frsrdg · GK04JO1 · 1997-01-01 00:00:00 — Avsaknad av s.k. överförmyndarspärr på konton som borde varit spärrade skulle naturligtvis ha föranlett överförmyndaren att utnyttja sin befogenhet enligt 15 kap. 9 § FB att ingripa med ett förordnande om spärr. Vidare borde det förhållandet att G.M. uppenbarligen inte känt till reglerna i 13 kap. 2 § (12 kap. 8 §) och 11 kap. 2 § FB om att den gode mannen inte har rätt att företräda huvudmannen om det uppstår fråga om rättshandling mellan dem (exempelvis gåva eller lån), manat till extra kontroll och granskning av hennes sätt att sköta förvaltningen. Jag är således mycket kritisk till överförmyndarens bristande tillsyn och kontroll över godmansärendet i detta skede. erinrades om sin skyldighet att inkomma med årsräkning . Trots att någon årsräkning inte lämnades, vidtogs ingen annan åtgärd än att hon påmindes på nytt, . Som jag nämnt ovan, kan en sådan passivitet från överförmyndarens sida självklart inte godtas. Med hänsyn till att hon tidigare hade försummat att inge årsräkningar är det enligt min mening i det närmaste obegripligt att någon anmälan till rätten inte gjordes. Enligt 11 kap. 20 § skall en god man som gör sig skyldig till missbruk eller försummelse vid utövandet av sitt uppdrag eller som kommer på ekonomiskt obestånd och på grund därav är olämplig för uppdraget eller som av någon annan orsak är lämplig att inneha detta entledigas från uppdraget. Beslut om entledigande fattades tidigare av tingsrätten, men skall numera fattas av överförmyndaren. Ansökan till rätten om entledigande fick göras av bl.a. överförmyndaren, den gode mannen eller huvudmannen själv, 11 kap. 21 § FB. Rätten hade även möjlighet att självmant ta upp frågor om entledigande av en god man. Enligt utredningen informerade överförmyndaren tingsrätten om att G.M. tidigare försummat att inge årsräkningar för åren 19921994 och att dessa sedermera innehållit ett oredovisat underskott på samt begärde att tingsrätten skulle vidta nödvändiga åtgärder med anledning av detta. Även mot bakgrund av rättens möjlighet att självmant ta upp frågan om entledigande av den gode mannen finner jag formuleringen av skrivelsen till tingsrätten ytterst förvånande. Överförmyndaren borde naturligtvis själv ha tagit ställning till vilka åtgärder som skulle vidtas med anledning av den gode mannens försummelser och inte överlämnat denna fråga till tingsrätten. Överförmyndarens begäran till tingsrätten framstår som än mer märklig mot bakgrund av att denne i en ny skrivelse till tingsrätten anhöll om byte av god man sedan G.M. avsagt sig sitt uppdrag. Överförmyndare skall utöva tillsyn och kontroll över gode män. Detta innebär bl.a. att överförmyndaren skall tillse att gode män med omsorg och nit vårdar huvudmannens rätt och bästa samt att de enskildas medel i skälig omfattning används till nytta för dessa. Överförmyndarens skyldighet att vidta åtgärder mot en god man är inte inskränkt till vad som framkommit vid granskning av förteckning och årsräkningar. Denna skyldighet kan givetvis aktualiseras genom andra upplysningar som kommit till överförmyndarens kännedom. De brister i handläggningen som förekommit i detta ärende är av mycket allvarlig beskaffenhet. Jag är ytterst kritisk till överförmyndarens bristfälliga tillsyn över godmansärendet, särskilt mot bakgrund av den skada som J.J. synes ha förorsakats genom överförmyndarens underlåtenhet att vidta erforderliga åtgärder. Mitt intryck är att överförmyndaren inte insett vikten av att tillsynsskyldigheten utövas enligt gällande bestämmelser och på ett sådant sätt att huvudmännens rätt inte äventyras. Med betydande tvekan har jag trots det nu angivna beslutat att inte gå vidare i saken. Omständigheterna är sådana att det är motiverat att översända ett exemplar av beslutet för kännedom till och i . Kritik mot en i handläggningen av ett ärende rörande tillstånd till kapitalplacering (Dnr 2549-1995) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. har framfört klagomål