frsrdg · GK04JO1 · 1997-01-01 00:00:00 — enligt 11 kap. 4 § (FB) med uppgift att bevaka hennes rätt, förvalta hennes egendom och sörja för hennes person. I anmälan till JO har E.B., som är systerdotter till L.W., framfört klagomål mot överförmyndarnämnden i flera avseenden. Klagomålen gäller främst nämndens handläggning av en begäran från henne att få ta del av D.J:s redovisningshandlingar. Vidare har E.B. ifrågasatt D.J:s förvaltning av L.W:s egendom och överförmyndarnämndens kontroll av förvaltningen. Anmälan innefattar också klagomål mot handläggningen av frågan om förordnande av god man för L.W. Beträffande frågan om utlämnande av redovisningshandlingarna framgår av anmälan, kompletterande skrivelser från E.B. och därtill fogade handlingar bl.a. följande. I ett brev till överförmyndarnämnden, ledamoten , begärde E.B. att få ta del av D.J:s redovisningshandlingar. Hon anförde därvid att hennes begäran var föranledd av misstanke om oegentligheter i D.J:s förvaltning av L.W:s egendom och redogjorde för bakgrunden till sin misstanke. företedde också en fullmakt från L.W. att företräda henne i angelägenheter rörande godmanskapet. besvarade inte hennes begäran. skrev därför till i saken. Till skrivelsen fogade hon en fullmakt från L.W. Skrivelsen ledde till att en domare vid tingsrätten rådde henne att begära att överförmyndarnämnden skulle meddela beslut i saken för att hon därefter skulle få möjlighet att överklaga ett eventuellt avslag. ånyo till och påminde om sin begäran att få ta del av redovisningen. Hon framhöll därvid att det ålåg överförmyndarnämnden att fatta ett beslut med anledning av hennes begäran. I ett svar meddelade att överförmyndarnämnden skulle behandla ärendet vid nästa ordinarie sammanträde i nämnden. fick dock inte något besked från nämnden och skrev därför till på nytt . Denne svarade att överförmyndarnämnden skulle behandla ärendet vid ett sammanträde . tillställde ännu en skrivelse före sammanträdet och redogjorde åter för sina farhågor om D.J:s förvaltning. Av protokoll från nämndens sammanträde , som E.B. fick del av , framgår att till nämndens övriga ledamöter hade överlämnat en fullmakt i original från L.W. och kopia av en annan fullmakt från L.W. till E.B., som hade kommit in till nämnden från . Fullmakterna var utställda men enligt nämndens uppfattning överensstämde inte namnteckningarna med varandra. På grund härav ifrågasatte nämnden riktigheten av fullmakterna. Nämnden beslutade därför att överlämna dem till polismyndigheten för utredning. Frågan om E.B:s begäran att få ta del av handlingar behandlades inte vid sammanträdet. I ett nytt brev till påpekade . bl.a. att nämnden inte hade behandlat hennes begäran. Hon lämnade också en förklaring till diskrepansen mellan fullmakterna. skrev hon i saken till övriga ledamöter i nämnden till deras bostadsadresser. Hon uppehöll sig bl.a. vid nämndens handläggning av hennes begäran att få ta del av redovisningen. Hon fick svar från endast en av ledamöterna. Hennes begäran berördes inte i svaret. Av svaret framgick vidare att ledamoten ansåg sig svara privat och att hans svar därför inte hade diarieförts hos överförmyndarnämnden. beslutade överförmyndarnämnden att behandla E.B:s skriftväxling med vid ett sammanträde och att kommunjuristen skulle lämna synpunkter på ärendet. skrev till E.B. och anförde därvid att han hade granskat redovisningen av L.W:s räkenskaper och inte funnit något anmärkningsvärt. skrev till överförmyndarnämnden och påpekade bl.a. att hon inte begärt att någon utomstående skulle granska redovisningen, utan att hon hade begärt att själv få granska den men att denna begäran inte hade besvarats. Vid sammanträdet beslutade nämnden att tillställa E.B. en skrivelse med följande innehåll. Vi har mottagit Ert brev av . har en förordnad God man och ej förvaltare har hon sin fulla rätt att själv råda över sina tillgångar. För övrigt har nämnden inte något att