ogynnsam utveckling. Det kan finnas många anledningar att barn befinner sig i riskzonen. Barn kan utsättas för misshandel och övergrepp, växa upp under svåra förhållanden. Det kan också finnas andra faktorer i barnens omgivning och uppväxtmiljö som kan medföra att barnen är särskilt utsatta. För dessa barn finns risk att de i sin uppväxt och sitt vuxenliv får svårigheter av mycket allvarlig art som för vissa kan leda till missbruk, kriminalitet och psykiska störningar. Tidiga insatser av förebyggande och stödjande karaktär kan bidra till en mer gynnsam utveckling. De verksamheter som arbetar med barn och ungdomar har utifrån sitt område ansvar för insatser till särskilt utsatta barn och ungdomar. Men utifrån de senaste årens rapporter om barnens situation förefaller dessa insatser otillräckliga. Ett exempel på detta är den kommunundersökning som presenterats som omfattade 10 400 barn där misstanke om att barnen farit illa fanns. Bara en tredjedel av fallen anmäldes. I större delen av fallen ville man avvakta och hoppades att föräldrarna själva skulle lösa problemen. Det behövs en samlad genomgång, analys och förslag till en strategi för hur arbetet ska bedrivas för att på olika sätt kunna ge dessa barn en mer gynnsam utveckling. Den utlovade barnbilagan till budgetpropositionen kan ses som en inledning till detta. I analysen bör också ingå en genomgång av den kunskap och forskning som finns om störningar hos vuxna, missbruk, kriminalitet, psykiska problem och om de riskfaktorer som finns i barndomen. Genom en samlad insats för särskilt utsatta barn kan de rent humanitära effekterna bli oerhört viktiga för livskvaliteten. De samhällsekonomiska vinsterna i ett längre perspektiv blir med största sannolikhet stora. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vikten av en barnbilaga till budgetpropositionen.
mot · GL02K248 · 1997-10-06 00:00:00 — Det är hög tid att riksdag erbjuder medborgare ett 020-nummer in till lagstiftande församling. Det skall vara lätt och kostnadsfritt att ringa till högsta beslutande organ för att få kontakt med sin riksdagsledamot. Samtalet skall inte kosta mer därför att du råkar bo långt från . Riktnumret 020 täcker hela och den som ringer betalar aldrig mer än en markering. har tidigare avslagit liknande motionsförslag med motiveringen att man bör avvakta STATTEL-delegationens arbete med frågan om användning av 020-linjer inom statlig verksamhet. Delegationens arbete är nu utfört och presenteras i Statskontorets utgåva 1997:16 Att göra en Telestrategi. Där framgår dock inte, så vitt jag kan finna, något som motsäger idén att upprätta 020-nummer till . I betänkande 1996/97:KU13 har också hänvisat till sökning i Rixlex som ett alternativ. Det bör dock framhållas att Rixlex inte är något alternativ till 020-nummer i detta sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar öppna en 020-linje till riksdag.
mot · GL02K249 · 1997-10-06 00:00:00 — Demokratins makt förutsätter förtroende och ett förtroende för någon är svårt att ha om man inte känner sig delaktig, känner sig tilltalad, känner sig ha möjlighet att påverka eller känner närhet till den som representerar. I fattar vi många beslut som naturligtvis kommer att ha betydelse för enskilda individer, men det är ändå på det lokala planet, i själva verkställandet av besluten som individen kan avläsa resultatet av våra centrala beslut. Det är också där som man kan anpassa besluten till olika situationer och göra prioriteringar som vi inte kan i . Fungerar inte demokratin lokalt då fungerar den inte heller centralt. Därför vill jag ägna åt lokaldemokratin ute i våra kommuner. För att en demokrati ska kunna fungera, måste roller och ansvarsfördelning vara mycket tydliga. Den gemensamma valdagen för kommunal- och riksdagsval sammanblandar roller genom att tvinga medborgaren att ta ställning till alla tre nivåerna . Även om vi har tydlighet i skilda listor och valsedlar, så har vi inte tydlighet i ansvarstagandet. Dessutom kan riksdagsledamöter återfinnas på alla nivåer, vilket naturligtvis inte underlättar för den som röstar. Inriktningen mot personval förstärker dessutom sammanblandning och gör det än svårare för väljarna att hålla isär ansvariga på olika nivåer. Det politiska ansvaret utkrävs på valdagen mera av riksdag och regering än av kommunpolitiker, trots att mer och mer ansvar läggs på kommunerna. För att det politiska ansvaret ska kunna utkrävas fullt ut på alla nivåer, måste valdagarna åtskiljas. Med fyraåriga mandatperioder blir detta dessutom enkelt eftersom man då kan ha val . Regeringen bör lägga en proposition med detta innehåll. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skilda valdagar för kommunal- och riksdagsval.