mot överförmyndarnämndens handläggning av en ansökan om tillstånd att placera pengar i en kapitalförsäkring. Ansökan ingavs av A-L.M., för vilken hennes systerdotter . förordnats som god man. Han har hänvisat till att tingsrätten undanröjt nämndens beslut att inte lämna tillstånd till placeringen och gjort gällande att nämnden åsidosatt sina plikter gentemot A-L.M., bl.a. genom att underlåta att beakta ett för henne positivt läkarutlåtande. Han har vidare framfört synpunkter på överförmyndarsekreteraren för att hon dels rekommenderat att A-L.M. skulle stå för sin systersons resekostnader i samband med arvskifte efter dennes mor, dels i ett brev till A-L.M., som avsänts innan nämnden fattade beslut om att vägra tillstånd, angett att något tillstånd från nämnden till kapitalplaceringen inte behövdes. Ärendet har remitterats till och yttrande beträffande handläggningen av ärendet samt nämndens överväganden angående A-L.M:s behov av biträde vid företagande av den aktuella rättshandlingen. , genom ordföranden , har till sitt yttrande fogat ett antal handlingar ur nämndens akt samt anfört bl.a. följande. Ansökan om att förordna en god man för A.E.M. gjordes av hennes systerson A.L., , och översändes till överförmyndarnämnden via . Det framgick av A.L:s ansökan, att han kunde acceptera sin syster . som god man, om hon ansågs lämplig. infordrade kuratorsskrivelse och läkarintyg. Det framgick av dessa att A-L.M. hade behov av hjälp av en god man med att förvalta sin egendom. Enligt chefsöverläkare , , kunde A-L.M. på grund av demenssjukdom ej förstå varför god man behövdes och avgav därför inget samtycke. B.L., som alltså är systerdotter till A-L.M. och skött hennes ekonomi, förklarade sig villig att bli god man. På överförmyndarnämndens ansökan beslöt , Fm 26/94, jämlikt FB 11:4, att förordna B.L. som god man för A-L.M. att förvalta hennes egendom. Den gode mannen begär tillstånd till uttag på 10.000: för betalning av diverse räkningar. Tillstånd till uttag översänds . inkommer till överförmyndarnämnden en skrivelse från i , undertecknad av placeringsrådgivare , i vilken meddelas att A-L.M. sålt sin lägenhet och att hon, via gode mannen B.L., framfört tankar att placera det genom försäljningen frigjorda kapitalet i en s k kombinerad kapitalförsäkring med gode mannen som förmånstagare. inkommer till överförmyndarnämnden brev från B.L. dels med ett överlåtelseavtal, där det framgår att A-L.M. utfärdat en fullmakt på B.L., som ger henne rätt att sälja lägenheten dels en begäran av gode mannen att få tillstånd till uttag för att ordna en begravningsförsäkring. A-L.M:s namnteckning är bevittnad av E.A., som har en relation till gode mannen. I denna senare fråga begär överförmyndarnämnden ett kostnadsbesked. redovisar en kostnad om 18.000:. beviljar uttaget och meddelar att handpenningen från lägenhetsförsäljningen skall insättas på det överförmyndarspärrade bankkontot. meddelar i , genom placeringsrådgivare , att inte är behörig sökande. Även gode mannen erhåller detta meddelande. Behörig sökande är endast god man. inlämnad till reception, mot kvitto, en ansökan adresserad till överförmyndarnämnden, i vilket framgår att A-L.M. till sin systerdotter . framfört tankar om att placera ett kapital om 135155.000: i en kombinerad kapitalförsäkring med B.L. Namnteckningen har bevittnats av E.A. Ansökan i original av , som nämns i brevet, har ej kommit överförmyndarnämnden tillhanda. inkommer till överförmyndarnämnden en kopia av en skrivelse från i . A-L.M:s namnteckning är bevittnad av E.A. avvisar vid sammanträde , § 207/94, denna ansökan med hänvisning till läkarintyg utfärdat av chefsöverläkare , . Enligt praxis gäller ett läkarintyg . fann vid sitt sammanträde skäl att begära in ett nytt läkarintyg. Kontakt togs därför med kurator på . Ett brev med denna information avläts till huvudmannen , c/o B.L. Den gode mannen begär i skrivelse ett uttag om 25.000: för skattefyllnadsinbetalning med anledning av den försålda