erinra. fick del av skrivelsen och skrev till nämnden . Hon erinrade om att nämnden ännu inte hade fattat något beslut med anledning av hennes begäran att som ombud för L.W. ta del av redovisningshandlingarna. avlidit vände sig E.B. till en advokat, ., som skrev till nämnden och erinrade om att E.B:s begäran inte hade besvarats. Han påminde nämnden . Därefter sände överförmyndarnämnden redovisningshandlingarna till honom, dock saknades redovisningen , dvs. D.J:s slutredovisning överlämnades till E.B. genom Ale ForsB. Den är daterad . Slutligen framgår det av de ingivna handlingarna att E.B. gav in en polisanmälan mot D.J. rörande förvaltningen av L.W:s redovisning och att frågan om förfalskningen av fullmakterna har skrivits av hos polismyndigheten. Från har inhämtats att såväl den gode mannens redovisning som överförmyndarnämndens handläggning av redovisningen är föremål för tingsrättens granskning. Med anledning av det som framkommit genom anmälan och de ingivna handlingarna har överförmyndarnämnden anmodats att yttra sig om följande förhållanden. Handläggningen av E.B:s begäran att få ta del av den gode mannens redovisningshandlingar framställde sin begäran . Nämndens ställningstagande med anledning av hennes begäran meddelades först genom att hennes ombud fick ta del av vissa redovisningshandlingar. Brev till överförmyndarnämndens ledamöter brev till de enskilda ledamöterna i nämnden, i vilka brev hon bl.a. ställde ett antal frågor till ledamöterna. Hennes brev besvarades av en av ledamöterna. Ledamoten i fråga har besvarat brevet för egen del och inte på nämndens vägnar. Svaret har inte diarieförts hos nämnden, eftersom ansåg sig besvara brevet privat. Mot denna bakgrund anmodades nämnden att yttra sig om följande. Har E.B:s brev till ledamöterna diarieförts hos nämnden? Har svar diarieförts hos nämnden? Har E.B:s brev besvarats av nämnden eller av övriga ledamöter enskilt? har inkommit med ett yttrande enligt följande. Med stöd av bestämmelserna i 2 kap 2 § st 1 punkt 6 Tryckfrihetsförordningen, har E.B. ej tillställts de av henne begärda handlingarna. Jmf SL 9:14. I samband med att brev anlände från E.B. med begäran om erhållande av allmänna handlingar i förmynderskapsärende framkom skälig misstanke om förfalskningsbrott. Två olika fullmakter inkom från B., de rörde samma huvudman. var helt olika, trots att de var daterade . Fullmakterna uppvisade en sådan markant olikhet att nämnden ansåg att polisanmälan borde inges för sakens behöriga utredande. Brevet var ställt personligen till . Denne föredrog innehållet i brevet för nämnden och fick i samband därmed nämndens uppdrag att överlämna de båda fullmakterna till polisen i för utredning. Eftersom misstanke om brott förelåg ansåg nämnden, att man ej kunde vederfara, den begäran om handlingar som B. framställt. Nämnden ville avvakta om förundersökning skulle inledas eller ej. Handläggare erhöll sluträkning från den gode mannen -94. fick i samband med sammanträdet -94 kännedom om L.W:s bortgång samt att sluträkning i ärendet färdigställts -94. Nämnden hade i det skedet att ta ställning till den gode mannens arvodesersättning. var dödsbodelägare tillställdes hon den upprättade slutredovisningen. Handläggaren har erhållit detta brev och på brukligt sätt sorterat in brevet i den upprättade akten över L.W. De brevkopior som B. tillställt övriga ledamöter i nämnden har ej diarieförts. Brevkopiorna hade av B. sänts direkt till respektive ledamots hemadress. Ledamoten svar till B. har ej diarieförts i nämnden. Av brev framgår att denne inte har diariefört brevet. har vid ett nämndsammanträde informerat om att han sänt ett brevsvar till E.B. En ledamot har svarat B. i brev, se under punkt 3 b. Handläggningen av begäran att få ta del av allmänna handlingar remissvar visar häpnadsväckande okunskap om frågor som hänger samman med offentlighetsprincipen. Det stadgande som nämnden har hänvisat till, 