bostadsrätten. Överförmyndarkansliet besvarar skrivelsen och översänder tillstånd till uttag. sändes en inbjudan till B.L. som god man att närvara vid en informations- och diskussionskväll. anmäler två personer sänder överförmyndarkansliet brev till B.L. inkommer årsräkning avseende förvaltning för . inkommer läkarintyg utfärdat av biträdande överläkare , . inkommer en skrivelse från A-L.M., Tallhöjdens sjukhem, . M:s namnteckning är bevittnad av E.A. Bekräftelse att skrivelsen mottagits sänds till A-L.M. och att den kommer att anmälas till nämnden. Till överförmyndarnämndens sammanträde anmälde föredragande tjänsteman inkommen skrivelse från A-L.M. samt till denna ett tjänsteutlåtande. På begäran av nämnden föredras samtliga handlingar tillhörande godmanskapet, bl a innehållet i läkarintyg utfärdat av biträdande överläkare , . Efter att ha tagit del av läkarintyget och föredragningen gör överförmyndarnämnden en sammanvägning av olika omständigheter i ärendet och kommer fram till följande bedömning. finner att det föreligger stor samstämmighet mellan chefsöverläkare läkarintyg och biträdande överläkare läkarintyg, när det gäller bedömningen av A-L.M:s hälsotillstånd. Trots att biträdande överläkare bedömning skiljer sig något från chefsöverläkare , gör överförmyndarnämnden den bedömningen, att A-L.M. på grund av sjukdom uppenbarligen inte förstår vad saken gäller och att begärt placeringsalternativ innebär att hon ej på ett lättillgängligt sätt kan disponera sitt kapital för egna behov. noterar också, om man köper denna kapitalförsäkring återstår endast 17.000: av A-L.M:s tillgångar. Eftersom överförmyndarnämnden gör den bedömningen att A-L.M. inte förstår vad saken gäller och på den grund avslår framställan, har överförmyndarnämnden inte bedömt att biträde jämlikt FB 11:2 och FB 13:2 2 st var erforderligt. Utdrag ur protokoll fört vid sammanträde med överförmyndarnämnden har översänts till A-L.M. med kopia för kännedom till B.L. begär uttag om 20.000: för tidigare nämnda skattefyllnadsinbetalning. Tillstånd till uttag översänds . översänds granskningsbesked av årsräkning 1994, utan anmärkning. Den begärda omkostnadsersättningen beviljas. En skrivelse daterad inkommer till överförmyndarnämnden undertecknad av gode mannen B.L. med information att handlingar i ärendet A-L.M. inlämnats direkt till . översänder överklagandeskriften innehållande bl a ett psykologutlåtande daterat av psykolog , . Psykologutlåtandet hade inte bilagts biträdande överläkare intyg, vilket kom nämnden tillhanda . fick kännedom om psykologutlåtandet först i samband med överklagandeskriften. behandlar överförmyndarnämnden A-L.M:s överklagandeskrift och avger yttrande till , där överförmyndarnämnden avstyrker bifall till besvär. Protokoll från mål nr FmÄ 70/95, där tingsrätten undanröjer överförmyndarnämndens beslut, inkommer . inkommer till överförmyndarnämnden skrivelse från med begäran om yttrande i ett ärende, där A-L.M. begär upphörande av godmanskapet. Med anledning därav besöker överförmyndarnämndens ordförande och överförmyndarsekreterare . på Tallhöjdens sjukhem . Närvarande vid besöket var föreståndare och kurator. Under samtalet säger . mycket tydligt att hennes pengar skall finnas tillgängliga för henne själv. "Jag vill ha dom själv". Hon säger att hon vill att det ska vara rättvist. "och ska dela lika". "Jag vill att Ni hjälper mig med detta". På direkt fråga vem E.A. är svarar hon "Det är kavaljer". Vid besöket framkom att hon inte har egen TV. Avdelningen har löst problemet genom att tillfälligt placera sjukhemmets gemensamma TV hos A-L.M. inkommer till överförmyndarnämnden läkarintyg och komplettering av läkarintyg. har kommenterat remissvaret, varvid han bl.a. kritiserat besök hos A-L.M. som företogs inför avgivande av yttrande till tingsrätten. Han har uppgett att nämnden även gett personal vid Tallhöjdens sjukhem i uppdrag att skriva ner olika episoder och händelser angående A-L.M., men att personalen avstått från detta. Regler om