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen (TF), saknar relevans för nämndens ställningstagande till E.B:s begäran om att få ta del av handlingar. Stadgandet reglerar nämligen lagstiftarens möjlighet att genom särskilda författningsbestämmelser begränsa den grundlagsstadgade rätten att ta del av allmänna handlingar. Mot denna bakgrund finns det anledning att redogöra för tillämpliga författningsbestämmelser. Grundläggande bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet finns i 2 kap. TF, vilket även primärt reglerar frågan om utlämnande av allmänna handlingar. Enligt 3 § är en handling allmän, om den förvaras hos myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. Enligt 12 § skall en allmän handling som får lämnas ut som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället och utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del därav. Enligt 13 § har den som önskar ta del av allmän handling även rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Frågan om utlämnande av allmän handling prövas enligt 2 kap. 14 § första stycket TF av den myndighet som förvarar handlingen. Svarar viss befattningshavare vid myndigheten enligt arbetsordning eller särskilt beslut för vården av handling, ankommer det emellertid enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen (1980:100), SekrL, på honom att i första hand pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. Dessa regler innebär att en befattningshavare som mottar en framställning från en enskild om att få ut en allmän handling antingen skall, om han svarar för vården av handlingen, själv besluta om utlämnande eller, om han saknar beslutanderätt i frågan, överlämna framställningen till den tjänsteman som är ansvarig för utlämnandefrågor. Enligt 9 kap. 14 § SekrL gäller sekretess hos överförmyndare i ärende enligt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. Av 17 kap. 6 och 7 §§ FB i dess lydelse före (jfr 16 kap. 7 § FB i dess nuvarande lydelse) framgick att den som hade god man hade rätt att ta del av de handlingar som rörde godmanskapet och som förvarades hos överförmyndaren. En sådan rätt hade enligt samma stadgande också den enskildes make eller sambo och närmaste släktingar. Med närmaste släktingar avses främst bröstarvingar, föräldrar och syskon (jfr prop. 1987/88:124 s. 176 angående vissa ändringar i ). När en begäran om att få ta del av allmänna handlingar inkommer till överförmyndaren, skriftligen eller muntligen, åligger det överförmyndaren att pröva, i första hand om utlämnande skall ske med stöd av och, om så inte är fallet, om utlämnande ändå kan ske utan hinder av 9 kap. 14 § SekrL. Om en sådan prövning leder till ett beslut om avslag på begäran att få ta del av handlingen, har sökanden enligt 2 kap. 15 § TF och 15 kap. 7 § sekretesslagen möjlighet att föra talan mot beslutet. Ett beslut om avslag bör därför sättas upp särskilt och innehålla de skäl som har bestämt utgången (jfr 20 § förvaltningslagen 1986:223). begärde att få ta del av allmänna handlingar hos nämnden. Handlingarna lämnades ut först . däremellan behandlade nämnden visserligen hennes begäran men handläggningen utmynnade inte i att E.B. underrättades om något ställningstagande från nämndens sida. Hon har alltså inte inom acceptabel tidsrymd fått möjlighet att vare sig ta del av handlingarna eller få sin sak prövad av högre instans. Jag är synnerligen kritisk till nämndens handläggning. Det är endast med betydande tvekan som jag inte går vidare i saken. Jag har därvid beaktat bl.a. att utredningen visar att nämnden hanterat frågan felaktigt på grund av ren okunskap. Självfallet förutsätter jag att nämnden i fortsättningen iakttar gällande författningsbestämmelser vid handläggningen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Brev till överförmyndarnämndens ledamöter Utredningen ger vid handen att överförmyndarnämndens ledamöter uppfattat E.B:s brev till dem