överförmyndares verksamhet och gode mäns förvaltning finns i bl.a. , FB. Efter en genomgripande förändring av förmynderskapslagstiftningen har flertalet regler i fått ny lydelse. Då överförmyndarnämndens handläggning i det nu aktuella ärendet i huvudsak skett avser de nedan angivna hänvisningarna regler i dess äldre lydelse. I de fall reglerna fått en annan benämning i den omarbetade anges denna inom parentes. Enligt 11 kap. 4 § FB skall rätten, om det behövs, förordna god man för den som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person. Av 11 kap. 7 § framgår att rätten får anordna förvaltarskap, om någon beträffande vilken det föreligger en sådan situation som anges i 4 § är ur stånd att vårda sig eller sin egendom. Förvaltarskap får dock inte anordnas, om det är tillräckligt att god man förordnas eller den enskilde på något annat mindre ingripande sätt får hjälp. Enligt 13 kap. 2 § andra stycket (12 kap. 8 §) har en god man eller förvaltare inte rätt att företräda den för vilken han förordnats, om det uppstår fråga om bl.a. rättshandling mellan denne, å ena sidan, och den gode mannen eller förvaltaren, dennes make eller någon som den gode mannen eller förvaltaren företräder, å andra sidan. Av 11 kap. 2 § följer att god man skall förordnas när den som har förmyndare, god man eller förvaltare skall företa en rättshandling och behöver biträde men enligt 13 kap. 2 § inte kan företrädas av förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren. Beträffande överförmyndarnämndens handläggning av A-L.M:s ansökan om tillstånd att placera pengar i en kapitalförsäkring får jag anföra följande. Ett förordnande av god man påverkar inte huvudmannens rättsliga handlingsförmåga. Detta innebär bl.a. att han eller hon disponerar över sin egendom. tillstånd behövs därför inte när huvudmannen själv ger bort sin egendom eller tar ut pengar från sina bankkonton. Verkningar av avtal som huvudmannen ingår får vid behov bedömas enligt lagen (1924:323) om verkan av avtal som slutits under påverkan av en psykisk störning. Den som har förvaltare får emellertid inte utan förvaltarens samtycke företa rättshandlingar i angelägenheter som omfattas av förvaltarens uppdrag. Förvaltaren har ensam rådighet i sådana angelägenheter. Den omständigheten att god man hade förordnats för A-L.M. hindrade således inte att hon själv kunde placera sina pengar på det sätt hon önskade. behövde alltså inte ansöka om överförmyndarnämndens tillstånd till placeringen. I enlighet med vad som angetts ovan fanns det i det här fallet, då A-L.M. själv undertecknat begäran om tillstånd, inte heller något utrymme för överförmyndarnämnden att göra någon prövning av frågan. Med hänsyn till karaktären av kapitalplaceringen borde nämnden däremot ha övervägt frågan om det, mot bakgrund av reglerna i 11 kap. 2 § och 13 kap. 2 § (12 kap. 8 §) FB, förelegat behov av att förordna en god man att företräda A-L.M. vid företagandet av den aktuella rättshandlingen. kan inte undgå kritik för den felaktiga handläggningen. Av utredningen framgår att överförmyndarnämnden av olika skäl ansett att del av A-L.M:s tillgångar inte borde placeras i den föreslagna kapitalförsäkringen. Med anledning härav vill jag påpeka att en överförmyndare som anser att huvudmannen begagnar sig av sin rättsliga handlingsförmåga till skada för sig själv kan överväga om det bör vidtas några åtgärder för att motverka huvudmannens handlande. Med hänsyn till att huvudmannen är myndig kan det visserligen vara svårt att bedöma hur långt man bör gå i denna strävan, men kan huvudmannen inte avhållas från skadliga dispositioner med mindre han direkt förvägras rådigheten över sin egendom, kan anordnande av förvaltarskap bli aktuellt. Förekommer det att en god man enligt överförmyndarens uppfattning inte i tillräcklig utsträckning tillvaratar huvudmannens intressen, bör enligt min mening ett byte av god man övervägas. Det som anförts i anmälan angående överförmyndarsekreteraren agerande föranleder ingen kommentar från min sida. Med anledning av vad som framkommit i ärendet angående överförmyndarnämndens utredning i samband med avgivande av yttrande till tingsrätten vill jag anföra följande. Såvitt framgår av utredningen i detta ärende förordnades god man för A-L.M. utan att hon avgav något samtycke. Ansökan om att godmanskapet skulle upphöra har däremot undertecknats av henne, liksom av den gode mannen. Enligt motiven till den ändring i som skedde 1974 (prop. 1974:142 s. 180) angavs att förhållandena ibland kan vara sådana att det skulle vara olämpligt om gode mannen skulle entledigas på huvudmannens blotta begäran utan någon prövning om det fortfarande finns behov av god man. JO har i ett tidigare beslut (JO:s ämbetsberättelse 1986/87 s. 54) uttalat att i de fall bristande samtycke inte varit hinder för förordnande, kan huvudmannens begäran att godmanskapet skall upphöra givetvis inte utan vidare läggas till grund för att beslut om entledigande. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223), FL, som är tillämplig på överförmyndarnämndens handläggning av ärenden, har nämnden en allmän serviceskyldighet i förhållande till enskilda. Denna regel anses också ge uttryck för den allmänna official- eller undersökningsprincip som gäller inom förvaltningen. Denna princip innebär att en myndighet skall se till att ett ärende blir så utrett som dess beskaffenhet kräver (se m.fl., Nya förvaltningslagen, 4 uppl. s. 60 f.). Av 7 § FL framgår att en myndighet vid handläggningen av ett ärende skall beakta möjligheten att själv inhämta upplysningar och yttranden från andra myndigheter, om sådana behövs. Mot bakgrund av nämnda regler har jag ingen erinran mot att överförmyndarnämnden, inför avgivandet av yttrande till tingsrätten, vidtog vissa utredningsåtgärder i syfte att skaffa sig tillräcklig information om A-L.M:s behov av god man. Frågan om vilken utredning som skall företas får övervägas i varje enskilt fall, och den bedömning som därvid görs lämpar sig inte för JO:s prövning. I det föreliggande fallet kan jag endast konstatera att de läkarintyg beträffande A-L.M. som utfärdats och båda anger att hon kan höras muntligen utan att detta medför skada för henne. Jag vill i detta sammanhang också poängtera att muntliga uppgifter som har betydelse för ett ärende på lämpligt sätt skall dokumenteras i akten. Initiativärende om överförmyndares skyldighet att lämna över slutredovisning då godmanskap upphört (Dnr 530-1996) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. förordnade G.S. till god man för E.S. enligt 11 kap. 4 § (FB) med uppgift att förvalta hennes egendom och sörja för hennes person. Godmanskapet stod under tillsyn av Överförmyndaren i kommun. Med anledning av en anmälan mot överförmyndaren om handläggningen av en begäran att få ta del av allmänna handlingar lånades överförmyndarens akt i ärendet in och granskades. Mot bakgrund av det som därvid framkom beslutade jag att inleda en utredning avseende överförmyndarnämndens åtgärder i samband med att godmanskapet upphörde. Överförmyndaren anmodades att yttra sig enligt följande promemoria. Av 16 kap. 5 § FB i dess lydelse före framgick att då god mans förvaltning upphörde skulle den gode mannen ofördröjligen till överförmyndaren avge sluträkning, avseende förvaltningen under det löpande året intill befattningens upphörande. I sluträkningen skulle tillgångar och skulder vid början av den tid räkningen avsåg upptas, en sammanställning av inkomster och utgifter samt tillgångar och skulder vid samma tids utgång. 14 kap 18 § FB i dess nuvarande lydelse.) Sedan överförmyndaren granskat sluträkningen, skulle överförmyndaren enligt 16 kap. 12 och 14 §§ FB i dess lydelse före till den som ägde motta redovisning för den gode mannens förvaltning överlämna, förutom sluträkningen, hos överförmyndaren förvarad förteckning över huvudmannens tillgångar och skulder, så ock samtliga de räkningar som avgivits under hela den tid som uppdraget varat. 