som privata. Jag delar inte den uppfattningen. Brev eller annat meddelande, som är ställt personligen till den som är befattningshavare vid en myndighet, anses enligt 2 kap. 4 § TF som allmän handling, om handlingen gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten och inte är avsedd för mottagaren endast som innehavare av annan ställning. Handling som enligt denna bestämmelse är att anse som allmän har denna egenskap oavsett om den anlänt till myndighetens lokaler eller sänts till befattningshavarens privata adress. När en allmän handling kommit in till eller upprättats hos myndighet, skall den enligt 15 kap. 1 § SekrL utan dröjsmål registreras; vad gäller allmänna handlingar som är offentliga som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse får registrering dock underlåtas, om de hålls så ordnade, att det utan svårighet kan fastställas, om handling kommit in eller upprättats. Hur registrering skall ske är en fråga som myndigheten har en betydande frihet att avgöra. För överförmyndarnämndens del kan det vara lämpligt att göra registreringen på ett dagboksblad i respektive akt. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) skall varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Frågor från enskilda skall besvaras . Det är myndigheten, inte den enskilde befattningshavaren, som enligt det nämnda stadgandet åläggs skyldighet att ge den enskilde service. Serviceskyldigheten är inte obegränsad. Myndigheten avgör själv i vilken form svar på frågor skall ges. Någon form av svar bör dock normalt utgå. Svaret får inte dröja längre än nödvändigt. E.B:s skrivelse till ledamöterna i överförmyndarnämnden rörde verksamheten vid överförmyndarnämnden. Det har därför ålegat ledamöterna att lämna över breven till överförmyndarnämnden så att de kunde registreras eller på annat godtagbart sätt hållas ordnade enligt bestämmelsen i 15 kap. 1 § SekrL. Det har därefter ankommit på nämnden att avgöra på vilket sätt breven skulle besvaras och av vilken befattningshavare. Svaret skulle självfallet ha registrerats hos nämnden. Sammantaget är jag således kritisk till handläggningen av E.B:s brev till nämndens ledamöter. Kritik mot en överförmyndare för handläggningen av en begäran om att få ta del av allmänna handlingar (Dnr 4579-1995) I ett beslut anförde JO Pennlöv bl.a. följande. förordnade god man för E.S. enligt 11 kap. 4 § med uppgift att förvalta hennes egendom och sörja för hennes person. Godmanskapet stod under tillsyn av Överförmyndaren i kommun. Tingsrätten har förordnat att egendomen i boet skall avträdas till en boutredningsman. Vid tingsrätten handläggs dessutom ett brottmål angående ocker mot E.S. är ombud för den åtalades bröstarvingar i ett mål vid samma tingsrätt angående bättre rätt till kvarlåtenskapen efter E.S. har framfört klagomål mot överförmyndaren för att hon vägrat att lämna ut handlingar rörande godmanskapet för E.S. och inte heller meddelat något formligt beslut i saken. Av anmälan och därtill fogade handlingar framgår följande. I en skrivelse till överförmyndaren begärde att få ta del av samtliga in- och utgående handlingar i överförmyndarens akt angående ansökan om god man för E.S. Överförmyndaren, , besvarade framställningen skriftligen . Hon hänvisade därvid till , eftersom alla handlingar i ärendet vid tillfället förvarades där. I ett svar framhöll att hans begäran gäller utlämnande av allmänna handlingar och att en sådan begäran skall handläggas skyndsamt. Han bad överförmyndaren att kontakta honom per telefon och underströk att saken brådskade. I sin anmälan till JO har anfört bl.a. att överförmyndaren per telefon har meddelat honom att hon vägrar att lämna ifrån sig handlingar eller besvara frågor om innehållet i handlingarna rörande E.S. Efter remiss har överförmyndaren, , inkommit med ett yttrande enligt följande. Enligt brådskande telefaxmeddelande till överförmyndaren i kommun inkom begäran 951116 i ärendet tillsättning av godmansuppdrag i akten för E.S. Advokat begärde in- och utgående handlingar i denna akt. Enär jag följ ärendet och E.S. ej haft några egna barn eller make utan endast kusiner och kusinbarn ansåg jag att detta ej är allmän handling och dessutom att sända via fax, ej lämpligt. Jag har meddelat advokat skriftligen att underlaget för godmansuppdragets tillsättning finns hos . FM 1993.07.17 nr 65. är endast för den närmaste familjen och då det varit under utredning i tingsrätten har jag vidare meddelat Loquist att en boutredningsman tillsattes av . Till svaret har överförmyndaren fogat bl.a. handlingar rörande förordnande av god man för E.S. och registerblad med anteckningar rörande godmanskapet. har inkommit med en kompletterande skrivelse med ytterligare klagomål i saken. Till skrivelsen har han fogat ett brev daterat från överförmyndaren till honom, i vilket överförmyndaren med anledning av hans begäran om att få ta del av handlingar har frågat vilken lag som är tillämplig. Han har också bifogat en kopia av sitt skriftliga svar på brevet daterat . I detta svarsbrev har på nytt begärt att få ta del av handlingarna rörande godmanskapet för E.S. Han har därvid också begärt att överförmyndaren skall fatta ett beslut i saken för det fall överförmyndaren inte lämnar ut handlingarna till honom. I samband med att har kommenterat remissvaret har han framfört kritiska synpunkter på överförmyndarens tillsyn över godmanskapet. Han har bl.a. ifrågasatt om inte överförmyndaren borde ha granskat den gode mannens förvaltning ytterligare och om inte åtgärder som en släkting till E.S. vidtagit rörande egendomen innan den gode mannen förordnades borde ha granskats. har dessutom tagit upp frågan om inspektion av överförmyndarverksamheten i kommun från JO:s sida. Överförmyndarens handlingar rörande godmanskapet har lånats in och granskats. När det först gäller överförmyndarens handläggning av framställning att få ta del av allmänna handlingar finns det anledning att redogöra för tillämpliga författningsbestämmelser. 7 § framgår att den som har god man har rätt att ta del av de handlingar som rör godmanskapet och som förvaras hos överförmyndaren. En sådan rätt har enligt samma stadgande också den enskildes make eller sambo och närmaste släktingar. Med närmaste släktingar avses främst bröstarvingar, föräldrar och syskon (se t.ex. prop. 1987/88:124 s. 176, angående vissa ändringar i ). Grundläggande bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet finns i 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF), vilket även primärt reglerar frågan om utlämnande av allmänna handlingar. Enligt 3 § är en handling allmän, om den förvaras hos myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. Enligt 12 § skall en allmän handling som får lämnas ut som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället och utan avgift tillhandahållas av den som önskar ta del därav. Enligt 13 § har den som önskar ta del av allmän handling även rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Begäran att få ta del av allmänna handlingar görs enligt 2 kap. 14 § första stycket tryckfrihetsförordningen hos myndighet som förvarar handlingen. Av andra stycket samma stadgande framgår att begäran i regel prövas av den myndighet som förvarar handlingen. Detta medför att frågan om utlämnande av handlingar, som sänts t.ex. till en myndighet med anledning av ett överklagande, skall prövas av den myndigheten och inte av den myndighet som fattade det överklagade beslutet. Enligt 9 kap. 14 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess hos överförmyndare i ärende enligt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. Av 15 kap. 4 § första stycket sekretesslagen framgår att en myndighet på begäran av enskild skall lämna uppgift ur allmän handling som förvaras hos myndigheten i den mån hinder inte möter på grund av sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. När