16 kap. 8 § FB i dess nuvarande lydelse). I förevarande ärende har den gode mannen givit in en sluträkning, som är daterad . Överförmyndaren har granskat och godkänt räkningen utan anmärkning . Såvitt framgår av handlingarna har varken sluträkningen eller förteckning eller andra räkningar överlämnats till den som är behörig att motta den gode mannens redovisning. Det kan vidare ifrågasättas om sluträkningen avser den gode mannens förvaltning intill E.S:s dödsdag eller annan tidpunkt. Mot bakgrund av de bestämmelser i som framhållits ovan bör överförmyndaren anmodas att yttra sig över det som sålunda framkommit. I ett yttrande anförde överförmyndaren bl.a. följande. Det har varit oklart vem som varit behörig företrädare för E.S:s dödsbo, eftersom släktingar till henne tvistar om arvet. Det har också förekommit en polisutredning rörande misstanke om att släktingar obehörigen tagit ut pengar från E.S:s bankkonto medan hon levde. Mot denna bakgrund har hon inte överlämnat redovisningshandlingarna. På grund av oklarheterna vände hon sig till tingsrätten och begärde att rätten skulle utse en boutredningsman i dödsboet. ansökte också E.S:s släktingar om en boutredningsman. Den gode mannen erbjöd sig att se till E.S:s fastighet i avvaktan på tingsrättens beslut i saken. utsåg tingsrätten en boutredningsman men skulle kostnaderna för E.S:s begravning betalas. Den gode mannen betalade kostnaderna och antecknade detta i sluträkningen. Sluträkningen tar upp ställningen på dödsdagen med tillägg för begravningskostnaderna och vissa vårdkostnader. Hon är medveten om att sluträkningen skall avse ställningen på dödsdagen men hon var angelägen om att den skulle korrekt utvisa vad som betalats av dödsboet. När huvudmannen avlider upphör godmanskapet utan något särskilt beslut därom. Den gode mannen är därmed inte längre behörig att vidta några förvaltningsåtgärder såsom god man. Däremot kan det självfallet vara lämpligt att den gode mannen vårdar den avlidnes egendom till dess att egendomen tagits om hand av dödsbodelägarna (jfr 18 kap. 2 § , ÄB). Vården bör i ett sådant fall gå ut på att bibehålla egendomen tills dödsboförvaltning i vanlig mening kan ta vid. Den som på detta sätt har tagit hand om egendomen bör vidare föranstalta om den dödes begravning. Han kan för boet ingå de förbindelser som har samband med begravningen (jfr , Kommentar till , del II, tredje upplagan, s. 47). Vidare kan det vara lämpligt att han betalar otvistiga fordringar som förfaller till betalning. Han får vara beredd att redovisa sina åtgärder på samma sätt som varje person som har hand om annans egendom. En sådan redovisning har dock inte sin plats i en sluträkning beträffande godmanskapet. Av utredningen i ärendet framgår att den gode mannen tagit vård om egendomen i E.S:s dödsbo. Mot bakgrund av det anförda har jag inte några invändningar mot att överförmyndaren godtagit detta förhållande. Däremot är jag kritisk till att överförmyndaren godkände sluträkningen i vilken den gode mannen hade tagit upp utgifter som hänför sig till tiden efter dödsfallet. Överförmyndarens uppgift sedan huvudmannen avlidit är att tillse att den gode mannen slutredovisar sin förvaltning i enlighet med bestämmelserna i och att efter granskningen av sluträkningen överlämna den tillsammans med övriga redovisningshandlingar, som förvaras hos överförmyndaren, till den som äger motta redovisningen, dvs. En slutredovisning som kommit till stånd genom överförmyndarens förmedling utgör utgångspunkt för den ettåriga preskriptionstiden för rätten till talan mot den gode mannen om anspråk på ersättning för skada som denne uppsåtligen eller av oaktsamhet kan ha orsakat huvudmannen (jfr 13 kap. 10 § FB i dess lydelse före och 12 kap. 15 § FB i dess nuvarande lydelse). Det framgår av handlingarna i ärendet att det för slutredovisningen var oklart vilka som var berättigade till arv efter E.S. Den avlidna efterlämnade inte någon make, sambo eller legala arvingar. Det förelåg två testamenten som var oförenliga.