först begärde att få ta del av överförmyndarens handlingar rörande godmanskapet för E.S. underrättade överförmyndaren honom om att samtliga handlingar vid tillfället förvarades hos tingsrätten. Om det förhöll sig på det sättet, var det korrekt att hänvisa till tingsrätten. Mot bakgrund av kravet på skyndsamhet i 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen dröjde överförmyndaren dock alltför länge med att besvara framställningen. Det är inte klarlagt om överförmyndarens handlingar i ärendet fortfarande förvarades hos tingsrätten när framställde sin andra begäran. Oavsett hur det förhåller sig därmed tyder överförmyndarens skrivelser till liksom yttrandet hit på att överförmyndaren inte är insatt i de bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet som jag nu har redogjort för. Jag vill därför framhålla följande. När en begäran om att få ta del av allmänna handlingar inkommer till överförmyndaren, skriftligen eller muntligen, åligger det överförmyndaren att pröva, i första hand om utlämnande skall ske med stöd av 16 kap. 7 § och, om så inte är fallet, om utlämnande ändå kan ske utan hinder av 9 kap. 14 § sekretesslagen. Om en sådan prövning leder till ett beslut om avslag på begäran att få ta del av handlingen, har sökanden enligt 2 kap. 15 § tryckfrihetsförordningen och 15 kap. 7 § sekretesslagen möjlighet att föra talan mot beslutet. Ett beslut om avslag bör därför sättas upp särskilt och innehålla de skäl som har bestämt utgången (jfr 20 § förvaltningslagen 1986:223). Jag förutsätter att överförmyndaren i fortsättningen iakttar gällande författningsbestämmelser vid handläggningen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Ifrågasatt brott mot tystnadsplikt (Dnr 2480-1995) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. Bröderna . och S. Gümüscü (även kallade Sincari) reste in i . De ansökte om asyl som irakiska medborgare och beviljades permanent uppehållstillstånd. kom deras familjer till och ansökte om asyl. Efter utredning ansåg att familjerna lämnat oriktiga uppgifter om sina identiteter och medborgarskap, varför verket återkallade brödernas uppehållstillstånd och avslog familjernas ansökningar om uppehållstillstånd samt förordnade att de skulle avvisas till hemlandet. Familjerna överklagade besluten till som avslog deras överklagande. De har därefter vid ett flertal tillfällen gett in s.k. nya ansökningar om uppehållstillstånd till . I den ansökan som gavs in medgav familjerna att de bott i , men att de huvudsakligen vistats i . De uppgav vidare att de av turkiska myndigheter oriktigt misstänktes att tillhöra en politisk organisation och att de riskerade tortyr och avrättning i . höll muntlig förhandling , varvid bröderna uppgav att de varit medlemmar i den politiska organisationen, men att de nu tagit avstånd från densamma. avslog denna ansökan genom ett beslut . överlämnade en ny ansökan om uppehållstillstånd till regeringen, som avslog den . Familjerna har efter regeringens beslut på nytt ansökt om uppehållstillstånd. De uppgav därvid huvudsakligen följande. generaldirektör beslutade att in extenso och utan förbehåll lämna ut verkets beslut . Beslutet innehöll uppgifter som omfattas av 7 kap. 14 § sekretesslagen. Det förhållande att vad makarna uppgett och åberopat kommit till offentlighetens kännedom innebär, att de asylskäl som åberopats är kända för turkiska myndigheter. Vid ett återvändande kommer A. Gümüscü att gripas och placeras i polisarrest. Med hänsyn till vad som är känt om förhållandena i för personer som är aktiva inom den politiska organisationen eller misstänkta för medlemskap eller sympatier med den, måste det anses styrkt att makarna och deras barn nu är berättigade till asyl här i landet. Sedan Invandrarverket, efter hemställan från , yttrat sig över grunderna till att lämna ut beslutet , har nämnden beslutat att överlämna den nya ansökan till regeringen.